overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 травня 2007 року відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON], який на даний час проживає з позивачем. Шлюбні відносини між ними припинені в 2010 році, через відсутність порозуміння та поваги між ними. Позивач [PERSON] просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ними. Вказує на те, що в 2010 році відносини в сім'ї погіршились, вони неодноразово сварились, що привело до роздільного проживання. З того часу вона з відповідачем не спілкується. Згідно рішення суду з відповідача стягнено аліменти на утримання дитини, які він не сплачує. Миритись вона не бажає. Відповідач [PERSON] до суду вчетверте не з'явився. Направлені відповідачу судові повістки повертаються до суду з відміткою за закінченням терміну зберігання. Перша судова повістка та копія позовної заяви з додатками до неї, яка була направлена позивачу 24.03.2015 року, повернулась до суду тільки 30.04.2015 року, і згідно пошуку по реєстру поштових відправлень, 26.03.2015 року були вручені позивачу особисто, проте 28.04.2015 року повернуто за зворотною адресою. 05.05.2015 року, відповідно до ч.6 ст. 74 ЦПК України відповідач викликався в суд телеграмою, проте телеграма повернулась до суду 05.05.2015 року з відміткою, що відповідач відмовився від її отримання. Також позивач написала заяву про направлення судової повістки у вигляді SМS повідомлення, вказавши номер телефону відповідача, і дане SMS повідомлення йому було доставлене 05.05.2015 року. Тому враховуючи вимоги ст. 74, 76 ЦПК України, суд вважає, що відповідач своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відповідач про причини неявки суду не повідомив. Тому враховуючи думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності відповідача та винести заочне рішення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 15 травня 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем. 1 червня 2010 року сім'я розпалась, і з того часу сторони проживають окремо, відносин не підтримують. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони тривалий час проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 09 серпня 2011 року, актовий запис № 274. Від шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили своє існування з січня 2013 року, спільне господарство не ведеться. За таких обставин подальше сумісне життя та збереження сім'ї неможливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 09 серпня 2011 року та відновити її дошлюбне прізвище. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце його проведення повідомлена належним чином. В позовній заяві наявне клопотання позивача, в якому просить справу розглядати без її участі. Додатково зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити; проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення слухання справи до суду від нього не надходило. Суд вважає за можливе відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України розглянути справу у відсутність відповідача та на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 серпня 2011 року, актовий запис № 274 (а.с. 7). Від сумісного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення позивача, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливе і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами. Також суд приходить до висновку, що задоволенню у відповідності до ст. 113 СК України підлягає позовна вимога щодо відновлення після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища позивачки - [PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до [PERSON] та Полонської міської ради з позовом, в якому просить визнати незаконним рішення Полонської міської ради № 71 від 21 жовтня 1998 року, яким належну їй земельну ділянку біля будинку було визнано за [PERSON] На вказаній земельній ділянці [PERSON] здійснила добудову до будинку, яка є незаконною. Позивачка до початку розгляду справи подала письмову заяву про відвід судді Бобяка Б.В., оскільки він розглядав спір і ухвалив рішення не на користь позивачки. Відповідачі в судове засідання не прибули. Відповідно до ч.1 ст. 20 ЦПК України суддя не може брати участі в розгляді справи, якщо є обставини, які викликають сумніви в обєктивності та неупередженості судді. Під час розгляду позову [PERSON] до [PERSON] про знесення добудови досліджувались обставини здійснення добудови. В судовому засіданні [PERSON] стверджувала, що чоловік [PERSON] здійснив добудову в 2009 році. В даному позові позивачка стверджує, що добудова здійснена в серпні 2013 року. Суд під головуванням судді Бобяка Б.В. 19 квітня 2013 року висловив свою думку з приводу вказаної земельної ділянки та добудови. Участь одного і того ж судді в цивільному провадженні по розгляду даних позовних вимог може викликати сумніви в його неупередженості, тому заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою про встановлення юридичного факту. Зазначила, що 21 квітня 1953 року вона одружилася з [PERSON]. Однак у вказаному свідоцтві про одруження прізвище чоловіка, і відповідно, її прізвище після одруження, помилково вказано «[PERSON]». Після смерті чоловіка, коли вона звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької області з заявою про отримання пенсії по втраті годувальника, з'ясувалося, що в різних документах прізвище її покійного чоловіка значиться по-різному: у свідоцтві про народження, посвідченні, військовому квитку та в свідоцтві про смерть - «[PERSON]», а в свідоцтві про шлюб - «[PERSON]». Установлення цього факту їй необхідно для оформлення пенсії. Просить установити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року був її чоловіком. У судовому засіданні представник заявника [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на ті самі обставини. Представник заінтересованої особи - Управління Пенсійного фонду України в Шаргородському районі Вінницької областіу судове засідання не з'явився, проте від начальника УПФУ в Шаргородському районі Мельника О.Г. надійшла заява про розгляд справи без представника управління, проти задоволення заяви не заперечує. За клопотанням заявника у судовому засіданні були заслухані свідки [PERSON] та [PERSON], які у сукупності суду пояснили, що покійний [PERSON] дійсно був чоловіком заявника - [PERSON], оскільки за життя вони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи із такого. Судом установлено, що [PERSON] є дружиною [PERSON], який помер [INFO] року, що підтверджується: свідоцтвом про народження заявника [NUMBER] (а.с. 5); свідоцтвом про одруження заявника [NUMBER] (а.с. 5); свідоцтвом про смерть [PERSON] Серія [NUMBER] (а.с. 6); довідкою виконкому Михайлівської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 3.03.2015 № 315 (а.с. 8). Оцінюючи вище викладені обставини в їх сукупності, суд приходить до висновку, що померлий [INFO] року [PERSON] був чоловіком заявника по справі - [PERSON] Відповідно до ч. 4 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відділом ДРАЦСу Шаргородського РУЮ заявнику відмовлено у її проханні змінити прізвище нареченого до шлюбу і після шлюбу в актовому записі про шлюб (а.с.24). Установлення цього факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на оформлення пенсії по втраті годувальника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про призначення опікуна, посилаючись на те, що рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 листопада 2006 року її брат [PERSON], [INFO] визнаний недієздатним та йому було призначено опікуна , їх матір [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла. На теперішній час [PERSON] мешкає в квартирі сам, залишився без опікуна, страждає психічним захворюванням, не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Просить призначити її опікуном над недієздатним братом [PERSON], оскільки саме вона здійчнює на ним догляд. Заявник [PERSON] в судове засідання не з»явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заяву підтримала. В судове засідання представник органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Ізюмської міської ради Харківської області не з»явився, подав заяву про розгляд справи у їх відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Рішенням Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 08 листопада 2006 року заява [PERSON] задоволена. [PERSON], [INFO], уроджений м. Барвінкове Харківської області визнаний недієздатним. Призначено [PERSON], [INFO] опікуном над [PERSON].(а.с.5) Згідно наданого до суду свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.6) Відповідно до ст.ст. 41,55 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки. Згідно ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Рішенням виконавчого комітету Ізюмської міської ради № 0004 від 22.01.2015 року, затверджено позитивний висновок опікунської ради виконавчого комітету Ізюмської міської ради про призначення опікуном недієздатного [PERSON] - [PERSON] (а.с.11,12). Таким чином, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, вказуючи на те, що з 25 листопада 1990 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], однак спільне життя з останнім не склалося, у звязку з чим вони з липня 2014 року разом не проживають та спільного господарства не ведуть, а від так, на думку позивача, їх сім?я збережена бути не може, тому просила шлюб між ними розірвати, а також стягнути з останнього на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та на утримання якої відповідач в добровільному порядку допомоги не надає, хоча вона її й потребує, аліменти в розмірі 800 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надавши суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у її відсутність. Не зявився в судове засідання й відповідач [PERSON], який подав до суду заяву про визнання позову та розгляд справи у його відсутність. При цьому, примирення з позивачем виключав / а. с. 21 /. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, належними та допустимими доказами суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, сторони 25 листопада 1990 року в Великобудищанській сільській раді Диканського району Полтавської області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 22 та видано свідоцтво серії ІІ-КЕ, № 301838 / а. с. 5 /. Від цього шлюбу у сторін 01 квітня 2004 року народилася донька [PERSON], що стверджується свідоцтвом про її народження від 07 жовтня 2004 року, серія 1 ВЛ, № 293171, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Харкова / а. с. 6 /. Як встановлено судом, шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені в липні 2014 року, відновлювати їх вони наміру та бажання не мають, спільного господарства протягом цього часу не ведуть. За таких обставин, суд, з урахуванням того, що сторони категорично наполягали на розірванні шлюбу, вважає, що подальше їх спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам як кожного із них, так і інтересам їх неповнолітньої дитини, тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON], звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], які проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Посилаючись на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по утриманню неповнолітніх дітей, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з нього щомісячно аліментів на її користь на неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відпоідного віку, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач та відповідач, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, не з'явилися. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач також подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на неповнолітніх дітей він визнав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 20 грудня 2011 року та серії [NUMBER] від 24 вересня 2013 року відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 26 квітня 2005 року Виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 6. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Позивач зазначила, що вона та відповідач з січня 2015 року не підтримують шлюбні відносини, вони перестали розуміти один одного, внаслідок чого стали відбуватися сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує, в разі задоволення позову, просила її прізвище залишити без змін. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 26 квітня 2005 року Виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 6, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з січн. 2015 року, не ведуть спільне господарство, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-27 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-13 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву в якій підтримала позовні вимоги та просила суд про розгляд справи за її відсутності. Відповідач, який був повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши надані матеріали, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають разом з матір'ю. Відповідач у добровільному порядку матеріально допомогу на утримання дітей не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 181 та ст. 183 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними в грошовій або натуральній формі, а в разі недосягнення між ними згоди - за рішенням суду, кошти (аліменти) на утримання дітей присуджується в частині від доходу її батька, матері або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, матері, яка буде стягуватися як аліменти на дітей, визначається судом. Згідно зі ст. 182, ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Суд, при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров'я та матеріальне становище дітей, а також відсутність в матеріалах справи жодних відомостей щодо особи відповідача, які б вказували на неможливість виконання ним свого обов'язку щодо утримання дітей або були підставою для зміни розміру аліментів в сторону їх зменшення, а тому дійшов висновку, що останній може щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved