Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

12.06.2017 року до суду надійшов позов ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому останній просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, укладеним 04.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк») і [PERSON], яка станом на 16.05.2017 року становить 19869,03 гривень, а також судові витрати. Позов обґрунтований тим, що на підставі укладеного 04.09.2008 року договору (заяви) б/н відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок у розмірі 29000,00 гривень, в порядку та на умовах, встановлених заявою, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» (договір), із встановлених ним же порядком та строками погашенням кредиту. Проте, відповідач порушив умови договору, тому позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача заборгованості за договором. Представник позивача просив справу розглянути за його відсутності, надав згоду на заочний розгляд справи (а.с. 4, 55). Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялася за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 59, 60), про що свідчить отримання нею судової повістки, копії позовної заяви з доданими до неї документами (а.с. 64), однак в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала. Тому, зі згоди представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 04.09.2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (на той час ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого після проведення 17.07.2009р. державної реєстрації змін є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») і [PERSON] укладений договір б/н, предметом якого стало надання кредиту у розмірі 29000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в порядку та на умовах, визначених Договором заявою, Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»; зі сплатою штрафів в розмірі 250 гривень+5% від суми позову в разі порушення строків погашення кредиту. Розмір кредитного ліміту встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінити його (п. 2.1.1.2.3., п. 2.1.1.2.4. Умов і Правил). Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти від 24.05.2017 року кредитний ліміт 04.09.2008р. було встановлено в розмірі 29000 гривень, 16.02.2010р. кредитний ліміт знижено до 3000 гривень, 10.08.2010р. кредитний ліміт збільшено до 5000 гривень, 22.10.2010р. збільшено до 6000 гривень, 24.11.2010р. збільшено до 8000 гривень, 23.12.2010р. - збільшено до 10000 гривень, 21.01.2011р. збільшено до 13000 гривень (а.с. 12). Своїм підписом [PERSON] підтвердила свою згоду, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами банку, довідкою про умови кредитування з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» складає між нею і банком кредитний договір (а.с. 13-48). Внаслідок порушення договірних зобов'язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка станом на 16.05.2017 року становить 19869,03 гривень, що складається з: тіла кредиту 2714,92 гривень, нарахованих процентів за користування кредитом 15319,87 гривень; нарахованої пені 650,00 гривень; а також відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг штрафів: 250 гривень (фіксована частина) і 934,24 гривень (процентна складова). Викладене підтверджується розрахунком (а.с. 6-11). Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Ст. 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно умов Договору він є чинним з дня його підписання та до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за цим договором. Виходячи з цього, відповідач повинна сплатити заборгованість за кредитним договором. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved