Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

11.03.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання повнолітньої дитини на період навчання, вказавши, що згідно рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.04.2008 року з відповідача на користь позивача стягувались аліменти на сина [PERSON], [INFO], щомісячно, до повноліття. 01.09.2010 року син поступив на навчання в Бершадський медичний коледж на контрактній основі, плата за навчання за період з 2010 року до 2014 року становить 18000грн. За цей період син проживав на квартирі, плата за яку складала 250грн. в місяць, що складає всього за 4 роки 10000грн. Всього за період навчання було витрачено 28000грн. Добровільно відповідач не бажає сплатити кошти на утримання сина за період навчання. В зв'язку з чим, позивачка змушена звернутись до суду та просила стягнути половину з витрачених коштів в сумі 14000грн. У судове засідання позивач та її представник [PERSON] , що діє на підставі довіреності, не з`явились, однак представником позивача надано на адресу суду заяву, в якій просила справу розглянути в її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення по даній справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочний розгляд справи. Судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини: Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 20.09.1994 року на ім`я [PERSON], батьками останнього записані [PERSON] та [PERSON](а.с.3). Копія рішення Тростянецького районного суду Вінницької області від 03.04.2008 року підтверджує факт того, що з відповідача [PERSON] дійсно стягувались аліменти на сина [PERSON], [INFO], в розмірі 250грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, тобто до [INFO].(а.с.6-7). Довідка №122 від 03.03.2014 року, видана керівництвом Бершадського медичного коледжу, вказує, що [PERSON] дійсно навчається в Бершадському медичному коледжі на 4 курсі медсестринського відділення денної форми навчання, перший рівень акредитації, на контрактній основі.(а.с.5). Копія договору про підготовку фахівця з вищою освітою за спеціальністю сестринська справа, укладеного між Бершадським медичним коледжом та позивачкою, підтверджує факт того, що плата за навчання складає 18000грн.(а.с. 8). Факт оплати позивачем коштів за період навчання підтверджується наданими до матеріалів справи копіями квитанцій(а.с.9-10). Згідно ст.185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Чинним законодавством України передбачено обов'язок батьків разом утримувати, піклуватись та забезпечувати належні умови для життя, здоров`я та розвитку дитини. Позивачем доведено факт понесення витрат на утримання та розвиток свого сина [PERSON], тому кошти на утримання сина в сумі 9000грн., тобто половину від витрачених грошей повинен разово сплатити відповідач. В судовому засіданні позивачем не доведено факт того, що під час навчання [PERSON] дійсно проживав на найманій квартирі та сплачував по 250грн. щомісячно, що взагальному становить за 4 роки 10000грн., тому позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, врахувавши позицію позивача, вивчивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 243,60 грн. та на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, понесені нею при поданні позовної заяви, що складаються з витрат за надання правової допомоги в сумі 400грн .

Outcome: partial