Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

11.12.2018 до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: - визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на приватизовану земельну ділянку площею 0,0923 га, кадастровий номер 6321755300:01:004:0202 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: смт. Зідьки Зміївського району Харківської області, вул. 1 Травня, 29, становить 1/2 її частину; - визначити, що частка [PERSON] у праві спільної сумісної власності на приватизовану земельну ділянку площею 0,0923 га, кадастровий номер 6321755300:01:004:0202 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: смт. Зідьки Зміївського району Харківської області, вул. 1 Травня, 29, становить 1/2 її частину; - визнати право власності на 1/2 частку приватизованої земельної ділянки площею 0,0923 га, кадастровий номер 6321755300:01:004:0202 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: смт. Зідьки Зміївського району Харківської області, вул. 1 Травня, 29, що належала [PERSON] В обґрунтування зазначив, що житловий будинок № 29 по вул. 1-го Травня в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області в рівних частинах по 1/2 за кожним на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14.01.2008р. по справі №2-168, яке зареєстроване в КП «Зміївське БТІ» реєстраційний номер електронного реєстру №21902339, номер запису: 1706 в книзі: 16 значиться за [PERSON] та [PERSON] \~ \~ \~ \~Земельна ділянка площею 0,0923 га з кадастровим номером 6321755300:01:004:0202 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: смт. Зідьки, вул. 1-го Травня, № 29 Зміївського району Харківської області належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності, згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 27.05.2013р., індексний номер: 3999826, яке зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 27.05.2013р., індексний номер Витягу: 4000154. \~ \~ \~ \~Рішенням Зміївського\~районного суду\~Харківської області\~від 19.10.2018р.\~по справі\~№ 621/652/18\~за ним\~[PERSON]\~визнано право\~власності на\~1/2 частку житлового будинку № 29 по вул. 1-го Травня в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області, яка належала [PERSON]. \~ \~ \~ \~Рішення суду набрало законної сили 20.11.2018р. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~Витягу з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно від\~30.11.2018р.,\~індексний номер:\~147546953,\~вказане рішення\~суду,\~як правовстановлюючий\~документ був\~зареєстрований та\~відповідно з\~30.11.2018р.\~[PERSON]\~став в\~цілому власником житлового будинку № 29 по вул. 1 -го Травня в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області на підставі рішення Зміївського районного суду Харківської області від 14.01.2008р. по справі № 2-168 (1/2 частка) та рішення Зміївського районного суду Харківської області від 19.10.2018р. по справі № 621/652/18 (1/2 частка). \~ \~ \~ \~Спірна земельна ділянка перебуває у спільній сумісній власності без визначення часток, у зв'язку з чим визнати права власності на невизначену частку без її визначення не можливо. \~ \~ \~ \~У добровільному порядку відповідач вирішити вказане питання не бажає, на зв'язок не виходить, у зв'язку з чим нотаріальний договір про визначення часток укласти не можливо. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами фіксування, на задоволенні позовної заяви наполягав, просить ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. \~ \~ \~ \~Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 14.01.2008 за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок № 29 по вул. 1-го Травня в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області в рівних частинах по 1/2 за кожним. (а. с. 10) Рішення зареєстроване в КП «Зміївське БТІ» реєстраційний номер електронного реєстру №21902339, номер запису: 1706 в книзі: 16 значиться за [PERSON] та [PERSON] (а. с. 11). \~ \~ \~ \~Рішенням Зміївського\~районного суду\~Харківської області\~від 19.10.2018\~по справі\~№ 621/652/18\~за [PERSON]\~визнано право\~власності на\~1/2 частку житлового будинку № 29 по вул. 1-го Травня в смт. Зідьки Зміївського району Харківської області, яка належала [PERSON]. \~ \~ \~ \~Рішення суду набрало законної сили 20.11.2018. (а. с. 12-13, 14). \~ \~ \~ \~Із копії свідоцтва про право власності серії САЕН №869036 вбачається, що земельна ділянка площею 0,0923 га з кадастровим номером 6321755300:01:004:0202 з цільовим призначенням: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: смт. Зідьки, вул. 1-го Травня, № 29 Зміївського району Харківської області належить [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. (а. с. 15, 16). \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 186 ЦК України, річ, призначена для обслуговування іншої (головної) речі і пов'язана з нею спільним призначенням, є її приналежністю. Приналежність слідує за головною річчю, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~Статтею 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до частини 1 статті 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Відповідно до п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» вирішуючи спори про право власності на земельну ділянку, суди мають виходити з того, що: ґ) при переході права власності на будівлі та споруди за цивільно-правовими угодами, укладеними до 1 січня 2002 р., згідно з положеннями чинної до цієї дати статті 30 ЗК до набувача від відчужувача переходить належне йому право власності або право користування земельною ділянкою, на якій розташовані будівлі та споруди, якщо інше не передбачалось у договорі відчуження. Після 31 грудня 2001 р. в таких випадках право власності на земельну ділянку або її частини могло переходити відповідно до статті 120 ЗК 2001 року на підставі цивільно-правових угод, а право користування - на підставі договору оренди, укладених відповідно відчужувачем або набувачем. До особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду після 31 грудня 2003 р., згідно зі статтею 377 ЦК, а з часу внесення змін до статті 120 ЗК Законом України від 27 квітня 2007 р. № 997-V - і згідно зі статтею 120 ЗК, переходило право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором; а якщо договором це не було визначено, до набувача переходило право власності на ту частину земельної ділянки, яка зайнята житловим будинком, будівлею або спорудою, та на частину земельної ділянки, яка необхідна для її обслуговування. При переході права власності на будинок або його частину за договором довічного утримання до набувача переходило право на земельну ділянку, де вони розташовані, на умовах, на яких ця ділянка належала відчужувачу. В разі переходу права власності на будівлі та споруди до кількох осіб право на земельну ділянку визначалось пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження останніх, а при переході права власності на будівлі та споруди до фізичних або юридичних осіб, які не могли мати у власності земельні ділянки, до них переходило право користування земельною ділянкою. З 1 січня 2010 р. до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача) відповідно до статті 377 ЦК і статті 120 ЗК в редакції Закону України від 5 листопада 2009 р. № 1702-VІ; (Підпункт «ґ» пункту 18 із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 березня 2010 року № 2). \~ \~ \~ \~Відповідно до правової позиції, сформованої Верховним судом України у постанові №6-2цс15 від 11.02.2015 року, при відсутності цивільно-правової угоди щодо земельної ділянки при переході права власності на об'єкт нерухомості слід застосовувати положення частини четвертої статті 120 ЗК України з огляду на таке. \~ \~ \~ \~Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. \~ \~ \~ \~Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об'єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об'єкт розташований. Згідно з цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. \~ \~ \~ \~Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. \~ \~ \~ \~При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об'єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об'єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об'єкта права власності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~У зв'язку з тим, що на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] належить земельна ділянку, вважається що їх частки є рівними. \~ \~ \~ \~У зв'язку з набуттям [PERSON] права власності в цілому на житловий будинок, який розташований на спірній земельній ділянці, до нього переходить право власності на земельну ділянку. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з тим, що вищевикладеним, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому п.1 ч. 2 ст. 49 та ч. 4 ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову на будь-якій стадії судового процесу не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Оскільки позивач позивач судові витрати по сплаті судового збору взяв на свій рахунок, питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, не вирішувалося.

Outcome: approved