Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

12.04.2021 року [PERSON] звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою, заінтересована особи [PERSON] , в якій просить суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ), що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] ,\~на строк\~шість місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: -\~заборонити [PERSON] , [INFO] , перебувати за місцем реєстрації та фактичного мешкання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] , [INFO] , вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; обмежити спілкування [PERSON] , [INFO] , із дитиною [PERSON] , [INFO] , та заборонити наближатися до місця фактичного мешкання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування наданої заяви [PERSON] посилається на те, що з 30.09.2008 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2019 року. Від даного шлюбу, як вказує заявник, у них з [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . [PERSON] зазначає, що на фоні постійних незгод в родині почали виникати сварки, які переросли в серйозні конфлікти, під час яких поведінка [PERSON] була занадто агресивною, він почав погрожувати, допускав факти фізичного насильства відносно неї, вона зазнавала постійного психологічного тиску з його боку. Заявник вказує, що навіть після розірвання шлюбу та до теперішнього часу відносно неї з боку [PERSON] відбувається фізичне та психологічне насильство. Впродовж зазначеного часу, як вказує заявник, вона постійно зверталась до правоохоронних органів із заявами відносно колишнього чоловіка. На теперішній час, як стверджує заявник, [PERSON] постійно її переслідує, погрожує, неодноразово приходив до місця її мешкання. Крім того, заявник зазначає, що впродовж 2019-2020 р.р. співробітниками поліції відносно [PERSON] складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, та постановами Київського районного суду м. Одеси [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП Також, як стверджує [PERSON] , на даний час на розгляді у Київському районному суду м. Одеси знаходиться ще декілька протоколів про адміністративне правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Таким чином, заявник вказує, що [PERSON] відносно неї вчиняє фізичне та психологічне насильство, що виражається у постійному тероризуванні, переслідуванні, погрозах та психологічному тиску. Все вищезазначене, за твердженням заявника, призвело до того, що вона не може спокійно вийти із дому за потреби, вийти з дитиною на прогулянку. З урахуванням\~викладеного,\~ [PERSON] звернулася до суду з заявою про видачу обмежувального припису. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді\~Київського районного\~суду м.\~Одеси Петренка\~В.С.від\~14.04.2021\~року було прийнято\~заяву до\~розгляду та\~відкрито провадження\~у цивільній\~справі за\~заявою\~[PERSON] , заінтересована особа [PERSON] про видачу обмежувального припису.Призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. У судовому засіданні 15.04.2021 року заявник - [PERSON] заяву про видачу обмежувального припису підтримала у повному обсязі, просила суд її задовольнити. Заінтересована особа - [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлений належним чином за допомогою телефонограми, яка зареєстрована в журналі телефонограм за №83, у судове засідання 15.04.2021 року не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, заперечення на заяву не надав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що заявник [PERSON] з 30.09.2008 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу, [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 06.06.2019 року, яке набрало законної сили 09.07.2019 року, шлюб, зареєстрований 30 вересня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1416, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу за [PERSON] залишено прізвище « [PERSON] ». Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Літвінової І.А. від 03.02.2021 року по справі №947/1185/21 [PERSON] , [INFO] , було визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч.1 ст.173-2 КУпАП,\~на підставі\~якої накладеноадміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок. Стягнутоз [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. Зазначеною постановою було встановлено, що з представленого протоколу вбачається, що 26.11.2020 року близько 11:30 годин, [PERSON] знаходячись за адресою мешкання: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , що полягало в образах нецензурною лайкою, наніс удар кулаком в область обличчя та голови. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до відповідальності за ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП. Крім того, постановою судді Київського районного суду м. Одеси Літвінової І.А. від 09.02.2021 року по справі №947/1347/21 [PERSON] , [INFO] , було визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч.1 ст.173-2 КУпАП, на\~підставі якої\~накладеноадміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні 00 копійок. Зазначеною постановою було встановлено, що з представленого протоколу вбачається, що 16.12.2020 року близько 11:30 годин, [PERSON] знаходячись за адресою мешкання: [ADDRESS] , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини [PERSON] , що полягало в образах, погрозах, приниженні її честі та гідності. У зв`язку з викладеним було складено протокол про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до відповідальності за ч. 1\~ст. 173-2 КУпАП. Також, постановою судді Київського районного суду м. Одеси Борщова І.О. від 11.11.2019 року по справі №947/22483/19 було визнано\~ [PERSON] \~невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч.1\~ст.173-2\~КпАП України. Однак, вказаною постановою було встановлено, що згідно протоколу\~про адміністративне\~правопорушення,\~ [PERSON] \~27.08.2019\~близько 21.00\~годині,\~за адресою:\~ [ADDRESS] , скоїв насильство психологічного характеру відносно колишньої тещі гр. [PERSON] . Дії [PERSON] були кваліфіковані офіцером поліції за\~ч.1\~ст.173-2КпАП України. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства, визначено\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Пунктом 1 ч.1\~ст. 350-2 ЦПК України\~передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» За заявою осіб, визначених\~статтею 350-2 цього Кодексу, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою\~статті 350-6 цього Кодексу Згідно з п.п. 3, 14, 17 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п.6 ч.1\~ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до пункту 2 частини 1\~ст. 24 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з п.1 ч.1\~ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника мають постраждала особа або її представник. Згідно з ч. 2\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Частиною 3\~статті 26 цього Закону\~передбачено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 756/3859/19 зроблено висновок, що, враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Судом встановлено, що постановами Київського районного суду м. Одеси [PERSON] , [INFO] , було двічі\~визнановинним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого\~ч.1 ст.173-2 КУпАП. При цьому, частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення. Отже, судом встановлено наявність вчинення [PERSON] насильства відносно [PERSON] . Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд вважає, що заявник, як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», та приходить\~до висновку,\~що наявні\~обґрунтовані ризики\~вчинення [PERSON] емдомашнього насильства\~щодо заявника\~та їх\~малолітньої дитини,\~тому суд\~приходить до\~висновку про\~обґрунтованість заяви\~та необхідність\~видачі обмежувального\~припису відносно\~ [PERSON] ем Обираючи види таких обмежувальних заходів, суд враховує, характер правовідносин, що виникли між учасниками. Суд вважає за можливе заборонити [PERSON] унаближатись до відстань до 100 метрів до місця фактичного мешкання заявника та дитини, при цьому, інших місць та адрес, які часто відвідує заявник та дитина суду не надано. Вирішуючи питання відносно обмеження спілкування [PERSON] , [INFO] , із дитиною [PERSON] , [INFO] , суд виходить також з того, що малолітній син проживає разом з матір`ю [PERSON] , і спілкування [PERSON] з дитиною, яка проживає разом з [PERSON] , може становити реальну загрозу заявнику та дитині. В силу ч. 3\~ст.\~350-5\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4\~ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Outcome: approved