Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-22 00:00:00

11.01.2018 позивач [PERSON] звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, [PERSON], третя особа - [PERSON] «Про зняття арешту з майна». В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що на відповідно до свідцтва про право власності на житло від 13.06.2008, вона [PERSON] та її син [PERSON] володіють на праві спільної сумісної власності квартирою, яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. 22.11.2017 вона звернулась до приватного нотаріуса та отримала Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єктанерухомого майна, з якого вона дізналась, що на її квартиру є обтяження у вигляді арешту. Вона зверталась до ДВС, але її надали довідку, що документи на підставі яких було накладено арешт не збереглись за строком давності. Вважає, що арешт накладений безпідставно, у зв'язку з чим просить задовольнити позовні вимоги та скасувати арешт з квартири, виключивши з Єдиного реєстру заборон запис про арешт квартири. Позивач в судове засідання не з'явився, надала суду заяву з проханням слухати справу за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач Шевченківський ВДВС у судове засідання не з'явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, звернулись до суду з заявою з проханням розглядати справу за їх відсутності, з приводу рішення покладались на розсуд суду. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою з проханням проводити слухання справи за його відсутності, зазначив, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Судом встановлено, та підтверджується матеріалами справи, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло [PERSON], [PERSON] дійсно мають на праві спільної сумісної власності квартиру, яка знаходиться за адресою [ADDRESS], загальною площею 44,1 кв.м. (а.с. 7). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна на квартиру за адресою [ADDRESS] накладено арешт нерухомого майна, підстава обтяження повідомлення 03-22/6703,14.03.2006, ДВС Дзержинського району м. Харкова, державний виконавець Орос І.І.(а.с.8) Згідно відповіді начальника Шевченківського ВДВС м. Харкова ГТУЮ в Харківській області №14.6-31 від 22.08.2018 надати інформацію стосовно арешту, накладеного 14.03.2006 ДВС Дзержинського району м. Харкова не вбачається можливим, через знищення документів (а.с.45). Відповідно до положень ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Частиною 1 ст. 321 ЦК України регламентовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений в його здійсненні. Згідно ст. 38 ЗУ «Про виконавче провадження» станом на 2006 рік, у разі закінчення виконавчого провадження згідно із статтею 37 цього Закону, припиняється чинність арешту майна боржника, скасовуються інші здійснені державним виконавцем заходи примусового виконання рішення. Якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем був накладений арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про скасування арешту, накладеного на майно боржника. Відповідно до положень ч.5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у випадках неможливості скасування арешту органами ДВС, арешт може бути знято за рішенням суду. В п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 3 червня 2016 року №5 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», позов про зняття арешту з майна може бути пред'явлений власником майна. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Орган, який наклав арешт, позбавлений можливості скасувати накладений арешт, оскільки виконавче провадження було знищено. Приймаючи до уваги викладене, а також те, що існуючий арешт квартири позивачки грубо порушує гарантоване Конституцією України та іншими нормативно-правовими актами її право приватної власності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved