Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

11 квітня 2013 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ «Український Страховий Дім» з даним позовом та просить постановити судове рішення, яким стягнути солідарно з відповідачів, як спадкоємців [PERSON], який помер [INFO] - 2032,97 грн. страхового відшкодування, що ним було виплачене ПАТ «Державний ощадний банк України» у зв'язку із невиконанням [PERSON] умов кредитної угоди від 07.03.2012 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що 07 березня 2012 року між [PERSON] (позичальником) та ПАТ «Держаний ощадний банк» укладено договір №3019 про відкриття фізичній особі поточного рахунку для зарахування заробітної плати/пенсії та здійснення платіжних операцій з використанням платіжної картки за дебетово-кредитною платіжною схемою, згідно із яким Банк відкрив Позичальнику картковий рахунок і кредитну лінію, а Позичальник зобов'язувався погашати кредит і відсотки за його користування. Також 26 липня 2011 року між Банком і Приватним акціонерним товариством «Український Страховий Дім» було укладено договір добровільного страхування кредитів № 13-ФР, предметом якого є майнові інтереси банку. У зв'язку з невиконанням Позичальником взятих на себе договірних зобов'язань, а саме виникнення простроченої заборгованості за його картковим рахунком, банк звернувся до Страховика із настанням страхового випадку та виплату страхового відшкодування. Страховиком було визнано заявлену подію страховим випадком і здійснено банку виплату страхового відшкодування в розмірі 2032,97 грн. Позивач посилаючись на те, що оскільки ним було проведено страхове відшкодування банку за порушення позичальником договірних зобов'язань, а останній помер, і спадкоємцями після його смерті вважає відповідачів, які відповідно до ст. 1282 ЦК України зобов'язані задовольнити вимоги кредитора, просить суд позов задовольнити. Позивач ПАТ «Український Страховий Дім» явку свого представника у судове засідання не забезпечив, неодноразово надсилав листи у яких зазначено, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить слухати у відсутність представника ПАТ «Український Страховий Дім». Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, хоча про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності не подала, заперечень щодо позову не надала. В минулих судових засіданнях позов не визнала та просила у його задоволенні відмовити. При цьому зазначила, що вона була колишньою дружиною [PERSON], померлого [INFO], і на час його смерті вони були розлучені, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 28.11.2007 року. А тому не вважає себе особою, яка відноситься до кола спадкоємців та належним відповідачем у справі. Відповідач [PERSON] виклик якого у судове засідання провадився у визначеному законом порядку з урахуванням положень ч.5 ст.74 ЦПК України у судове засідання не з'являється, про причини своєї неявки суд не повідомил, заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, заперечень щодо позову не надав. Суд вважає за можливе провести розгляд справи по суті у відсутності останнього та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Із змісту позовної заяви вбачається, що 07 березня 2012 року між ПАТ «Ощадний банк» та [PERSON] було укладено договір №3019 про відкриття карткового рахунку та здійснення його розрахунково-касового обслуговування за дебетово-кредитною системою з лімітом кредиту у сумі 2000 грн. /а.с.14-19/. Також встановлено, що 26 липня 2011 року між позивачем та ПАТ «Ощадний банк» було укладено договір добровільного страхування кредитів №13-ФР предметом якого є майнові інтереси банку пов'язані з невиконанням або неналежним виконанням позичальниками своїх договірних зобов'язань за кредитними угодами, що укладені між банком та позичальниками /а.с.6-11/. [INFO] позичальник [PERSON] помер /а.с.25/. На момент смерті позичальника сума боргу по кредитним зобов'язанням перед банком склала 2032,97 грн., яку позивач 18 вересня 2012 року перерахував банку на відшкодування страхового відшкодування /а.с.27/. Згідно ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Таким чином, виходячи з вищевикладеного суд, приходить до висновку, що ПАТ «Український страховий дім» набуло право вимоги до позичальника [PERSON] щодо стягнення з останнього компенсації завданих збитків в розмірі страхового відшкодування в сумі 2032,97 грн. Відповідачів по справі позивач вважає такими, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] За змістом ст. 1218, ч. 3 ст. 1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ч. 1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Аналіз цієї норми свідчить про те, що у спадкоємців виникає обов'язок по задоволенню вимог кредитора лише у випадку успадкування ними будь якого майна. Як вбачається з відповіді Жовтоводської державної нотаріальної контори від 01 листопада 2013 року до Жовтоводської нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] не звертався ніхто. Отже, враховуючи те, що оскільки відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] не одержав у спадщину будь яке майно, яке б належало йому на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є спадкоємцем. [PERSON] є колишньою дружиною [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим 28.11.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтоводського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис №227) (а.с.83) отже вона не є спадкоємцем. Отже, враховуючи те, що оскільки відповідачі не є спадкоємцями після смерті [PERSON] та не одержали у спадщину будь якого майна, яке б належало йому на час відкриття спадщини, суд приходить до висновку про відсутність у них обов'язку щодо задоволення вимог позивача (кредитора), у зв'язку з чим позов задоволений бути не може.

Outcome: dismissed