Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-02 00:00:00

12.07.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом і свої уточнені позовні вимоги (а.с.11) обґрунтовує тим, що він перебував у трудових відносинах з відповідачем та 25.06.2018 року був звільнений з роботи за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору, на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні з ним не був проведений повний розрахунок. За таких обставин просить стягнути з відповідача на свою користь невиплачену заробітну плату у розмірі 178972,572 грн. Ухвалою суду від 13.07.2018 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Вказана ухвала була отримана відповідачем 31.07.2018 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, однак у встановлений судом п'ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано, явку представника у судове засідання не забезпечено, про причини неявки суд не повідомлено. Ухвалою суду від 03.10.2018 року за заявою позивача позовну заяву в частині вимог про стягнення середнього заробітку за весь час затримки виплати заробітної плати з дня звільнення по дату фактичного розрахунку залишено без розгляду. Згідно ч. 8 ст. 178, ч. 2 ст. 191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З'ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог та дослідивши надані докази, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними матеріалами справи, при заочному розгляді. Судом встановлено, що [PERSON] перебував у трудових відносинах з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання», звільнений з 25.06.2018 р. за власним бажанням у зв'язку з невиконанням власником умов колективного договору на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Відповідно до статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (частина перша статті 117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення [PERSON], ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України. З наданого позивачем на підтвердження позовних вимог розрахункового листа, встановлено, що відповідач ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» не виплатив позивачу заробітну плату у розмірі у розмірі 178972 грн. 00 коп. Зазначений доказ підтверджує порушення відповідачем строків виплати всіх сум, що належать від підприємства в день звільнення, встановлених статтею 116 КЗпП України та наявність заборгованості з виплати всіх сум, що належать від підприємства в день звільнення. Суд бере до уваги зазначений доказ на підтвердження позовних вимог, оскільки статтею 110 КЗпП України на власника або уповноважений ним орган при кожній виплаті заробітної плати покладено обов'язок повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: а) загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; б) розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; в) сума заробітної плати, що належить до виплати. Відповідно до ч.ч. 2 - 4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Доказів на спростування доводів позивача (зокрема відсутності заборгованості по заробітній платі чи наявність у меншому розмірі) відповідачем не надано, у встановлений судом п'ятнадцятиденний термін відзив на позовну заяву не надано. Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та необхідність стягнення з ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на користь [PERSON] заборгованості по заробітній платі у заявленому розмірі 178972 грн. 00 коп. Оскільки позивач при подачі даного позову був звільнений від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved