Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-26 00:00:00

10.10.2018 р. [PERSON], третя особа\~[PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини у звязку з продовженням навчання. На обґрунтування вимог позивачка зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого у них 09.10.2000 р. народився син [PERSON]. З 01.09.2017 р. син вступив на навчання до ДВНЗ «Одеський коледж транспортних технологій», де буде навчатися до 30.06.2020 року. В звязку з навчанням син потребує матеріальної допомоги та перебуває на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає, хоча має постійний заробіток, отже може надавати таку допомогу. Тому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина до закінчення навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не більш як до досягнення ним двадцяти трьох років. Ухвалою Балтського районного суду Одеської області від 06.11.2018 року постановлено відкрити провадження у вказаній справі та розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням до суду не надходило. Згідно поштового повідомлення відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів 15.11.2018 року. Відзив на позов протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі відповідач до суду не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого у них 09.10.2000 р. народився син [PERSON]. 18.10.2010 року шлюб між ними розірвано, син залишився проживати з матірю. 09.10.2018 року він досяг повноліття. З 01.09.2017 р. [PERSON] вступив на навчання до ДВНЗ «Одеський коледж транспортних технологій», де буде навчатися до 30.06.2020 року. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує такі обставини, як: стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ч.2 ст.51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Як визначено ст..180 СК України, батько і мати мають рівні права та обовязки щодо своїх дітей, зокрема обовязком батьків є матеріальне утримання дітей. Повнолітній син [PERSON] продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, знаходиться на утриманні лише матері, а батьки мають рівні обовязки щодо його утримання у звязку з навчанням до досягнення ним 23 років за умови можливості надання такої допомоги. Успішне навчання повнолітнього є підтвердженням його бажання здобути освіту та спеціальність, і батьки зобовязані сприяти цьому. Оскільки обставин відповідно до ст. 182 СК України, які б перешкоджали стягненню з відповідача аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, судом не встановлено, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved