Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

11.09.2017 року [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду м.Маріуполя Донецької області з позовом до [PERSON], [PERSON] про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності у порядку спадкування на кооперативний гараж, треті особи: гаражно - будівельний кооператив «Східний Авто-1» (надалі - ГБК «Східний Авто-1»). В обгрунтування позову зокрема зазначила, що [INFO] року помер її чоловік - [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина у виді гаража [ADDRESS] Чоловік був членом кооперативу з моменту його будівництва та користувався гаражем [NUMBER]. Усі платіжні документи були сплачені у повному обсязі, що підтверджується довідкою вказаного кооперативу. Однак документи на право власності на вказаний гараж не були своєчасно та належним чином оформлені. Заповіту її чоловік не оставив, спадкоємцями першої черги є вона та її повнолітні дочки [PERSON] та [PERSON]. Дочки спадщину не прийняли, до нотаріальної контори не звертались та претензій на спадкове майно не мають. У встановлений законом шестимісячний строк вона звернулась до нотаріуса, щоб відкрили спадкову справу, однак їй вказали, що не приймуть у неї заяву, оскільки вона не маю документів. У зв'язку з тим, що документи про право власності на гараж не були оформлені при житті чоловіка, їй рекомендували звернутися до суду про визнання права власності на кооперативний гараж, так як видати свідоцтво на право на спадщину не є можливим. На момент смерті чоловіка, вони постійно мешкали однією сім'єю, одразу після смерті чоловіка вона фактично прийняла у володіння гараж [ADDRESS] користується ним, зберігає свої старі речі. Посилаючись, зокрема на ст.ст.1261, 1268 ЦК України, ст.15 Закону України «Про власність», просила суд: 1) встановити факт прийняття спадщини нею [PERSON] після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, актовий запис № 849; 2) визнати за нею [PERSON] право власності в порядку спадкування по закону на спадщину, яка відкрилась після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] року, актовий запис №849, яке складається з гаражу [ADDRESS] Відповідачі [PERSON] та [PERSON] письмових заперечень проти позову до суду не подали. Третя особа ГБК «Східний Авто - 1» письмових пояснень щодо позову до суду також не подала. Відповідно до ч.2 ст.35 ЦПК України (в редакції до 15.012.2017 року), якщо суд при прийнятті позовної заяви, здійсненні провадження у справі до судового розгляду або під час судового розгляду справи встановить, що судове рішення може вплинути на права і обов'язки осіб, які не є стороною у справі, суд залучає таких осіб до участі в справі як третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. З доданих до позовної заяви матеріалів справи вбачається, що гараж [ADDRESS]. При цьому, будь-яких документів щодо права володіння або користування земельною ділянкою, на якій розташований спірний гараж, суду не надано. Таким чином, судом за власною ініціативою на підставі ухвали суду від 30.10.2017 року, було залучено в якості третьої особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Маріупольську міську раду, оскільки вважає, що судове рішення в частині визнання права власності на гараж, який розташованій на земельній ділянці територіальної громади м.Маріуполя може вплинути на права і обов'язки Маріупольської міської ради, яка не є стороною у справі. Третя особа Маріупольська міська рада подала до суду письмові заперечення проти позову, в яких зазначила, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Як вбачається з матеріалів справи, позивачка звернулась до приватного нотаріуса Маріупольського міського нотаріального округу Одерій А.С., яким 04.09.2017 року видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії, оскільки встановлено, що згідно відповіді МКП «Маріупольске бюро технічної інвентаризації» відсутня реєстрація права власності на гараж, розташований за адресою: [ADDRESS]. Документів, які підтверджують право власності у спадкодавця до позову не додано. Враховуючи вищенаведене, фактично позивач, просить визнати право власності на нерухоме майно, яке не належало спадкодавцеві при житті. Посилаючись, зокрема на ст.ст.1216, 1218 ЦК України, просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. В судовому засідання позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги визнавали у повному обсязі. Представник третьої особи ГБК «Східний Авто - 1», в судове засідання також не з'явився, подав до суду листа про розгляд справи без їх участі. Також зазначив, що гаражі індивідуального будівництва та володільці гаражів самі та за власний рахунок будували ці гаражі, внаслідок чого, вони не можуть належати кооперативу. Кожному володільцю гаражу надавалася довідка, яка підтверджувала, що він будував гараж за власні кошти та є його володільцем. Представник третьої особи Маріупольської міської ради в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Неявка в судове засідання відповідачі та представників третіх осіб, на думку суду не є перешкодою для розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, оскільки вони були належним чином повідомлені про місце, день та час розгляду справи та на власний розсуд розпорядилися своїм правом прийняття участі в судовому розгляді. Позивач [PERSON], клопотань про необхідність отримання правової допомоги та/або про витребування будь-яких доказів на підтвердження своїх позовних вимог не заявляла, що підтверджується журналом та технічним записом судового засідання Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи та оцінивши у сукупності надані докази, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.06.1979 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] року [PERSON] помер, про що Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області складено відповідний актовий запис №849 від 19.05.2016 року. Відповідно до довідки №42 від 26.12.2011 року, як була видана [PERSON] ГБК «Східний Авто-1», автокооператив отримав по [ADDRESS] земельну ділянку площею 0,35 га для однієї стоянки. Рішенням правління кооперативу від 08.02.1993 року, [PERSON] наданий земельна ділянка площею 26,0 кв.м. для будівництва гаражу. Гараж [NUMBER] належить [PERSON] Згідно технічного паспорту на гараж [NUMBER] по [ADDRESS] у м.Маріуполі, який було складено 26.12.2011 року, гараж [NUMBER] було побудовано в 1993 році. 04.09.2017 року приватний нотаріус Одерій А.Н. прийняв постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії - видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на гараж [ADDRESS], оскільки документ, що підтверджує право власності на гараж та реєстрацію права власності на ім'я [PERSON] відсутній. Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч.1 ст.83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Відповідно до ст.22 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції, що діяла станом час побудови гаражу), забудова земельних ділянок, що надаються для містобудівних потреб, здійснюється після виникнення права власності чи права користування земельною ділянкою у порядку, передбаченому земельним законодавством, та одержання дозволу на виконання будівельних робіт. Доказів того, що земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] надавалася ГБК «Східний Авто - 1» саме для будівництва членами кооперативу гаражів, у тому числі й земельна ділянка на якій розташований гараж [NUMBER], суду не надано. Відповідно до ст.15 Закону України «Про власність» (в редакції, що діяла станом час побудови гаражу), член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Доказів того, що [PERSON], як член гаражного кооперативу повністю вніс свій пайовий внесок за гараж, та в який саме час, суду також не надано. Відповідно до ст.25 Закону України «Про основи містобудування» (в редакції, що діяла станом час побудови гаражу), особи, винні у виконанні будівельних чи реставраційних робіт без дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту або з відхиленням від нього несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством. Суд враховує, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23 березня 1999 року №12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється, оформлення свідоцтва на право власності на об'єкти, які були закінчені будівництвом після 05 серпня 1992 року і на цей час не прийняті в експлуатацію, проводиться тільки за наявності актів прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями - державними приймальними або державними технічними. Доказів того, що [PERSON], як член гаражного кооперативу, здійснював виконання будівельних робіт на підставі належного дозволу та затвердженого у встановленому порядку проекту, а також що збудований гараж було прийнято до експлуатації, суду також не надано. Таким чином, на підставі наданих з боку позивача доказів, суд позбавлений можливості встановити, чи є гараж [ADDRESS] самочинним або незавершеним будівництвом, оскільки приймаючи рішення про визнання права власності на нерухоме майно, суд не може своїм рішенням підміняти функції уповноважених органів, коли законодавством передбачено порядок прийняття в експлуатацію будівель та споруд. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Стаття 1218 ЦК України встановлює, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, на думку суду умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об'єкти нерухомості, у тому числі й на гараж є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на будівлю, споруду, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини, зокрема права та обов'язки забудовника. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частина 1 ст.1269 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Стаття 1270 ЦК України встановлює, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] подала заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріусу 01.06.2016 року, тобто в передбачений законом строк. Крім того, з позовної заяви вбачається, що [PERSON] на час відкриття спадщини проживала разом з [PERSON] Будь-яких доказів на спростування вказаних обставин, суду не надано. Не надано й суду доказів того, що між сторонами існує спір щодо факту прийняття [PERSON] спадщини. Таким чином, суд приходить до висновку, що спір з приводу прийняття спадщини, а також підстави для пред'явлення відповідного позову з боку [PERSON] відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed