Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

10 липня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В процесі розгляду справи позивачка уточнила позовні вимоги та просила стягувати аліменти на утримання дитини в розмір 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мотивує вимоги тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07 червня 2008 року по 31 жовтня 2011 року . Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з матірю. Вважає, що необхідно призначити суму аліментів на одну дитину, виходячи з суми можливих виплат на період відсутності роботи. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила позов задовольнити по викладеним в ньому підставам. Відповідач позов визнав частково, оскільки він тимчасово є безробітним та в нього на утриманні перебуває ще двоє малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 07 червня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, про що свідчить актовий запис за № 171, зроблений Другим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси (а.с 3). 30 жовтня 2008 року у подружжя народилась донька [PERSON], про що свідчить актовий запис за № 1141 від 27 листопада 2008 року, зроблений Другим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції (а.с. 4). Рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 31 жовтня 2011 року шлюб між подружжям був розірваний, а дитина залишилась проживати з матірю (а.с. 5, 6). В силу статті 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України, в редакції Закону № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Таким чином, на утриманні позивачки знаходиться донька. Вказана обставина не заперечувалась відповідачем в судовому засіданні. Батько повинен приймати участь у матеріальному забезпеченні дитини, яка такої допомоги потребує. \~Суд не приймає до уваги доводи відповідача про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 р. та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. При визначені розміру аліментів, відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує\~стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело проживання коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Докази, які б підтверджували, що відповідач добровільно утримує на належному рівні свою дитину суду не надано, тому суд вважає, що аліменти підлягають стягненню з відповідача у примусовому порядку. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальними розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України). Враховуючи аліментний обовязок батька дитини, що дитина проживає з позивачкою, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь матері дитини на її утримання щомісячно аліменти у розмірі по 50 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту звернення до суду та до повноліття дитини. При цьому суд бере до уваги, що відповідач працездатний та має можливість утримувати всіх своїх дітей. В силу ч.1 ст. 191 ЦПК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved