Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до Головного управління Держземагенства у Полтавській області, яке було реорганізоване у [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області. Позов мотивував наступним. Він є власником нерухомого майна господарських будівель площею 63.1 кв.м., 860,3 кв. м., 48.1 кв.м., розташованих відповідно по вул. Радянській, 28-А, вул. Радянській 28-Ж, вул. Радянській, 28-З с. Липове Глобинського району, що підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Названі господарські будівлі знаходяться на земельній ділянці площею 9,4 га, кадастровий номер 5320688100:00:013:0001, розташованій поблизу с. Липове Святилівської сільської ради. Ця земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки, яка належала Колективному сільськогосподарському підприємству «Дніпро» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ-26 від 20 грудня 1995 року і є її частиною. КСП «Дніпро» припинило своє існування. Приватна агрофірма «Липове» була його правонаступником. Постановою Господарського суду Полтавської області ПАФ «Липове» припинене в звязку з визнанням його банкрутом. Земельна ділянка кадастровий номер 5320688100:00:013:0001 не була повернута до земель державної чи комунальної власності. Нинішнє ж законодавство не передбачає такої форми власності як колективна. Посилаючись на те, що до нього, як до власника господарських будівель на підставі ч.1 ст. 377 ЦК України, ч.1 ст. 120 ЗК України, переходить і право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані, позивач прохав суд, визнати за ним право власності на земельну ділянку, розміром 9,4 га, кадастровий номер 5320688100:00:013:0001, розташовану на території Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області. У судове засідання позивач [PERSON] не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. У судовому засіданні представник позивача[PERSON] позовні вимоги підтримувала, посилаючись на обставини та підстави зазначені в позові. Вказала, що права [PERSON], як власника нерухомого майна, є порушеними. Із-за прогалин в законодавстві він не може в позасудовий спосіб реалізувати своє право на земельну ділянку, на якій знаходяться належні йому на праві власності господарські споруди, оскільки розпорядника земель, що перебували в колективній власності, чинним законодавством не визначено. Державний акт на право колективної власності КСП «Дніпро» на землю серії ПЛ-26 від 20 грудня 1995 року не скасовувався. Вказана земельна ділянка не передавалася до земель державної власності, відповідне рішення не приймалося, тому є незаконним, що вона значиться у Державному земельному кадастрі як землі державної власності. На даний час ні Полтавська облдержадміністрація, ні Глобинська РДА, ні Святилівська сільська рада, ні управління Держгеокадастру у Полтавській області не мають повноважень на розпорядження даною земельною ділянкою, що підтверджується їх листами-відповідями. Крім цього, представник позивача наголошувала, що право власності на нерухоме майно (господарські будівлі), набуто [PERSON] правомірно на підставі договорів дарування. Дарувальнику [PERSON], згідно рішення загальних зборів співвласників майна ПАФ «Липове» від 22 серпня 2008 року, було передано у приватну власність господарський двір, як цілісний майновий комплекс, що включав у себе господарські будівлі та земельну ділянку орієнтовною площею 10 га, на якій ці будівлі розташовані. Даний факт підтверджує правомірність переходу земельної ділянки у приватну власність власника господарських будівель. Представник відповідача - Головного управління Держземагенства у Полтавській області у останнє судове засідання не з»явився. Належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, направив заяву про завершення розгляду справи у його відсутності. В засіданнях, що відбувалися раніше, представник відповідача [PERSON] позов не визнала, прохала у його задоволенні відмовити. В своїх поясненнях і письмових запереченнях на позов вказувала, що за інформацією, яка міститься у Національній кадастровій системі земельна ділянка площею 9.4 га, кадастровий номер 5320688100:00:013:0001, значиться, як державна форма власності, тому за такої умови її розпорядником є [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області. Попередній власник нерухомого майна (господарських будівель) [PERSON], користувалася вказаною земельною ділянкою на умовах оренди, земельна ділянка була сформована з присвоєнням кадастрового номеру саме для цієї мети, тому позивач безпідставно посилається на ст. 120 ЗК України, як обґрунтування необхідності визнання за ним права власності на земельну ділянку під будівлями. Він може отримати вказану земельну ділянку лише у користування (довгострокова оренда), а у власність лише шляхом викупу на аукціоні . Представник третьої особи - Глобинської райдержадміністрації у судове засідання не з»явився. До суду направлено заяву про розгляд справи у його відсутності. У засіданні, що відбувалося раніше представник Глобинської РДА [PERSON] не заперечувала проти задоволення позову, мотивуючи тим, що нерухоме майно (будівлі) перебуває у власності позивача вже давно і право власності ніхто не оспорював. Підтвердила, що 31 березня 2010 року між Глобинською РДА та гр. [PERSON] строком на 49 років було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9.40 га, кадастровий номер 5320688100:00:013:0001, на якій були розташовані господарські будівлі, належні на праві власності орендарю. Договір було зареєстровано у Глобинському райвідділі ПРФ ДП «Центр ДЗК». В подальшому за розпорядженням голови Глобинської РДА від 26.10.2011 року № 686 вказаний договір було розірвано достроково за згодою сторін. [PERSON] написала відповідну заяву. Чи було укладено в додаткову угоду (договір) про розірвання орендних відносин їй невідомо. Відомості про передачу названої земельної ділянки у державну власність в Глобинській РДА відсутні. Представник третьої особи - Святилівської сільської ради, у останнє судове засідання не зявився, до суду направлено заяву про розгляд справи у його відсутності. В засіданні, що відбувалося раніше Святилівський сільський голова [PERSON], як представник ІІІ особи, прохала у задоволенні позову відмовити. Мотивувала тим, що попередній власник господарських будівель - [PERSON], не мала права власності на земельну ділянку під ними, а лише користувалася нею на правах оренди, не сплачуючи при цьому податки. Крім цього, площа земельної ділянки під господарськими будівлями, належними позивачу, значно менша за 9.4 га. За підписом названої посадової особи до суду надходив лист від 1.02.2016 року № 24/02-22 в якому було зазначено, що Святилівська сільська рада проти задоволення позову не заперечує. Суд, заслухавши пояснення сторін, третіх осіб, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. 20 грудня 1995 року колективне сільськогосподарське підприємство «Дніпро» на підставі рішення Святилівської сільської ради від 27 листопада 1995 року одержало Державний акт на право колективної власності на землю серії ПЛ-25. КСП « Дніпро» було зареєстроване розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 07.12.1995 року № 98 як приватно-пайове сільськогосподарське підприємство «Дніпро». Розпорядженням голови Глобинської районної державної адміністрації від 07.03.2000 року № 133 зареєстровано приватну агрофірму «Липове» (ПАФ «Липове»). Розпорядженням голови Глобинської РДА від 9.08.2000 року № 495 зареєстровано доповнення до ст.1 Статуту ПАФ «Липове», згідно якого Приватна агрофірма «Липове» є правонаступником приватно-пайового сільськогосподарського підприємства «Дніпро». Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців 3.03.2009 року внесено запис про припинення юридичної особи ПАФ «Липове» в зв»язку з ухваленням рішення Господарського суду Полтавської області про визнання агрофірми банкрутом. З протоколу № 3 загальних зборів співвласників майна ПАФ «Липове» від 28.08.2008 року вбачається, що [PERSON] було виділене (передане у приватну власність) майно в натурі, в тому числі нерухоме, на загальну суму 559848 грн. згідно куплених нею майнових сертифікатів. Зазначено, що будівлі (5 корівників, свинарник, хата тваринників, дизельна МТФ) розташовані на земельній ділянці орієнтовною площею 10 га, утворюють разом із земельною ділянкою цілісний майновий комплекс. В подальшому [PERSON] оформила право власності на господарські будівлі, отримавши у сільській раді свідоцтва про право власності на нерухоме майно та за зареєструвавши його у встановленому порядку. Надалі розпорядилася нерухомістю, подарувавши господарські будівлі позивачу. Оформлення землі під господарськими будівлями відбувалося таким чином. Розпорядженням голови Глобинської РДА від 3.11.2008 року № 708 [PERSON] було надано дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право користування земельною ділянкою загальною площею 9.4 га (господарський двір) із земель не наданих у власність чи користування сільськогосподарського призначення для обслуговування господарських будівель і споруд (зазначено їх перелік, який відповідає переліку нерухомості, приведеному в протоколі № 3 загальних зборів співвласників майна ПАФ «Липове» від 28.08.2008 року). Розпорядженням голови Глобинської РДА від 4.09.2009 року № 459 було затверджено вищеназвану технічну документацію та передано [PERSON] в оренду земельну ділянку площею 9,40 га (господарський двір) терміном на 49 років . 31 березня 2010 року між Глобинською РДА та гр. [PERSON] строком на 49 років було укладено договір оренди земельної ділянки площею 9.40 га, кадастровий номер 5320688100:00:013:0001, на якій були розташовані господарські будівлі, належні на праві власності орендарю (господарський двір). Договір зареєстровано у Глобинському райвідділі ПРФ ДП «Центр ДЗК». В подальшому за розпорядженням голови Глобинської РДА від 26.10.2011 року № 686 вказаний договір розірвано достроково, як зазначено, за згодою сторін. Доказів того, що розірвання договору було оформлено додатковим письмовим договором не надано. Відповідно до договору дарування від 17.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1016, [PERSON] придбав у власність господарську будівлю, загальною площею 63,1 кв. м., розташовану за адресою: Полтавська обл., Глобинський район, с. Липове, вулиця Радянська, будинок 28-А, яка знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001. Право власності позивача на вказане нерухоме майно підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу: 31674629, номер запису про право власності: 8249310, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 540265453206. Відчужуване нерухоме майно, належало дарувальнику [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САС № 059946, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 05.08.2008 року згідно рішення виконкому Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.06.2008 року за № 97. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване 11.08.2008 року в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації , номер запису 89, в книзі ОН-1, що підтверджується Витягом з про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19852731. Згідно договору дарування від 17.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1019 від 17.05.2011 року, [PERSON] прийняв у власність господарську будівлю - приміщення свинарника, загальною площею 860,3 кв. м., розташовану за адресою: Полтавська обл., Глобинський р-н., с. Липове, вулиця Радянська, будинок 28-Ж, яка знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001. Право власності позивача на вказане нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2014 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу: 31671017, номер запису про право власності: 8248393, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 540210253206. Відчужуване нерухоме майно, належало дарувальнику [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САС № 059944, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 04.08.2008 року згідно рішення виконкому Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.06.2008 року за № 96, зареєстрованого 11.08.2008 року в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», номер запису 97 в книзі ОН-1, реєстраційний номер 24232943, що підтверджується Витягом з про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19852959. Відповідно до договору дарування від 17.05.2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим № 1013, [PERSON] прийняв у власність господарську будівлю-приміщення дизельної, загальною площею 48,1 кв. м., розташовану за адресою: Полтавська обл., Глобинський р-н., с. Липове, вулиця Радянська, будинок 28-З, яка знаходиться на земельній ділянці, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001. Право власності позивача на вказане нерухоме майно зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.12.2014 року, що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер витягу: 31667121, номер запису про право власності: 8247384, реєстраційний номер обєкта нерухомого майна: 540137853206. Відчужуване нерухоме майно, належало дарувальнику [PERSON] на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САС № 059947, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 05.08.2008 року відповідно до рішення виконкому Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.06.2008 року за № 98, зареєстрованого 11.08.2008 року в КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації», номер запису 91 в книзі ОН-1, реєстраційний номер 24233324, що підтверджується Витягом з про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19852931. Відповідно до договорів дарування від 28.10.2015 року, посвідчених приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровими № 535, 541, 544, 532 [PERSON] прийняв у власність, як дарунок, господарські будівлі приміщення корівників, загальною площею 1027,6 кв.м; 932,3 кв.м.; 1052,4 кв.м; 122.2 кв.м; 1443,3 кв.м, розташовані відповідно за адресою: Полтавська обл., Глобинський район, с. Липове, вулиця Радянська, будинок 28 «В», будинок 28 «Д», будинок 28 «Е», будинок 28 «Б», будинок 28 «Г», і знаходяться на земельній ділянці, кадастровий номер: 5320688100:00:013:0001. Право власності позивача на вказане нерухоме майно підтверджується витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 25654929, 25650427, 25651970, 25653053, 25653978 від 28.10.2015. Відчужуване нерухоме майно, належало дарувальнику [PERSON] : - на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САС № 059949, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 05.08.2008 року відповідно до рішення виконкому Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.06.2008 року за № 92 . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване 11.08.2008 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності; - на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САС № 142054, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 05.08.2008 року відповідно до рішення виконкому Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.06.2008 року за № 94 . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване 11.08.2008 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності; - на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САС № 059950, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 05.08.2008 року відповідно до рішення виконкому Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.06.2008 року за № 95 . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване 11.08.2008 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності; - на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САС № 059945, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 04.08.2008 року відповідно до рішення виконкому Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.06.2008 року за № 91 . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване 11.08.2008 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності; - на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія САС № 059948, виданого Святилівською сільською радою Глобинського району Полтавської області 04.08.2008 року відповідно до рішення виконкому Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області від 12.06.2008 року за № 93 . Право власності на вказане нерухоме майно зареєстроване 11.08.2008 року КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації» в електронному реєстрі прав власності. Відділ Держземагенства у Глобинському районі листом від 2.07.2014 року № 1462 підтвердив, що земельна ділянка площею 9.40 га, кадастровий номер 5320688100:00:013:0001 це частина земельної ділянки колишнього КСП «Дніпро». Вказана обставина жодною із сторін та третіми особами визнана і не заперечується. 20.03.2014 року позивач звертався до Полтавської обласної державної адміністрації з клопотанням про надання дозволу на розробку документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок орієнтовною площею 3 га і 6 га., що знаходяться в с. Липове по вул. Радянській. При цьому було надано документи, необхідні для розгляду даного клопотання, зокрема, виписка форми 6-зем та графічні матеріали із зазначенням бажаного місця розташування та площі земельної ділянки. Листом від 8.05.2014 року № 2069/01-37 за підписом заступника голови облдержадміністрації [PERSON] у задоволенні клопотання фактично відмовлено. Позивача повідомлено, що клопотання розглянуто спільно з [PERSON] управлінням Держземагенства у Полтавській області. Дана земельна ділянка віднесена до земель колективної власності, відомості стосовно прийняття відповідного рішення щодо передачі земель колективної власності бувшого КСП до земель державної власності відсутні. Полтавська обласна державна адміністрація та [PERSON] управління Держземагенства у Полтавській області не мають повноважень щодо розпорядження землями колективної власності. Згідно із ч.1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом»якшують або скасовують відповідальність особи. Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99, відповідно до п.2 якого дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності й припиняється втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце. Судом достовірно встановлено і не заперечується сторонами та третіми особами, що [PERSON] придбала нерухоме майно (господарські будівлі, як майновий комплекс) у ПАФ «Липове», як правонаступника КСП «Дніпро», на суму наявних у неї майнових сертифікатів, тобто по процедурі яка діяла на той час. Набула право власності на вказане нерухоме майно 11.08.2008 року після проведення його державної реєстрації. Правомірність набуття нею права власності на назване нерухоме майно ніким не оспорюється. Господарські споруди були розміщені на земельній ділянці сільськогосподарського призначення, яка належала на праві власності Колективному сільськогосподарському підприємству «Дніпро» на підставі Державного акту на право колективної власності на землю серії ПЛ-26 від 20 грудня 1995 року, якою на законних підставах розпоряджався правонаступник. Відповідно до ст. 120 Земельного кодексу України (в редакції чинній станом на 11.08.2008 року), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначено, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ч. 1 ст. 377 ЦК України ( в редакції чинній станом на 11.08.2008 року), до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення у розмірах, встановлених договором. Якщо договором про відчуження житлового будинку, будівлі або споруди розмір земельної ділянки не визначений, до набувача переходить право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка є необхідною для обслуговування. На підставі вказаних норм, чинних на момент виникнення правовідносин, суд дійшов висновку, що до [PERSON], яка набула право власності на господарські будівлі перейшло право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення, зайняту під ними, та на частину земельної ділянки необхідну для їх обслуговування, так як попередньому власнику - КСП «Дніпро» ділянка належала на праві власності. Як встановлено, [PERSON] після набуття права власності на обєкти нерухомого майна, право власності на земельну ділянку, на якій вони розташовані не оформила, проте, на думку суду, це суттєво не впливає на вирішення спору. Позивач (обдарований) [PERSON] набув право власності на господарські споруди відповідно 25.12.2014 року та 28.10.2015 року після реєстрації права власності на них. Законність набуття ним права власності ніким не оспорюється. На той час стаття 120 ЗК України діяла в редакції в редакції Закону № 1702-VI від 05.11.2009, і ч.1 ч.2 названої статті було встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (ч.2 ст. 120 ЗК) Стаття 377 ЦК України також діяла в редакції Закону № 1702-VI від 05.11.2009, і ч.1 названої статті було визначено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Врахувавши вищеназвані приписи ст. 377 ЦК України, ст. 120 ЗК України, суд дійшов висновку, що з переходом права власності на господарські будівлі від [PERSON] до [PERSON] до останнього перейшло і право власності на земельну ділянку, набуте, але не оформлене дарувателем. Оскільки вищевказані норми не допускають випадків, коли право власності на розташований на земельній ділянці об'єкт нерухомості належить на праві власності одній особі, а земельна ділянка перебуває у власності чи на праві користування в іншої особи, суд дійшов до висновку, що вимоги щодо визнання права власності на земельну ділянку, на якій знаходяться будівлі, що належать позивачеві на праві приватної власності, є обґрунтованими та такими, що відповідають чинному законодавству. Судом не взято до уваги заперечення представника відповідача, який позиціонував [PERSON] управління Держгеокадастру у Полтавській області, як розпорядника спірної земельної ділянки, оскільки не надано доказів того, що вона із статусу колективної власності була переведена до державної власності, а отже, жодних повноважень щодо неї, передбачених ст. 122 ЗК України, відповідач не має. Запис в Державному земельному кадастрі про земельну ділянку площею 9.40 га, кадастровий номер 5320688100:00:013:0001, як належну до державної форми власності, суд оцінив, як вчинений незаконно, без відповідних правових підстав. Також враховано, що станом на дату ухвалення судового рішення правовий режим раніше виділених земель колективної власності та розпорядження ними на законодавчому рівні не врегульовано. Земельний Кодекс України в редакції від 13 березня 1992 року закріпив право колективної і приватної власності громадян на землю. Чинний Земельний Кодекс України, прийнятий 25 жовтня 2001 року не містить поняття колективної власності. Однак права власника нерухомості не можуть порушуватися із-за неможливості вирішення питання оформлення земельної ділянки в позасудовому порядку. Позивач надав докази, що такі спроби ним робилися, але були отримані відмови. Посилання представника відповідача на те, що попередній власник нерухомості [PERSON], користувалася земельною ділянкою, як орендар, а тому позивач має право отримати земельну ділянку дише у довгострокове користування, а не у власність, сприйняті судом критично. Так, Глобинська РДА на час укладення договору оренди не мала права на розпорядження землями колективної власності, а отже, не могла виступати, як орендодавець. Тому договір оренди землі від 31 березня 2010 року в розумінні ч.2 ст. 215 ЦК України є нікчемним правочином, який не створив жодних юридичних наслідків. Згідно п.2.11, п. 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин», у застосуванні положень статей 377 ЦК України та 120 ЗК України щодо переходу права користування земельною ділянкою внаслідок переходу права на розташований на ній житловий будинок, будівлю, споруду господарським судам слід враховувати, що положення відповідних статей обох кодексів мають один і той же предмет регулювання, а тому підлягають застосуванню в сукупності. Правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом та є непорушним. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно,якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 392 Цивільного кодексу України, встановлено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Враховуючи те, що обєкті нерухомості набуті позивачем, розміщені на земельній ділянці, необхідній для їх обслуговування, яка має визначену площу та присвоєний кадастровий номер (робота виконана ліцензованим ПП «Геолайн»), суд дійшов висновку, що невизнання Управлінням Дежгеокадастру у Полтавській області права власності позивача на вищевказану земельну ділянку є порушенням його прав та підлягає захисту відповідно припису ст. 152 Земельного кодексу України. Відповідно до п. а ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України, захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання прав. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За приписом ч.1 ст. 325 ЦК України, суб'єктами права приватної власності є фізичні та юридичні особи. Суб'єктами права власності на землю можуть бути громадяни та юридичні особи (ст. 80 ЗК України). З огляду на викладене позов задовольняється повністю.

Outcome: approved