Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

10 червня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання біржового контракту (договору купівлі-продажу) дійсним, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу (біржовий контракт № 263-Н) від 03 вересня 2001 року житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,0454 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що 03 вересня 2001 року в Артемівській філії Донецької товарної біржі між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку з господарськими спорудами та земельної ділянки площею 0,0454 га, розташованих за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір відповідав дійсним намірам сторін, був укладений в письмовій формі, сторони дійшли згоди за всіма істотними умовами (ціна, предмет, строк, передача майна) у присутності брокерів біржі, оформлений як біржовий контракт за № 263-Н від 03 вересня 2001 року, підписаний сторонами, зареєстрований в Державному реєстрі Артемівським бюро технічної інвентаризації за № 62-38-9239 від 03 вересня 2001 року, але нотаріально посвідчений не був, оскільки на той час нотаріального посвідчення для цих угод не вимагалося, якщо договір укладався на товарній біржі. Фактично відбулося повне виконання договору кожна сторона отримала бажане, вона отримала житловий будинок, а [PERSON] отримав гроші. На теперішній час вона не може продати будинок, оскільки біржовий контракт не був нотаріально посвідчений і на теперішній час не відповідає вимогам закону, нового Цивільного кодексу України. На підставі вказаного договору (біржового контракту) вона користується вказаним житловим будинком вже 18 років, проживає у ньому, сплачує комунальні послуги. Інша сторона ніколи договір не оспорювала та до неї ніяких претензій з приводу проданого будинку не пред`являла. Визнання у судовому порядку дійсним вказаного біржового контракту необхідно позивачу, як власнику нерухомого майна, для реалізації своїх конституційних прав. Оскільки відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення договору, у неї виникла необхідність звернутися до суду, Ухвалою суду від 18 липня 2019 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 09 вересня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила її задовольнити з мотивів, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. 21 жовтня 2019 року від нього надійшла заява, в якій він зазначив, що з позовними вимогами [PERSON] згоден. Просить розглянути справу без його участі. Представник третьої особи Артемівської філії Донецької товарної біржі у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до\~ст. 224 Цивільного кодексу України\~(в редакції 1963 року), за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього певну грошову суму. Згідно\~з ст. 128 ЦК України\~(в редакції 1963 року), право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Відповідно до\~ст. 153 ЦК України\~(в редакції 1963 року), договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. У ст.\~15\~Закону України\~«Про товарну\~біржу» зазначено, що угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Згідно з біржовим контрактом № 263-Н (договором купівлі-продажу) від 03 вересня 2001 року, укладеним та зареєстрованим Артемівською філією Донецької товарної біржі,\~між [PERSON] та [PERSON] , - відповідач [PERSON] продав, а позивач [PERSON] купила житловий будинок за адресою: [ADDRESS] розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0454 га. Характеристика об`єкта: житловий будинок, саманний, обкладений цеглою, критий черепицею, житловою площею 23,94 м?. Інвентаризаційна оцінка згідно з довідкою-характеристикою БТІ № 2069 від 29 серпня 2001 року 4375 грн. Вартість майна, що продається 1700 грн. (а.с. 5). Вказаний біржовий контракт було зареєстровано в Бюро технічної інвентаризації м. Артемівська 03 вересня 2001 року за № 62-38-9239, про що є відмітка на зворотному боці біржового контракту (а.с. 5 зворот). У технічному паспорті на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , власником будинку зазначено [PERSON] (а.с. 7-8). На підставі рішення виконкому Артемівської міської ради народних депутатів від 01 березня 2000 року та договору купівлі-продажу від 03 вересня 2001 року № 62-38-9239, 12 вересня 2001 року [PERSON] отримала Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ДН № 107127, відповідно до якого їй передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0454 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Артемівської міської ради по [ADDRESS] . Землю передано для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (а.с. 6). Постановою Верховної Ради України від 04 лютого 2016 року\~ № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» м. Артемівськ Донецької області перейменовано на м. Бахмут. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 180597083, 180596183 від 11 вересня 2019 року, за [PERSON] не зареєстроване право власності на будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 40-41). Частиною 2 ст. 220 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Згідно з положеннями ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 78 Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України)\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, зібрані у справі докази та їх оцінка вказують на наявність обґрунтованих підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в частині визнання дійсним біржового контракту № 263-Н (договору купівлі-продажу), укладеного 03 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрованого Артемівською філією Донецької товарної біржі, згідно з яким [PERSON] купила житловий будинок за адресою: [ADDRESS] розташований на приватизованій земельній ділянці розміром 0,0454 га. Щодо вимог позовної заяви та посилання позивача про наявність у вказаному біржовому контракті предмету контракту: господарських споруд та земельної ділянки, суд вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки у біржовому контракті № 263-Н (договір купівлі-продажу), укладеному 03 вересня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] , відсутні відомості, що сторони дійшли згоди щодо продажу господарських споруд та земельної ділянки, на якій розташований вказаний будинок. Тому в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Outcome: partial