Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

10.09.2015 року приватне акціонерне товариство «Українська транспортна страхова компанія» (далі ПрАТ «УТСК», позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] суми виплати страхового відшкодування в порядку регресу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 29.05.2014 року між ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» та [PERSON] було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів шляхом видачі поліса № АІ/2654939 щодо забезпечення транспортного засобу ВАЗ державний реєстраційний номер [NUMBER] з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоровю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальника. Згідно із постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.10.2014 року, [PERSON] 12.09.2014 року об 11 год.00 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ», державний номерний знак [NUMBER] по вул. Дальницьке шосе у місті Одесі, на нерегульованому перехресті не надав перевагу в русі автомобілю «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER], внаслідок чого допустив з ним зіткнення. [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення. Цивільно-правова відповідальність осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортним засобом ВАЗ державний реєстраційний номер [NUMBER], забезпечена в ПрАТ «УТСК». 07.10.2014 року водій [PERSON] повідомив страховика про дорожньо транспортну пригоду, яка сталася 12.09.2014 року, та надав необхідні документи для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). 02.12.2014 року потерпілим [PERSON] на адресу ПрАТ «УТСК» було подано заяву про отримання страхового відшкодування. Згідно Розрахунку розмір страхового відшкодування по пошкодженому транспортному засобу «Mercedes-Benz», державний номерний знак [NUMBER], сума страхового відшкодування складає 26802,14 грн. 02.07.2015 року ПрАТ «УТСК» було здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого [PERSON] за подією, яка мала місце 12.09.2014 року. Станом на день подання позовної заяви водієм забезпеченого транспортного засобу ВАЗ, державний реєстраційний номер [NUMBER] [PERSON] й досі не повідомлено страховика про дорожньо-транспортну пригоду, що сталася 12.09.2014 року, та не надано жодних документів, необхідних для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати). Просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 26 802,14 грн. на користь ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», а також судові витрати. Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2015 року позов задоволено.\~Стягнуто з [PERSON] в порядку регресу суму виплати страхового відшкодування у розмірі 26 802,14 грн. на користь ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», а також судові витрати (а.с. 40-41). Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.03.2016 року заяву [PERSON] про перегляд заочного рішення задоволено. Скасовано заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 27.10.2015 року. Призначено справу до розгляду. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вх.ЕП-607 від 16.02.2017 року), в якій просив здійснювати розгляд справи без присутності позивача за наявними у справі доказами. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вх. 6934 від 16.02.2017 року), в якій позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що відповідач повідомляв позивача особисто, проте його звернення до страховика зникло. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 12.09.2014 року о 11 год. 00 хв. [PERSON] керуючи автомобілем [NUMBER] по Дальницькому шосе у місті Одесі, на нерегульованому перехресті, не надав перевагу в русі автомобілю Мерседес державний номер [NUMBER] внаслідок чого допустив з ним зіткнення. (а.с.10) Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 14.10.2014 року [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. (а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що 29.05.2014 року ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» і [PERSON] уклали договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів шляхом видачі поліса №АІ/2654939 (а.с.6). 07.10.2014 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «УТСК» з повідомленням про подію, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу згідно полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності виданого ПрАТ «УТСК» (а.с.7) 02.12.2014 року [PERSON] надав заяву про отримання страхового відшкодування по випадку, що стався 12.09.2014 року (а.с.8). Як вбачається з відомості № 9435947 про дорожньо-транспортну пригоду зовнішнім оглядом встановлено, що автомобіль [PERSON] отримав механічні пошкодження: передня нижня частина, бокова ліва нижня частина (а.с.9). Відповідно до Звіту №04/07/15 про оцінку вартості аварійно пошкодженого колісного транспортного засобу КТЗ, збиток становить 43200,46 грн. (а.с.11-15). Згідно розрахунку розміру страхового відшкодування по пошкодженому ТЗ №1807-14 (а.с.16) сума страхового відшкодування становить 26 802,14 грн. Позивачем було складено та затверджено Страховий акт № 1807-14, з якого вбачається, що було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 26802,14 грн. (а.с.17), що підтверджується платіжним дорученням №1391 від 02.07.2015 року (а.с.19). В матеріалах справи відсутні будь які докази повідомлення ПрАТ «УТСК» про ДТП, що сталося 12.09.2014 року як особисто [PERSON] так і його представником, та не надано жодних документів, у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідачу позивачем по справі було направлено претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу, відповідно до якої ПрАТ «УТСК» запропонували [PERSON] в добровільному порядку відшкодувати суму заподіяних збитків у досудовому порядку (а.с.20) Відповідно до п.п. 38.1.1 п. 38.1, ст.38 (п.г)\~ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»\~(надалі Закон) страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1\~статті 33 цього Закону; Відповідно до п.п. 33.1.4 п. 33.1. ст.33 Закону у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов'язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених\~статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Наведеними правовими нормами встановлено обовязок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання ДТП, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, письмово повідомити страховика про настання ДТП. Такий обовязок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованими виплати. У даному випадку факт настання страхового випадку ніким не оспорюється. Він зафіксований правоохоронними органами; відповідач, як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності. Сам позивач його визнав, добровільно сплативши страхове відшкодування. Тому сам по собі факт неповідомлення відповідача страховику про настання страхового випадку не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі мусить базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобовязаннях, адже регресні зобовязання входять до групи позадоговірних, тому спори з них мають вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків. До такого ж висновку прийшов у постанові Верховний Суд України у справі №6-284цс15 від 16.09.2015 р. Отже, предметом доказування у даній справі є не сам по собі факт несвоєчасного повідомлення відповідачем про настання страхового випадку, а факт заподіяння позивачу збитків внаслідок несвоєчасного повідомлення відповідачем про ДТП, повязаний з необгрунтованою виплатою потерпілому страхового відшкодування через неможливість перевірки страховиком власними силами обставин ДТП.\~ Таким чином, перелічені обставини дають підстави суду зробити висновок, що позивачем не доведено належними й допустимими доказами факту заподіяння йому збитків, які полягають у необгрунтованій виплаті страхового відшкодування потерпілому у ДТП, що мала місце з участю [PERSON] внаслідок несвоєчасного повідомлення останнім про таку ДТП. При цьому, у зв'язку з недоведеністю позивачем позовних вимог у заподіянні йому збитків, пов'язаних з необґрунтованою виплатою страхового відшкодування, сам по собі факт несвоєчасного повідомлення [PERSON] позивача про ДТП правового значення для вирішення даного спору не має. Враховуючи наведене, позов Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про стягнення грошових коштів в порядку регресу до задоволення не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed