overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитин. Позов мотивовано тим, що 07 листопада 2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №266. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з грудня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Добровільно кошти на утримання неповнолітньої дитини відповідач не надає. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 07 листопада 2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №266 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з грудня 2016 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-18 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 вересня 2015 року. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, у звязку з чим між ними постійно виникають сварки, відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, тому вона просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Просив залишити йому прізвище [PERSON]. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 18 вересня 2015 року зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Воронівської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що зроблено актовий запис за № 01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). У звязку з укладенням шлюбу відповідачу по справі змінено прізвище з [PERSON] на [PERSON], однак до цього часу він паспорт не обміняв та надалі має прізвище [PERSON]. Сторони по справі є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а. с. 4). Причинами розпаду сім'ї є те, що [PERSON] та [PERSON] мають різні погляди на сімейне життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникали сварки та суперечки, що привело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. Прізвище відповідачу після розірвання шлюбу необхідно залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було зареєстровано 10 грудня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції, актовий запис №393. Від спільного проживання в подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обгрунтовує тим, що спільне сімейне життя з відповідачем не склалось через погіршення відносин між ними на грунті зловживання відповідачем спиртними напоями та постійних докорів зі сторони його батьків щодо її поведінки. [PERSON] витрачав всі кошти на алкоголь та не забезпечував сімю матеріально. На теперішній час сім'я фактично розпалась, не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства, з листопада 2014 року проживають окремо. Подальше перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Вважає, що примирення і збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я існує формально, а тому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем [PERSON] Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, із врахуванням засад добровільності шлюбу, встановлених ст.24 Сімейного кодексу України, а також того, що сторони згідні на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, а тому шлюб слід розірвати. До стягнення з відповідача в користь позивача підлягають понесені нею витрати по оплаті судового збору в розмірі 640,00 грн., що підтверджується документально (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], вказавши, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, і просить стягнути з нього на її користь аліменти на дочку та сина в розмірі 1000 грн. на кожного з дітей, щомісячно і до їх повноліття. Також просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання в розмірі 700 грн. щомісячно і до досягнення дітьми трьохрічного віку. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Також просить змінити позовні вимоги та стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі 800 грн. на кожного з дітей, щомісячно і до їх повноліття. Від стягнення аліментів з відповідача на її користь на її утримання до досягнення дітьми трьохрічного віку відмовляється. Відповідач [PERSON] до суду надіслав заяву в якій зазначив, що згоден сплачувати на користь [PERSON] аліменти на доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] в розмірі по 800 грн. на кожного з дітей щомісячно і до їх повноліття. Просить справу розглянути без його участі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 2014 року. В сім'ї народилася донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO],, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження, батьками яких є сторони(а.с.5-6). Діти проживають з позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім'ї виданою виконком Теплицької селищної ради № 852 від 03.05.2017(а.с.7), знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Дані правовідносини регулюються ст. 180 СК України, яка передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ст. 182 ч. 2 СК України, яка визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, та ст. 184 СК України, яка передбачає визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд враховує, що утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька, як і те, що основні витрати на утримання дитини на даний час несе позивач. Приймаючи до уваги, що діти мають нормальний стан здоров'я, відповідач являючись батьком дітей, має нормальний стан здоров'я, є працездатний, має тимчасові заробітки, тому враховуючи його матеріальне становище, приймаючи до уваги, що прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років становить 1426 грн., суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, і розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі у розмірі по 800 грн. на кожного з дітей щомісячно і до їх повноліття. Судові витрати з відповідача стягнути згідно вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-10 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 11 жовтня 2008 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сторони мають різні погляди на життя, виховання дитини, відсутнє взаєморозуміння, відсутні спільні інтереси. Сторони подружні стосунки припинили з квітня 2016 року, разом не проживають та спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримала, відповідач з позовом згоден. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 11 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1749, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 8). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-01 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 21.07.1990 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідач і судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час і місце розгляду справи належним чином, про що у справі наявна розписка про отримання ним судового повідомлення, заперечень на позов або заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Зі згоди представника позивача, викладеної в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 21 липня 1990 року зареєстрували шлюб у м. Суми Відділ ЗАГС міськвиконкому, актовий запис № 1467, що підтверджується наданою копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с.7). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судовий збір залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 01.08.2009р. у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, актовий запис №419. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є малолітня донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01.08.2009р. у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану ЛМУЮ, актовий запис №419. Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 12.06.1993р. у відділі запису актів громадського стану м. Львова, актовий запис №229. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є повнолітня донька [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.06.1993р. у відділі запису актів громадського стану м. Львова, актовий запис №229. (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є повнолітня донька [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 19 липня 2008 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON], який зареєстрований виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області. Зазначила, що спільного майна та дітей не мають. З 26 липня 2016 року проживають окремо. В майбутньому планує створити нову сім'ю. Позивач у поданій письмовій заяві просила розгляд справи провести за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Із матеріалів справи вбачається, що з 19 липня 2008 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області, актовий запис № 03 (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved