overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

11 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 21 березня 2006 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримала кредит в розмірі 6100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконувала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 14 березня 2018 року заборгованість перед банком становить 33087,16 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 21 березня 2006 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 14 березня 2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 33087,16 грн., а саме: заборгованість по сплаті кредиту - 2468,92 грн., заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом - 1524,70 грн.; заборгованість за пенею - 27041,77 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 1551,77 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 33087,16 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

11 квітня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 09.10.2011 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом останніх декількох років стосунки із чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен із подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Фактично сімя розпалася. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивач [PERSON] до підготовчого судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Перевозник». Відповідач [PERSON] також до підготовчого судового засідання не прибув, надавши заяву про визнання ним предявленого позову у повному обсязі. Просив вирішувати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області від 09 вересня 2011 року, актовий запис № 149. У шлюбі мають неповнолітнього доньку, [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх дітей, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, зважаючи на визнання предявленого позову відповідачем, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141, 142 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50% від понесених нею та документально підтверджених витрати з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень. Інша частина витрат з оплати судового збору у сумі 352,40 гривень підлягає поверненню позивачеві з державного бюджету. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

11 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті, в якій просить встановити, що його рідний брат [PERSON] помер [INFO] від загального переохолодження, лівосторонньої пневмонії. В обгрунтування заяви посилається на те, що його брат [PERSON] помер [INFO] у Рибницькому районі ПМР від загального переохолодження, лівосторонньої нижньо долевої пневмонії. Отримати свідоцтво про смерть брата у відділі державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості, оскільки факт смерті відбувся у самопроголошеній Придністровсько Молдавській Республіці. Встановлення факту смерті необхідно для проведення державної реєстрації смерті [PERSON] . Таким чином, в зв`язку з вищевикладеними обставинами, [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті. Заявник у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи Захарівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду заяву, в якій вказав, що по даній справі заперечень проти заяви не має, просить розглядати справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Згідно лікарського свідоцтва про смерть №44, [PERSON] , [INFO] помер, [INFO] у Рибницькому районі Придністровсько Молдавської Республіки, причина смерті загальне переохолодження, лівосторонньої нижньо долева пневмонії. Заявник звернувся до відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного Територіального управління юстиції в Одеській області з метою державної реєстрації смерті [PERSON] на території України та отримання відповідного свідоцтва, однак заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що на підтвердження факту смерті не пред`явлено лікарське свідоцтво про смерть, форма якого має відповідати формі, затвердженій наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження та смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»,суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

11 квітня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 25 відсотків з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, з дня подачі в суд заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах з вересня 2000 року по жовтень 2018 року, але шлюб не зареєстрували, від спільного життя мають дитину - [PERSON] , [INFO] . В теперішній час доходів позивача не вистачає для утримання дитини. Відповідач не приймає участі у вихованні дитини та у матеріальному утримання дитини. Позивач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити, справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій визнав позов повністю, справу просив розглянути за його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на утриманні у позивача. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд, дослідивши письмові докази по справі, виходячи з принципу справедливості, добросовісності та розумності, вважає, можливим позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ч. 1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

11 квітня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 вересня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №237. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що 23 вересня 2006 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Сторони\~мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має.\~\~ Позивач [PERSON] \~в підготовче судове засідання не з`явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». В підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] \~ зареєстрували шлюб 23 вересня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №237. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно /а.с. 4/. Сторони мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] , [INFO] /а.с. 5/. Шлюб сторін носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. В силу\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв?язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України\~якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 142 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. (768,40:2=384,20), а 384,20 грн. поверненню позивачу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-31 00:00:00

11 квітня 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 30 квітня 1988 року у Нововолинському міському відділі ЗАГСу Волинської області, актовий запис №140. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 30 квітня 1988 року уклала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя з відповідачем не склалося через різницю в поглядах на взаємні права та обов`язки та внаслідок поведінки відповідача, який зловживав алкоголем та схильний до азартних ігор. З 2016 року разом не проживають, не ведуть спільного господарства. Оскільки подружні стосунки між ними припинені, шлюб носить формальний характер і подальше його збереження вважає недоцільним, тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем в судовому порядку та стягнути судові витрати у справі. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 9). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням про його виклик до суду, який розміщений на офіційному сайті судової влади (а.с. 33). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши письмові докази у справі, а саме: копію свідоцтва про шлюб та його оригіналу (а.с.4-5), довідку про склад сім`ї (а.с.8), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя неможливе, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] . Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 768,40 грн. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову до суду, що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

11 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 18 листопада 2008 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що у шлюбі в них із відповідачем народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини між ними припинилися, вони із відповідачем не проживають разом, сім`я розпалася, а шлюб існує лише формально, а тому збереження сім`ї є неможливим. В судове засідання, яке було призначено на 23 вересня 2019 року о 14.30 год., позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися. Однак, на адресу суду поступила заява представника позивача [PERSON] , з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її та позивача відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку та не подав відзив. Оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280,281 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Згідно з ч.3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

11 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи свої вимоги тим, що в лютому 2019 року померла мати заявника [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Зазначає, що в його свідоцтві про народження у графі мати вказано «Ярова Наталка Микитівна». В свідоцтві про смерть останньої зазначено [PERSON]. Заявниці після укладення шлюбу було присвоєно прізвище [PERSON]. На даний час встановлення факту того, що [PERSON], яка померла 06.02.2019 року, дійсно була матірFю [PERSON] необхідно для оформлення спадщини після смерті [PERSON] Заявник [PERSON] в судове засідання не зFявилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, свої вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання також не зFявився, хоч про час та місце розгляду справи був увідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Цивільно-процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що 06 лютого 2019 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-БП F 324072 (а.с. 9) та після її смерті відкрилася спадщина. Спадкоємцем після її смерті є заявник по справі [PERSON] Факт родинних відносин між померлою [PERSON] та заявником підтверджується: Свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-БП F 247102 від 09 квітня 2019 року, в якому в графі мати вказано: [PERSON] (а.с. 5); Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БП F 342046, відповідно до якого [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та після укладення шлюбу їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 12). Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії І-БП F 006462, відповідно до якого прізвище заявника після розірвання шлюбу [PERSON] (а.с. 12). Крім того в свідоцтві про народження дата народження заявниці вказана 02 вересня 1958 року. А відповідно до паспорта громадянина України F 01 вересня 1958 року. Тобто на даний час невірно зроблені записи в свідоцтві про народженні заявниці є перешкодою в реалізації її прав. Встановлення факту родинних відносин між померлою [PERSON] та заявницею необхідне для розпорядження останньою спадковим майном. Таким чином, суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити факт родинних відносин про те, що: [PERSON], яка померла 06.02.2019 року дійсно була матірFю [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

11 квітня 2019 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі ј частини від заробітку (доходу). Судом встановлено, що при ухваленні зазначеного рішення, взагалі не було зазначено повну дату народження відповідача. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. З урахуванням викладеного, виходячи з вимог позивача, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, в якому зазначити повну дату народження відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved