Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

11 грудня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» звернулося до суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою суду від 13 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачу надано строк для усунення її недоліків. 16 січня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» на виконання ухвали звернувся до суду з заявою, згідно якої усунуло недоліки первісної заяви. В обґрунтування позову Товариство з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» посилалося на те, що 13 травня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Лайм Мані» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ЛМ-00511572 строком дії 96 днів до 16 серпня 2019 року, за умовами якого останній було надано кредит в розмірі 2500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з оплатою процентів за користування кредитом до 28 травня 2019 року включно. Всупереч умовам кредитного договору відповідач не виконала свої зобов`язання щодо повернення наданого їй кредиту в строк, передбачений кредитним договором. 07 серпня 2019 року між ТОВ «Лайм Мані» та ТОВ «Грін Фактор» укладено договір факторингу № ЛМ-07/08-19 про відступлення права вимоги за кредитним договором № ЛМ-00511572, згідно якого ТОВ «Лайм Мані» відступило право вимоги грошових коштів до відповідача. На підставі викладеного позивач зазначив, що станом на 05 грудня 2019 року утворилась заборгованість у розмірі 15 287,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2500,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5800,00 грн., з яких 800,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору та 5000,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору; пені в розмірі 6937,50 грн.; 3% річних від простроченої суми кредиту в розмірі 50,16 грн. Зазначену суму, а також судові витрати в розмірі 1921,00 грн. позивач просить стягнути з відповідача на його користь. Ухвалою суду від 17 березня2020 року постановлено про прийняття позовної заяви до розгляду за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю «Грін Фактор» не з`явився, але надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином,причин неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву суду не подавала. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши надані позивачем докази, дійшов такого висновку. Судом встановлено, що 28 березня 2019 року між товариством з обмеженою відповідальністю «ЛаймМан» та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір № ЛМ-00511572, за умовами якого останній було надано кредит у сумі 2 500,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, з терміном користування до 28 травня 2019 року, а відповідач зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним в розмірі 2,00 % від суми кредиту за кожен день користування (730 % річних) згідно п. 1.4, 1 та п. 1.5 Кредитного договору. Відповідно до п.1.2 Кредитного договору строк дії договору починається з моменту його укладання та становить 96 днів - до 16 серпня 2019 року. Згідно п.1.3 Договору кредит надається строком на 16 днів - до 28 травня 2019 року включно, але в будь-якому разі договір діє до повного виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором. Закінчення строку дії договору не звільняє сторони від відповідальності за порушення умов, що мало місце під час дії договору. Відповідно до п. 1.4.1 Договору, проценти за користування кредитом нараховуються за кожний день в межах строку зазначеного в пункті 1.3 цього договору. Пунктом 1.4.2 договору передбачено розрахунок процентів за користування кредитом, у розмірі 2,5% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом з дня наступного після закінчення строку, передбаченого пунктом 1.3 цього договору до дня фактичного погашення; заборгованості, але у будь-якому разі у межах строку дії Кредитного Договору. Згідно з п.3.3 Договору сума кредиту, проценти за користування позикою, штрафні санкції складають заборгованість за договором кредиту. Заборгованість підлягає сплаті шляхом безготівкового перерахування коштів у розмірі суми заборгованості на поточний рахунок кредитодавця у строк, встановлений договором. Відповідно до п.5.6 Договору у випадку прострочення терміну платежу зі сплати заборгованості, з 17 дня користування позикою нараховується пеня в розмірі 2,5 відсотка від суми залишку основного боргу за кожен день прострочення платежу до дня повної сплати. Відповідач на час укладання кредитного договору була ознайомлена з детальним розписом сукупної вартості кредиту, який є додатком № 1 до Кредитного договору. Відповідно до п.7.5 Договору, сторони дійшли згоди, що кредитодавець вправі на свій розсуд та без обмежень уступати (передавати) належні йому за цим Договором права будь-яким третім особам. Згідно інформаційної довідки № 58/12 від 05 грудня 2019 року на сайті VASHAGOTIVOCHKA.UA через платіжний сервіс «Platon» було перераховано грошові кошти на картку відповідача [PERSON] , в розмірі 2 500,00 грн., що підтверджується ТОВ «Лайм Мані» виконало умови кредитного договору. Оскільки відповідач не виконала належним чином зобов`язання за кредитним договором, в неї виникла заборгованість в розмірі 15 287,66 грн., яку за договором факторингу № ЛМ-07/08-19 від 07 серпня 2019 року було передано позивачу ТОВ «Грін Фактор». Відповідно до п.2.6 Договору факторингу після відступлення прав грошових вимог до Фактора переходить право нарахування процентів та штрафних санкцій за кредитними договорами боржників. Згідно акту приймання-передачі документів до Договору факторингу № ЛМ-07/08-19 від 07 серпня 2019 року та виписки з Додатку № 1 до Акту датованого тим же числом та реєстру документів, що передаються до нового кредитора ТОВ «Грін Фактор», перейшло право грошової вимоги за кредитним договором ЛМ-00511572 від 13 травня 2019 року - боржник [PERSON] . У зв`язку з укладенням договору факторингу, 07 серпня 2019 року ТОВ «Лайм Мані» було направлено відповідачу лист з повідомленням про відступлення прав вимоги до ТОВ «Грін Фактор» по кредитному договору від 13 травня 2019 року між ТОВ «Лайм Мані» та відповідачем [PERSON] . Однак, відповідач на дане повідомлення не відреагував належним чином, та свої зобов`язання за кредитним договором на користь позивача не виконав. З розрахунку позивача вбачається, що станом на 05 грудня 2019 року за відповідачем утворилась заборгованість за кредитним договором у розмірі 15 287,66 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2500,00 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 5800,00 грн., з яких 800,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.1 Кредитного договору та 5000,00 грн. нараховано відповідно до п. 1.4.2 Кредитного договору; пені в розмірі 6937,50 грн.; 3% річних від простроченої суми кредиту в розмірі 50,16 грн. Суму заборгованості перед позивачем відповідач в добровільному порядку не сплачує. Таким чином, між сторонами виникли цивільно-правові відносини із зобов`язального права по кредитному договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення. Укладення договорів в електронній формі передбачено, зокрема, ч. 1 ст. 205 Цивільного кодексу України (ЦКУ) де електронна форма є підвидом письмової. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (ч. 1 ст. 207 ЦКУ). В Законі України «Про електронну комерцію» визначено, що «електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі». Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України передбачає, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.ч.1-2 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За вимогами ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.1077 ЦК України, за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити Факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Згідно приписів ст.ст.514, 516 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, згідно ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи, що відповідач порушила умови кредитного договору та не розрахувалася з позивачем за кредитом, не спростувала розрахунок заборгованості, не надала суду відомості щодо сплати нею боргу по кредиту, у зв`язку з чим, суд вважає позовні вимоги товариства обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved