Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

10.11.2011 року позивач уклав договір позики з [PERSON] та [PERSON], згідно якого відповідачі взяли у нього в борг грошові кошти у сумі 5000 Дол. США та зобов'язалися їх повернути в строк до 02 квітня 2012 року. Але в строк, який вказаний у розписці від 10.11.2011 року та Договорі позики від 10.11.2011 року відповідачі борг не повернули. Крім того як стало йому відомо відповідачі не збираються повертати борг. Тобто, договір позики укладається у письмовій формі і на підтвердження укладання договору позики та його умов, може бути представлена розписка позичальника. Про укладення договору позики, особисто відповідачем - [PERSON] була написана розписка про взяття у позивача в борг 5000 Дол. США, солідарно з [PERSON] та зобов'язання повернути борг у певний строк, а саме до 02 квітня 2012 року. А також укладений Договір позики, з [PERSON], який був нотаріально посвідчений 10.11.2011р. приватним нотаріусом Енергодарського міського нотаріального округу Запорізької області [PERSON] Просить стягнути борг з відповідачів. У судове засідання позивач з'явився, наполягає на розгляді справи, позовні вимоги підтримує. Відповідачі не з'явились, хоча були повідомлені своєчасно про день слухання справи, про що свідчить розписка з підписом, відповідач [PERSON] надав заяву суду про розгляд справи у його відсутність, відповідач [PERSON] знає про слухання справи, поважної причини не повідомив суду. Суд ухвалив справу розглядати у заочному порядку. В статті 525 ЦК України, передбачено, що коли особа уклала договір то одностороння відмова від договору не допускається, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідачі, зобов'язавшись повернути борг до 02 квітні 2012 року, своєчасно борг і повернули, на прохання позивача повернути борг вони ухилялися від повернення боргу. З викладеного виходить, що підставою для пред'явлення вимоги позикодавцем про повернення грошових коштів та сплати грошової суми відповідно до с 625 ЦК України є невиконання або несвоєчасне виконання позичальником своїхзобов'язань. Згідно ст.545 ЦК України прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен в вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливою повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видав. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. Документів про повернення боргу не було і немає, так як боржник, борг взагалі не повертали. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання в, позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставка Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін. Тобто, якщо в розписці чи в договорі позики не вказаний процент за користуванням коштами позики, то він має право на стягнення з відповідача процентів, розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України з моменту отримання відповідачем коштів з 10.11.2011 року. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідачі, у встановлений строк до 02.04.2012 року не виконали умов Договору та ухилився від виконання зобов'язань в односторонньому порядку. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити додатково грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу України. За пунктом 5 Договору позики передбачено, що у разі невиконання Договору позичальник сплачує позикодавцю пені у розмірі 1 % від суми неповернутого боргу за кожен місяць просрочки. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог І заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому в статтях 58-59 ЦПК України передбачено що всі докази повинні бути належними та допустимими. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі жодного доказу не надали суду ,тому суд вважає стягнути з відповідачів суму заборгованості.. В підтвердження факту отримання відповідачем коштів та зобов'язання повернути їх у певний строк у сумі 5000 Дол. США, як письмовий доказ належним чином оформлений є розписка написана особисто відповідачем [PERSON] та нотаріально посвідченим Договором позики укладеним з [PERSON]. В зв'язку з тим, що відповідач своєчасно не повернув позивачеві борг, він зобов'язаний сплатити борг та сумипередбачені законодавством за користування коштами та несвоєчасне повернення боргу. Борг у сумі 5000 Дол. США, на день укладення Договору позики 10.11.2012 року по курсу вказаного в Договорі 800/100 становив 40000 гривень, на день складання позовної заяви на 27.02.2014р по курсу національного банку України із розрахунку 951,79/100 сума боргу становить 47589,50 гривень. -/ проценти, за користування коштами на рівні облікової ставки Національного банку України з моменту отримання коштів згідно розрахунку з 10.11.2011 року, по 27.02.2014 року, сума становить у розмірі 6671,51 гривень, сума несплачених процентів за несвоєчасне повернення позики із розрахунку 12 % річних від суми боргу з 02.04.2012 року по 27.02.2014 року у сумі 9 139 (дев'ять тисяч сто тридцять дев'ять) грн.. 73 коп., інфляційні втрати згідно розрахунку з 02.04.2012 року, по лютий 2014 року становить у розмірі 766,06 гривень. Крім того, він має право на відшкодування за рахунок відповідача понесених судових витрат, у вигляді судового збору у сумі 763 грн. 47 коп. та витрат на правову допомогу у сумі 800 гривень. Відповідно ст. 79 ЦПК Укриши до судових витрат віднесені витрати на правову допомогу. Відповідно до статті 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно квитанції було сплачено 800 гривень, в рахунок оплати послуг на прав допомогу адвоката, що не перевищує встановлену максимальну суму. Крім того, позивач звернувся разом з позовними вимогами про стягнення боргу с заявою про забезпеченням позову, та просить накласти арешт на майно та грошові кошті,які знаходяться на утриманні відповідачів, але жодних доказів не надав про наявність у відповідачів на рахунках та право власності на майно не надавав, то слід в решті цих вимог відмовити позивачеві. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial