Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

12.05.2021 року позивач [PERSON] звернувся до Веселівського районного суду Запорізької області з позовом про визнання права власності на нерухоме майно, а саме визнати за [PERSON] , [INFO] право власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] . Опис об`єкта: загальна площа: 90,32 кв.м., житлова площа: 44,05 кв.м.; А - житловий будинок з прибудовами; Б - літня кухня, В - повітка; Е - повітка; Г- гараж; Пг - підвал; У - туалет; Д - душ; К - водогін; N - огорожа. Ухвалою Веселівського районного суду від 13.05.2021 відкрито провадження по цивільні справі у порядку загального позовного провадження. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі просить їх задовольнити. Представник відповідача до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просить винести рішення за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому судовому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Суд враховуючи, що відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, враховуючи що визнання позову відповідачами не суперечить встановленим обставинам по справі дійшов висновку про задоволення заявлених позовних вимог в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що Рішенням Запорізької сільської ради Веселівського району Запорізької області від 06 жовтня 2006 року № 11 «Про оформлення права власності на житловий будинок та погосподарські будівлі» було вирішено оформити право власності на житловий будинок та погосподарські будівлі з видачею свідоцтва про право власності на гр. [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Крім того рекомендовано Веселівському районному бюро технічної інвентаризації сформувати свідоцтво про право власності та зареєструвати його. На підставі цього Веселівською районною державною адміністрацією Запорізької області було видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 27.11.2006 року. Відповідно до якого [PERSON] належить на праві приватної власності, частка 1/1, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Опис об`єкта: загальна площа, 90,32 кв.м.; житлова площа 44,05 кв.м.; А- житловий будинок, стіни цегляні; Б - літня кухня; В-повітка; Е - повітка; Г - гараж; Пг - підвал; У - туалет; Д - душ; К - водогін; N - огорожа. 27.11.2006 року Веселівським районним бюро технічної інвентаризації було видано витяг № 12650461 про реєстрацію права власності на нерухоме майно (у позивача наявна копія вищевказаних документів, оригінал було втрачено). На цей час вищевказані правовстановлюючі документи на вищенаведений будинок було втрачено. Листом від 19.03.2021 року позивач звернувся до Веселівської районної державної адміністрації щодо видачі дублікату цих документів. Листом від 26.03.2021 року позивачу було відмовлено у видачі дублікату. Оскільки отримати дубліка свідоцтва про право власності домоволодіння, яке підтверджувало його право власності на домоволодіння втрачено та орган який його видавав на цей час не може видати дублікат, позивач не має можливості отримати дублікат вищевказаного свідоцтва про право власності на підставі викладеного, звернення до суду є єдиним способом захисту його майнових прав. Належність вищевказаного житлового будинку саме позивачу підтверджується листом КП «Веселівське бюро технічної інвентаризації» від 02.03.2021 року, відповідно до якого згідно даних інвентаризаційної книги (архівної) справи № 01941 станом на 31.12.2012 року право власності на нерухоме майно, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.11.2006 року, виданого Веселівською районною державною адміністрацією Запорізької області, належить [PERSON] . Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Верховний Суд України 04 квітня 2011 року при розгляді справи № 3-18гс11 ухвалив постанову в якій зробив такий правовий висновок: «Згідно з вимогами статті 392 цього ж Кодексу власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За змістом вищезазначеної норми потреба в цьому заході захисту права власності виникає тоді, коли наявність субєктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або оспорюється ними». Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Оскільки суд з`ясував, що позивачем втрачено документ, який засвідчує його право власності на зазначене нерухоме майно, яке було набуто ним на законних підставах, і це право потребує захисту у зв`язку з неможливістю на даний час його відновлення та вирішення цього питання у позасудовому порядку з незалежних від нього обставин, слід задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved