overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

11 вересня 2013 року між КС «Кредит Союз» та [PERSON] було укладено кредитний договір № См-0084 за умовами якого [PERSON] отримала кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою 38,11 % від суми виданого кредиту та дією протягом 12 місяців. В якості забезпечення виконання зобов'язання за договором між банком та [PERSON], [PERSON] і [PERSON] цього ж дня був укладений договір поруки № См-0084-П. Позивач, посилаючись на те, що [PERSON] взяті на себе зобов'язання не виконує, звернувся в суд з позовом про стягнення з неї 11935 грн. 58 коп. Відповідачі в судове засідання не з'явились, хоча про день і час розгляду справи були повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що 11 вересня 2013 року КС «Кредит - Союз» надав [PERSON] кредит в сумі 10000 грн. зі сплатою 38,11 % від суми виданого кредиту та дією протягом 12 місяців. У відповідності до умов кредитного договору вона щомісячно повинна була здійснювати погашення кредиту згідно графіку погашення кредиту та процентів. В порушення договору відповідачка не сплачувала своєчасно кредит та відсотки і станом на 6 жовтня 2014 року допустила заборгованість в сумі 11935 грн. 58 коп. ( 8114 грн. 15 коп. - заборгованість по кредиту, 2090 грн. 78 коп. - заборгованість за відсотками, 1730 грн. 65 коп. - відсотки за час прострочення). Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та порядку встановленому договором. Оскільки відповідачка [PERSON] не виконала взяті по договору на себе зобов'язання, ця заборгованість підлягає стягненню з неї на користь позивача. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідно до умов договору поруки укладеного між ними та кредитною спілкою вз'яли на себе зобов'язання перед позикодавцем відповідати по зобов'язаннях [PERSON] За умовами п.3.2 договору поруки, поручитель та позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. З відповідачів в солідарному порядку слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі ст.ст.526, 1049, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

11 вересня 2013 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] про витребування з чужого незаконного володіння у відповідачів на користь позивачів автомобілю марки ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, який належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності. Позивачі вказують, що [PERSON], діючи від імені [PERSON], усно домовився з відповідачами про продаж даного автомобілю за 40 000,00 грн. [PERSON] передав відповідачам автомобіль, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, ключі від автомобілю. Відповідачами було сплачено [PERSON] 8 500,00 грн., які останній передав [PERSON] Відповідачі повинні були сплатити усі кошти за проданий автомобіль до кінця 2011 року. Протягом 2012-2013 років [PERSON] звертався до правоохоронних органів з приводу зобов'язання відповідачів повернути автомобіль. Проте відповідачі не повернули автомобіль марки ГАЗ 3110, незважаючи на неодноразові вимоги. За таких обставин позивачі просять зобов'язати відповідачів повернути на їх користь автомобіль марки ГАЗ 3110, реєстраційний номер [NUMBER], 2003 року випуску, а також покласти на відповідачів витрати по сплаті судового збору. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просив суд задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, просив справу розглянути без його участі, підтримав позовні вимоги. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місто слухання справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник позивача надав згоду на ухвалення заочного рішення. Згідно ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

11 вересня 2013 року помер [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина на будинковолодіння № 37 по вул. Кірова в с. Березняки Смілянського району, присадибну земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,3324 га розташовану за цією ж адресою, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,05 га, що розташована в адмінмежах Березняківської сільської ради та на грошові заощадження у відділенні Державного Ощадного банку України в с. Березняки. [PERSON], діючи в своїх інтересах та інтересах сина [PERSON], звернулася до суду з позовом до Березняківської сільської ради про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та син прийняли спадщину, оскільки проживали разом з спадкодавцем до дня його смерті, вона подала заяву до нотаріальної контори, однак не може оформити спадщину, оскільки сестри покійного чоловіка незаконно заволоділи правовстановлюючими документами і не бажють їй їх повернути. Ухвалою суду від 28 березня 2014 року залучено в якості співвідповідача [PERSON] Представник сільської ради в судове засідання не зявився, надавши до суду заяву в якій проти задоволення позову не заперечує та просить суд справу розглядати без його участі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на будинковолодіння № 37 по вул. Кірова в с. Березняки Смілянського району, присадибну земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства розміром 0,3324 га розташовану за цією ж адресою, земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва розміром 3,05 га, що розташовану в адмінмежах Березняківської сільської ради та на грошові заощадження у відділенні Державного Ощадного банку України в с. Березняки, що підтверджується правовстановлюючими документами. Згідно повідомлення нотаріуса від 18 березня 2014 року з заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулися [PERSON] дружина померлого та його сестра [PERSON] Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування мають діти спадкодавця, той з подружжя який його пережив та батьки. [PERSON] та [PERSON] з 8 липня 2011 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. В шлюбі 16 листопада 2011 року у них народився син [PERSON], а тому спадкоємцями першої черги є дружина та син померлого. [PERSON] є спадкоємицею другої черги, а тому вона не має права на спадщину. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідачки на користь позивачки слід зтягнути судові витрати 610 грн судового збору. На підставі наведеного, ст.ст. 1261, 1262, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

11 вересня 2014 представник позивача звернувся до суду з даним позовом, в якому просить встановити їй додатковий строк у два місяці з дня набранням законної сили рішенням суду для прийняття спадщини померлої [PERSON]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що після [INFO] померла мати позивача, [PERSON], яка за життя залишила заповіт, згідно якого заповіла [PERSON] належну їй на праві власності квартиру [ADDRESS], а позивач постійно проживала в Німеччині і не знала про існування заповіту. Ухвалою суду від 15.10.2014 до участі у справі в якості співвідповідача залучений [PERSON] Сторони та представник третьої особи до суду не з'явилися, про час і місце розгляду справи оповіщені. Представник позивача просив позов задовольнити, відповідач [PERSON] позов визнав, просили також справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Представник Першої чернігівської державної нотаріальної контори у поданій до суду заяві просив справу розглядати без його участі. Представник Чернігівської міської ради про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 26.02.2014 серії[NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до заповіту від 17 жовтня 2001 року, [PERSON] була власником квартири [ADDRESS] та заповіла її [PERSON] (а.с. 3). Частиною 3 статті 1272 Цивільного Кодексу України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до відмітки в закордонному паспорті [PERSON] з України вона вибула 27.05.2013, а прибула до України 28.082014 (а.с.11), що підтверджує поважність причини пропускупозивачем строку для прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки строк для подання заяви про прийняття спадщини пропущено з поважних причин. Строк для подання заяви про прийняття спадщини слід визначити у два місяці з дня набрання рішенням законної сили. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

11 вересня 2014 р., в суд поступила позовна заява [PERSON], яка просить шлюб розірвати з відповідачем, зареєстрований 23.06.2001 році у відділі реєстрації актів громадянського стану Стрийського міського управління юстиції з тих підстав, що з 2012 року спільно не проживають. В обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] покликається на те, що 23 червня 2001 року уклала шлюб з відповідачем по справі. Від спільного проживання в них народилися два сини [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу послужило те, що вони різними людьми, мають різні характери, різні погляди на життя, за час спільного проживання між ними виникали сварки, непорозуміння та скандали. З 2012 р. вони спільно не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх відносин. Вона переконана, що подальше життя не можливе та буде суперечити їхнім інтересам. Просить шлюб розірвати. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що в жовтні 2012 році вона виїхала в Італію бо її чоловік зустрічався з молодою жінкою, міг не повернутися додому ночувати, вона такої поведінки стерпіти не могла, тому виїхала на заробітки, повернулася додому 22.02.2013 року, однак не помирилися. Настоює на розірванні шлюбу. Їхня сім'я існує тільки формально, а тому просить позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та пояснив, що дійсно припинили спільне проживання в жовтні 2012 році, оскільки позивачка виїхала в Італію на заробітки, його згоди не питала, він не зраджував дружині з іншими жінками, це є наклепом на нього. Оскільки тривалий час не проживають, просить задовольнити позовні вимоги. Строк для примирення просить їм не надавати, також настоює на розірвання шлюбу. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги підставні і підлягають до задоволення, оскільки дальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін і має для них істотне значення, так як позивачка вправі облаштувати своє сімейне життя. Сторони остаточно припинили спільне проживання в жовтні 2012 року про що самі ствердили в суді. Підстав для надання строку для примирення суд не вбачає, оскільки обоє настоюють на розлученні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 12 вересня 2008 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 560. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 12 вересня 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 560 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2014 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 01 липня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з лютого 2011 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримав, просив ухвалити заочне рішення Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 липня 1994 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської ради народних депутатів в Дніпропетровській області, актовий запис №419 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з лютого 2011 рку через різні погляди на сімейне життя. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: дочки [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає у добровільному порядку. Доходів позивача в теперішній час не достатньо для утримання дитини. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнав. Треті особи, представник третіх осіб в судовому засіданні при вирішенні справи покладались на розсуд суду, просили суд не стягувати аліменти за рахунок сум утримання дітей третіх осіб. Заслухавши осіб, які приймають участь у справі, та дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні у позивача. Згоди стосовно розміру та порядку надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. Відповідач на даний час не працює, пенсіонер. Позивач не працює, знаходиться на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Павлоградської міської ради, отримує допомогу при народженні дитини. Відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/6 частини усіх його доходів, згідно рішення Тернівскього міського суду Дніпропетровської області від 13 лютого 2013 року. Також відповідач сплачує аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх його доходів, згідно рішення Тернівскього міського суду Дніпропетровської області від 15 листопада 2002 року. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, однак на даний час шлюб між ними розірвано і вони проживають окремо. Від цього шлюбу мають двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Діти після розірвання шлюбу проживають разом з нею, відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на їх утримання, вони повністю перебувають на утриманні позивачки. Вона сама не може забезпечити їм належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання сина та доньки. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, зменшила позовні вимоги та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 300 грн на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] року народження, та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджується рішенням Володимир-Волинського міського суджу Волинської області від 20.07.2011 року про розірвання шлюбу та свідоцтвами про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення ними повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, з 12 жовтня 2013 року вони проживають окремо. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 03 січня 2012 року. Від шлюбу мають малолітнього сина. [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, сторони близько року разом не проживають, шлюбні відносини між ними припинено. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved