Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

11.09.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] викликався в судові засідання призначені на 28.02.2018 року, 29.03.2018 року, 06.04.2018 року, 03.05.2018 року. За адресою проживання відповідача: Миколаївська область, Снігурівський район, с. Павлівка направлялись виклики на імя [PERSON] з повідомленнями про день та час судових засідань. З відділення поштового звязку судом були отримані поштові повідомлення про не проживання [PERSON] за зазначеною адресою. У звязку з поверненням поштових відправлень з відміткою поштового відділення та відсутністю будь-яких повідомлень з боку відповідача, відповідно до ст. 128 ЦПК України повістки з викликами на імя [PERSON] вважаються врученими. 03.05.2018 року ухвалою Снігурівського районного суду Миколаївської області призначено проведення заочного розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Згідно ст. 223 ч. 1 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ст. 223 ч. 4 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з цим, не має підстав які б перешкоджали розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно свідоцтва про народження серії І-ФП №032284 виданого 14.09.2006 року відповідач [PERSON] зазначений батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у звязку з чим зобовязаний брати участь в її утриманні. Згідно свідоцтва про народження серії І-ФП №103968 виданого 01.07.2009 року відповідач [PERSON] зазначений батьком неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у звязку з чим зобовязаний брати участь в її утриманні. Статтею 181 ч. 3 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Встановлено, що неповнолітні діти проживають разом з позивачем [PERSON], яка просить ухвалити рішення про стягнення коштів з відповідача на їх утримання у розмірі 1/3 частки від його доходу. Від відповідача не надходило до суду будь-яких документів, що за станом здоровя ускладнюються його можливості з виконання обовязку по утриманню дитини, або про наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дочки, сина. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У звязку із цим, беручі до уваги викладене заявлені вимоги позивача є обґрунтованими. З урахуванням зазначеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON] та на підставі ст. 183 ч. 1 СК України вважає можливим визначити розмір аліментів 1/3 частка заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 191 ч. 1 СК України аліменти на утримання дитини необхідно стягувати з дня предявлення позову, а саме з 11.09.2017 року.

Outcome: approved