Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-06 00:00:00

11 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог (а.с. 134), просить визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири за адресою [ADDRESS]. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 02 серпня 2007 року він перебуває у шлюбі з відповідачем. За час шлюбу на спільні кошти відповідач придбала у травні 2008 року квартиру в м. Чернігові за адресою6 [ADDRESS]. Стверджує, що відповідач перешкоджає йому в користуванні належною йому нерухомістю, яка є обєктом права спільної сумісної власності. Позивач та його представник у судовому засіданні зменшені позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити підстав, зазначених у позовній заяві та відповіді на відзив (а.с. 145). Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву (а.с. 112-114). У судовому засіданні в якості свідків було допитано [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Свідок [PERSON] показала, що відповідач її рідна сестра. На початку травня 2008 року сестра звернулась проханням, а 20 травня 2008 року ми з чоловіком надали їй 35 тисяч доларів. Де взяли гроші це не стосується справи. Звідки гроші я не буду відповідати. Оригінал розписки я не брала. Може я у друзів одолжувала, може я свої декретні віддала. Гроші сестра не повернула. Свідок [PERSON] показав, що відповідач сестра його дружини, вона звернулась до нас з питанням допомогти. Ми з дружиною вирішили допомогти. Ми їй надали ці кошти. Розписка оформлена на дружину. Планувалось на протязі 10 років вирішити питання повернення грошей. Була продана квартира моїх батьків на початку 2х близько 10 тисяч. Я постійно працював на кількох роботах. Свідок [PERSON] показала, що відповідач її донька. Вона одалживала у моїх старших дітей [PERSON] і [PERSON] на покупку малойсемейки 35 тисяч доларів 20 травня 2008 року. На запитання представника позивача надала такі відповіді: Звідки відомо що кошти витрачені на купівлю квартири - це к делу не относится. Чому памятаю дату це к делу не относится. Расписка на всякий случай. На який срок они сами договорились неограничено, к делу не относится. Где рас писка - к делу не относится. Кредит в банку брала к делу не относится. Для дослідження не надам, можу тільки надати для огляду. Вислухавши пояснення сторін, показання свідків, дослідивши матеріали справи, матеріали цивільної справи Новозаводського районного суду м. Чернігова № 751/11084/13-ц, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 02 серпня 2007 року, який розірвано рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08 липня 2014 року, що підтверджується копією вказаного рішення суду. Вказане рішення суду набуло законної сили з 22 липня 2014 року (а.с. 34). 30 травня 2008 року [PERSON] купила у спільну сумісну власність (п. 1 Договору) однокімнатну квартиру [ADDRESS], що вбачається з копії договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2008 року, зареєстрованого в реєстрі за № 2264 (а.с. 115-116). [PERSON] змінила прізвище на «Короваєва» у звязку з реєстрацією 01.03.2016 року шлюбу (а.с. 29). Частиною 1 ст. 60 СК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. Судом не встановлені правові підстави для відступу від засад рівності часток подружжя. Згідно ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є обєктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України. Суд критично відноситься до показань свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON], допитаних у судовому засіданні, оскільки ці свідки є родичами відповідач, відповідно є зацікавленими особами їх показання суперечать оодин одному та дослідженим судом засіданні матеріалам справи. Суд не вважає належним доказом копію розписки від 20 травня 2008 року (а.с. 117), надану відповідачем на підтвердження отримання нею від [PERSON] грошових коштів в сумі 35000 доларів США на строк до 31 грудня 2015 року, оскільки оригінал вказаної розписки суду надано не було. Зі змісту вказаної розписки також не вбачається, що вказані грошові кошти були запозичені відповідачем з метою придбання спірної квартири, оскільки у своїх запереченнях на позовну заяву про поділ спільного майна подружжя від 16 листопада 2013 року, що містяться в матеріалах цивільної справи № 751/11084/13-ц, [PERSON] зазначає, що в травні 2008 року вона придбала квартиру за власні кошти за адресою: [ADDRESS], за ті гроші, що були накопичені раніше, впродовж багатьох років. Також їй прийшлося брати кредит в банку, який вона згодом погашала. Також гроші для купівлі квартири надала її мати і бабуся в бабусі були кошти гастарбайтерські, які вона отримала, як насильно вивезена в Германію в роки Другої світової війни. (а.с. 17 справи № 751/11084/13-ц). Про те, що грошові кошти на придбання спірної квартири були надані їй в борг сестрою [PERSON], відповідач у даних запереченнях не зазначає. Що стосується клопотання відповідача щодо застосування судом наслідків пропуску строку позовної давності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1-2 ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦК України письмові заяви та повідомлення, здані до установи звязку до закінчення останнього дня строку, вважаються такими, що здані своєчасно. Враховуючи, що шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду від 08.07.2014 року, що набрало законної сили з 22.07.2014 року, дана позовна заява [PERSON] надійшла до суду 11.07.2017 року (а.с. 1) та була надіслана позивачем 08.07.2017 року, що вбачається з поштового штемпеля на конверті (а.с. 4), тобто в межах встановленого законом трирічного строку позовної давності, а тому вказаний строк позивачем не пропущений. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS] (Стаханівців) в м. Чернігові є спільною сумісною власністю [PERSON] та [PERSON], а тому позов є обґрунтованим і слід визнати за позивачем право власності на 1/2 частину цієї квартири. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 01 березня 2018 року попередньо визначенои [PERSON] розмір судового збору в сумі 2400 грн., який має бути сплачено за звернення до суду з позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя (а.с. 95-96). Згідно квитанції № 1173-5618-0393-4617 від 19.03.2018 року [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 2400,00 грн. (а.с. 103-а). 16 квітня 2018 року позивачем було зменшено розмір позовних вимог (а.с. 134). У відповідності до положень ч. ч. 2-3 ст. 176 ЦПК України якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. У разі зменшення розміру позовних вимог питання про повернення суми судового збору вирішується відповідно до закону. Згідно п. 3 Договору купівлі-продажу квартири від 30.05.2008 року продаж квартири за адресою місто Чернігів, вулиця Стаханівців, 9/86, вчинено за 50000 грн. (а.с. 115), а тому судовий збір, що підлягає сплаті за даним позовом, слід визначити в межах мінімальної розміру ставки судового збору, що була встановлена законом на час звернення до суду з цим позовом, в сумі 640,00 грн., і, у звязку з задоволенням позову, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Решта суми сплаченого судового збору в розмірі 1760,00 грн. підлягає поверненню позивачу.

Outcome: approved