Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

11 січня 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з вказаним позовом в якому зазначила, що 12 грудня 2012 року між нею та [PERSON] був укладений договір позики, за яким остання отримала від неї у борг 20\~000 гривень під зобовязання повернути вказану суму до 31 січня 2013 року. В обумовлений строк [PERSON] борг не повернула, від зустрічей з нею ухиляється та вимоги щодо повернення грошей ігнорує. За таких обставин з урахуванням поданих уточнень до позовних вимог просить суд стягнути з відповідача на її користь 20\~000 гривень заборгованість за позикою, 9\~199,50 гривень нараховані відсотки відповідно до положень ч.1 ст.1048 ЦК України; та відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні втрати у сумі 14\~948,16 гривень і 1870,69 гривень 3% річних. В судовому засіданні представник позивача та позивач позов, з урахуванням поданих уточнень, підтримали у повному обсязі, просили його задовольнити. Надали пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутністю не надала. За таких обставин, зі згоди позивача та її представника, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та постановити у справі заочне рішення. Вислухавши пояснення позивача та її представника, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи встановлено, що 12 грудня 2012 року [PERSON] взяла у борг у [PERSON] гроші у сумі 20000 гривень та зобовязалася повернути борг до 31 січня 2013 року. Вказане підтверджено наданою суду розпискою позичальника. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні ( позичальникові ) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів ( суму позики ) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до приписів ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. З огляду на викладене, суд виходить з того, що між сторонами була дотримана форма договору позики та представленою розпискою посвідчено передання позивачем відповідачеві 12 грудня 2012 року грошової суми у розмірі 20\~000 гривень. За змістом ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно із ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За змістом ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до представленої розписки [PERSON] зобовязався перед [PERSON] повернути останній борг до 31 січня 2013 року. Згідно положень ст.545 ЦК України, прийнявши виконання зобов'язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов'язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Як встановлено в судовому засіданні у позивача [PERSON] на теперішній час знаходиться оригінал виданої [PERSON] боргової розписки, що свідчить про те, що остання не виконала свої зобовязання та не повернула позичальнику свій борг. За таких обставин, вимоги позивача з приводу повернення суми позики з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Сума 3% річних за період з 01.02.2013 року по 14.03.2016 рік (в межах заявлених позовних вимог) становить 1870,69 гривень (із розрахунку: 20\~000 грн. *3% * 1138 днів/ 100% * 365 днів). Інфляційні втрати за період з 01.02.2013 року по 19.11.2015 рік (в межах заявлених позовних вимог) становлять 14\~948,16 гривень (із розрахунку: (20\~000 грн. * (індекси інфляції за період з лютого 2013 по жовтень 2015 рік включно ) 20\~000 гривень). Відповідно до положень ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1) він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п'ятдесятикратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов'язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2) позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Як встановлено, між сторонами був укладений договір позики на суму 20 000 гривень, що перевищує п'ятидесятикратний розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. При цьому сторонами не визначено розмір процентів за користування грошима. За таких обставин вимоги позивача щодо стягнення з відповідача відсотків за користування грошима на рівні облікової ставки НБУ є обрятованими та підлягають задоволенню. Розмір відсотків за користування грошима за період з 13 грудня 2012 року по 14 березня 2016 рік становить лютого 2015 року по 16 березня 2016 рік становить 9479,96 гривень виходячи з розрахунку: -за період з 13.12.2012 року по 09.06.2013 рік: 735,62 гривень (20\~000 грн. *7,5% (облікова ставка НБУ а вказаний період) * 179 днів/ 100 * 365); -за період з 10.06.2013 по 12.08.2013 рік 245,48 гривень (20\~000 * 7% * 64 дня/ 100 * 365); -за період з 13.08.2013 по 14.04.2014 рік 872,60 гривень (20\~000 * 6,5% * 245 днів/ 100 * 365); -за період з 15.04.2014 по 16.07.2014 рік 484,11 гривень (20\~000 * 9,5% * 93 дня/ 100 *365); -за період з 17.07.2014 по 12.11.2014 рік 815,06 гривень (20\~000 * 12,5% * 119дня/ 100 * 365); -за період з 13.11.2014 по 05.02.2015 рік 652,05 гривень (20\~000 * 14% * 85/100 * 365); -за період з 06.02.2015 по 03.03.2015 рік 277,80 гривень (20\~000 * 19,5% * 26 днів/ 100 * 365); -за період з 04.03.2015 по 27.08.2015 рік 2909,58 гривень (20\~000 * 30% * 177 днів/ 100 * 365); -за період з 28.08.2015 по 24.09.2015 рік 414,24 гривень (20\~000 * 27% * 28 днів/ 100 * 365); -за період з 25.09.2015 по 14.03.2016 рік 2073,42 гривень (20\~000* 22 * 172 дня/ 100 * 365); За таких обставин, виходячи з заявлених меж позовних вимог, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача нараховані відсотки за користування грошима у розмірі 9199,50 гривень. Таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики у розмірі 20\~000 гривень, відсотки за користування грошима у сумі 9199,50 гривень (за період з 13.12.2012 по 14.03.2016 рік), 3% річних у сумі 1870,69 гривень (за період з 01.02.2013 року по 14.03.2016 рік ) та інфляційні втрати у сумі 14\~948,16 гривень (за період 01.02.2013 року по 19.11.2015 рік) , а всього 46018,35 гривень. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved