Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

10.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживачів, шляхом стагнення грощових коштів сплачених у вигляді авансу до ТзОВ «АВТОМІР». Провадження у справі відкрито 01.10.2019 року з призначенням справи до розгляду за правилами загального позовного провадження. Позивач звернувся з заявою про завершення підготовки справи до судового розгляду за його відсутності. 30.03.2020 року закрито підготовче провадження у справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що 29.07.2019 року між ним та ТОВ «АВТОМІР» було укладено попередній договір №2907 купівлі-продажу автотранспортного засобу марки DAEWOO моделі MATIZ, 2015 року випуску, колір bordo, за умовами якого позивач сплачує суму авансу на банківській рахунок відповідача та зобов`язується укласти 08.08.2019 року основний договір купівлі-продажу автотранспортного засобу. На виконання умов п. 2.1. попереднього договору № 2907 купівлі-продажу транспортного засобу від 29.07.2019 року позивач сплатив на поточний рахунок відповідача в якості авансу грошові кошти у розмірі 24 940,00 грн. Після цього було підписано попередній договір № 2907 купівлі-продажу транспортного засобу від 29.07.2019 року. Однак, до теперішнього часу відповідач своїх зобов`язань за договором не виконав - транспортний засіб позивачу не передав, основний договір не уклав та не повернув внесені позивачем кошти. Просив стягнути з ТОВ «АВТОМІР» сплачений аванс в розмірі 24 950, 00 гривень. Представник позивача у судовому засіданні відсутній, звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач ТОВ «АВТОМІР» явку свого представника у судове засідання не забезпечило, відзиву на позов не подало, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталося. За правилами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Врахувавши думку представника позивача про те, що останній не заперечує проти заочного вирішення справи, а також з огляду на те, що відповідач ТОВ «АВТОМІР» будучи належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання, не повідомило суду про поважність причин неявки представника, не подало відзив, суд приходить до висновку про можливість завершення розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, які не містять відзиву, що позбавляє суд можливості перевірити зазначені позивачем підстави для позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 29.07.2019 року між [PERSON] та ТОВ «АВТОМІР» було укладено попередній договір №2907 купівлі-продажу автотранспортного засобу, що підтверджується копією цього договору (а.с. 8-10). Відповідно до п.п. 1.1.-1.5 вказаного договору продавець - ТОВ «АВТОМІР» зобов`язалося придбати у третіх осіб для відчуження покупцеві за основним договором транспортний засіб марки DAEWOO моделі MATIZ, 2015 року випуску, колір bordo, вартістю 68 000,00 грн., який являтиметься предметом основного договору. Сторони зобов`язалися укласти Основний договір 29.07.2019 року за умови повного виконання п. 2.1 попереднього договору, яким визначено, що в момент укладення попереднього договору покупець перераховує на рахунок продавця аванс в розмірі 24 950,00 грн. Крім того, відповідно до п. 1.5 попереднього договору, якщо на зазначену вище дату, тобто 08.08.2019 року, майно не буде придбано продавцем з метою його відчуження покупцеві, то основний договір буде укладено на 7-й день після придбання продавцем майна, про що останній зобов`язується повідомити продавця в письмовому вигляді із зазначенням конкретної календарної дати, часу і місця укладення основного договору. В такому випадку кінцевим терміном укладення основного договору є 13.08.2019 року. Статтею 635 ЦК України встановлено, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно правил ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно ч. 1 ст. 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу може бути товар, який є у продавця на момент укладення договору або буде створений (придбаний, набутий) продавцем у майбутньому. Правилами статтей 526, 527, 530 ЦК України встановлено: зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. З аналізу наведених положень договору вбачається, що зазначені пункти попереднього договору не пов`язані між собою, є суперечливими, що призводить до неоднозначного розуміння обов`язків продавця щодо укладення основного договору та передачі товару. З огляду на положення ч. 8 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» про те, що нечіткі або двозначні положення договорів із споживачами тлумачаться на користь споживача, суд виходить з того, що після сплати авансового платежу мав бути укладений основний договір, а товар переданий покупцеві. Судом встановлено, що платіж в розмірі, визначеному в п. 2.1 попереднього договору, був сплачений позивачем в день укладення цього договору, тобто 29.07.2019 року, що підтверджується копією квитанції № 54 від 29.07.2019 року (а.с.11). Враховуючи те, що відповідачем не спростовано в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України тверджень позивача про те, що основний договір укладено не було, автомобіль не був їй переданий, а сплачений аванс у розмірі 24 950,00 грн. на час розгляду справи не повернуто, суд вважає ці факти доведеними в силу вимог ст. 81 ЦПК України. Судом встановлено, що у порушення умов попереднього договору відповідач свої зобов`язання за договором не виконав. Основний договір «купівлі-продажу транспортного засобу» 13.08.2019 року відповідно до п. 1.5 попереднього договору відповідачем укладений не був, хоч позивачем умови п. 2.1. цього договору виконано в повному обсязі. Проаналізувавши наведені вище докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та стягнення сплаченого авансу на користь позивача. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню відповідачем на користь держави за правилами ст. 141 ЦПК України. Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача в рахунок судових витрат судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved