Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-04 00:00:00

10 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом до [PERSON] за участі третьої особи - Київський відділ ДВС Харківського міського управління юстиції з вимогами про визнання права власності на автомобіль марки Lexus RX300, 2000 року випуску, шасі (кузов, рама) [NUMBER], [NUMBER], державний номер [NUMBER], виключення цього автомобіля з акту опису та арешту майна та зобов'язання Київський відділ ДВС Харківського міського управління юстиції передати йому спірний автомобіль, ключі від нього та технічний паспорт. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 15.01.2012 року він придбав у [PERSON] автомобіль марки Lexus RX300, державний номер [NUMBER], про що було укладено договір купівлі-продажу, сплативши продавцю 80 000 грн. На підтвердження отримання повної оплати [PERSON] написав розписку, що отримав кошти за продаж автомобіля в повному обсязі та ніяких претензій стосовно укладеної угоди до нього не має. Вказував, що у кінці 2013 року він вирішив переоформити на себе автомобіль, але на площадці технічного огляду автомобіль у нього було вилучено разом з технічним паспортом. Як з'ясувалося пізніше, автомобіль було вилучено на підставі акту опису й арешту майна від 10.12.2013 року в рамках виконавчого провадження про стягнення з [PERSON] коштів на користь третьої особи, яке було відкрите 03.12.2013 року. У зв'язку з чим просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Представник позивача [PERSON], який діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 14 січня 2014 року, в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог. В обґрунтування позову, вказував на обставини, які в ньому зазначені та додатково зазначав, що 29.11.2013 року зловживаючи службовим становищем співробітники НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області та УДАІ ГУМВС України в Харківській області неправомірно заволоділи спірним автомобілем та по цьому факту прокуратурою Харківської області до ЄРДР внесені данні. Це в свою чергу призвело до безпідставного вилучення автомобіля і неможливості його належної перереєстрації в органах ДАІ. Крім того, вказував, що на час вилучення автомобіля виконавче провадження по будь-яким борговим зобов'язанням [PERSON] відкрито не було. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі, не заперечував, що між ним та позивачем була укладена угода купівлі-продажу автомобіля марки Lexus RX300, 2000 року випуску, грошові кошти від його продажу він отримав у повному обсязі, будь-яких претензій до покупця не має. Третя особа- Київський відділ ДВС Харківського міського управління юстиції та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, повідомлені належним чином про час та міс це розгляду справи, причини неявки суду не повідомили, ніяких заяв до суду не подали, у зв'язку з чим суд розглядає справу у їх відсутність. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, думку відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] 15 січня 2012 року було укладено в простій письмовій формі договір купівлі-продажу автомобіля марки Lexus RX300, державний номер [NUMBER] (а.с.6). З метою розрахунку за автомобіль [PERSON] передав відповідачу 80 000 грн., про свідчить розписка (а.с.7). Згідно ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір купівлі-продажу автомобіля від 15.01.2012 року, укладений між сторонами в письмовій формі та містить всі істотні умови договору, передбачені ч.2 ст. 638 ЦК України. Чинним цивільним законодавством не передбачено обов'язкове нотаріальне посвідчення таких договорів. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі - продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов'язується передати майно / товар/ у власність другій стороні покупцеві, а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно / товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.5 ст. 656 ЦК України особливості договору купівлі - продажу окремих видів майна можуть встановлюватися законом. Таким чином суд приходить до висновку, що позивач на законних підставах набув право власності на спірний автомобіль. Як вбачається з пояснень представника позивача та матеріалів справи, 26 листопада 2013 року відповідач по справі надав [PERSON] довіреність, якою уповноважив подавати від його імені документи та заяви, одержувати документи та довідки, бути його представником в органах ДАІ з правом проходження технічного огляду та зняття з реєстраційного обліку, митницях, підписувати від його імені договори, всюди замість нього підписувати та виконувати всі інші дії, пов'язані з цією довіреністю (а.с.5). В силу п.п.7, 8 зазначеного Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 07 вересня 1998 року № 1388 власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи або їх представники зобов'язані зареєструвати їх протягом 10 діб після придбання або митного оформлення, чи тимчасового ввезення на територію України, або виникнення обставин, що є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Виконуючи приписи встановлені Порядком, 29.11.2013 року, [PERSON] звернувся до органів ДАІ з метою переоформлення спірного автомобіль на себе, однак автомобіль було вилучено разом з технічним паспортом без пояснення причин. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Посилання представника позивача щодо відсутності будь - яких боргових зобов'язань, які б тягли за собою вилучення автомобіля та накладення на нього арешту, в тому числі і перед [PERSON], в судовому засіданні належними та допустимими доказами спростовані не були. Наявні в матеріалах справи завірені копії постанов про відкриття виконавчого провадження ВП №41059641 від 03.12.2013 року та про арешт майн боржника та оголошення заборони на його відчуження від 03.12.2013 року є за своєю суттю такими, що винесені вже після вилучення автомобіля у [PERSON], оскільки їх дата є пізнішою за фактичне вилучення автомобіля. Крім того, відповідно до долученої до матеріалів справи ухвали слідчого судді Червонозаводського районного суду м. Харкова від 16.04.2014 року вбачається, що скаргу [PERSON] було задоволено, а постанову старшого слідчого першого слідчого управління прокуратури Харківської області від 25.02.2014 року про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №42014220000000008 від 09.01.2014 року щодо зловживання службовим становищем співробітниками УДАІ ГУМВС України в Харківській області та НДЕКЦ при ГУМВС України в Харківській області при вилученні автомобіля марки Lexus RX300, державний номер [NUMBER] у потерпілого [PERSON] (саме так було визначено статус [PERSON]) - скасовано (а.с.27-29). Відповідно до ст.41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою ст. 353 цього Кодексу. Статтями 391, 392 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Отже, на даний час [PERSON], являючись особою, яка правомірно заволоділа транспортним засобом марки Lexus RX300, державний номер [NUMBER] не може у встановленому порядку оформити своє право власності. Жодних боргових зобов'язань по судових рішеннях, на виконання яких був накладений арешт та заборона відчуження майна, позивач не має. Відповідно до ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Тому, оскільки відсутність права власності відповідача на транспортний засіб марки Lexus RX300, державний номер [NUMBER] є доведеним та безперечно підтверджено наявними у справі письмовими доказами, то згідно вимог ч. 1 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року 606-ХІV, суд вважає на можливе визнати право власності на спірний автомобіль за позивачем. Крім того, виходячи з цих же приписів закону, суд вражає за необхідне зняти арешт на транспортний засіб марки Lexus RX300, державний номер [NUMBER], що належить позивачу, оскільки це перешкоджає йому у вільному володінні, користуванні, розпорядженні ним на власний розсуд. Крім того, відповідно п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 27.08.76 року № 6 «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним. Таким чином, суд прийшов до висновку, що вимога позивача про виключення з акту опису та арешту майна від 10.12.2013 року серія АК №815829, складеного державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції - автомобілю марки Lexus RX300, державний номер [NUMBER] є такими, що підлягають задоволенню. Проте суд не вбачає підстав для задоволення вимоги позивача про зобов'язання Київський відділ державної виконавчої служби передати йому спірний автомобіль та ключі від нього, технічний паспорт, оскільки Київський відділ державної виконавчої служби ХМУЮ у цьому провадженні було заявлено як третя особа, що в свою чергу унеможливлює покладання на нього будь-яких обов'язків, які до нього висуває позивач. Проте суд зазначає, що у відповідності до ч. 2 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини, що в свою чергу дає правові підстави для позивача здійснити дії по поверненню собі у володіння автомобіль марки Lexus RX300, державний номер [NUMBER] разом із технічним паспортом та ключами від нього з місця його тимчасового тримання.

Outcome: partial