Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

10 грудня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 22.01.2011р., від якого у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. На даний час утриманням дитини займається тільки вона. Відповідач є батьком дитини, проте з моменту припинення спільного проживання, не приймає участі в її утриманні та не надає матеріальної допомоги на утримання дочки у добровільному порядку. Посилаючись на наведене, позивач просить суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, а саме: 676грн., щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. 29.01.2015р. позивач звернулась до суду із заявою про збільшення та уточнення позовних вимог, згідно якої просить стягувати з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі 1500грн., щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала з врахуванням поданої нею заяви про збільшення позовних вимог, з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Подав до суду письмове заперечення, згідно з яким згідний сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 400грн., щомісячно. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05.05.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 946 . Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін, і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 700грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору в розмірі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial