Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

11.03.2014 року в Немирівський районний суд з позовом звернувся ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення, вказавши в позові, що відповідно до укладеного договору № VINWGA0000000006 від 27.03.2008 року [PERSON] 27.03.2008 року отримав кредит у розмірі 10000 Долар США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 27.03.2018 року. 03.02.2012 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № VINWGA0000000006 від 27.03.2008 року. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшити на 12.43 Долар США, а саме відсотки у розмірі 0.00 Долар США, комісія у розмірі 0.00 Долар США, пеня у розмірі 12.43 Долар США. 23.01.2013 року було укладено Додаткову угоду до кредитного договору № VINWGA0000000006 від 27.03.2008 року. Сума заборгованості, що виникла у період з дати надання позичальнику кредиту до дати підписання Додаткової угоди зменшити на 96.71 Долар США, а саме: відсотки у розмірі 0.00 Долар США, комісія у розмірі 0.00 Долар США, пеня у розмірі 96.71 Долар США. Згідно умов зазначеного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати. Згідно статей 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, що призвело до збитків позивача, які мають вираз у залученні позивачем вільних коштів до страхового резерву, створеного в забезпечення простроченої заборгованості позичальника та нести витрати по сплаті податків та інших обов'язкових платежів з цих коштів. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 22.04.2014 року має заборгованість 10172.16 Долар США, що за курсом 11.24 відповідно до службового розпорядження НБУ від 22.04.2014 року складає 114335.10 грн., яка складається з наступного: 8403.12 Долар США - заборгованість за кредитом; 779.64 Долар США - заборгованість за процентами за користування кредитом; 22.63 Долар США - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до Договору: 22.24 Долар США - штраф (фіксована частина), 483.33 Долар США - штраф (процентна складова). Розрахунок суми боргу додається. Відповідно до ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна (виключна підсудність). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором ПАТ КБ «ПриватБанк» і відповідач 27.03.2008 року уклали договір іпотеки № VINWGA0000000006. Згідно з договором іпотеки відповідач надав в іпотеку нерухоме майно, а саме: будинок загальною площею 79.50 кв.м., житловою площею 53.70 кв.м., який розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачу на праві власності на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно. Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 73068 грн. Вищевказані обставини підтверджуються кредитним договором, договором іпотеки, іншими документами вказаними в додатках до цієї заяви. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предметі іпотеки. Відповідно до ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються і спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленою ст. 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві. Названі та інші повноваження наданні іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеки від імені іпотекодавця будь-якій особі-покупцеві у разі порушення основного зобов'язання міститься у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Договором іпотеки, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Враховуючи той факт, що іпотекодержатель не надавав своєї згоди на відповідну реєстрацію осіб за адресою предмету іпотеки, позивач вважає, що реєстрація осіб у предметі іпотеки є порушенням умов цивільно-правового договору та статті 629 ЦК України і зняття таких осіб з реєстраційного обліку є захистом прав іпотекодержателя та повинне відбуватись на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» одночасно з рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також згідно з ч. 1 ст. 40 Закону України «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідач підлягає виселенню з житла, яка є предметом іпотеки розташованого за адресою: [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», громадяни України, іноземці та особи без громадянства реєструють своє місце проживання. В статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що реєстрація - це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесенням цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу. Таким чином, реєстрація фіксує офіційне місце проживання особи. За цією адресою особа має право проживати, на неї надсилаються усі офіційні документи, відповідно до даних про реєстрацію нараховуються усі комунальні послуги і таке інше. Наявність осіб, зареєстрованих по квартирі, на яку звертається, негативно відобразиться на її ціні, а також буде перешкоджати реалізації цього предмета іпотеки. Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. В зв'язку із подачею позову про звернення стягнення на заставлене майно, а саме: житловий будинок, загальною площею 79,50 кв.м., житловою площею 53.70 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] та виселення громадян даного будинку, та у зв'язку з тим, що ПАТ КБ «ПриватБанк» не є власником заставленого майна, на підставі наведеного та

Outcome: approved