Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

10.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, мотивуючи тим, що 10.01.2017 року померла її рідна мати [PERSON]. На території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області залишилось спадкове майно - земельна частка (пай) площею 2,44 в умовних кадастрових гектарах, що належала спадкодавцю після смерті [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем за заповітом померлої [PERSON], прийняла спадщину в установленому законодавством порядку, проте позбавлена можливості належно оформити свої спадкові права у звязку з тим, що сертифікат на земельну частку (пай), який був виданий [PERSON], після її смерті був втрачений. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Представник Ізяславської районної державної адміністрації Хмельницької області в судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Представник Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданому до суду письмовому клопотанні просив справу розглядати за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечував. Представник відділу в Ізяславському районі Головного управління Держгеокадастру в Хмельницькій області в судове засідання не зявився, хоча про час та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Причин поважності неявки в судове засідання не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, зясувавши позицію відповідачів, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити з таких підстав. Згідно ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських\~ кооперативів,\~\~\~\~сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ст.2 Закону «Про порядок виділення в натурі /на місцевості/ земельних ділянок власникам земельних часток /паїв/» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. В п.17 розділу Х «Перехідні положення» ЗК України передбачено, що сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №215006, виданого виконавчим комітетом Борисівської сільської ради 19.05.2003 року, встановлено, що [PERSON] померла 17.05.2003 року, актовий запис за №21. За життя 15.05.2003 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] за №50, за яким заповіла все своє майно [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 15.05.2003 року, виданого секретарем виконавчого комітету Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №50.\~ Відповідно до довідки від 11.08.2016 року №693, виданої виконкомом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області для [PERSON], [INFO], яка була зареєстрована і проживала [INFO], про те, що на день смерті [PERSON], яка померла 17.05.2003 року, а/з №21 від 19.05.2003 року і яка постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO], фактично в управління спадковим майном вступила [PERSON] Згідно довідки № 01-25/753 від 10.11.2016 року, виданої відділом Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області вбачається, що [PERSON], яка померла 17.05.2003 року, належить право на земельну частку (пай) згідно розпорядження Ізяславської райдержадміністрації №111 від 22.05.1996 року в розмірі 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Полісся» с. Борисів. Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 02.11.2017 року №2023, після смерті [PERSON], яка померла 17.05.2003 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №551/2016 р. Спадкоємицею за заповітом являється [PERSON] за умови, що [PERSON] догляне [PERSON] до смерті і проведе похорон (зареєстрована за адресою: [INFO]), якій Ізяславською державною нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом (на право на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності КСП «Полісся» с. Борисів Ізяславського району Хмельницької області розміром 2,35 в умовних кадастрових гектарах (сертифікат серії ХМ №0401821)). Інших заяв не надходило. З врахуванням зазначеним документів, суду доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка прийняла спадщину в установленому законодавством порядку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії 1-БВ №293423, виданого виконавчим комітетом Борисівської сільської ради 11.01.2017 року, встановлено, що [PERSON] померла 10.01.2017 року, актовий запис за №1. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії V-КИ №378811 від 08.12.1986 року, вбачається, що її матірю значиться [PERSON] Згідно свідоцтва про шлюб серії I-БВ №000936, виданого Борисівською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області 05.03.2005 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Сокуренко» на «Сінча». Отже, суду доведено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є донькою померлої [PERSON] За життя, 23.01.2015 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] за №10, за яким заповіла все своє майно позивачу по справі [PERSON], що підтверджується копією заповіту від 23.01.2015 року, виданого секретарем виконавчого комітету Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON] зареєстрованого в реєстрі за №10.\~ Відповідно до довідки від 08.02.2016 року №126, виданої виконкомом Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області [PERSON], [INFO], яка зареєстрована і проживає [INFO] про те, що на день смерті її матері [PERSON], яка померла 10.01.2017 року а/з №1 від 11.01.2017 року і яка постійно проживала і була зареєстрована за адресою: [INFO], в житловому будинку на день смерті інших осіб зареєстровано не було. Згідно повідомлення Ізяславської державної нотаріальної контори від 02.11.2017 року №2023, після смерті [PERSON], яка померла 10.01.2017 року в Ізяславській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу за №170/2017 р. Спадкоємицею першої черги за законом та за заповітом являється дочка померлої [PERSON] (зареєстрована за адресою: [INFO]), якою до Ізяславської державної нотаріальної контори було подано заяву про прийняття спадщини. Інших заяв не надходило. В газеті «Зоря надгориння» від 06.04.2017 року №14 (11139) розміщено оголошення, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ХМ №0401821, виданий на імя [PERSON], вважати недійсним. Таким чином, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину на вказану земельну ділянку в звязку із відсутністю вказаного сертифікату на право на земельну частку (пай). Статтею 16 Цивільного кодексу України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч. 2 ст. 1220 ЦК України). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), тобто права та обов'язки власника (спадкодавця) переходять до позивача (спадкоємця), а тому слід визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON], яка померла 10.01.2017 року. Враховуючи ту обставину, що позивач не має можливості в позасудовому порядку реалізувати свої права на земельну частку (пай) через відсутність правовстановлюючих документів на неї, а також те, що вона є спадкоємцем за заповітом, прийняла спадщину в установленому законом порядку, суд вважає, що слід визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В той же час, позивач просить визнати за нею право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП «Полісся», с.Борисів в розмірі 2,44 в умовних кадастрових гектарах. Проте, відповідно до довідки № 01-25/753 від 10.11.2016 року, виданої відділом Держгеокадастру в Ізяславському районі Хмельницької області Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, [PERSON], яка померла 17.05.2003 року, належало право на земельну частку (пай) в розмірі 2,35 в умовних кадастрових гектарах без визначення цієї частки в натурі в КСП «Полісся», с. Борисів. Таким чином, позов слід задовольнити частково та визнати за позивачем право на земельну частку (пай) в колективній власності КСП «Полісся», с.Борисів в розмірі 2,35 в умовних кадастрових гектарах. На підставі ст.ст. 16, 346, 392, 1216, 1220, 1233, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: partial