Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

10.09.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] . Свій позов [PERSON] обґрунтував тим, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 13.12.2002 року йому належить 1/3 частка квартири [ADDRESS] , інші 2/3 частки цієї квартири належали його матері [PERSON] , яка померла [INFO] у м. Краматорську. На теперішній час він оформлює спадщину після смерті [PERSON] .. В зазначеній квартирі з 2013 року зареєстрована [PERSON] та її чоловік [PERSON] , які у 2016 році виїхали на постійне місце проживання в іншу область не знявшись з реєстрації. Де проживають відповідачі не відомо, їх реєстрація в квартирі тягне за собою сплату вартість додаткових комунальних послуг та перешкоджає оформити житлову субсидію, що ставить позивача у скрутне становище. Відповідачі не є співвласниками квартири, у добровільному порядку з реєстрації в квартирі не знімаються, що змусило звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу у його відсутність та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву у визначений строк не надали, у зв`язку з чим, суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.12.2002 року Відділом житлового фонду міськвиконкому м. Краматорська, 1/3 частка квартири [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] , інші 2/3 частки цієї квартири належали його матері [PERSON] , згідно Свідоцтва про право власності на житло, виданого 13.12.2002 року Відділом житлового фонду міськвиконкому м. Краматорська та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2010 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої Краматорської державної нотаріальної контори Полянських В.В.. [INFO] [PERSON] померла, актовий запис №1327 від 17.04.2021 року Краматорського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Згідно спадкової справи до майна померлої [PERSON] , позивач [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка складається з 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Крім того, в матеріалах даної спадкової справи міститься заява відповідачки [PERSON] , [INFO] , за №454 від 02.09.2021 року, зареєстрованої у [ADDRESS] , згідно якої вона відмовилася від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь її сина [PERSON] .. Згідно Довідки №54368 та №54372 від 01.10.2021 року, виданих Управлінням реєстраційних повноважень та ведення реєстру територіальної громади Краматорської міської ради відповідач [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована з 11.02.2014 року по теперішній час, а відповідач [PERSON] , [INFO] , за цією адресою зареєстрований з 04.03.2016 року по теперішній час. Згідно Акту комітету мікрорайону №4 Краматорської міської ради від 26.08.2021 року №01-20/176-315, відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2016 року за адресою: [ADDRESS] , не проживають. Крім того, як видно з копії паспорту [PERSON] , виданого 21.08.2020 року ГУ МВД Росії по Воронезькій області, вона з 25.08.2020 року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . У відповідності до частини 4 ст. 41 Конституції України, частини 1 ст. 321 ЦК України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно частини 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно частини 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно частини 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, позивач як власник квартири згідно ч. 1 ст. 319, ч. 1 ст. 383 ЦК України має право володіти, користуватися та розпоряджатися ним на власний розсуд, використовувати його для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Таке право позивача згідно ч. 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України є непорушним і він не може бути протиправно його позбавлений. Відповідно до частини 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як встановлено судом, відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як члени сім`ї зареєстровані в квартирі належній на праві власності позивачу [PERSON] та не проживають в ній без поважних причин з 2016 року, чим порушують право позивача як власника. Таким чином, право позивача як власника квартири порушені і він, згідно частини 2 ст. 405 ЦК України має право вимагати визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням. Щодо обраного позивачем способу захисту порушеного права - визнання відповідачів таким, що втратили право користування будинком, то такі вимоги охоплюються поняттям «усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном», тобто ґрунтуються на законі, і будуть достатніми для повного захисту права позивача шляхом подальшого зняття [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку. За наведених обставин позовні вимоги [PERSON] щодо визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою, підлягають задоволенню повністю. Оскільки, позовні вимоги [PERSON] задоволені у повному обсязі, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі по 454,00 грн. з кожного.

Outcome: approved