Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

11 червня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Чорнухинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, третя особа - Чорнухинська державна нотаріальна контора, про скасування заходів забезпечення позову та припинення арешту. На підтвердження позовних вимог, посилається на те, що він мав майновий спір з СТОВ «Перемога» з приводу належного йому будинку, за результатами розгляду справи в суді позивача було зобов`язано сплатити на користь стягувача грошові кошти. З метою оформлення права власності на земельну ділянку позивач звернувся до Державної нотаріальної контори, де дізнався, що у єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна рахується запис на його ім`я про арешт належного йому нерухомого майна житлового будинку розташованого адресою: [ADDRESS] (реєстраційний номер обтяження 12092537). Постановою ВДВС Чорнухинського РУЮ про відкриття виконавчого провадження (ВП №30890741) від 26.01.2012 було фактично повторно накладено арешт на його будинок (реєстраційний номер обтяження №12099927). У Чорнухинському районному ВДВС позивачу повідомили, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження з примусового виконання ухвали Чорнухинського районного суду від 24.01.2012 року №2/1629/5/2012 за позовом СТОВ «Перемога» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави, за якою накладено арешт на вищевказаний житловий будинок. Згідно постанови від 29.08.2018 року виконавче провадження закінчено. В позасудовому порядку зняти обтяження з майна не є можливим, а існування арешту позбавляє можливості розпоряджатися своїми правами, за таких обставин позивач змушений звернутися до суду. Позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, а саме житлового будинку розташованого за адресою [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився надав на адресу суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримує (а.с.11). Представник Чорнухинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області в судове засідання не з`явився, установа направила до суду заяву, в якій викладено прохання розгляд справи проводити у відсутність їхнього представника. Із наданого до суду відзиву вбачається, що заперечень щодо зняття арешту з нерухомого майна [PERSON] в Чорнухинському районному відділі державної виконавчої служби ГТУЮ в Полтавській області не має, оскільки станом на 01.07.2019 виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] боргів, штрафів, аліментів в Чорнухинському РВ ДВС на виконанні не має. 03 лютого 2012 року винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП 30890741) у зв`язку з повним фактичним виконанням виконавчого провадження (а.с.20-22). Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 2 ст.30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. [PERSON] є власником житлового будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу від 05.08.2009 року та Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - номер запису про право власності 32485226 від 17.07.2019 року (а.с.33,34). Згідно Витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта на підставі ухвали Чорнухинського районного суду Полтавської області від 24.01.2012 накладено обтяження (арешт нерухомого майна) на житловий будинок розташований по [ADDRESS] , належного [PERSON] . Підставою обтяження є постанова про відкриття виконавчого провадження Чорнухинського РУЮ, ВП 30890741, від 26.01.2012, (а.с.6). Водночас, у з`вязку з тим, що на належне [PERSON] майно накладено арешт на підставі вищевказаної постанови державного виконавця, він не має можливості розпоряджатися цим майном. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що інших способів зняття арешту з вказаного нерухомого майна та захисту прав позивача [PERSON] немає, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову. Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У відповідності до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Оскільки згідно довідки Чорнухинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області №26 від 31.05.2019 року виконавчих проваджень щодо стягнення з [PERSON] боргів у відділі ДВС не має, виконавчі провадження за судовим рішенням про стягнення з [PERSON] на користь СТОВ «Перемога» боргу в сумі 21 158,49 грн, завершені на підставі фактичного та повного виконання, тому суд вважає позов про скасування обтяження у виді арешту нерухомого майна обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Оскільки, накладена заборона на відчуження майна порушує права позивача, як власника, то він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування, володіння та розпоряджання своїм майном, що врегульовано ст. 391 ЦК України. Іншого способу зняти наявну заборону немає. Частиною 1 ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено, що арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Враховуючи те, що арешт на майно позивача накладався для забезпечення реального виконання рішення суду, яке на теперішній час виконано, то підстав для його подальшого існування немає. У зв`язку із наявністю арешту позивач не може реалізувати своє законне право на розпорядження власним майном. Відповідно до ч. 2 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у разі прийняття судом рішення про зняття арешту, арешт знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Згідно до п. 4.2.11 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02квітня 2012року №512/5, у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 60 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець виносить постанову про зняття арешту з майна чи коштів не пізніше наступного дня з моменту надходження належним чином завіреної копії рішення суду до органу ДВС. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved