Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

10.11.2020 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що [INFO] помер [PERSON] , який був його батьком. В наслідок смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] на випадок смерті склав заповіт, яким заповів свою частину будинку [PERSON] . Інша 1/2 частина належала матері позивача - [PERSON] , яка подарувала її позивачу [PERSON] . При зверненні до нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину будинку по заповіту, позивач отримав відмову. Відмова обґрунтована відсутністю правовстановлюючого документу на 1/2 частину житлового будинку на ім`я спадкодавця. Право власності за [PERSON] на його 1/2 частину будинку в державному реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано. Відтак, позивач просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вищезазначеного будинку за заповітом після смерті батька [PERSON] . Ухвалою суду від 13.11.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд за правилами загального позовного провадження (а.с.35). Ухвалою суду від 15.01.2021 підготовче провадження по справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 63). В судове засідання позивач та його представник адвокат Огризков А.А. не з`явилися, в матеріалах справи мається клопотання про проведення розгляду справи у їх відсутність (а.с.61). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Направила на адресу суду заяву в якій просила розгляд справи провести без її участі, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відзив на позовну заяву не направила (а.с. 69). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.30). 04.11.1999 [PERSON] заповів 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] , що підтверджується заповітом (а.с.29). Житловий будинок по [ADDRESS] належав на праві спільної сумісної власності подружжю - [PERSON] та [PERSON] . 16.03.1977 шлюб між ними розірвано, а 09.01.1979 поділено спільне майно подружжя та визначено порядок користування частиною майна. Рішенням суду виділено у власність [PERSON] 1/2 частину будинку, а [PERSON] виділено в користування 1/2 частину будинку, оскільки по документах будинок був оформлений на нього. Ці факти підтвердиться свідоцтвом про розірвання шлюбу, рішенням суду (а.с. 13,17). [PERSON] подарувала свою 1/2 частину житлового будинку по [ADDRESS] [PERSON] , що підтверджується договором дарування від 01.04.2002 (а.с.18). Відповідно до довідки ДКП «Миргородтехінвентаризація» станом на 31.12.2012 за даними інвентаризаційної справи право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за: [PERSON] на 1/2 частину, згідно рішення народного суду м. Миргород від 09.01.1979; [PERSON] 1/2 частину, згідно договору дарування від 01.04.2002 (а.с.20). Однак право власності за [PERSON] на його 1/2 частину будинку в державному реєстрі прав на нерухоме майно не зареєстровано. Постановою нотаріуса від 30.10.2020 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку по заповіту, через відсутність правовстановлюючого документу на 1/2 частину житлового будинку на ім`я спадкодавця [PERSON] (а.с.32). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Статтями 328, 1216, 1217, 1218, 1220, 1223, 1258, 1261, 1268, 1269, 1270, 1296 ЦК України встановлено загальні положення про право власності, порядок її набуття та припинення права власності, в тому числі, в порядку спадкування. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.3 ст.1223, ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст.1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно з ч. 1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Крім того. п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВСУ Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності № 20 від 22.12.1995 року судам слід мати на увазі, що судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визнання права власності на майно. Позивач є спадкоємцем за заповітом майна, а саме 1/2 частини житлового будинку по [ADDRESS] , яка належала [PERSON] , однак юридично його не оформив. Позивач вчинив дії по прийняттю спадщини та прийняв її подавши заяву до нотконтори. Тому позивач набув право на це майно в порядку спадкування. Це право відповідачем не оспорюється. Оскільки право позивача на оформлення його спадкових прав, а саме на 1/2 частину житлового будинку померлого порушено, то воно підлягає судовому захисту. Позовні вимоги позивача не суперечить закону та не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved