overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-18 00:00:00

10.09.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, до досягнення ним повноліття. В обгрунтування позову послалась на те, що 30.01.2014 року був зареєстрований шлюб з відповідачем. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Сторони проживають окремо, дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, оскільки відповідач в добровільному порядку коштів на утримання сина [PERSON] не дає. Відповідач офіційно працевлаштований в СП «Київ-Захід» та отримує зарплату. Сторони у судове засідання не з'явились, подали заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідач зазначив, що позов визнає у повному обсязі, на сплату аліментів погоджується. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Оцінивши представлені документи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони уклали шлюб 30.01.2014 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 30.01.2014 року Відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ у Львівській області. Від подружнього життя сторони мають сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 17.05.2014 року. Дитина проживає з позивачем та фактично перебуває на її утриманні. Відповідач коштів на утримання сина не дає. Вирішуючи спір, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Ураховуючи наведене, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

10.09.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 22.10.2010р. вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 1204. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], 06.12.2011р.народження. З серпня 2015 року вони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, оскільки в них різні погляди на сімейне життя, відсутні спільні інтереси, в неї відсутнє бажання продовжувати сімейне життя з відповідачем. Крім того, відповідач зловживає спиртним, що негативно впливає на відносини між ними та на психологічний стан дитини, мешкають окремо. Подальші сімейні відносини суперечать її інтересам, вона вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просила розірвати шлюб, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити Кумар. Позивачка [PERSON] до в судового засідання на зявилася, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. (а.с.19). Відповідач [PERSON] до в судового засідання не зявився, належним чином повідомлявся про дату та час слухання справи. Представник позивачки [PERSON], що дії на підставі договору про надання правової допомоги, до судового засідання не з»явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій підтримав позовні вимоги позивачки, просив їх задовольнити.(а.с.8-10, 20). Суд постановлює заочне рішення, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та Кумар(до шлюбу Савану) Л.А. перебувають в шлюбі з 22.10.2010р. Шлюб зареєстрований в Донецькому міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 1204.(а.с.6). Від шлюбу мають доньку [PERSON], 06.12.2011р.народження. Судом встановлено, що з серпня 2015р. сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, оскільки в них різні погляди на сімейне життя, відсутні спільні інтереси, відповідач зловживає спиртним, що негативно впливає на сімені відносини та на психологічний стан дитини, мешкають окремо, примирення неможливо, шлюб суперечить інтересам позивачки. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам позивачки, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], шлюб між нею та [PERSON] слід розірвати, прізвище позивачці після розірвання шлюбу залишити Кумар. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

10.09.2015 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2014р., мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]., який проживає з позивачкою. Сімейне життя не склалося, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила позов задовольнити, пояснила, що разом з чоловіком однією сім'єю не проживали взагалі. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 21.01.2014р., актовий запис №6. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

10.09.2015 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 22.04.2011 року [PERSON] отримала у банку 5300 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності з договором, відповідач зобовязалася сплачувати борг, проте належним чином погашення у встановлені договором строки не здійснювала, в звязку з чим виникла прострочена заборгованість у сумі 11093.92 гривні, яку просив стягнути із [PERSON] та судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися, представник ПАТ КБ «ПриватБанк» просив справу розглядати в його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив (а.с.38). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявилася, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач була належно повідомлена про дату, час і місце слухання справи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Згідно договору б/н від 22.04.2011 року [PERSON] отримала у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5300 гривень на платіжну картку під 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.2.1.1.12.11 «Правил користування платіжною карткою», Банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком долі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми позову. У відповідності з розрахунком заборгованості за договором б/н від 22.04.2011 року борг [PERSON] перед позивачем складається із заборгованості 11093.92 гривні, з них 3736.38 гривень заборгованість за кредитом, 6353.07 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, а також відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф - 500 гривень фіксована частина, 504.47 гривні - процентна складова. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 1218 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

10.09.2015р. ПАТ «Дельта Банк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між ПАТ «Кредитпромбанк» та відповідачем було укладено кредитний договір №16/36ДС/246/К09/2007-НВВ від 13.09.2007р., згідно умов якого ПАТ «Кредитпромбанк» відкрив відповідачу не відновлювальну мультивалютну кредитну лінію у національній валюті України та/або в іноземній валюті в межах загальної суми 16 400,00 доларів США за офіційним курсом НБУ зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,70% річних строком по 12.09.2032 рік. 27.09.2013р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, ПАТ «Кредитпромбан» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Таким чином,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

10.09.2015 р. позивачка звернулася до суду з цим позовом. В позові зазначила, що з 2012 року вона з відповідачем проживала у цивільному шлюбі. За час спільного проживання народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Відповідач надає грошові кошти на утримання дітей, тому просить стягувати аліменти з відповідача на утримання двох малолітніх дітей. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала просить суд стягнути аліменти на утримання дітей з відповідача. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, хоча був належним чином повідомлений про розгляд справи, через опублікування оголошення в газету. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Із встановлених судом обставин справи вбачається, що від спільного проживання у цивільному шлюбі з відповідачем позивачка народила двох малолітніх дітей від відповідача, який не оспорив батьківство, відповідач не надає ні матеріальних, ні грошових коштів на утримання дітей, чим порушує вищезазначену норму сімейного законодавства. Визначаючи розмір аліментів, суд згідно ст. 182 СК України бере до уваги такі обставини: [PERSON] утримує двох малолітніх дітей, ніде не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, відомостей про стабільний заробіток (доход) відповідача не має, а тому суд вважає що розмір аліментів згідно ст. 183 СК України має бути у розмірі, який просить позивачка. За вищевстановлених обставин суд приходить до висновку, що позов є обгрунтовно доведеним і підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача у доход держави, відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

10.09.2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою, мотивуючи тим, що на підставі розпорядження голови Новотроїцької райдержадміністрації вона отримала у приватну власність земельну ділянку площею 23,71 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , що розташована на території Сергіївської сільської ради Новотроїцького району, Херсонської області. 09 січня 2003 року їй було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС № 039165 , який було зареєстровано за №154 в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю. При видачі Державного акту в ньому були допущена помилка . Так в Державному акті запис імені по-батькові «Лікінічна» не збігається із записом імені по-батькові в паспорті громадянина України , що їй було видано Новотроїцьким РВ УМВС України в Херсонській області від 24.03.1998 року, де ім»я по-батькові зазначено як « Лукічна». Встановлення факту викликане бажанням заявника скласти заповіт відносно земельної ділянки. Просить встановити факт належності їй державного акту на право приватної власності на земельну ділянку. Представник заявника [PERSON] надала заяву про розгляд справи без їх участі, заяву просить задоволити. Представник заінтересованої особи Новотроїцької РДА Херсонської області [PERSON] про розгляд справи без неї, проти задоволення заяви не заперечувала. Представник заінтересованої особи Сергіївської сільської ради Новотроїцького району, Херсонської області до судового засідання не з»явилися, про час і місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спірні відносини є цивільними правовідносинами і регулюються нормами: п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року, ст. 256-259 ЦПК України. У судовому засіданні встановлено факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №039165 має допущену помилку в написанні по-батькові власника та дійсно належить [PERSON] . Враховуючи викладене суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі зазначеного, п. 10, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення зі змінами від 25.05.1998 року і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

10.09.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 20 квітня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 139. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 20 квітня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 139, стягнути з відповідача судові витрати, визначити місце проживання дитини разом з матір'ю. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 20 квітня 2007 року Дніпровським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського міського управління юстиції, актовий запис № 139, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім'ї фактично не існує. Дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім'я розпалась остаточно. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача на підставі п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

10.09.2018 [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Харкова з позовом, у якому просила розірвати шлюб, який був зареєстрований 16.05.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції у Луганській області з відповідачем - [PERSON], актовий запис №78. Від цього шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Позивач посилається на те, що сумісне життя з відповідачем не склалося. Фактичні сімейні відносини припинені з 2014 року. Позивач вважає, що збереження шлюбу неможливе. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялался належним чином, причини неявки суду не повідомила, направила до суду заяву, в якій вимоги підтримала, просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Оскільки наслідки ст. 280 ЦПК України зрозумілі, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представника позивача, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час, дату і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив та клопотань про відкладення не надавав, у зв'язку з чим з урахуванням згоди позивача, суд вирішив розглянути дану справу у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 16.05.2012 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Перевальського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис №78. / а.с. 4 / Від шлюбу у подружжя народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. / а.с. 5 / Спільне життя у подружжя не склалося, шлюб існує формально, шлюбні відносини припинені з 2014 року, спільне господарство не ведеться, бажання зберегти сім'ю у позивача немає. Спір про майно відсутній. Після розірвання шлюбу позивач бажає залишити прізвище - «[PERSON]». Таким чином, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, вважає за необхідне позов задовольнити. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

10.09.2018, [PERSON] звернулася до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області із заявою про винесення додаткового рішення у цивільній справі за її позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заяву мотивує тим, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21.06.2018 по вказаній справі її позовні вимоги були задоволені повністю, проте при вирішенні справи по суті судом не було стягнуто з [PERSON] на користь позивача судовий збір, в зв'язку з чим вона і звертався з відповідною заявою. В судове засідання сторони не з'явилися, проте відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 червня 2018 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено повністю. Шлюб між сторонами розірвано, проте судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору відповідно до вимог ч.2 ст.133 та п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. При подачі позову позивачкою було сплачено судовий збір в розмірі 704,80 грн., який вона просить стягнути з [PERSON] в своїй письмовій заяві від 21.06.2018 (а.с.1,25). У відповідності зі ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов'язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Отже, з відповідача на користь [PERSON] необхідно стягнути сплачений нею та документально підтверджений при подачі позову судовий збір в розмірі 704,80 грн., оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved