Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-05 00:00:00

10 грудня 2019 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення аліментів, просить суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову та до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 21.04.2018 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, від якого сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. З квітня 2019 року сімейні відносини між нею та відповідачем припинені. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на рівність обох батьків при несенні обов`язку утримання дитини вона і звернулась до суду з даним позовом. 13 грудня 2019 року Ухвалою Білгород - Дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, наведених у позові. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечувала, вказуючи на наявність у відповідача інших утриманців, зокрема доньки від перших відносин, а тому наполягав на неможливості стягнення з нього аліментів у визначеному у позові розмірі. Вислухавши вступне слово позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно з 21.04.2016 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, укладеному в Білгород-Дністровському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. /л.с. 3/ Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: доньку - [PERSON] , [INFO] . /л.с. 4/ Позивач вказує, що дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання їх спільної доньки не надає, в той же час має обов`язок та можливість її надавати. В свою чергу, представник відповідача приєднав до матеріалів справи довідки про фактичне проживання [PERSON] по [ADDRESS] , та докази знаходження на його утриманні малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] /згідно довідок № 10 та № 11 від 20.01.2020/. У відповідності до довідки № 217/02-14 від 20.01.2020 року Саратської районної філії Одеського обласного центру зайнятості, [PERSON] зареєстрований в Одеській області, Саратському районі, с. М-Новоросійська, станом на 20.01.2020 року не перебуває на обліку в Саратській районній філії Одеського ОЦЗ як безробітний, та допомогу по безробіттю не отримує. Згідно пенсійного посвідчення [PERSON] № [NUMBER] , батька відповідача, він є інвалідом 2 групи з дитинства та отримує пенсію по інвалідності. Тому, у сукупності наведених доказів вказувала, що тягар стягнення з відповідача аліментів є занадто великим. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 5 ст.183 СК України, визначений розмір аліментів із розрахунку: на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Разом з тим, у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати касаційного цивільного суду від 15.05.2018 року по справі № 234/6207/17, провадження № 61-7802св18 зроблено наступний висновок: «Відповідач [PERSON] не надав суду достатніх доказів важкого матеріального становища. Той факт, що він не працює та на його утриманні перебуває непрацездатна матір не є достатньою підставою для зменшення розміру аліментів, а також не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є. Тому доводи касаційної скарги в частині визначення розміру аліментів не заслуговують на увагу». Таким чином, суд не може погодитися з ствердженнями відповідача стосовно того, що на його утриманні перебуває батько [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом 2 групи, оскільки жодного доказу того, що батько перебуває саме на його утриманні відповідачем до суду не надано, та вказане також не є підставою для зменшення розміру аліментів. Таким чином, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги, що чинним законодавством чітко передбачений розмір аліментів, що вираховується від заробітку /доходу/ платника аліментів, виходячи з кількості дітей, прийнявши до уваги вікову категорію дитини, її потреби, а також той факт, що наявність на утриманні відповідача іншої дитини та непрацездатного батька не звільняє його від обов`язку утримувати до досягнення повноліття дитину, батьком якої він є, а сам факт не перебування на обліку по безробіттю та не отримання відповідачем допомоги по безробіттю не нівелює його офіційне працевлаштування або отримання доходу без такого, суд приходить до висновку, що в даному випадку доцільним буде стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку /доходу/, [PERSON] , щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.12.2019 року та до досягнення [PERSON] , [INFO] , повноліття, тобто до [INFO] включно, а отже позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів згідно вимог чинного законодавства, то їх стягнення підлягає з відповідача на користь держави у розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved