Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-29 00:00:00

11 серпня 2016 року позивач звернувся до суду з даним позовом в якому зазначає, що 21 листопада 2015 року, біля 4 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Опель Комбо», реєстраційний номерним знак [NUMBER], на ділянці у 450 км автодороги М-07, сполученням Київ - Ковель - Ягодин, не врахувавши дорожньої обстановки та не вибравши безпечної швидкості руху, не впоравшись із керуванням транспортним засобом, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення із автомобілем «Mercedes-Benz Sprinter 311CDI», реєстраційний номерний знак [NUMBER], під його керуванням. В результаті грубого порушення [PERSON] Правил дорожнього йому були завдані тілесні ушкодження, внаслідок чого він змушений був проходити курс амбулаторного лікування, а транспортний засіб отримав значні механічні пошкодження. За наслідками розгляду матеріалів досудового розслідування старшим слідчим Ковельського ВП ГУНП у Волинській області [PERSON] з приводу повідомлення про вказану ДТП провадилося досудове слідство у кримінальному провадженні № 12015030110001446, внесеному до ЄРДР 21 листопада 2015 року, за результатами якого була винесена постанова про закриття кримінального провадження відносно [PERSON] у звязку з тим, що внаслідок порушення останнім правил дорожнього руху потерпілим не було заподіяно більшої складності тілесних ушкоджень, аніж легкі. [PERSON], яка є власником керованого [PERSON] автомобіля на підставі довіреності, і яка передала цей автомобіль разом із свідоцтвом про реєстрацію і ключем [PERSON], свою цивільно-правову відповідальність, як володільця транспортного засобу, за шкоду, заподіяну третій особі, застрахувала у [PERSON] «СК «Провідна». Враховуючи, що винуватість [PERSON] у ДТП доведена матеріалами вищезгаданого кримінального провадження, він по даний час завданих збитків не відшкодував. Висновком експертного автотоварознавчого дослідження автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 311CDI», номерний знак [NUMBER], встановлено, що вартість його відновлювального ремонту становить 254856,34 грн., тоді як ринкова вартість на момент пошкодження 227565,20 грн., тому такий транспортний засіб відновлювати економічно недоцільно. Стягненню в його користь підлягають також витрати, повязані із проведенням вказаного дослідження, які складають 1000 грн. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди крім матеріальної, йому була завдана і моральна шкода, яку, враховуючи перенесені страждання, переживання та ряд інших обставин, оцінює в розмірі 5000 гривень. У звязку з наведеним, просить стягнути із: - [PERSON] в свою користь 177565,20 грн. відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортною пригодою, 1000 грн. витрат за проведення експертного дослідження та 5000 грн. моральної шкоди; - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна» 50000 грн. страхового відшкодування за шкоду, заподіяну майну. Відповідачем [PERSON] подано до суду письмове заперечення, де він зазначив, що позовні вимоги не визнає, оскільки у скоєнні вищевказаного ДТП не винен, під час цієї автопригоди діяв відповідно до вимог ст. 19.3 Правил дорожнього руху, правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відсутнє. Вважає, що його можлива вина в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повинна доводитися за правилами, встановленими названим кодексом. У звязку з тим, що його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у встановленому законодавством порядку не встановлена, просить зупинити провадження у даній справі до набрання законної сили судовим рішенням, від якого залежить вирішення справи. При розгляді справи позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав зазначених в позовній заяві та пояснили, що відповідач, керуючи автомобілем, виїхав на смугу зустрічного руху і зіткнення сталося на смузі руху, де рухався автомобіль під керуванням позивача. Внаслідок зіткнення був пошкоджений автомобіль. Просять позов задовольнити. Представник відповідача позов не визнав та пояснив, що зіткнення сталося за смугою руху на обочині, а тому [PERSON] не повинен нести відповідальність. Представник ПАТ СК «Провідна», будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, на розгляд справи не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, його представника, представника відповідача [PERSON], свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Як убачається із постанови про закриття кримінального провадження від 07 червня 2016 року (а.с. а.с. 10-11) 21 листопада 2015 року близько 04 год. [PERSON], керуючи автомобілем марки «Opel Combo», номерний знак [NUMBER], рухаючись на ділянці 450км автодороги М-07 сполученням «Київ-Ковель-Ягодин», не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну швидкість руху, внаслідок чого не впорався з керуванням та виїхав вказаним вище транспортним засобом на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автомобілем марки «Mercedes», номерний знак [NUMBER], під керуванням гр. [PERSON]. В результаті зіткнення гр. [PERSON], а також пасажир автомобіля марки «Mercedes» - [PERSON] отримали тілесні ушкодження. Згідно вказаної постанови, дана ДТП сталася з вини водія автомобіля марки «Opel Combo», номерний знак [NUMBER], [PERSON] у звязку з порушенням ним правил дорожнього руху України, а саме: п. 2.3 б, д, п. 10.1, п. 11.3. За відсутності в діях [PERSON] ознак складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 286 ч. 1 КК України, кримінальне провадження № 12015030110001446 від 21 листопада 2015 року закрите на підставі ст. 284 ч. 1 п. 2 КПК України. Свідок [PERSON] показав суду, що внаслідок бездіяльності працівників Ковельського ВП ГУНП у Волинській області по факту ДТП не було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП і [PERSON] не був притягнутий до відповідальності. Винуватість [PERSON] у вищевказаній ДТП також стверджується висновком № 8017 судової автотехнічної експертизи дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди, який складений 15 лютого 2017 року. Порушення [PERSON] Правил дорожнього руху, зокрема п. п. 2.3 б, д, п. 10.1, п. 11.3, знаходиться у прямому причинному звязку із завданими збитками. Хоча [PERSON] дещо і перевищив швидкість руху на обмеженій ділянці дороги, але це не знаходиться у прямому причинному звязку із наслідками вищевказаної автопригоди. Як убачається із первинної довідки взводу з обслуговування стаціонарного посту №3 РДПС ДАІ підпорядкованого УМВС України у Волинській області від 23 листопада 2015 року вих. №1378 (а.с. 18) в результаті вищевказаної ДТП автомобіль марки «Мерседес», номерний знак [NUMBER], отримав механічні пошкодження, зокрема: пошкоджена передня частина автомобіля. Це зафіксовано протоколом огляду місця події від 21 листопада 2015 року, схемою пригоди та фототаблицями, з яких вбачається, що місце зіткнення встановлено на смузі руху автомобіля [PERSON] Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] слідчий і спеціаліст Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, які проводили огляд місця ДТП, показали, що протокол і схема відповідають дійсності, слідів гальмування не було. Зіткнення відбулося на смузі руху автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 311CDI», але автомобіль марки «Opel Combo» після ДТП знаходився на обочині. Свідок [PERSON] показав, що їхав в автомобілі із позивачем [PERSON] і сидів посередині. ДТП сталася зненацька і [PERSON] на встиг зреагувати, оскільки зустрічний автомобіль виїхав на їх смуху руху. За кермом зустрічного автомобіля був [PERSON] Покликання представника відповідача на те, що [PERSON] не порушив Правил дорожнього руху є надуманим і до уваги судом не приймаються. Під час розгляду справи встановлено, що рухаючись на ділянці дороги, яка мала повороти, [PERSON] виїхав на зустрічну смугу руху, де і сталося зіткнення. В своїх поясненнях після вчинення ДТП він вказував, що його осліпив зустрічний транспортний засіб і він не побачив заокруглення дороги. В даний обставинах згідно п. 19.3 Правил дорожнього руху [PERSON] повинен був зменшити швидкість до такої, яка б не перевищувала безпечної за умовами фактичної видимості дороги в напрямку руху, а в разі засліплення - зупинитися, не змінюючи смуги руху, і увімкнути аварійну світлову сигналізацію. Відновлення руху дозволяється лише після того, як пройдуть негативні наслідки засліплення. В силу ст. 1 п. 1.7 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Автомобіль марки «Opel Combo», номерний знак [NUMBER], був застрахований [PERSON] «СК «Провідна» згідно полісу № АЕ/4720617/0313/15 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 08 вересня 2015 року терміном дії до 07 вересня 2016 року включно (а.с. 24). Страхувальником є [PERSON], жителька м. Каменя-Каширського, вул. Свердлова, 24, яка розпоряджалася вказаним автомобілем на підставі довіреності від 15 квітня 2011 року виданої власником вказаного автомобіля [PERSON] на строк до 15 квітня 2016 року (а.с. 29). Тобто вказаний транспортний засіб згідно вищеназваного Закону вважається забезпеченим. Як установлено, вищевказаний автомобіль був переданий [PERSON] [PERSON] у відповідності до п. 2.2 Правил дорожнього руху України, згідно якого власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії. Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. Страховим випадком згідно вказаного полісу є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована договором (полісом), що також відповідає положенням ст. 8 Закону України «Про страхування». З наведеного вбачається, що вищевказана дорожньо-транспортна пригода, згідно ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є страховим випадком, що сторони під сумнів не ставлять. Відповідно до ст. 22 ч. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. В силу ст. 1187 ч. 2 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як убачається із висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 269 складеного 04 грудня 2015 року (а.с. а.с. 20-25) вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz Sprinter 311CDI», номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП, на дату оцінки (03 грудня 2015 року) становив 227565,20 грн. Встановлено, що позивач на правовій підставі користувався та розпоряджався вказаним автомобілем, що вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САТ 683588, а тому він має право вимагати відшкодування шкоди, завданої йому пошкодженням автомобіля. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про страхування» страховим відшкодуванням є страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник (страхувальниками визнаються юридичні особи та дієздатні фізичні особи, які уклали із страховиками договори страхування або є страхувальниками відповідно до законодавства України - ст. 3 Закону України «Про страхування»). Збитками у контексті положень ст. 22 ч. 2 п. 1 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). З наведеного вбачається, що відшкодуванню позивачу підлягає матеріальний збиток завданий керованому ним автомобілю марки «Mercedes-Benz Sprinter 311CDI», номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при вищезгаданій ДТП, який становить 227565,20 грн. Згідно ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 50000 грн., то стягненню із [PERSON] підлягає різниця між вищезгаданою сумою, яка стягується судом на користь позивача, та даною сумою, що буде становити 177565,20 грн. Згідно ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В силу ст. 990 ч. 1 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). У відповідності до ст. 35 ч. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивачем для отримання страхового відшкодування, в межах строку, передбаченою цією статтею, подано відповідачу заяву про страхове відшкодування (а.с. 28), на що [PERSON] «СК «Провідна» повідомила його, що відшкодування буде здійснене в разі наявності «постанови суду по адміністративному/кримінальному правопорушенню щодо винуватця дорожньо-транспортної пригоди». Оскільки такої постанови не було, відшкодування слід провести на підставі рішення. Відповідно до ст. 36 п. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: approved