Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

10.09.2014 року позивач ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду з зазначеним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 21.02.2012 року за №б/н у розмірі 12087,70 грн. та судові витрати в розмірі 243.60 грн., посилаючись на наступне. 21.02.2012 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н., відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, проте відповідач, в порушення умов кредитного договору, свої зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим, станом на 31.07.2014 року, у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 12087,70 грн. В судове засідання 24 листопада 2014 року позивач свого представника не направив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі і просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання 24 листопада 2014 року не з'явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. Згідно ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши заяву представника позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши заяву представника позивача, матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору №б/н від 21.02.2012 року, між Публічним акціонерним товариством Комерційний Банк «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №б/н., відповідно до якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 4500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, по перевитраті платіжного ліміту, а також сплачувати комісії за користування кредитом на умовах, передбачених даним договором. Згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Позивач свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 4500,00 грн. Проте, відповідач, взяті на себе за договором зобов'язання належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 31.07.2014 року, у нього перед позивачем утворилася заборгованість у загальному розмірі 12087,70 грн., до складу якої входить: - 4490,47 грн. - заборгованість за кредитом; - 4746,43 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1799,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; - 500,00 (фіксована частина) та 551,80 грн. (процентна складова) - штраф згідно п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг. Згідно зі ст. 509 Цивільного кодексу України (ЦКУ) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦКУ порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно із ст. 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, яка залишилася, та сплати процентів, належних йому. Таким чином, суд дійшов до висновку про те, що у [PERSON] перед ПАТ КБ «Приватбанк» утворилася заборгованість за кредитним договором №б/н від 21.02.2012 року у загальному розмірі - 12087,70 грн., яка має бути стягнена з відповідача на користь позивача. Статтею 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved