Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

10.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним вище позовом до відповідача ДП «Новотроїцький елеватор» вказуючи на те, що 13 травня 2013 року між ним та відповідачем було укладено трудовий договір, згідно з яким він, [PERSON], зобов»язався виконувати трудові обов»язки згідно займаних посад, а відповідач зобов»язався виплачувати йому заробітню плату за виконану роботу. Трудовий договір тривав до 12 лютого 2015 року , після чого він був розірваний на підставі п.1 ст.38 КзпПУ. Вважає, що відповідач при звільненні його з роботи порушив його трудові права в частині своєчасної та в повному обсязі отримання заробітньої плати. Заборгованість з виплати заробітньої плати складає 5510 гривень 45 копійок. Просить стягнути із відповідач на його користь невиплачену заробітню плату та середній заробіток за час затримки виплат при звільненні. Позивач надав до суду заяву згідно якої просить розглядати справу без його участі, просить позов задовольнити. Представник відповідача ДП «Новотроїцький елеватор» до судового засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи двічі був повідомлений належним чином про що свідчать поштові повідомлення. За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку про можливість слухання справи без участі позивача з винесенням заочного рішення. Розглянувши матеріали справи,суд приходить до висновку,що виниклі правові відносини регулюються нормами трудового права. Відповідно до вимог ст.116,117 КЗпП України громадянин має право на щомісячне отримання заробітної плати,в разі звільнення остаточний розрахунок повинен бути працівнику нараховано і виплачено в день звільнення. В разі порушення цієї норми працівник має право на компенсацію в розмірі середньоденного заробітку за час затримки. Відповідно до ст.237-1 КЗпП України відшкодування моральної школи працівнику провадиться власником або уповноваженим ним органом у разі,якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль. На аналогічних позиціях стоїть і Європейський суд з прав людини. Так, відповідно до Рішення Европейського суду з прав людини /№58312/00/ від 20.09.2005 року у справі Трихліб проти України, про виплату заборгованості з заробітної плати /позовні вимоги предявлені в Н-Каховський суд Херсонської області/ суд встановив, що Уряд необгрунтовано посилався на складне фінансове становище підприємства, таким чином прийшов до висновку, дослідивши матеріали справи, про порушення п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Суд зазначив, що заборгованість по заробітній платі позивачу виплачена несвоєчасно. Вимагаючи відшкодувати …моральну шкоду в розмірі 56000 гривень , заявник не визначив, в чому полягає суть шкоди, яка була йому спричинена та не обґрунтував суму, яку йому належало сплатити. За цих обставин суд оголосив скаргу заявника за п.1 ст.6 Конвенції прийнятною, решту скарг неприйнятними. Суд встановив, що позивач [PERSON] будучи працівником Новотроїцького елеватора своєчасно не отримувала заробітну плату,згідно довідки елеватора,заборгованість становила 5510,45 гривні Відповідно до запису у трудовій книзі він звільнений з підприємства з 12.02.2015 року, остаточний розрахунок не проведений,що також вбачається з довідки про заборгованість заробітної плати. Таким чином починаючи з моменту звільнення 12.02.2015 року по день подачі позову відшкодування за затримку у виплаті заробітньої плати має становити 31464,96 гривні. Отже на підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.На суд не покладається обовязок стягувати податки,такий обовязок при виплаті позивачу належних сум слід покласти на відповідача. Сторони звільнені від сплати судових витрат,тому на підставі вимог ст.88 ЦПК України їх слід віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved