Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-15 00:00:00

11.01.2017 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29.08.2015 Відділом державної реєстрації актів цивільної стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис за №\~228. Позивач посилається на такі обставини. 29.08.2015 вона та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі в сторін дітей не має. Однією сімєю сторони не проживають, шлюбні відносини припинені, проживають окремо з вересня 2016 року. Причинами розпаду сімї стали психологічна несумісність та різні погляди на подружнє життя Спільне господарство сторони не ведуть. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим, строк на примирення просить не надавати. Відповідач уникає розірвання шлюбу через органи РАЦСу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить суд задовольнити їх в повному обсязі; просить суд справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. У зв'язку з вказаними обставинами, враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалив: вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів ухвалити заочне рішення у справі відповідно до положень статей\~224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про шлюб серії І-ГЮ № 105268 від 29.08.2015 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 29.08.2015 у Відділі державної реєстрації актів цивільної стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, актовий запис за №\~228. Прізвища чоловіка і дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], відповідно. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя, сім'ю, сімейні цінності та обов'язки; втрата взаєморозуміння. Позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З норм статей 55, 56 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені витрати на сплату судового збору в сумі 551,20\~грн.

Outcome: approved