Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

11 липня 2019 року позивач Акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» звернулося до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , який діє в інтересах неповнолітньої особи [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про виселення та зняття з реєстраційного обліку. Позовні вимоги мотивовано тим, що 19 лютого 2007 року між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма юридичними правами та обов`язками є АТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/1069/74/52491, згідно умов якого банк зобов`язався надати позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії з лімітом: 252 500,00 доларів США строком до 19 лютого 2027 року, а позичальник зобов`язався належним чином використати та повернути банку суму отриманого кредиту, а також сплатити відсотки за користування кредитними коштами у розмірі - 13,25 % річних. Комісії згідно умов договору та тарифів кредитора, виконати всі інші зобов`язання в порядку та строки визначені кредитним договором. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором. 19 лютого 2007 року між Банком та [PERSON] було укладено Договір іпотеки посвідчений приватним нотаріусом КМНО Танаджи Г.Г. зареєстрованого в реєстрі № 277. Предметом іпотеки є квартира [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу посвідченого приватним нотаріусом КМНО Танаджи Г.Г. 19.02.2007 року за реєстровим № 276. Відповідно до рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 07 травня 2009 року позовні вимоги ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» було задоволено, стягнуто суму заборгованості з відповідача та звернуто стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до інформації, яка міститься в реєстрі територіальної громади м. Києва від 25 жовтня 2018 року в кв. [ADDRESS] зареєстровано: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Крім цього, позивачем було направлено вимогу про виселення в добровільному порядку, однак залишилися без задоволення. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутність, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Подав письмові пояснення в яких просив розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника та прийняти рішення з урахуванням найкращих інтересів дитини та чинного законодавства. З урахуванням вищевикладеного Дніпровським районним судом м. Києва 17 січня 2020, постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. 280, 281 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 липня 2019 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17 грудня 2019 року заяву представника позивача про залишення частини позовних вимог, а саме щодо позбавлення відповідачів права користування житловим приміщення задоволено в повному обсязі. Суд, дослідивши подані докази та матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи, приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до п. 1.3 Статуту Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» затвердженого загальними зборами акціонерів АТ «Райффайзен Бак Аваль» протоколом № Зб-58 від 27 квітня 2018 року та погодженого НБУ 23 травня 2018 року, протоколом загальних зборів акціонерів № Зб-45 від 14 жовтня 2009 року прийнято рішення про зміну найменування ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» на ПАТ « Райффайзен Банк Аваль». ПАТ « Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов`язками ВАТ «Райффайзен Банк Аваль». Протоколом загальних зборів акціонерів № Зб-58 від 27 квітня 2018 року прийнято рішення про зміну найменування ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на АТ « Райффайзен Банк Аваль». АТ « Райффайзен Банк Аваль» є правонаступником за всіма правами та обов`язками ПАТ «Райффайзен Банк Аваль». 19.02.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 014/1069/74/52491, згідно п.1.1 кредитор на положеннях та умов цього договору, надає позичальнику кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії (надалі кредит) з лімітом 252 500,00 доларів США. Також, відповідно до п. 1.2 Кредитного договору, кредит надається на 240 місяців з 19.02.2007 року по 19.02.2027 рік. (а.с.12-12 звор.) З метою забезпечення виконання зобов`язань, 19 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено договір іпотеки (а.с. 17-20). Згідно п. 1.1. вказаного договору, цей договір забезпечує вимоги Іпотекодержателя, що витікають з Кредитного договору № 014/1069/74/52491 від 19 лютого 2007 року, укладеного між Іпотекодержателем та Іпотекодавцем, а також додаткових угод до нього, що можуть бути укладені в подальшому, за умови якого останній зобов`язується перед Іпотекодержателем повернути кредит у розмірі 252 500,00 доларів США, відсотки за користування ним у розмірі 12 % річних, сплатити проценти за його користування. Виходячи з процентної ставки 13,25 % річних, комісійну винагороду, неустойку (пеню, штрафи) в розмірі, строки та у випадках передбачених кредитним договором, а також виконати всі інші умови кредитного договору та відшкодувати Іпотекодержателю всі можливі збитки, понесені ним внаслідок невиконання чи неналежного виконання умов кредитного договору з кінцевим терміном повернення заборгованості до 19 лютого 2027 року. Відповідно до п. 1.2 Договору предметом іпотеки є нерухоме майно: квартира [ADDRESS] , яка належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Танаджи Г.Г. 19 лютого 2007 року за реєстровим № 276. Сторони оцінили вищезазначений предмет іпотеки в розмірі 1 610 000,00 грн. Згідно витягу про реєстрацію у Державному реєстрі іпотек, 19 лютого 2007 року приватним нотаріусом КМНО Танаджи Г.Г. було внесено запис про обтяження нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS] на підставі іпотечного договору № 277 від 19 лютого 2007 року. Крім того, 07 травня 2009 року Дніпровським районним судом м. Києва ухвалено рішення, яким позов ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором задоволено. Стягнуто з відповідача на користь позивача 1 960 595,10 гривень заборгованість за кредитним договором, 1700 гривень сплаченого державного мита, 30 гривень за інформаційні послуги, а всього 1 977 625,10 гривень. Звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] . Так, згідно із частинами першою, другою статті 39 цього Закону в разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Судом встановлено, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані такі особи: [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] , [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] . Відповідно до частини третьої статті 47 Конституції України позбавити громадянина житла можна лише на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст. 109 Житлового Кодексу УРСР, виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. З договору купівлі - продажу квартири від 19 лютого 2007 року посвідченого приватним нотаріусом КМНО Танаджи Г.Г. за реєстровим № 276 вбачається, що Спільне українсько-російське товариство з обмеженою відповідальністю «Арлес» (надалі - продавець) з однієї сторони та [PERSON] ( надалі - покупець) уклали договір за яким продавець продав та передав у власність, а покупець купив та прийняв у власність належну продавцю квартиру [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] придбав вище зазначену квартиру за кредитні кошти. що також підтверджується Додатком 2 Для кредитів під заставу заявою-анкетою позичальника, де в графі 2Цільове використання кредиту» зазначено - придбання квартири. Відповідно до ч. 3 ст. 109 ЖК УРСР, звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Після прийняття кредитором рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги, якщо сторонами не погоджено більший строк. Якщо громадяни не звільняють жиле приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Outcome: partial