Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

10.11.2014 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], [INFO] з нею, за адресою вулиця Нагірна, 6, село Чечельник, Дунаєвецького району, вказуючи, що 22 травня 2008 року її дочка [PERSON] народила сина [PERSON]. На той час вона проживала з [PERSON], останній не визнавав хлопчика своїм сином, не піклувався ним, матеріально не утримував. 19 червня 2009 року дочка померла. Після чого внук проживає з нею, вона була призначена його опікуном. Хлопчик з 2-х років відвідував Чечельницький ДНЗ, а на даний час є учнем Чечельницької загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів. [PERSON] з нею проживає дочка [PERSON] від першого шлюбу- Ярослава [INFO]. В листопаді 2013 року Дунаєвецьким районним судом визнано батьківство [PERSON]М, щодо [PERSON]. Перша їх зустріч відбулася в садочку у 2-х річному віці хлопчика, наступна приблизно через три роки. Після чого [PERSON] почав відвідувати дитину 1 раз на місяць. [PERSON] не бажає зустрічатися з батьком, боїться його, плаче, зі страхом розповідає про візити останнього. Після таких зустрічей у внука посилюються прояви нічного енурезу, заїкання, дитина роздратована, погано спить, скаржиться на головні болі. [PERSON] того такі події дуже важко переживає його сестричка [PERSON], втратила спокій, не відпускає [PERSON] від себе, боїться, що його заберуть. Вважає, що батько поступово має подружитися з сином, а не здійснювати над дитиною психологічне насильство, знімати на відео і коментувати, що приніс, куди прийшов, чи записувати що він говорить [PERSON]. З часом дитина підросте, все зрозуміє і можливо погодиться перейти проживати до [PERSON] На разі дитина повинна проживати у звичних для неї умовах,в родині близьких та рідних йому людей,тобто просить залишити внука з нею. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги своєї довірительки і пояснила, що [PERSON] народився у 2008 році, батьківство [PERSON], щодо хлопчика встановлено лише в 2013 році. Дитина майже з народження проживає в сімї бабусі разом з рідною сестричкою [PERSON], [INFO]. Батька хлопчик взагалі не знає і називає його дядьком. З висновків психоемоційного стану дитини за результатами спілкування вбачається, що візити батька діють на [PERSON] негативно. У хлопчика змінюється настрій, він зі сльозами та острахом розповідає, як батько його вихопив і тягнув. Після чого жалівся на головні болі, біль у шиї, боявся залишитися на одинці в кімнаті, втратив спокій та сон. Дедалі він стає роздратованішим, боязливішим, плаксивим, що впливає на його самопочуття та здоровя. Єдиною розрадою для [PERSON] є його сестричка [PERSON]. Діти дуже люблять один одного, разом граються, веселяться, сплять в одній кімнаті. Ярослава постійно допомагає братику, підтримує його, повчає. Тремтячим від переживання, сліз та страху голосом, вона розповідає, як рятувала братика від того дядька, який хотів забрати [PERSON]. В сімї панує атмосфера добробуту, довіри, любові та ласки. Виходячи з наведеного та за результатами проведених бесід можна зробити висновок, що дитина потребує часу на встановлення контакту з батьком і довірливих відносин, тому просить визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з бабусею [PERSON], за адресою вулиця Нагірна, 6, село Чечельник, Дунаєвецького району. [PERSON] позов [PERSON] не визнав і звернувся із зустрічним позовом до неї про відібрання дитини та визначення місця проживання неповнолітнього [PERSON] з ним за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування вимог вказує, що з листопада 2006 року перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. У дружини є дочка від першого шлюбу [PERSON], яка проживала разом з ними і він замінив їй батька. В травні 2008 року в них народився син [PERSON]. Він забрав дружину з сином із пологового будинку і їх сімя проживала в селі Чечельник разом з батьками дружини, так як остання потребувала посиленого догляду .В подальшому переїхли в село [PERSON]»янка.В свідоцтві про народження дитини в графі батько записано [PERSON], так як вони проживали без реєстрації шлюбу. 19 червня 2009 року дружина загинула. Розпорядженням Дунаєвецької райдержадміністрації [PERSON] було надано статус дитини сироти. Та призначено опікуном малолітнього бабусю- Муляр [PERSON]. Вказані розпорядження були прийняті в період, коли він знаходився на стаціонарному лікуванні із важкою хворобою перелом хребта в результаті чого він не міг підвестися з ліжка і тому не міг нічого вдіяти. Після одужання дізнався, що [PERSON] скрила той факт, що у дитини є батько. [PERSON] того категорично відмовилася віддати йому на виховання дитину і взагалі забороняє зустрічатись з сином, мотивуючи тим, що він не є офіційно батьком дитини і тому не має ніяких прав. Рішенням Дунаєвецького районного суду в листопаді 2013 року його визнано батьком [PERSON]. На підставі розпорядження Дунаєвецької райдержадміністрації хлопчика визнано таким, що втратив статус дитини сироти та припинено над ним опіку [PERSON] Проте, наведене нічого не змінило [PERSON], як не віддавала йому сина так і не віддає, як перешкоджала їх спілкуванню так і перешкоджає. Вважає, що син має проживати з ним, так як він має можливість краще забезпечити дитину і дати йому належне виховання. Представник [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримала вимоги свого довірителя і пояснила, що реєстрацію народження дитини було проведено в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, оскільки [PERSON] та [PERSON] проживали у фактичних шлюбних відносинах, без реєстрації шлюбу. Після смерті дружини [PERSON] в силу важкої хвороби не зміг відстояти свої права, щодо малолітнього сина, факт його батьківства бабуся хлопчика скрила, тому дитині було надано статус сироти і призначено опіку. Виходячи з вищенаведеного [PERSON] був вимушений своє батьківство, щодо [PERSON] підтверджувати через суд. Конвенцією про права дитини передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. [PERSON] того Сімейним кодексом України, передбачено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та на те, щоб малолітня дитина проживала з ним. Згідно вказаної норми права батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Сімейним кодексом України також передбачено, що батьки мають право вимагати відібрання малолітньої дитини від будь-якої особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду. Очевидно, що потреба дитини проживати разом з батьками, а не іншими родичами є природньою. Ні баба, ні дід не здатні забезпечити того середовища, яке створюють батько і мати. Законом України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сімї разом з батьками або в сімї одного з них та на їх піклуванні. Виходячи з вищенаведеного вважає, що [PERSON] насильно утримує у себе неповнолітнього [PERSON], хоча не має на це жодних правових підстав, не дає можливості батькові забрати дитину для спільного проживання та виховання, свідомо чинить перешкоди у їх спілкуванні, налаштовує дитину проти батька, наносячи цим непоправної шкоди дитині та порушує його право на батьківську любов та турботу. Тому просить суд винести рішення, яким відібрати малолітнього [PERSON] від бабусі [PERSON] та визначити місцем проживання його разом з батьком [PERSON] за фактичним проживанням в місті [PERSON]»янець-Подільському [ADDRESS],де він проживає з дружиною-Тодосійчук Н.М. Представник органу опіки і піклування Дунаєвецької райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні пояснювала, що дійсно в 2014 році [PERSON] звертався в службу у справах дітей зі зверненням про проведення бесіди з [PERSON] з приводу влаштування скандалів та протестів, щодо зустрічі його з сином. Останню було запрошено на засідання комісії з питань захисту прав дітей де її було попереджено щодо недопустимості психологічного тиску на малолітнього [PERSON], розповсюдження негативної та неправдивої інформації щодо [PERSON] та рекомендовано сприяти налагодженню контакту між ними. Проте, враховуючи висновки спеціалістів про психоемоційний стан дитини служба приходить до висновку, що хлопчик потребує часу на встановлення контакту з батьком і довірливих відносин. Позов [PERSON] вважає передчасним. Представник органу опіки та піклування Камянець-Подільської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що не дивлячись на те, що згідно чинного законодавства батько має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, але при цьому слід врахувати, що [PERSON] тривалий час не цікавився сином, нехтував своїми батьківськими обовязками, малолітній звик проживати в сімї бабусі де панують мир та злагода. У нього є рідна сестричка-Ярослава, з якою у них спостерігається тісний родинний звязок і забравши його в сімю батька, обом дітям буде завдано сильного психологічного стресу. [PERSON] того необхідно врахувати і те, що [PERSON] одружився. В новій сімї виховується дочка дружини від першого шлюбу, що також може негативно вплинути на психологічний стан [PERSON]. Тому вважає, що на даний час не варто забирати хлопчика від бабусі. Спочатку [PERSON] необхідно встановити контакт з сином та підготовити його до нової сімї, а тоді ставити питання про проживання [PERSON] разом з ним. Представник виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради як органу опіки та піклування [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що дійсно згідно чинного законодавства батько має переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, але регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У даному випадку зачіпаються інтереси не лише малолітнього [PERSON], але і його неповнолітньої сестрички [PERSON], оскільки діти на протязі пяти років проживають та виховуються разом в сімї бабусі [PERSON], дуже люблять один одного, між ними склався тісний родинний звязок, тому постало питання чи можна розлучати дітей. Виходячи з висновків психологічного стану дитини, в яких зазначено, що хлопчик боїться батька, візити з ним викликають в дитини страх, тривогу та постійне нервове напруження, вважає, що дитина потребує часу на встановлення контакту з батьком та певної підготовки до переходу в нову сімю. Позов [PERSON] вважає передчасним. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від першого шлюбу має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Проживають [INFO]. Власник квартри-її батько.Добре знайома з [PERSON] і щиро бажає замінити йому матір. Вважає, що дитина має проживати разом з батьком, а не з бабусею. Роздільне проживання дитини з батьком сприятиме їх відчуженню. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому засіданні, свідків: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON],[PERSON],[PERSON], вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а в позові [PERSON] слід відмовити. Встановлено, що з 08 листопада 2006 року [PERSON] перебував у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON]. На той час [PERSON] виховувала дочку від першого шлюбу [PERSON], [INFO]. Рідний батько дівчинки за рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 19 жовтня 2009 року позбавлений батьківських прав. 22 травня 2008 року у них народився син [PERSON]. Реєстрація народження дитини була проведена в порядку ст. 135 Сімейного кодексу України, яка передбачає, що при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень проводиться за прізвищем та громадянством матері, а імя та по батькові батька дитини записується за її вказівкою,а тому син був записаний як [PERSON],батьком вказано- Муляра [PERSON]. [PERSON] з дружиною [PERSON] та сином певний час після пологів проживали в [INFO] в будинку батьків [PERSON]. В подальшому переїхали проживати в [INFO] . Дочка [PERSON] [PERSON] залишилася проживати з її матірю [PERSON]М.в с.Чечельник. 19 червня 2009 року [PERSON] загинула, що стверджується копією свідоцтва про смерть серія І-БВ № 114397. [PERSON] з 14.06.2009 року по 26.07.2009 року перебував на стаціонарному лікуванні травмотологічного відділення Камянець-Подільської районної лікарні з діагнозом «переломовивих хребта», що стверджується копією довідки Камянець-Подільської районної лікарні від 26.02.2013 року, приєднаної до матеріалів справи. [PERSON] забрала до себе бабуся [PERSON], яка народила та виховала пятеро своїх дітей за, що Указом Президента України № 120/2011 від 26 січня 2011 року їй присвоєно почесне знання «Мати-героїня», що вбачається з копії посвідчення № 48899, серія МГ № 031387. Розпорядженням № 623/2009-р від 08.07.2009 року [PERSON] призначено опікуном над малолітнім-сиротою [PERSON]. З того часу внук проживає з бабусею та рідною сестричкою [PERSON]. Хлопчик відвідував Чечельницький дошкільний заклад, приводила його і забирала бабуся [PERSON] Вона цікавиться успіхами внука. Завжди відвідувала батьківські збори, дитячі ранки, свята, вчасно вносила батьківську плату за харчування дитини в ДНЗ. [PERSON] відповідальна, позитивна людина. До дитини завжди відноситься з чуйністю, увагою, любовю, що зазначається в характеристиці, виданої завідуючою Чечельницького ДНЗ [PERSON] та сільським головою [PERSON] Згідно характеристики Чечельницького ДНЗ [PERSON] росте і розвивається в здоровому,гармонійному,сприятливому,культурному середовищі.Родина дружня,відповідальна,морально вихована.До дорослих він відноситься з повагою,слухняний. Згідно висновку за результатами проведеної бесіди від 06.08.2014 року,складеногоМуц О.П.-завідувачем ПМПК перша зустріч [PERSON] з батьком відбулася в двохрічному віці.Наступна-приблизно через три роки.З грудня 2013 року батько почав відвідувати хлопчика 1 раз на місяць.На зустрічах хлопчик не виявляв емоційного інтересу до батька.Коли [PERSON] запитували:»Хто до тебе приходив?»він відповідав :»[PERSON] дядько» або «Чужий дядько».В квітні 2014 року під час прогулянки батько сказав,що хоче його забрати до себе.Хлопчик злякався і одразу пішов до вихователя.В серпні 2014 року батько силою хотів забрати хлопчика,та йому завадили.В хлопчика відверто негативне ставлення до батька.Він не грається іграшками,які приносить батько.В розмові говорить : «Він мені не батько». Згідно висновку про психоемоційний стан дитини [PERSON],складеного практичним психологом Маківського НВК [PERSON], після зустрічей з батьком в [PERSON] посилюються прояви нічного енурезу,хлопчик стає роздратованішим,боязливим,плаксивим, дитині потрібен спокій.Вона буде здоровою,веселою,щасливою тільки тоді,коли буде себе відчувати захищеною,любимою і потрібною.А ці всі умови забезпечуть рідні люди /бабуся,дідусь,сестричка/ в родині яких завжди панує доброта,взаємоповага та [PERSON] того сестричка [PERSON] також переживає можливе розлучення із братиком Олексієм.Вона відчуває безпорадність,страх,відчай і просить допомоги у всіх,щоб не роз»єднували її з братиком.Тільки в сім»ї бабусі вони будуть веселі,здорові та щасливі. Згідно висновку за результатами проведеної бесіди з [PERSON] і [PERSON] 08.08.2014 року [PERSON] вказала,що зустріч батька з [PERSON] відбувалася у присутності сестрички [PERSON] в сільській раді. На початку зустрічі діти плакали і трималися один за одного.Хлопчик уникав контакту з батьком.На батька не дивився.Під час зустрічі хлопчик міцно стискав кулаки і притискався до сестрички. За результатами проведеної бесіди можна зробити висновок,що дитина потребує часу на встановлення контакту з батьком і довірливих відносин. Відповідно до висновку про психоемоційний стан неповнолітніх [PERSON],[INFO] та [PERSON],[INFO],складеного [PERSON]- мотодистом Комунального підприємства Дунаєвецької районної [PERSON] «Районний методичний кабінет» від 18.08.2014 року вказано,що негативне відношення дітей [PERSON] та [PERSON] до особи [PERSON],спогади про якого та обговорення зустрічей з ним викликає у неповнолітніх негативні емоційні переживання,тривогу та постійне нервове напруження. З вересня 2014 року [PERSON] відвідував Чечельницьку загальноосвітню школу 1-П ступеню як вільний слухач,оскільки батько не дав згоди на навчання сина в школі,про що видана довідка за №195 від 03.12.2014 року. Зі слів батька ,він дав дозвіл на відвідування школи і [PERSON] є учнем Чечельницької загальноосвітньої школи першого класу з 12 го січня 2015 року. На підставі рішення Дунаєвецького районного суду від 20 листопада 2013 року [PERSON] визнано батьком малолітнього [PERSON]. Розпорядженням Дунаєвецької районної державної адміністрації за № 679/2013-р від 10.12.2013 року визнано [PERSON], таким, що втратив статус дитини-сироти. Відповідно до повторного свідоцтва про народження ,виданого 21.02.2014 року серія-1-БВ №217314 [PERSON],[INFO] змінено прізвище на [PERSON] ,а в графі батько вказано-Кучерявий [PERSON]. З пояснень [PERSON] та третьої особи [PERSON] вбачається, що вони з 04 червня 2012 року перебувають у фактичних шлюбних відносинах. Згідно свідоцтва про реєстрацію шлюбу серія 1-БВ №109870 вони зареєстрували його 22.03.2013 року. У [PERSON] є донька [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії1-БВ №029560. Сімя їх проживає в 3-х кімнатній квартирі [ADDRESS]. З актів обстеження умов проживання від 11.12.2013 року та 28.01.2015 року вбачається, що за вказаною адресою проживають та мають постійне місце реєстрації: власник квартири [PERSON], дружина власника [PERSON], син власника [PERSON] (зареєстрований, не проживає), дочка власника [PERSON], внучка власника [PERSON], [PERSON] проживає без реєстрації. Члени сім»ї не заперечують проти проживання в квартирі [PERSON] Олексія.Зі слів [PERSON] для сина облаштують місце у кімнаті,яку займають вони з дружиною, але в квартирі відсутня окрема кімната,яку можна було б виділити для малолітнього [PERSON]. Відповідно до довідки ДМС [PERSON] зареєстрований в [INFO],[PERSON]»янець-Подільського району до 06.09.2014 року по вул.Праці,6,а [PERSON],2008року народження по вул.Праці,11. Згідно довідки,виданої Слобідо-Кульчиєвецькою сільською радою від 19.12.2014 року за №1828 [PERSON] зареєстрований [INFO],[PERSON]»янець-Подільського району в будинку бабусі-Кучерявої [PERSON],[INFO] з сином [PERSON] та братом [PERSON],[INFO] проживання добрі,приміщення тепле,частково є зручності. Згідно довідок [PERSON]»янець-Подільської ЦРЛ [PERSON] здоровий на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Згідно довідок,виданих [PERSON]»янець-Подільським РВ УМВСУ [PERSON] на обліку категорії як «сімейний насильник» також не перебуває. Згідно наданого суду трудового договору [PERSON] працює у приватного підприємця [PERSON],отримує заробітну плату в розмірі 1260 грн.,про що видана відповідна [PERSON] того,підробляє на приватних роботах,тобто може забезпечувати сім»ю і сина [PERSON]. Згідно ч.1 ст.163 Сімейного кодексу України батьки мають переважне право перед іншими особами на те,щоб малолітня дитина проживала з ними. Ураховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини,чч.7,8 ст.7 Сімейного кодексу України при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ч.3 ст.163 Сімейного кодексу України суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і передачу її батькам,або одному з них,якщо буде встановлено,що це суперечить її інтересам. Судом встановлено,що 19 червня 2009року трагічно загинула /викинулася з сьомого поверху/ [PERSON] Олексіївна- мати [PERSON] /[PERSON]/ [PERSON],[INFO]. [PERSON]-згідно довідки ЦРЛ перебував в лікарні з з 14.06.2009 року по 26.07.2009 року. Перший раз навідався до сина ,коли останньому було два роки,тобто в 2010 році,про що надав суду фотографії та диск з записом цієї зустрічі.Лише в 2013 році поставив питання про визнання його батьком [PERSON]. Тільки після рішення Дунаєвецького районного суду від 20.11.2013 року коли його визнано батьком ,він один раз на місяць став відвідувати сина за місцем проживання останнього в селі Чечельник.Всі зустрічі він фільмував та записував,про що також надав суду відео та аудіо записи. Із оглянутих та прослуханих записів зустрічей [PERSON] з сином Олексієм судом не встановлено емоційного контакту між ними.Хлопчик сторониться [PERSON],старається з ним не розмовляти.Не бажає приймати іграшки.Зустрічі відбувалися в присутності інших осіб.Наодинці хлопчик з батьком не [PERSON] говорить [PERSON],що він йому не тато.Розмовляє в основному [PERSON],[PERSON] тільки іноді підримує бесіду. Встановлено також намагання [PERSON] знайти підхід до дитини.Він в позитивному тоні розмовляє на різні теми,бажає налагодити контакт з малолітнім сином. При зустрічі в селі хлопчик відмовляється йти до батька,навіть на прохання [PERSON]-бабусі. [PERSON] пояснив суду ,що декілька років жив в Черкасах.Не був одружений,а тому не міг забрати сина до себе.Свого житла немає до цього часу. Тільки після одруження з [PERSON] вирішив забрати сина до себе,але без рішеня суду йому це не вдається. Із актів,складених працівниками Чечельницького ДНЗ від 13.01.2014 року, 03.03.2014 року ,07.04.2014 року, та від 18.04.2014 року,які складені були у відсутності [PERSON]встановлено,що він декілька разів приїздив в садочок,коли діти спали і він не міг чекати,коли прокинеться Олексійко.Навіть просив розбудити [PERSON] не бажав зустрічей з батьком.Не хотів з ним залишатися.Радувався тільки пістолету,який подарував батько. Факт окремого проживання [PERSON] з дитиною [PERSON] на протязі 2009-2015 років неминуче привів до обмеження його батьківських прав.Лише при спільному проживанні батьків з дітьми можуть бути встановлені теплі,дружні та родинні стосунки. [PERSON] того,[PERSON] з 2008 року знав,що він є батьком дитини,але жодного підтвердження надання ним матеріальної допомоги на утримання дитини,він суду не надав та не підвердив,мотивуючи тим,що [PERSON] отримувала кошти від держави на утримання [PERSON]. При зустрічах з дитиною він привозив подарунки:іграшки та продукти харчування. [PERSON] не довів суду особисту прихильність дитини до нього. На клопотання представника [PERSON]-[PERSON] судом було запрошено психолога з кафедри психології Національного Університету,яка була допитана в судовому засіданні в якості спеціаліста.І на прохання [PERSON]-психолог [PERSON]-кандидат психологічних наук ,погодилась дослідити відносини між сторонами даної справи. Згідно її заключень,які залучені до матеріалів справи, вона вказала,що невротизація особистості [PERSON] зумовлена ранньою психологічною травмою,викликаною загибеллю матері.Частково наслідки даної травми були компенсовані сприятливою психологічною атмосферою в родині бабусі.Хлопчик дуже прив»язаний до своїх сестер [PERSON] та Ангеліни/двоюрідна сестра/,які виступають для нього важливим ресурсним джерелом позитивних емоцій.Конфлікт між батьком і бабусею посилив невротичні симптоми у хлопчика,з»явилися відчуття гострої безпорадносі,страх насильного розлучення з емоційно значущими людьми/[PERSON],бабусею,Ангеліною/.Невротична симптоматика зумовлена страхом розлучення,відмічається також і у сестер Олексія.Для стабілізування обстановки в родині слід надати дитині впевненість в тому,що він буде проживати у звичному,комфортному для нього середовищі /з бабусею і сестрою/.Контакти з батьком можливі лише після відновлення здоров»я хлопчика і налагодження стосунків між батьком та бабусею. На запитання психолог [PERSON] відповіла,що передача [PERSON] батькові,а саме відібрання його від бабусі, може негативно вплинути на стан його психіки,і стане психотравмуючим для нього,а тому вона категорична була проти допиту дитини в суді. При вирішенні спору про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] суд враховує житлово-побутові умови сторін і можливість створення належних умов для виховання дитини, їх матеріальний стан, особисті якості, увагу та турботу про дитину, вік і стан здоровя дитини. Житлово-побутові умови обох сторін задовільні і вони можуть створити належні умови для виховання дитини. Матеріальний стан [PERSON] можливо є кращим, проте це не може бути вирішальною умовою для передачі йому дитини.В господарстві [PERSON] є птиця,нутрії,свиня,в користуванні перебувають земельні ділянки,що також приносить доходи та можливість достойного проживання. Сторони позитивно характеризуються. В силу обєктивних причин [PERSON] більше турбується про дитину.Вона до нього прив»язана,як мати,оскільки ростить з однорічного віку і до цього часу. Після встановлення батьківства [PERSON] намагається встановити контакт з сином, провідує його. Стаття 3 Конвенції про права дитини визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здіснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч.ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. При розгляді позовів батьків про передачу їм дитини іншими особами, від яких вони мають право вимагати її повернення,суд бере до уваги зокрема можливість батьків забезпечити належне виховання дитини, характер їхніх взаємовідносин з нею, прихильність дитини до осіб, у яких вона перебуває, й інші конкретні обставини справи. При цьому суд враховує хто з зацікавлених осіб виявляє більшу увагу до дітей і турботу про них, їхній вік і прихильність до кожної з осіб, особисті якості сторін, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані однієї з осіб сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дітей. Суд може відмовити у відібранні малолітньої дитини і переданні її батькам або одному з них, якщо буде встановлено, що це суперечить її інтересам. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року малолітня дитина не може бути розлучена із своєю матірю, крім випадків, коли є виключні обставини.В даному випадку матір дитині замінила бабуся- Муляр С.М. Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] в селі Чечельник,Дунаєвецького району встановлено,що в нього є всі умови для проживання,розвитку та виховання.Він всім необхідним забезпечений.В сім»ї створені умови для гармонійного та повноцінного розвитку дитини. Із наданих довідок про стан здоров»я [PERSON] за 2010-2014 роки встановлено,що він здорова дитина.Лище за 2015 рік в нього при огляді невролога встановлено діагноз-невротичні реакції,а психіатром-неорганічний енурез.Невротичні реакції. Суд вважає,що існує серйозний ризик того,що відібрання [PERSON] від бабусі-Муляр С.М. поставить під загрозу спричинення йому психічної шкоди,або іншим шляхом створить для дитини нестерпну обстановку.Що буде психотравмуючим фактором для дитини. За клопотанням представника відповідача-позивача [PERSON] [PERSON], та позивача-відповідача-Мерінової Н.В. ухвалою суду від 23 березня 2015 року було призначено по справі амбулаторну судову психолого-психіатричну експертизу виконання якої доручено експертам Хмельницької обласної психіатричної лікарні № 1. З висновку № 252 від 02.04.2015 року вбачається наступне: враховуючи індивідуально-психологічні особливості бабусі [PERSON], сприятливий мікроклімат проживання хлопчика у сімї, особливості виховної поведінки позитивно впливають на емоційний стан, психічний розвиток та почуття благополуччя малолітнього [PERSON] Трагічна смерть матері [PERSON] яка сталася 19.06.2009 року для малолітнього [PERSON] є ранньою психологічною травмою, що на теперішній час компенсовано доброзичливою, сприятливою психологічною атмосферою в родині бабусі [PERSON] Не проживання з батьком [PERSON] не впливає на емоційний стан, психічний розвиток та відчуття благополуччя малолітнього [PERSON] Враховуючи дані експериментально-психілогічного дослідження, матеріали провадження та внутрісімейні стосунки між малолітнім [PERSON], бабусею, сестричкою, передача [PERSON] батькові [PERSON] та розлука з сестрою [PERSON] можуть негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, тому що при психічному дослідженні внутрісімейних стосунків виявлено емоційну близькість та емоційний комфорт в сімї, в якій проживає хлопчик, взаємопідтримку, любов, затишок, захищеність та сприятливий мікроклімат проживання у звичайному комфортному для хлопчика середовищі. Оцінка сімейної ситуації дитиною не є залежною з боку бабусі [PERSON] Враховуючи те, що малолітній [PERSON] постійно проживав з бабусею, дідусем та сестричкою [PERSON] у звичному для нього комфортному середовищі, зміна цього середовища та інші умови проживання і виховання батьком [PERSON] можуть вплинути на психічний стан та розвиток малолітнього [PERSON] За даними проективних тестів у взаємовідносинах між малолітнім [PERSON] та батьком [PERSON] відмічається відсутність емоційного спілкування, відсутність довіри. За даними психологічного обстеження у малолітнього [PERSON] не виявлено прихильності до [PERSON] Малолітній [PERSON] не проявляє прихильності до [PERSON] та її дочки [PERSON], не виявлено довірливих взаємовідносин між ними. Між малолітнім [PERSON], бабусею [PERSON] та сестрою [PERSON] встановлені довірливі, теплі, емоційно позитивні взаємовідносини. Для малолітнього [PERSON] зміна звичайних для нього умов життя та кола оточуючих близьких людей може стати психотравмуючим фактором. Враховуючи те, що між малолітнім [PERSON] та батьком [PERSON] і дружиною батька [PERSON] (зведена дочка [PERSON], [INFO] на експертизі відсутня) відсутній емоційний контакт, немає стійкого психологічного контакту та близькості, а також не було тривалої взаємодії між ними, взаємовідносини можуть привести до протиріч між ними, тому що психологічна сумісність це характеристика тривалої взаємодії між двома і більше індивідами, при цьому відмічається взаєморозуміння, близькість, схожість потреб та інтересів, прихильність, спільність цілей і ціллістних орієнтирів. Під час проведення судово-психіатричної експертизи у малолітнього [PERSON], [INFO], жодних розладів психічної діяльності виявлено не було. Під час проведення судово-психіатричної експертизи у малолітнього [PERSON] проявів невротичних реакцій виявлено не було. Наявність чи відсутність неорганічного енурезу в амбулаторних умовах виявити не можливо. [PERSON] того з висновку органу опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації за № 10 від 09.04.2015 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] вбачається, що після проведення перевірки комісією з питань захисту прав дитини встановлено наступне: діючи в інтересах дитини та враховуючи привязаність та бажання [PERSON] проживати із своєю сестрою [PERSON] в родині бабусі [PERSON], орган опіки та піклування вважає за доцільне місцем проживання, вважати сімю бабусі [PERSON], жительки села Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області. Висновком № 11 від 09.04.2015 року орган опіки та піклування Дунаєвецької районної державної адміністрації вважає за недоцільне відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], від бабусі [PERSON], жительки села Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області. Орган опіки та піклування Камянець-Подільської районної державної адміністрації вважає доцільним визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO], із бабусею [PERSON], жителькою села Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області, що викладено у висновку за № 805/01-31 від 07.04.2015 року про визначення місця проживання малолітнього [PERSON], приєднаного до матеріалів справи. Висновком № 806/01 від 07.04.2015 року орган опіки та піклування Камянець-Подільської районної державної адміністрації, вважає недоцільним відібрання малолітнього [PERSON], [INFO], від бабусі [PERSON], жительки села Чечельник Дунаєвецького району Хмельницької області. З висновку органу опіки та піклування затвердженого рішенням виконавчого комітету Камянець-Подільської міської ради за № 371 від 02.04.2015 року про відібрання малолітнього [PERSON] та визначення його місця проживання, вбачається, що зміна місця проживання малолітнього [PERSON], розлучення з рідною сестрою суперечать його найвищим інтересам. Відповідно до п. 5 ст. 19 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved