Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

11 травня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису, яку мотивує тим, що з жовтня 2016 року вона з [PERSON] почала фактичні сімейні відносини без укладення шлюбу. Від фактичних сімейних відносин вони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Стверджує, що останнім часом в ході сумісного проживання [PERSON] вчиняв сварки, під час яких ображав її нецензурною лайкою, принижував, залякував, застосовував до неї фізичне насильство, навіть в присутності дитини, чим робив її життя нестерпним. Від таких дій [PERSON] вона відчувала емоційну невпевненість, нездатність себе захистити та побоювалась за свою безпеку та безпеку їхнього сина. Стверджує, що 25 січня 2019 року за адресою: [ADDRESS] під час сварки [PERSON] здійснив удар ногою в область її тулубу, в результаті чого вона впала та отримала тілесні ушкодження у вигляді підвивиху куприкових (копчикових) хребців, про що є відповідна довідка КНП «Багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування м. Бахмут». 06 лютого 2019 року вона була вимушена звернутися до Бахмутського відділу поліції із заявою про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за фактом отримання нею тілесних ушкоджень, тобто за ч. 1 ст. 125 КК України, про що співробітниками відділу поліції було внесено відомості до ЄРДР № 12019050000297 від 06 лютого 2019 року. За даним фактом проводиться досудове розслідування. Після вищевказаний дій вона забрала сина та переїхала жити до своєї матері [PERSON] , оскільки відчувала небезпеку з боку [PERSON] З цього моменту вони з [PERSON] фактично перестали проживати у фактичних сімейних відносинах. Крім того, 14 квітня 2019 року приблизно о 15-00 год., перебуваючи у дворі за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] наніс їй удар в обличчя, від чого вона втратила рівновагу та вдарилася спиною та отримала наступні тілесні ушкодження: забій, пошкодження зв`язок грудо-поясничного відділу хребта, ссадна грудо-поясничного відділу хребта. Про отримані тілесні ушкодження їй була надана довідка. 25 квітня 2019 року вона знову звернулася до Бахмутського відділу поліції. Її заява була внесена до ЄРДР за № 12019050000911 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. На даний час по вказаному кримінальному провадженню проводиться досудове слідство. Вказані дії з боку [PERSON] залякують її, вона не може навіть вийти на вулицю на прогулянку, вона боїться за своє життя та здоров`я. Заявник посилається на те, що для того, щоб захистити себе, вона вимушена звернутися до суду, який може здійснити заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству. Вона не має іншої можливості, щоб захистити своє життя та здоров`я, окрім звернення до суду за захистом від кривдника [PERSON] На теперішній час наявні ризики у вигляді вірогідності продовження вчинення [PERSON] насильства, можливості настання тяжких або особливо тяжких наслідків для неї внаслідок вірогідного його вчинення. Вказує, що до заяви долучила письмові докази, які підтверджують обставини, зокрема, факти застосування до неї з боку [PERSON] фізичного насильства і ці його дії викликали у неї обґрунтовані побоювання за свою безпеку. За таких обставин, вона вважає обґрунтованим ризик можливого вчинення [PERSON] в майбутньому домашнього насильства щодо неї, а тому вона, як жертва домашнього насильства, потребує захисту з боку держави. Вважає, що тимчасове обмеження прав [PERSON] є співмірним із його протиправною поведінкою відносно неї, а також сприятиме запобіганню та протидії психологічному та фізичному насильству, відповідатиме меті цих заходів. На підставі викладеного, просить видати обмежувальний припис відносно [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та який проживає за адресою: [ADDRESS] , та встановити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] , [INFO] , та покласти на нього строком на 6 місяців наступні обов`язки: 1) заборонити наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; 2) заборонити вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; 3) обмежити спілкування з постраждалою дитиною [PERSON] [PERSON] , який неодноразово був свідком насильства над своєю матір`ю; 4) заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Заявник [PERSON] у судовому засіданні на вимогах заяви наполягала з мотивів, викладених у ній. Зазначила, що після того, як вона переїхала проживати до матері, [PERSON] приїжджає до дитини, гуляє з дитиною, купує памперси, продукти харчування, фрукти, іграшки, дає їй 1000 грн. на місяць. Дитина радіє батьку та знає його. Пояснила, що дитину батько не бив, однак, був випадок, коли він кинув яблуком в дитину. Вказала, що 25 січня 2019 року [PERSON] зкинув її зі сходинок. Просить встановити заходи тимчасового обмеження відносно [PERSON] , аби він заспокоївся, а потім буде видно, як їм в подальшому бути із дитиною. Представник заявника [PERSON] у судовому засіданні підтримала вимоги заяви про видачу обмежувального припису та просила їх задовольнити. Вказала, що [PERSON] звернулася за захистом своїх прав до Благодійного фонду «Слов`янське серце». Після цього до Бахмутського бюро правової допомоги звернулися фахівці БФ «Слов`янське серце» з метою налагодження співпраці задля допомоги особі, що постраждала від домашнього насильства. Таким чином, її було призначено\~представником [PERSON] \~ для\~надання їйбезоплатної правової допомоги. Зі слів заявника [PERSON] вона знає, що з 2015 чи 2016 року [PERSON] проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] [INFO] у них народився син [PERSON] Вони разом працювали, але гроші отримували батьки, вони були залежними. Через три місяці після початку життя [PERSON] побив її, потім став бити часто, про це знали його батьки і сусіди. Коли дитині виповнилося два місяці, мати [PERSON] відправила її на роботу, а сама виховувала онука. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги визнав частково, а саме: не заперечував проти задоволення вимог відносно [PERSON] та заперечував щодо задоволення вимог про обмеження спілкування з їх дитиною [PERSON] [PERSON] , оскільки він постійно спілкується з дитиною, купує продукти харчування, памперси для дитини, дитину ніколи не бив та не ображав. Пояснив, що хоче звернутися до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення місця та способу спілкування з дитиною. Зазначив, що [PERSON] вела аморальний спосіб життя, часто вживала алкогольні напої, тому вони були вимушені віддавати дитину його матері [PERSON] Дитина у них народилася маленькою 1 кг 900 г, молоко [PERSON] не підійшло дитині. Вона часто вживала алкогольні напої. [PERSON] телефонувала сама його матері [PERSON] та віддавала їй дитину. Представник [PERSON] підтримала думку заінтересованої особи [PERSON] . Зазначила, що [PERSON] любить свого сина [PERSON] , піклується про нього, купує йому памперси та продукти харчування. [PERSON] дає гроші заявнику. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є матір`ю заявника [PERSON] Зазначила, що [PERSON] постійно бив її дочку, вона і раніше приїздила до неї із синцями після їхніх сварок. 14 квітня 2019 року [PERSON] знову побив її дочку. Після останнього побиття дочка [PERSON] забрала дитину та переїхала до неї проживати з дитиною. Вона казала дочці покинути її співмешканця, оскільки він погано відноситься до неї та постійно її б`є. Після цього [PERSON] приїжджав до них у с. Калинівка провідувати дитину. Однак, він залякував навіть і її, говорив, що спалить будинок, тому вони з дочкою та онуком тимчасово проживали за іншою адресою, оскільки боялися його залякувань. [PERSON] приїздив до них нещодавно, вони гуляли разом з дитиною та її дочкою [PERSON] Він привозив продукти харчування для дитини. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є матір`ю заінтересованої особи [PERSON] , а також те, що син кохає заявника [PERSON] У них є дитина син [PERSON] , [INFO] . Вона ніколи не забирала насильно у дитину у заявника. Вони добровільно просили її забрати дитину до себе чи приносили їй сина самі. Вона вважає, що заявник [PERSON] не є відповідальною матір`ю. Також зазначила, що [PERSON] не може орієнтуватися самостійно у суспільстві без її сина, що, на її думку, шкодить їх сумісній дитині. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1\~ст. 350-5 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України)\~встановлено, що справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. У разі, якщо участь заявника становить загрозу подальшої дискримінації чи насильства для нього, справа може розглядатися без його участі. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 06 лютого 2019 року виконавчим комітетом Опитненської сільської ради Бахмутського району Донецької області, [PERSON] народився [INFO] . Його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). З копії паспорту заявника серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 28 липня 2017 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3-5). Відповідно до довідки, виданої головою квартального комітету № 12 [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). У судовому засіданні встановлено, що на теперішній час заявник [PERSON] разом з дитиною [PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 травня 2019 року, 06 лютого 2019 року за № 12019050150000297 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме про те, що 06 лютого 2019 року до чергової частини Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області надійшла заява від [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , яка просить притягнути до кримінальної відповідальності свого колишнього співмешканця [PERSON] , який 25 січня 2019 року спричинив їй тілесні ушкодження: підвивих куприкових (копчикових) хребців (а.с. 8). Відповідно до довідки № 544 від 25 січня 2019 року, [PERSON] зверталася до травматологічного пункту КНП «БЛІЛ м. Бахмут» 25 січня 2019 року щодо травми, яку вона отримала при падінні на сходах. Їй встановлено діагноз: підвивих куприкових (копчикових) хребців (а.с. 12). Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 03 травня 2019 року, 25 квітня 2019 року за № 12019050150000911 до ЄРДР були внесені відомості про вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України, а саме про те, що 14 квітня 2019 року приблизно о 15-00 год., знаходячись у дворі будинку [ADDRESS] , [PERSON] , [INFO] , наніс удар рукою по обличчю [PERSON] , [INFO] , чим спричинив їй тілесні ушкодження (а.с. 9). Відповідно до\~довідки №\~2245\~від 17\~квітня 2019\~року,\~ [PERSON] зверталася\~до травматологічного\~пункту КНП\~«БЛІЛ м.\~Бахмут» 17\~квітня 2019\~року о\~11-10\~год.\~У довідці\~зазначено час\~і місце\~травматизації:\~14\~квітня 2019\~року приблизно\~о 15-00\~год.\~вдома штовхнув, вдарилася об ручку дверей. Їй встановлено діагноз: забій, пошкодження зв`язок грудо-поясничного відділу хребта, ссадна грудо-поясничного відділу хребта. Обстеження на наявність алкоголю не проводилося у зв`язку з давніми травмами. Суд бере до уваги доводи заявника про те, що [PERSON] вчиняв вдома сварки, під час яких ображав її нецензурною лайкою, принижував, залякував, застосовував до неї фізичне насильство, чим робив її життя нестерпним. На теперішній час Бахмутським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Донецькій області здійснюється досудове розслідування у двох кримінальних провадженнях: № 12019050150000297 від 06 лютого 2019 року та № 12019050150000911 від 25 квітня 2019 року відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Крім того, суд бере до уваги, що [PERSON] постійно потерпає від насильства зі сторони [PERSON] , неодноразово зверталася до поліції, але вжиті заходи не дали жодного результату. [PERSON] вчиняв насильство щодо заявника у присутності їхньої дитини сина [PERSON] , незважаючи на те, що це негативно впливає на емоційний стан та розвиток дитини, а також наносить шкоду психологічному здоров`ю дитини. Суд зважає і на те, що заінтересована особа [PERSON] частково визнав заявлені вимоги та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч. 4\~ст. 206 ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1\~ст. 82 ЦПК України\~встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки [PERSON] не заперечує проти задоволення заяви про видачу обмежувального припису щодо вимог, які стосуються особисто [PERSON] , визнає заяву частково, відповідно суд приходить до висновку, що він і визнає обставини, викладені заявником у заяві, а тому такі не підлягають доказуванню. Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству. Відповідно до п. п. 3, 7, 17 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Обмежувальний припис стосовно кривдника встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Фізичне насильство форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Згідно з ч. 2, 3\~ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,\~обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Главою 13 розділу IV\~Цивільного процесуального кодексу України\~визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до\~ст. 350-2 ЦПК України,\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках, визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Особа, яка постраждала від домашнього насильства особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Враховуючи положення\~Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у Кодексі Україні про адміністративні правопорушення та\~КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Суд враховує, що на даний момент, як зазначає заявник та визнає заінтересована особа [PERSON] , здійснюється досудове розслідування у кримінальних провадженнях № 12019050150000297 від 06 лютого 2019 року та № 12019050150000911 від 25 квітня 2019 року відносно [PERSON] , обвинуваченого у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Частиною 2\~ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Частинами 1, 2\~статті 350-6 ЦПК України\~встановлено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~або\~Законом України «Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків», на строк від одного до шести місяців. Так, під час розгляду справи судом встановлено, що дійсно між заявником [PERSON] та заінтересованою особою [PERSON] виникають неприязні відносини, конфлікти, сварки та заінтересована особа вчиняла відносно заявника домашнє насильство. Заявником надано докази того, що заінтересована особа чинить домашнє насильство та є беззаперечним кривдником, а тому є підстави вважати, що наявні ризики настання тяжких наслідків для заявника без видачі обмежувального припису. Видача обмежувального припису буде сприяти захисту прав заявника. В той же час, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про видачу обмежувального припису підлягає частковому задоволенню, а саме cуд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, вимоги: про заборону наближатися на відстань ближче 100 метрів до місця проживання (перебування) [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] ; про заборону вести листування, телефонні переговори з [PERSON] , [INFO] , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб; про заборону особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , [INFO] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею. Суд вважає, що вимоги заяви про обмеження спілкування [PERSON] з постраждалою дитиною [PERSON] , який неодноразово був свідком насильства над своєю матір`ю, задоволенню не підлягають, оскільки у судовому засіданні доводи заявника, що малолітній [PERSON] є постраждалою дитиною, спростовані поясненнями самого ж заявника, заінтересованої особи та допитом свідків. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що батько постійно спілкується з дитиною, дитина радіє батьку та знає його. Свою дитину [PERSON] не бив та не ображав. Батько привозить дитині памперси, продукти харчування, фрукти та іграшки, надає матері дитини матеріальну допомогу на утримання дитини. З урахування викладеного, суд приходить до висновку, що слід визначити максимальний строк дії обмежувального припису, тобто заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство [PERSON] , для належного захисту прав заявника [PERSON] Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.

Outcome: partial