Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

11 травня 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шепетівського міськрайонного суду з позовом до Вербовецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [INFO] року померла [PERSON], єдиними спадкоємцями якої за законом вони є. Після її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований по [ADDRESS] Шепетівського району Хмельницької області. Вказуючи на неможливість оформити спадкові права у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, просили визнати за ними право власності в рівних частках на житловий будинок з господарськими будівлями у порядку спадкування. 24 травня 2017 року позивачі [PERSON] та [PERSON] подали заяву про збільшення позовних вимог, просили встановити факт належності спадкодавцю [PERSON], що померла [INFO] року, договору купівлі-продажу будинковолодіння [ADDRESS] Шепетівського району Хмельницької області та реєстраційного посвідчення Шепетівського міського бюро технічної інвентаризації про реєстрацію будинку, видані на ім'я [PERSON], вказуючи на те, що у вказаних документах невірно зазначено по батькові спадкодавця - «[PERSON]», замість «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та пояснила, що [PERSON] є її бабусею по батьківській лінії, її батько [PERSON] був сином померлої. Будинок належав бабусі на підставі договору купівлі-продажу, у якому помилково зазначено бабусю по батькові «[PERSON]», замість «[PERSON]». Крім того, за життя бабуся хворіла і втратила оригінал договору та реєстраційного посвідчення, що перешкоджає їй оформити свої спадкові права. Просила встановити факт належності померлій правовстановлюючого документу та визнати за нею право власності на ? частину будинковолодіння. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Вербовецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області 25 лютого 2016 року. 10 серпня 1987 року [PERSON] придбала житловий будинок № [ADDRESS] за договором купівлі-продажу житлового будинку, що у встановленому порядку на час виникнення права власності був посвідчений секретарем виконавчого комітету Вербовецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та зареєстрований реєстрі за № 42. При складанні договору, у ньому була допущена помилка,у тексті договору по батькові покупця зазначено «[PERSON]», замість «[PERSON]», така ж помилка була допущена при складанні Шепетівським БТІ реєстраційного посвідчення. За життя [PERSON] не усунула розбіжності у написанні її ініціалів. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. У зв'язку із смертю [PERSON], що була стороною договору купівлі-продажу житлового будинку, не можна внести відповідні зміни до договору та реєстраційного посвідчення. Факт належності спадкодавцю [PERSON] договору купівлі продажу житлового будинку від 10 серпня 1987 року підтверджено в судовому засіданні поясненнями позивачів, представника відповідача, показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Встановлення даного факту має для позивачів юридичне значення, оскільки підтверджує належність спадкового майна [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, а тому така вимога підлягає задоволенню. Після смерті [PERSON] заведено спадкову справу, із заявою про прийняття спадщини звернулись донька спадкодавця [PERSON] та онука спадкодавця [PERSON]. Родинні відносини спадкодавця й спадкоємця [PERSON] підтверджено свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про її одруження із [PERSON] Родинні відносини спадкодавця й спадкоємця [PERSON] підтверджено актовим записом про народження [PERSON], свідоцтвом про його смерть, свідоцтвом про народження [PERSON] та свідоцтвом про її одруження із [PERSON] Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, якщо протягом строку встановленого ст.1270 цього Кодексу, не було заявлено про відмову від неї. Статтею 1266 ЦК України визначено, що внуки спадкодавця спадкують ту частину спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається нотаріусом на підставі письмової заяви спадкоємців після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини . Судом встановлено, що будинок належав спадкоємцеві [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10 серпня 1987 року, що посвідчений секретарем виконавчого комітету Вербовецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області та зареєстрований у реєстрі за № 42. У встановленому порядку, на час виникнення у [PERSON] права власності на будинок, відповідне право зареєстроване Шепетівським бюро технічної інвентаризації, що підтверджено реєстраційним посвідченням, внесеним 12.02.1989 року у реєстрову книгу №1 за реєстровим № 90. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Завідувачем Шепетівської міської державної нотаріальної контори 22 грудня 2016 року відмовлено [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], оскільки ними не надано правовстановлюючого документу на спадкове майно. Згідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 та ст. 392 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. З матеріалів справи слідує, що будинок, який входить до складу спадщини, належав померлій на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, зареєстрованого Шепетівським БТІ, оригінал якого втрачено. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [PERSON] в порядку встановленому ст.1261 ЦК України, позивач [PERSON] є спадкоємцем майна померлої [PERSON] за правом представлення в порядку встановленому ст.1266 ЦК України. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. У видачі свідоцтва їм відмовлено з підстав відсутності правовстановлюючого документу на спадкове майно, тобто порушено їх цивільне право на отримання спадщини, яке відповідно до ст.16 ЦК України підлягає судовому захисту шляхом визнання права на спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved