Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

11 серпня 2014 р. позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] та Кредит» заборгованість у розмірі 23063,42 грн. В обгрунтування позову зазначає, що 13 липня 2012 р. між АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 002-Z/017474 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue. Згідно договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 26250993685980001 і надав відповідну платіжну картку. Згідно договору відповідач проводить розрахунки з використанням платіжної картки тільки в межах суми видаткового ліміту та відповідач зобов’язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту та погашати всі заборгованості по платіжній картці. 13.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 011-019334/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника кредитну лінію з розміром овердрафту в сумі 10000 грн. зі сплатою процентів , а позичальник зобов’язується повернути кредитні ресурси до 14.07.2015 року та сплатити проценти в розмірі та в строки, передбачені договором. Відповідно до п. 6.1 договору за прострочення повернення кредитних ресурсів, відповідач сплачує пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми на день прострочення. Позичальник перестав сплачувати чергові платежі та станом на 28.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 23063,42 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором – 4166,62 грн., заборгованість прострочена за договором – 5200,53 грн., відсотки по заборгованості – 8465,64 грн., відсотки по простроченій заборгованості – 484,17 грн., пеня – 4746,46 грн. Умови договору порушені позичальником [PERSON], зобов’язання не виконується, кредит не повертається, чим завдано матеріальної шкоди Банку. В зв’язку з чим позивач змушений звернутися до суду. В судове засідання представник позивача не з’явився, однак скерував на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, однак скерувала на адресу суду заперечення на позов та просила суд відмовити в стягненні пені та відсотків. Дослідивши зібрані по справі докази, з’ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 13 липня 2012 р. між АТ «Банк «[PERSON] та Кредит» та [PERSON] було укладено договір № 002-Z/017474 про відкриття карткового рахунку, надання і використання платіжної картки миттєвого випуску Visa Electron Instant Issue. Згідно договору позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 26250993685980001 і надав відповідну платіжну картку. Відповідно до п. 2.5 вказаного договору відповідач проводить розрахунки з використанням платіжної карти тільки в межах суми видаткового ліміту. Пунктом 2.6. цього договору передбачено, що відповідач уповноважує позивача самостійно проводити списання коштів, що знаходяться на його картрахунку на: суму операцій, здійснених клієнтом з використанням картки., за платіжними повідомленнями еквайрів; суму комісійної винагороди відповідно до тарифів Банку; суму збитків, що виникли в результаті порушення клієнтом умов договору; суму нарахованих процентів та суми несанкціонованого овердрафту, що може виникнути на картрахунку клієнта; суму коштів помилково зараховані на картковий рахунок клієнта банком або третіми особами. Відповідно до п. 4.1.7. вказаного договору відповідач зобов'язаний контролювати свій видатковий ліміт та не допускати несанкціонованого овердрафту та погашати всі заборгованості по платіжній картці. В п. 4.1.9. договору зазначено, що при виникненні несанкціонованого овердрафту відповідач зобов'язаний погасити заборгованість, що виникла у строк до 10 числа місяця, наступного за звітним. Згідно п.4.1.10 договору при виникненні несанкціонованого овердрафту відповідач зобов'язаний сплатити Банку нараховані на суму заборгованості проценти в розмірі, встановленому тарифами банку. 13.07.2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № 011-019334/12-00938-вкл-к про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту, згідно якого банк відкриває на картковий рахунок позичальника кредитну лінію з розміром овердрафту в сумі 10000 грн. зі сплатою процентів , а позичальник зобов’язується повернути кредитні ресурси до 14.07.2015 року та сплатити проценти в розмірі та в строки, передбачені договором. Позичальник сплачує проценти за останній звітний період не пізніше терміну повернення кредитних ресурсів. Відповідно до п. 6.1. кредитного договору, за прострочення повернення кредитних ресурсів або сплати процентів, відповідач сплачує пеню в розмірі 60% річних від простроченої суми за кожен день прострочення. Зазначена пеня сплачується у випадку порушення позичальником строків платежів, передбачених п. З.2, 2.1.1., 4.З., 4.4. цього договору, а також будь-яких інших строків платежів, передбачених цим договором. Сплата пені не звільняє позичальника від зобов'язання сплатити відсотки за весь час фактичного користування Кредитними ресурсами. Позичальник перестала сплачувати чергові платежі та станом на 28.04.2014 року виникла заборгованість в сумі 23063,42 грн., з яких: заборгованість за кредитним договором – 4166,62 грн., заборгованість прострочена за договором – 5200,53 грн., відсотки по заборгованості – 8465,64 грн., відсотки по простроченій заборгованості – 484,17 грн., пеня – 4746,46 грн. Прийняті на себе зобов’язання ПАТ «[PERSON] та Кредит» виконало, в повному обсязі, однак відповідач належним чином умови договору не виконує щодо своєчасного повернення кредитних коштів та сплати відсотків. Згідно ст. 526 ЦК України зобов’язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок,відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд критично оцінює заперечення [PERSON] з приводу того, щоб не стягувати з неї взагалі заборгованості по кредиту, відсотків та пені, так як таке ґрунтується лише на припущеннях з метою уникнення відповідальності за договором. Враховуючи вищезазначене, вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором (4166,62 грн.) та заборгованості простроченої (несанкціонованої) за кредитним договором (5200,53 грн.) та нарахованих відсотків по простроченій (несанкціонованій) заборгованості (484,17 грн.) в повному обсязі підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів» несправедливими є, зокрема, умови договору про: встановлення вимоги щодо сплати споживачем непропорційно великої суми компенсації (понад п'ятдесят відсотків вартості продукції) у разі невиконання ним зобов'язань за договором. А відтак суд приходить до висновку, що стягнення нарахованих відсотків по заборгованості (8465,64 грн.) є несправедливим та дану суму слід зменшити, обмежившись стягненням 50 % від заборгованості за кредитним договором (2083,31 грн.) Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. Враховуючи вищезазначені норми, суд вважає, що вимогу про стягнення пені слід часткового задовольнити за період з 11.08.2013 року, тобто в сумі – 3943,22 рн. Враховуючи все вищенаведене суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути в користь позивача: заборгованість за кредитним договором (4166,62 грн.), заборгованість прострочену (несанкціоновану) за кредитним договором (5200,53 грн.), нараховані відсотки по заборгованості (2083,31 грн.), нараховані відсотки по простроченій (несанкціонованій) заборгованості (484,17 грн.) та пеню (3943,22 грн.), що разом становить – 15877, 85 грн. Крім цього згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір, сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial