Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

11.04.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 21.08.1976 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації Нарімановського району міста Баку, актовий запис № 615 від 21.08.1976 року. В період шлюбу подружжям за спільні кошти було придбане нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS], яка складається з 2 кімнат, житловою площею 29,0 кв.м, загальною площею 42,5 кв.м. Квартира оформлена на відповідача. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 03.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Просила суд визнати двокімнатну квартиру [ADDRESS], житловою площею 29,0 кв.м, загальною площею 42,5 кв.м. - спільною сумісною власністю та визнати за нею право власності на ? частину вищезазначеної квартири. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, просила позовні вимоги задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.08.1976 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації Нарімановського району міста Баку, актовий запис № 615 від 21.08.1976 року. В період шлюбу подружжям за спільні кошти було придбане нерухоме майно, а саме квартира [ADDRESS], яка складається з 2 кімнат, житловою площею 29,0 кв.м, загальною площею 42,5 кв.м. Квартира оформлена на відповідача, що підтверджується договором купівлі - продажу від 16.08.2005 року (а.с. 5) Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 03.03.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України ухвалення у попередньому судовому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 11, 27, 60 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд, зобов'язана надати усі наявні у неї докази та довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких виникає спір. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з частиною 1 статті 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором (частина 1 статті 70 СК України).. Згідно з пунктами 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересах сім'ї (частина 4 статті 65 СК України). Відповідно до статті 28 КпШС України, частин 6, 7 статті 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Аналізуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивача та про їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved