Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

10.07.2020 [PERSON] звернувся до суду із позовом до територіальної громади Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області в особі Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на житловий будинок та земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В подальшому до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, було залучено мати позивача, як власника другої частини житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , [PERSON] . Проте, в ході розгляду справи було встановлено, що [PERSON] 21.09.2020 продала вказаний житловий будинок [PERSON] , якого і було залучено участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, замінивши [PERSON] . В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина у виді 54/100 частин житлового будинку літ «А-1» з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частина земельної ділянка для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На випадок своєї смерті батько заповіту не залишив, отже має місце спадкування за законом. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті його батька. Приватний нотаріус Зміївського районного нотаріального округу Гаврильєв В.І. 06 березня 2020 року виніс постанову про відмову у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом. 24 лютого 2020 року [PERSON] звертався до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування за законом, яка рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25 березня 2020 року була задоволена, а саме визнано за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого батька право власності на земельну ділянку, площею 7,5981 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, кадастровий номер 6321786200:02:000:0153, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 986388. Неможливість оформлення своїх спадкових прав на частину будинку та частку земельної ділянки в нотаріальному порядку обумовлена тим, що батьки позивача [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали у спільну власність подружжя житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування зазначеного будинку. Шлюб був розірваний. Після розірвання шлюбу батьки позивача в судовому порядку здійснили поділ спільного майна подружжя в натурі. \~ \~ \~ \~08 квітня 2016 року рішенням Тимченківської сільської ради Зміївського району № 69-\\/ІІ вулиця Піонерська в с. Тимченки була перейменована на вулицю Сонячна. Після смерті [PERSON] , а саме 26 жовтня 2017 року рішенням виконавчого комітету Тимченківської сільської ради Зміївського району № 35 присвоєну адресу садибі, яка після виділу в натурі належить батькові: [ADDRESS] , а садибі, яка після поділу в натурі належить матері залишена адреса: [ADDRESS] . Отже, оскільки у [PERSON] наявні всі правовстановлюючі документи на спадкове майно за адресою [ADDRESS] , а будинку вже присвоєно новий номер [ADDRESS] , позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальному порядку. Ухвалою судді Зміївського районного суду Харківської області від 13.07.2020 позовна заява [PERSON] прийнята та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 29.07.2020 підготовче провадження по справі закрито та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшов лист Тимченківського сільського голови Нечепоренко Є. від 19.11.2020 вих. № 02-18/564 про визнання Тимченківською сільською радою Зміївського району Харківської області позовних вимог [PERSON] в повному обсязі, відсутність заперечень. На підставі викладеного [PERSON] просив здійснювати розгляд справи за відсутності представника Тимченківською сільською радою Зміївського району Харківської області. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутності. [PERSON] підтвердив той факт, що він є новим власником житлового будинку [ADDRESS] , який придбав у [PERSON] . [PERSON] не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] . Відповідно до ч. 3\~ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 10 (а.с. 7). [PERSON] помер [INFO] копія Свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , актовий запис № 13 (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, які розташовані за адресою: [ADDRESS] та 1/2 частина земельної ділянка для будівництва та обслуговування зазначеного житлового будинку, а також земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 25.03.2020 за [PERSON] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку, площею 7,5981 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Тимченківської сільської ради Зміївського району Харківської області, кадастровий номер 6321786200:02:000:0153, яка належала спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 986388, виданого на підставі розпорядження Зміївської районної державної адміністрації № 548 від 18.07.2006 (а.с. 27-28). Позивач [PERSON] після смерті батька звернувся до приватного нотаріуса Зміївського районного нотаріального округу Харківської області Гаврильєва В.І. із заявою про прийняття спадщини, проте приватним нотаріусом 06.03.2020 було винесено Постанову про відмову у видачі Свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у [PERSON] повного пакету документів (а.с. 9). В ході розгляду справи встановлено, що батьки позивача перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого придбали у спільну власність подружжя житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS] та земельну ділянку для будівництва та обслуговування зазначеного будинку. 16.12.2008 року шлюб був розірваний копія Свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , актовий запис № 264 (а.с. 10). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 15.04.2009 було задоволено позов [PERSON] та визнано за нею право власності на 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,1800 га, призначеної для обслуговування житлового будинку та господарчіх будівель, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-17). Заочним рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 19.01.2010 було задоволено позов [PERSON] та поділено в натурі житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] . Виділено [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині вказаного житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель. Так, між сторонами було перерозподілено ідеальні частки в праві власності на житловий будинок з надвірними будівлями, а саме за [PERSON] визнано право власності на 54/100 частин спірного житлового будинку з надвірними будівлями, а за [PERSON] на 46/100 частин (а.с. 11-15). Рішенням виконавчого комітету Тимченківської сільської ради Зміївського району від 26.10.2017 № 35 садибі, яка після поділу в натурі, належить [PERSON] , залишено адресу: [ADDRESS] , а садибі, яка належить [PERSON] , присвоєно нову адресу [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до копій Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] зареєстровано право власності в цілому на житловий будинок [ADDRESS] , а також 1/2 частину земельної ділянки за цією ж адресою (а.с. 21, 22). Оскільки присвоєння нової адреси частині житлового будинку, яка належить [PERSON] , відбулося після його смерті, виготовити нові правовстановлюючі документи [PERSON] не має можливості. Частиною 1\~статті 15 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Для захисту права суду необхідно встановити факт його порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Статтею 1216 ЦК України\~визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом та за законом (стаття 1217 ЦК України). Згідно\~статті 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 1\~статті 1220 ЦК України\~визначено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до частини 1\~статті 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У частині 1\~статті 1225 ЦК України\~передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно з положеннями\~статті 1257 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадщину у разі відсутність спадкоємців попередньої черги, усунення їх від спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 ЦК України. Статтею 1261 ЦК України\~визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. За змістом\~статті 1270\~ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша\~статті 1269 ЦК України). Частиною першою\~статті 1296 ЦК України\~визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Частина третя цієї статті встановлює, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як встановлено з матеріалів справи, позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] та який прийняв спадщину шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса. Наявними в матеріалах справи письмовими доказами підтверджується той факт, що [PERSON] був належним власником 54/100 частин житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS] та 1/2 частини земельної ділянки за цією ж адресою. Проте, після смерті батька позивача частині житлового будинку, яка належала [PERSON] , було присвоєно нову адреса, а саме [ADDRESS] , і за життя [PERSON] не оформив правовстановлюючі документи на майно з новою адресою. Вирішуючи спір, встановивши фактичні обставини справи, здійснивши правову оцінку наявним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, оскільки судом встановлено, що позивач як спадкоємець за законом після смерті батька [PERSON] у встановлений законом строк звернувся із заявою про прийняття спадщини, проте у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно з новою адресою (будинок [ADDRESS] ) позбавлений можливості оформити належним чином право власності на спадкове майно (житловий будинок та частину земельної ділянки).

Outcome: approved