Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-05 00:00:00

11.03.2019 року рішенням Печерського районного суду м. Києва позов [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів та захист прав споживача - задоволено. 20.03.2019 року до Печерського районного суду м. Києва звернувся представник позивача [PERSON] адвокат Кіккас М.В. із заявою про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у цивільній справі №757/21554/18-ц за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів та захист прав споживача. У вказаній заяві представник позивача [PERSON] адвокат Кіккас М.В. просить вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених [PERSON] на правову допомогу у справі №757/21554/18-ц та стягнути з АТ КБ «ПриватБанк» на корить [PERSON] . 39 334, 68 грн. - витрати понесені на правову допомогу у справі №757/21554/18-ц. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялися судом належним чином. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Бригінець А.А. через канцелярію суду подала клопотання про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвокату, в якому просить зменшити розмір витрат на професійну допомогу [PERSON] по справі №757/21554/18-ц до 3 000 грн. Суд вважає за можливе розглядати зазначене питання у відсутність сторін, оскільки їхня неявка, згідно із ч. 4 ст. 270 ЦПК України, не є перешкодою для розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом при ухваленні рішення від 11.03.2019 року у справі №757/21554/18-ц не було вирішено питання щодо розподілу понесених позивачем витрат на правничу допомогу. Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 20.02.2019 року у судовому засіданні представник позивача [PERSON] адвокат Кіккас М. В. подав до суду заяву про надання доказів понесення витрат на правову допомогу протягом п`яти днів до моменту винесення рішення як це передбачено ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Дана заява була прийнята судом та долучена до матеріалів справи. 20.03.2019 року представник позивача [PERSON] адвокат Кіккас М.В. звернувся до суду із заявою про стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу у цивільній справі №757/21554/18-ц за позовом [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів та захист прав споживача. Як вбачається з матеріалів справи правова допомога надавалась позивачу [PERSON] його представником адвокатом Кіккасом М. В. на підставі договору про надання правової допомоги б/н від 05.08.2018 року. Відповідно до п. 4.2. Договору про правову допомогу, загальна вартість винагороди адвоката становить 10% від суми, на яку задоволені позовні вимоги клієнта до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів за депозитними договорами. Відповідно до п. 4.2.1. Договору про правову допомогу Клієнт зобов`язані сплатити на користь Адвоката 5 % (п`ять відсотків) від суми, на яку задоволено позовні вимоги Клієнта до АТ КБ «ПриватБанк» про повернення коштів депозитними договорами не пізніше, ніж протягом двох банківських днів з моменту ухвалення відповідного судового рішення. Відповідно до п. 4.2.2. Договору про правову допомогу інші 5% сплачують Клієнтом адвокату після повернення грошових коштів за депозитними договораї з боку АТ КБ «ПриватБанк». Згідно рішення Печерського районного суду м. Києва у справі №757/21554/18-ц від 11.03.2019 року позов задоволено та стягнуто на корить позивача 24 239, 81 дол. США ( що за офіційним курсом НБУ становить 639 446, 18 грн.) та 87 247,59 грн., загальна сума задоволених вимог у національній валюті України становить 726 693, 77 грн. Таким чином позивачем [PERSON] було сплачено на корить адвоката Кіккаса М.В. винагороду у розмірі 36 334,68 грн. Як вбачається з акту наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 31.08.2018 року та акту наданих послуг за Договором про надання правової допомоги від 12.03.2019 року позивач поніс витрати на оплату за участь представника у судових засіданнях, що у загальному становить 3 000,00 грн. Таким чином судом встановлено, що загальна вартість витрат понесених позивачем [PERSON] на правову допомогу становить 39 334,68 грн, що підтверджується Договором б/н про надання правової допомоги від 05.02.2018 року, актами наданих послуг, детальним описом наданих послуг та оригіналами банківських квитанцій. Представник відповідача АТ КБ «ПриватБанк» Бригінець А. А. в клопотанні про зменшення витрат на оплату правової допомоги адвокату просить зменшити розмір витрат на професійну допомогу [PERSON] по справі №757/21554/18-ц до 3 000 грн., вважаючи заявлені позивачем витрати необґрунтованими та безпідставними. В доводи заявленого клопотання зазначає, що з договору не вбачається, що адвокат надає правову допомогу в межах цивільної справи №757/21554/18-ц та заявленого позову [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк». Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про стягнення витрат на правову допомогу підлягає задоволенню, заявлені витрати на професійну правничу допомогу пов`язані саме з розглядом справи в суді та є співмірними із складністю справи, а розмір заявлених витрат є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, виходячи з наступного. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвокат має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Крім того, відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду по справі №751/3840/15-ц від 20 вересня 2018 року на підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), розрахунок наданих послуг, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved