Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

10.12.2013 року до Корсунь-Шевченківського районного суду по пошті (відмітка на конверті про відправлення від 06.12.2013 року) надійшов даний позов, в якому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 05.08.2000 року, Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківської районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №58, та судові витрати покласти на відповідача. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Свій позов позивач мотивує тим, що сім'я розпалася через різні погляди на життя та цілком протилежні характери. Тому подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен, спору про поділ майна та місце проживання спільної доньки у сторін на даний момент немає. Позивач у судове засідання з'явився, позов підтримав повністю, дав пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідая у судове засідання не з'явився, причини своєї явки не повідомив, про час, дату та місце проведення судового засідання був належним чином повідомлений. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 05.08.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], яке видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корсунь-Шевченківської районного управління юстиції у Черкаській області 13.11.2013 року, актовий запис № 58 (а.с.10). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківської районного управління юстиції Черкаської області 15.02.2001 року, актовий запис № 21 (а.с.8), яка проживає разом з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалося через різні погляди на життя та цілком протилежні характери. Тому подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час не примирення сторонам не потрібен, спору про поділ майна та місце проживання доньки у сторін на даний момент немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється щодо безпосередньої позовної вимоги, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 229,40 грн. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача судових витрат, до яких відповідно до п.2 ч.3 ст.79 ЦПК України належать витрати на правову допомогу, то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не належать на підставі наступного. Згідно зі ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку Позивачем на підтвердження витрат на правову допомогу адвоката надана лише квитанція (а.с.10а), відповідно до якої адвокат [PERSON] отримав 200,00 грн. Враховуючи те, що позивач не надав суду угоду (договір) про надання правової допомоги, належних доказів про оплату, тому суд відмовляє у стягненні витрат на правову допомогу адвоката з відповідача.

Outcome: partial