Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

10 грудня 2015 року заявник звернулась до суду з цією заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з травня 2014 року вона стала проживати з [PERSON], [INFO], але шлюб офіційно зареєстрованим не був. Від спільного подружнього життя народилася дитина [PERSON], [INFO]. Дитина була зареєстрована позивачкою як одинокою матірю. Реєстрація народження дитини була проведена 03 лютого 2015 року за № 16 відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області. З [PERSON] вони продовжували спільно проживати та ростити дитину. Позивач не наполягала на тому, щоб зареєструвати шлюб та встановити факт батьківства [PERSON] по відношенню до спільної дитини [PERSON], [INFO], хоча [PERSON] пропонував їй встановити факт батьківства, бо визнавав себе батьком дитини. 12 травня 2015 року [PERSON] помер. На сьогодні отримати свідоцтво про смерть [PERSON], вона не може в звязку з тим, що вона не є родичкою та не встановлені родинні відносини [PERSON] та її доньки [PERSON], [INFO]. Після смерті [PERSON] вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області із заявою про внесення амін до свідоцтва про народження дитини та записати батьком її дитини [PERSON]. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області їй було розяснено, що відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України визнання батьківства можливе лише за рішенням суду, так як батько дитини номер, а відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України. На даний час постало питання оформлення виплат на дитину. У звязку зі смертю батька дитини, вона має право на виплату їй пенсії в разі втрати годувальника. На сьогодні вона не має права оформити цю пенсію тому змушена звернутись до суду та просить: Визнати батьком дитини [PERSON], [INFO], яка народилася в м. Корюківка Чернігівської області, [PERSON], [INFO], який номер 12 травня 2015 року. Зобовязати відділ державної реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області внести зміни у актовий запис №16 від 03 лютого 2015 року про народження [PERSON], [INFO], а саме: - записати [PERSON] батьком дитини; - змінити прізвище дочки [PERSON], [INFO] з «Скрипки» на «Колухонова». У судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи без її участі. Заяву підтримала та просила задовольнити. У судове засідання представником органу опіки та піклування Корюківської РДА [PERSON] було надано заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо вирішення питання по даній справі покладається на думку суду з урахуванням інтересів малолітньої дитини. У судове засідання представником Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції в Чернігівській області надано заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі під час судового розгляду повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувається. Судом встановлено, що з травня 2014 року позивач проживала з [PERSON], [INFO], але шлюб офіційно зареєстрованим не був. Від спільного подружнього життя народилася дитина, [PERSON], [INFO]. Дитина була зареєстрована позивачкою, як одинокою матірю. Реєстрація народження дитини була проведена 03 лютого 2015 року, за № 16, відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області. З [PERSON] вони продовжували спільно проживати та ростити дитину. Позивач не наполягала на тому, щоб зареєструвати шлюб та встановити факт батьківства [PERSON] по відношенню до спільної дитини [PERSON], [INFO], хоча [PERSON] пропонував їй встановити факт батьківства, бо визнавав себе батьком дитини. 12 травня 2015 року [PERSON] помер у віці 45 років, актовий запис про смерть №101 від 13.05.2015 року. Після смерті [PERSON] вона звернулась до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області із заявою про внесення амін до свідоцтва про народження дитини та записати батьком її дитини [PERSON]. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції у Чернігівській області їй було розяснено, що відповідно до ст. 130 Сімейного кодексу України визнання батьківства можливе лише за рішенням суду, так як батько дитини помер, а відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані відповідно до ч. 1 статті 135 Сімейного кодексу України, хоча імя та по батькові було вказане померлого [PERSON]. На даний час постало питання оформлення виплат на дитину. У звязку зі смертю батька дитини, вона має право на виплату їй пенсії в разі втрати годувальника. На сьогодні вона не має права оформити пенсію, тому змушена звернутись до суду. Згідно п. п. 5 ч. 2 ст. 234 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення (фактів, що мають юридичне значення. Зокрема, згідно п.1 ч. 1 ст.256 цього ж кодексу суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності з ч. 2 п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодекс) України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матірю дитини факт батьківства може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Відповідно свідоцтва про народження дитини, [PERSON], батьком вказано [PERSON], де аналогічне імя та по батькові померлого батька, [PERSON], з яким проживала мати, [PERSON], але шлюб їх не був зареєстрований. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що документально встановити юридичний факт неможливо, наявних документів у справі достатньо для прийняття рішення, а тому заява є законною, обґрунтованою і підлягає задоволенню. Оскільки заява задовольняється, а заявником сплачено судовий збір, то ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved