Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

11 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,671 га в межах згідно з планом, що знаходиться на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області. Фактично вона прийняла спадщину після матері, однак оформити свої спадкові права на вказану вище земельну ділянку не має можливості у зв'язку з втратою державного акту на право приватної власності на землю. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить визнати за нею в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON], яка померла [INFO], право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,671 га в межах згідно з планом, розташовану на території Жовтневої селищної ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим 25 вересня 2002 року Жовтневою селищною радою на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 10 вересня 2002 року за №385, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER]. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася. Представник останньої за довіреністю [PERSON] подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує (а. с. 39). Представник відповідача - Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не з'явився. Селищний голова надіслав листа, в якому просить розглянути справу без участі їх представника, з рішення суду будуть згодні (а. с. 35). Представник третьої особи - Улянівської державної нотаріальна контори Білопільського району належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив. (а. с.32). У зв'язку з неявкою сторін, третьої особи, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Суд вважає, що згідно з п. 4 Перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року до правовідносин щодо прийняття спадщини після [PERSON], яка померла [INFO], слід застосовувати норми Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, який діяв на час їх виникнення, а також норми нині діючого Цивільного кодексу України, так як спірні правовідносини виникли до набрання чинності ЦК України 2003 року та продовжують існувати на даний час. Згідно з ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народжені після його смерті (ст. 527 ЦК УРСР). При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті (ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Статтею 1216 ЦК України 2003 року визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Судом встановлено, що матір'ю позивачки, [PERSON] була [PERSON] (а. с. 7, 9). Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] остання померла [INFO] в с. Калинівка Білопільського району Сумської області (а. с. 6). Державним актом серії [NUMBER], виданим 25 вересня 2002 року Жовтневою селищною радою на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 10 вересня 2002 року №385, зареєстрованим в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], посвідчено право приватної власності [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,671 га в межах згідно з планом, розташовану на території Жовтневої селищної ради (а. с. 5). Рішенням Білопільського районного суду від 25 серпня 2016 року, яке набрало законної сили 05 вересня 2016 року, встановлено юридичний факт належності вказаного державного акту [PERSON], яка померла [INFO] ( а. с. 40). З довідки Жовтневої селищної ради від 30 травня 2016 року №1714 вбачається, що [PERSON] постійно і на день смерті [INFO] проживала за адресою: Сумська область, Білопільський район, селище Калинівка, [ADDRESS]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну частку (пай), розташовану на території Жовтневої селищної ради Білопільського району Сумської області. Спадкоємцем всього майна померлої згідно закону є дочка - [PERSON]. Заповіт від імені [PERSON] виконкомом Жовтневої селищної ради не посвідчувався. [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном шляхом постійного проживання з матір'ю на день смерті останньої та протягом шести місяців після смерті, зберігала цінні папери, розпорядилася речами (а. с. 8). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 19 серпня 2016 року спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не заводилася (а. с. 37). Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку, що в порядку, передбаченому ст. 549 ЦК УРСР, який діяв на момент виникнення правовідносин щодо прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON], позивачка [PERSON] фактично прийняла спадщину після останньої. Частиною 1 статті 316 ЦК України поняття права власності визначено як право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. При цьому право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). У відповідності до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини (п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачка в порядку спадкування за законом після матері, [PERSON], яка померла [INFO], має право на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,671 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території Жовтневої селищної ради, посвідчену державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданим виконкомом Жовтневої селищної ради на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 10 вересня 2002 року №385, зареєстрованим у Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за [NUMBER], однак вона позбавлена можливості отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном у зв'язку з втратою оригіналу державного акту на вказану земельну ділянку. А відтак, позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved