Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-25 00:00:00

11.06.2020 р. надійшла позовна заява [PERSON] до КМР про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання спадкоємцем четвертої черги, згідно з якою, просить суд: встановити факт спільного проживання однією сім`ю - [PERSON] та [PERSON] з 15.11.1986 р. по день смерті останнього [INFO] та визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 15.11.1986 р. по 04.09.2012 р. вона з [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. При цьому, і після розірвання шлюбу, вони продовжували проживати однією сім`ю до смерті [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , були пов`язані спільним побутом та мали взаємні права та обов`язки, як у подружжя. 29.05.2000 р. позивачка, [PERSON] та [PERSON] , спільно приватизували 47/100 часток комунальної квартири [ADDRESS] . [INFO] помер син \- [PERSON] позивачки та [PERSON] , після чого останній на підставі ст. 1261 ЦК України прийняв спадщину, а саме 47/600 часток квартири [ADDRESS] . 21.01.2019 р. позивачка подала заяву до нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON] , на зазначене вище майно, але постановою нотаріуса позивачці було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв`язку з відсутністю родинних зв`язків. Так, в позасудовому порядку підтвердити факт родинних стосунків з померлим неможливо, і для визнання позивачки спадкоємицею четвертої черги після померлого [PERSON] необхідним є встановлення судом факту проживання позивачки та [PERSON] однією сім`єю протягом п`яти років до часу відкриття спадщини. За вказаних обставин, позивачка звернулась до суду з цим позовом, який просить задовольнити в повному обсязі. Ухвалою від 05.08.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 09.11.2020 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 29.12.2020 р. на адресу суду надійшов відзив представника відповідача, в якому останній просить суд прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів та чинного законодавства, та слухати справу за відсутності представника відповідача. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. При цьому позивачка була допитана в судовому засіданні в якості свідка та своїми показами підтвердила, що з 1986 р. проживала з [PERSON] . Представник відповідача в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав відзив на позов, в якому просив справи розглядати за відсутності представника. Представник третьої особи в судовому засіданні не заперечував стосовно позовних вимог. Вислухавши пояснення позивачки та представника третьої особи, дослідивши письмові докази зібрані в справі та врахувавши покази свідків, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 15.11.1986 р. по 04.09.2012 р. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу [NUMBER] та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00021904726 від 18.01.2019 р. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER] , [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] . Звертаючись до суду з позовом, позивачка, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що, незважаючи на розірвання шлюбу, з моменту укладення шлюбу, тобто з 15.11.1986 р. і до моменту смерті [PERSON] , тобто до [INFO] , позивачка та померлий проживали спільно у квартирі [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет тощо, тобто фактично проживали однією сім`єю, як подружжя без реєстрації шлюбу. В ході перевірки тверджень щодо проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю, в судовому засіданні була допитана позивачка, в якості свідка та свідків: [PERSON] та [PERSON] , які, зокрема, підтвердили, що позивачка та [PERSON] з 1986 року та до моменту смерті останнього проживали однією сім`єю, вели спільне господарство в квартирі [ADDRESS] . Частиною 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. У відповідності до ст. 1264 ЦК України у четвергу чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Як встановлено пунктом 6 рішення Конституційного суду України від 03.06.1999 року №5-рп/99, до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі-майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.д. Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Згідно положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому, положеннями ч. 1 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 47/100 частин квартири [ADDRESS] , належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в рівних долях, на підставі свідоцтва про право власності на житло, видане Віддлом приватизації державного житлового фонду Шевченківської районної в м.Києві державної адміністрації 29.05.2000 р. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . За заявою позивачки 12.12.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. була заведена спадкова справа № 41/2018 щодо майна померлого [PERSON] 21.01.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадкоємцями майна [PERSON] є його мати - [PERSON] на Ѕ частку та його батько [PERSON] на Ѕ частку у спадщині, яка складається з 47/300 часток квартири [ADDRESS] , які належали померлому на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого 29.05.2000 р. [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть Серія [NUMBER] від 16.07.2018 р. За заявою позивачки 25.09.2018 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. була заведена спадкова справа № 31/2018 щодо майна померлого [PERSON] . Згідно з постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Петренко О.В. від 21.01.2019 р. позивачці через відсутність родинних зв`язків спадкоємця [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] . При цьому, з копії спадкової справи № 31/2018 вбачається, що лише позивачка звернулась зі заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] , тобто будь-яких інших спадкоємців під час розгляду справи судом встановлено не було. Крім того, суд враховує той факт, що у відповідності ч.3 ст. 1268 ЦК України [PERSON] фактично прийняв Ѕ частку у спадщині сина [PERSON] , який помер [INFO] , що складається з 47/300 часток квартири [ADDRESS] . Положеннями частини 1 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Згідно положень ч.1 ст. 1221 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно із п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. При цьому, відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат», на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом або в сільських населених пунктах - посадовою особою органу місцевого самоврядування, яка вчиняє нотаріальні дії, за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до п.3.21. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. за № 282/20595, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. У разі відсутності у паспорті такого спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем (п.3.22. Порядку). В судовому засіданні та з витягу з реєстру територіальної громади м.Києва встановлено, що у житловому приміщені за адресою: [ADDRESS] , був зареєстрований померлий [PERSON] з 30.04.1981 р. та з 23.01.1987 р. по теперішній день зареєстрована [PERSON] . Отже, враховуючи вищевикладене, в судовому засіданні достеменно встановлено, що на момент смерті [PERSON] , позивачка проживала разом з ним за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство, як подружжя. Доказами, відповідно до ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Приписами ч.ч.1,6 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на те, що досліджені докази та покази свідків підтверджують факт проживання позивачки та [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тавраховуючи, що Сімейний кодекс України та Цивільний кодекс України набрали законної сили з 01.01.2004 року, а Кодексом про шлюб та сім`ю України не передбачалося права встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд,

Outcome: partial