overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

11 червня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 5 квітня 2003р. вона перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON] Від цього шлюбу в них є син - [PERSON], [INFO] З початку 2014р, вони не підтримують подружні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і суперечитиме її інтересам. Спору про поділ майна, між ними, не має. За домовленістю між ними син - залишиться проживати з нею. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем (а.с.2). Позивач в судове засідання не з'явився, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, прохала задовольнити позов. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності позов визнав в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що з 5 квітня 2003р. позивач [PERSON] (до шлюбу [PERSON]) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 5 квітня 2003р. (а.с.7). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17 червня 2003р. (а.с.8). В силу ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи небажання позивача зберігати родину, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

11 червня 2015 р. [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою. Посилалася на те, що 29 листопада 1998 року помер її батько [PERSON], у спадок від якого залишилося майно, а саме, житловий будинок № 7, розташований по вул. Виноградова в м. Нова Одеса Миколаївської області. Звернулася за успадкуванням будинку, але нотаріусом відмовлено у видачі відповідного свідоцтва у звязку з тим, що у правовстановлюючому документі на будинок допущено помилку у написанні прізвища батька, а саме замість прізвища «Шикера» записано «Шакера», тобто після літери «Ш» записано літеру «а» замість «и», що є перешкодою для успадкування цього будинку у встановленому законом порядку, а тому просила встановити факт належності батьку цього правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник не зявилася, але надала суду письмову заяву, в якій заяву підтримала та просила її задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.. Заінтересована особа нотаріальна контора будучи своєчасно та належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання представника не надіслали, але надали суду письмову заяву, в якій зазначили, що з вимогами згодні і не заперечували проти їх задоволення, а справу просили розглянути за їх відсутності. Дослідивши докази по справі, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, що 29 листопада 1998 року у м. Нова Одеса Миколаївської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Єдиним спадкоємцем є [PERSON], тобто заявник у справі. До спадкової маси входить житловий будинок № 7, розташований по вул. Виноградова в м. Нова Одеса Миколаївської області. Зі змісту свідоцтва про право власності на вказаний будинок видно, що воно видане виконавчим комітетом Новоодеської міської ради народних депутатів Миколаївської області на імя Шакери (російською мовою) [PERSON]. Отже існують розбіжності у написанні прізвища спадкодавця у документі, що посвідчував його особу та правовстановлюючому документі на право власності на житловий будинок, а саме, вказано прізвище «Шакера», тоді як у свідоцтві про смерть його прізвище зазначено «Шикера». Аналізуючи правовстановлюючий документ на право приватної власності на вищезгаданий будинок та документ, що посвідчував особу спадкодавця, суд дійшов висновку, що «Шакера» і «Шикера» є одна і та ж особа, якій видано цей спірний документ.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 30 червня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис за № 292. Позов обґрунтовує тим, що 30 червня 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 292, між сторонами зареєстровано шлюб, від якого народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з липня 2013 року, спільне життя не склалось, оскільки втратили почуття поваги та кохання один до одного в звязку з чим виникали постійні сварки та суперечки. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про визначення місця проживання дитини та поділ майна відсутній. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату , час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивача та відповідач подали заяви, якими позовні вимоги визнали і підтримали та розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 30 червня 2007 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 292 увідділі реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ОК № 042961 виданого 30.06.2007 року (а.с.4). У сторін це перший шлюб, від якого народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОК № 146732 від 08.12.2009 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.5). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. Спір щодо визначення місця проживання дитини також відсутній. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою [PERSON] до Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, відділу Держземагенства у Межівському районі Дніпропетровської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 05 грудня 2014 року померла [PERSON] мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 4,7664 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (державний акт Р2 № 178192, кадастровий номер: 1222681100:01:010:0004). В нотаріальному оформленні спадщини відмовлено з причини відсутності правовстановлюючого документу, а саме: оригіналу державного акту, який би підтвердив право власності на земельну ділянку. [PERSON] просить суд визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,7664 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в порядку спадкування за заповітом [PERSON], померлої 05 грудня 2014 року. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Богданівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Представник відповідача відділу Держземагенства у Межівському районі Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обємі, як обґрунтовані на законі та документально підтверджені. [PERSON] померла 05 грудня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.9). Згідно заповіту від 16 вересня 2009 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.8). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 06 травня 2015 року державний нотаріус Другої Сєвєродонецької державної нотаріальної контори відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13). Оголошення в районні газеті «Червона Зірка» № 21 (11471) від 25 березня 2015 року свідчить про втрату державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 178192 (а.с.10). На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про необхідність визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-20 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 14 лютого 2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис за № 135. Позив обґрунтовано тим, що 14 лютого 2004 року у Чернігівському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського обласного управління юстиції, актовий запис № 135, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з березня 2015 року, спільне життя не склалось, у звязку з невідповід-ністю характерів. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме їх інтересам та інтересам їхньої дитини, унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про визначення місця проживання дитини та поділ майна відсутній. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату , час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивач та відповідач подали заяви, якими позовні вимоги визнали і підтримали та розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони 14 лютого 2004 року зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 135, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕЛ № 072482 виданого 14.02.2004 року (а.с.3). У сторін це перший шлюб, від якого народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-БК № 286417 від 27.08.2004 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.4). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. Спір щодо визначення місця проживання дитини також відсутній. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає вст ановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 11 липня 2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними характерами, відсутністю взаєморозуміння та довіри один до одного. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з грудня 2010 року. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач одружились 11 липня 2003 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Виконавчим комітетом Меліоративної селищної Ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний запис за № 13 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 5). 30 листопада 2003 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON]\~(а.с.\~5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні характери, відсутність взаєморозуміння та довіри один до одного. З грудня 2010 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON], посилаючись на те, що з [PERSON] вона товаришує протягом трьох років. Вони кохають один одного і вирішили одружитись. Вказане рішення є добровільним, виваженим та обдуманим. В даний час вона вагітна. Однак у реєстрації шлюбу їм було відмовлено у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Реєстрація шлюбу з [PERSON] відповідає її інтересам. [PERSON] працює і може матеріально утримувати сімю. В суді заявниця [PERSON]М свою заяву підтримала, просила її задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON] та [PERSON] вважають заяву [PERSON] обґрунтованою, просили заяву задовольнити і надати право на реєстрацію шлюбу. Заслухавши пояснення заявниці, заінтересованих осіб, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Статтею 22 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч.2 ст.23 Сімейного кодексу України, суд за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що [PERSON] виповнилось 17 років, на даний момент вона перебуває на 30 тижні вагітності, що підтверджується довідкою Красилівської центральної районної лікарні Хмельницької області, і бажає укласти шлюб з [PERSON]. Наведене дає підстави вважати, що право на шлюб буде відповідати інтересам заявниці, а тому її заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Радулинської сільської ради Баранівського району Житомирської області, [PERSON], просила ухвалити рішення, яким визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, після [PERSON], який помер 16.09.2007 року в с. Радулин Баранівського району Житомирської області. Обґрунтовуючи вимоги, позивач зазначила, що 16.09.2007 року помер її дядько [PERSON], після його смерті відкрилася спадщина. Спадщину після смерті дядька вона не оформляла, оскільки вважала що спадщина була прийнятя спадкоємцями першої або другої черги, крім того не знала діючого законодавства, щодо прийняття спадщини. Враховуючи, те що пропущено строк прийняття спадщини, змушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Представник відповідача - Радулинської сільської ради Баранівського району Житомирської області подав до суду лист, в якому не заперечував проти задоволення позову, просив розглянути справу без участі представника сільської ради. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] є дядьком позивачки [PERSON] (а.с. 5-7, 17). Згідно з копією свідоцтва про смерть, [PERSON] помер 16.09.2007 року в с. Радулин Баранівського району Житомирської області (а.с. 11), після його смерті відкрилася спадщина. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, яка видана Баранівською державною нотаріальною конторою, щодо [PERSON], який помер 16.09.2007 року спадкова справа не заводилась. Доводи позивачки [PERSON] про поважність причини пропуску строку на подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає такими, які заслуговують на увагу, а тому вважає необхідним визначити їй додатковий строк для подання заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем проживали однією сімєю, але не перебували в шлюбі з ним. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, тому вона залишила його і переїхала із сином проживати до своїх батьків. Батько дитини не надає в добровільному порядку коштів на його утримання. Син проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 500 гривень щомісячно починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві. Просить позов задоволити та стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 500 гривень щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний платити аліменти на утримання дитини у вказаному позивачем розмірі. За змістом ст.174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 2). Малолітній [PERSON] проживає з матір'ю, що стверджується довідкою №2938 від 05.06.2015 року виданою КП «ЖЕК» №2 Дубенської міської ради (а.с.3) Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. За змістом ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів судом враховано матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні інших непрацездатних осіб та інші обставини, що мають істотне значення. Оцінивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення та з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі, в саме в розмірі 500 гривень щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 08 жовтня 2011 року. Від шлюбу мають малолітнього сина, [INFO]. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, проживають окремо, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сімєю, просила шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у своїх заявах позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, обоє просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 08 жовтня 2011 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту [PERSON] міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №327. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає по 1-му провулку Леніна,10 у селищі Липова Долина Сумської області. [PERSON] проживає по 3-му провулку Радянської,19 у м.Ромни Сумської області. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved