Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

1.10.02.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , треті особи Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, Служба у справах дітей одеської міської ради. 2.Уточнивши позовні вимоги позивач просить суд визначити місце проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] без визначення адреси. 3.18.02.2021 відкрито провадження у справі. 4.В судовому засіданні представник позивача позов підтримала. 5.Відповідач у судове засідання не з`явилась. З березня 2021 року знаходиться у ДУ «Одеський слідчий ізолятор», куди їй направлялись судові повістки. Відзив на позов не надходив. 11.08.2021 до суду надійшла заява від 09.08.2021 про розгляд справи в режимі відеоконференції. Заява не розглядалась судом, оскільки надійшла після закінчення розгляду справи по суті. 6.Представник Служби у справах дітей Одеської міської підтримав позов. 7.Представник Органу опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. 8.Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] до [PERSON] є батьками [PERSON] ( [INFO] ). Шлюб між ними розірвано в листопаді 2019 року. [PERSON] має іншого чоловіка, який проживає з нею та сином. З листопада по грудень 2019 року дитина проживала то з матір`ю, то з батьком. Під час проживання з матір`ю дитина неодноразово була свідком постійних конфліктів, бійок між матір`ю та її чоловіком. Це негативно впливає на нього особисто, психологічно травмує, відображається на його навчання в школі. Мати [PERSON] , тобто бабуся дитини, підтвердила, що дитина постійно страждає та переживає, не хоче жити з чоловіком матері та вважає, що в інтересах дитини краще йому взагалі проживати з батьком. Крім того, мати дитини не має постійного місця проживання, на її квартиру накладено арешт, а новий власник квартири вже звернувся до суду з позовом про виселення. Крім того, зараз вона перебуває в слідчому ізоляторі, до цього притягувалась до адміністративної, цивільної відповідальності. Отже, мати не може забезпечити дитині належні умови для проживання, навчання, розвитку та виховання. Разом з тим, батько має власне житло, постійний заробіток, а син і так проживає зараз ним. До цього також залишався з батьком, який має можливість приділяти дитині потрібну увагу. Між ним як сином і батьком дружні та люблячі відносини. Таким чином, проживання сина разом з ним відповідатиме інтересам дитини. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 9.20.03.2018 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, а рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2019 (справа № 522/14834/19) шлюб між ними розірвано. 10. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , який народився [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 01.12.2011). 11.Згідно з характеристикою учня 3-Г класу [PERSON] , який навчається в Одеському навчально-виховному комплексі № 4, під час дистанційного навчання з березня по травень учень проживав з мамою. До онлайн уроків не завжди підключався, постійно пропускав заняття. Домашнє завдання виконував, але дуже повільно та з великою затримкою. Зараз [PERSON] проживає з батьком. Домашнє завдання виконує вчасно. Проживаючи з батьком, [PERSON] бере активну участь у житті класу, приймає участь в позакласних заходах, відвідує додаткові заняття з української, англійської мов та відвідує гурток малювання. Проживаючи з мамою дитина відвідувала спортивну секцію з футболу, часто пропускала заняття. 12. [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . На даний час разом з ним проживає [PERSON] 13. [PERSON] працює в ТОВ «Бруклін-Київ» на посаді докера-механізатора комплексної бригади з 29.07.2020. 14. [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Разом із нею зареєстрований син [PERSON] . Згідно з Інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.10.2020 право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». У провадженні Приморського районного суду м. Одеси знаходиться цивільна справа (№522/13396/18) за позовом ТОВ «Кей-Колект» до [PERSON] , [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітнього [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування квартирою. 15.Крім того, постановою суду від 17.12.2019 у справі № 522/15418/19 [PERSON] притягнута до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння). 16.Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 07.06.2016 (справа № 522/25632/15) з [PERSON] стягнуто страхове відшкодування. 17.11.03.2021 слідчим суддею Київського районного суду м. Одеси в рамках кримінального провадження № 12020160480001153 від 21.04.2020 до [PERSON] застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою в Державній установі «Одеський слідчий ізолятор» строком до 04.05.2021 та визначено заставу у розмірі 181600 грн. 18.Станом на даний час [PERSON] продовжує перебувати в слідчому ізоляторі. 19.Органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради складено висновок від 06.07.2021 № 01-11/1148/1-вих про визначення місця проживання [PERSON] , [INFO] . Згідно з висновком доцільним є визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] . 20.Також надано письмові пояснення сусідів [PERSON] ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ), за змістом яких [PERSON] характеризується позитивно як особистість та батько, про часте проживання [PERSON] в батька, невідвідування матір`ю дитини, коли він в батька. Представник позивача пояснила, що ці пояснення зібрано до звернення до суду ще в 2020 році, так як [PERSON] , дивлячись на те, як страждає син, проживаючи з матір`ю, розумів, що звернеться до суду з таким позовом. Ці докази додатково підтверджують, що об`єктивно обставини за яких дитині краще проживати з батьком, виникли задовго до звернення до суду, мали непоодинокий характер. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. 21.Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 22.Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). 23.Згідно з ст. 12 цього ж Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. 24.Відповідно до ч. 1 ст. 18, ч. 1 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. 25.Відповідно до ч. 2, 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. 26.Згідно зі ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. 27.Відповідно до ч. 1, 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. 28.При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (рішення Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 у справі «М.С. проти України»). 29.Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини (рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07.12.2006). 30.Судова практика Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. 31.Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. 32.Отже, у вирішенні питання місця проживання дитини суд насамперед виходить з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, з балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. 33.Суд не може визначити місце проживання дитини з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини (постанова Верховного Суду від 28.12.2020 у справі № 487/2001/19-ц). 34.Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ст. 19 СК України). 35.Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку» (ч.1 ст. 161 СК України). 36.Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є малолітнім сином [PERSON] та [PERSON] , шлюб між якими розірвано. Дитина проживала з матір`ю, часто і з батьком. Наразі мати має іншого чоловіка, перебуває під вартою в слідчому ізоляторі, тому дитина проживає постійно з батьком. 37.Органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради надано суду висновок від 06.07.2021 про доцільність визначення місця проживання [PERSON] , разом з батьком. 38.Висновок грунтується, зокрема, на: - даних та характеристиках відносно [PERSON] ; - перевірці умов проживання в квартирі батька; - поясненнях батька, який зазначає, що мати не може забезпечити дитину постійним місцем проживання, дитина також проти проживання з матір`ю та наполягає на проживанні з батьком; - поясненнях [PERSON] (бабуся), яка зазначила, що з появою у її доньки другого чоловіка, онук почав говорити, що не хоче йти до мами; - поясненнях [PERSON] в яких вона зазначає, що не заперечує проти проживання сина з батьком, але виключно на період її перебування під вартою; - співбесіді з дитиною [PERSON] , в якій пояснив, що хоче жити з батьком, у них дружні відносини, він допомагає робити уроки, вони разом проводять час та відпочивають. Коли він проживав з мамою вона його постійно била та сварила, не допомагала в навчанні. Він був свідком усіх конфліктів між мамою та її співмешканцем. Останній раз мати телефонувала йому приблизно три місяці тому. 39.Суд враховує малолітній вік хлопчика, його прихильність до батька та необхідність, зокрема, в підлітковому віці в постійній батьківській любові та турботі, нормальному оточенні, здоровому спілкуванні, що формуватиме подальший світогляд дитини. Враховує і те, що дитина не хоче жити з матір`ю, яка часто його фізично карає та сварить, не приділяє уваги. Такий спосіб виховання дитини створила сама мати. 40.При цьому, суд бере до уваги і пояснення бабусі (матері відповідача), яка підтверджує, що в кращих інтересах дитини є проживання з батьком, з поведінки дитини, коли він перебував в неї, стало зрозуміло, що її донька (тобто, мати дитини) поводиться так, що дитина страждає. Переляканий, падає на коліна, просячи його не бити. Така поведінка внука стала для неї тривожною, проте донька усе заперечувала. 41.Як зазначено у висновку, дитині створені належні житлово-побутові умови та умови для виховання дитини. Позивач має постійне місце роботи, стабільний заробіток, забезпечив дитині окреме спальне місце та місце для навчання, будь-яких доказів, що свідчили б про те, що визначення місця проживання дитини разом з позивачем може зашкодити інтересам дитини, в ході розгляду справи не здобуті, а тому суд визначає місце проживання [PERSON] , з батьком [PERSON] . 42.Зазначений висновок суд вважає обґрунтованим. 43.Таким чином, суд вважає переконливими аргументи позивача про те, що ним створено сину умови для належного життя, фізичного, духовного розвитку та виховання, він зростає в атмосфері любові, матеріальної забезпеченості. При цьому не має наміру, щоб розлучити дитину з матір`ю, вилучити її з звичного оточення. Однак визначення місця проживання дитини з матір`ю не відповідає інтересам дитини, тому суд погоджується з наведеним висновком органу опіки та піклування про доцільність визначення місця проживання дитини з батьком. 44.Аналізуючи поведінку матері, її позицію, враховуючи, що вона на даний час знаходиться під вартою, не має постійного місця роботи та проживання, не має змоги забезпечити дитині належні умови для розвитку та проживання вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з батьком.

Outcome: approved