Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

10 червня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Державного вищого навчального закладу «Київський національний економічний університет імені Вадима Гетьмана» (далі - Відповідач, Коледж), в якому просив стягнути з відповідача на його користь суму індексації стипендії в розмірі 2778,35 грн. та моральну шкоду в розмірі 2000 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 01 вересня 2010 року по лютий 2014 року навчався у відповідача. Під час навчання Коледж не нараховував та не виплачував йому соціальну стипендію, на яку він мав право відповідно до статті 5 Закону України «Про престижність шахтарської праці», як син шахтаря зі стажем підземної роботи більше 15 років. Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2014 року, залишеним без змін Апеляційним судом Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року, його позов про стягнення заборгованості з виплати соціальної стипендії, було задоволено та стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість за період з лютого 2013 року по лютий 2014 року в розмірі 12216,00 грн., яку фактично він отримав в лютому 2015 року. Вважає, що відповідач зобов'язаний сплатити індексацію заборгованих сум стипендії, які повинні були нараховуватися та виплачуватися позивачу з лютого 2013 року по лютий 2014 року, відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги станом на день виплати заборгованості, в загальній сумі 2778,35 грн. Крім того, зазначив, що відповідач повинен відшкодувати йому моральну шкоду в розмірі 2000 грн. в зв'язку з несвоєчасним отриманням ним належної стипендії. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача індексацію соціальної стипендії та моральну шкоду за несвоєчасне її отримання. Представник відповідача Бордунова І.О. в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає його незаконним, необґрунтованим. Надала письмові заперечення проти позовних вимог, які долучено до матеріалів справи. Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу від 13 травня 2014 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 25 червня 2014 року, на користь [PERSON] з Коледжу стягнуто заборгованість не нараховану та не виплачену соціальну стипендію у розмірі 12216,00 грн. за період з лютого 2013 року по лютий 2014 року. Ухвала суду від 25.06.2015 набрала законної сили (а.с. 11-12). В лютому 2015 року на виконання вищезазначеного рішення суду [PERSON] виплачено суму заборгованості в повному обсязі, і це факт не оспорювався сторонами в судовому засіданні, крім того цей факт підтверджується копією виписки з рахунку приватного клієнта [PERSON], який є братом позивача (а.с. 13). Як вбачається з копії листа № 06-0386 від 09.06.2015, який надіслано Коледжем на адресу [PERSON], останній звертався до Відповідача про виплату йому компенсації втрати частини стипендії, на що йому було запропоновано звернутися до Міністерства освіти і науки України щодо вирішення цього питання (а.с. 50). Згідно ст. 10, ч. 2 ст. 11, ч. 1 ст. 59, ч. 3, 4 ст. 60, ч. 2, 4 ст. 212, ч. 1 ст. 213, п. 1 ч. 1 ст. 214 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема стипендії. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» шахтарі, що мають стаж підземної роботи не менш як три роки, діти, батьки яких мають стаж підземної роботи не менш як 15 років, діти шахтарів, які загинули внаслідок нещасного випадку на виробництві, шахтарів-інвалідів I та II групи зараховуються поза конкурсом за особистим вибором спеціальності до державних і комунальних вищих та професійно-технічних навчальних закладів України для навчання за рахунок коштів державного і місцевих бюджетів з наданням місць у гуртожитках на час навчання та гарантованою виплатою за рахунок коштів державного бюджету стипендії в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб. Зазначена норма права не суперечить положенням ст. 3 Закону України «Про вищу освіту», згідно якої держава гарантує особам, які навчаються у вищих навчальних закладах, пільги та соціальні гарантії у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 3 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, соціальні виплати, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму. Пунктом 10 зазначеного Порядку передбачено, що обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації стипендії здійснюється починаючи з місяця, в якому її призначено. У разі коли особа не отримувала стипендію або втратила право на її призначення, а в подальшому стипендія їй була знову або вперше призначена (за результатами наступного семестрового контролю, у зв'язку з переведенням на навчання за державним замовленням, появою підстав для призначення соціальної стипендії, поновленням на навчання тощо), обчислення індексу споживчих цін здійснюється з місяця призначення стипендії. З огляду на вищевикладене, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки встановлено, що позивачу не призначалася, не нараховувалася і не виплачувалася за період лютий 2013 - лютий 2014 роки соціальна стипендія, яка визначається в розмірі прожиткового мінімуму, встановленого законом для працездатних осіб, а була стягнута рішенням суду і виплачена як заборгованість одноразовим платежем в повному обсязі.

Outcome: dismissed