Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

11.12.2015 року [PERSON] (далі по тексту - позивач-1) та [PERSON] (далі по тексту - позивач-2) звернулися до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Виконавчого комітету Мологівської сільської ради (далі по тексту - відповідач-1) та Виконавчого комітету Випасненської сільської ради (далі по тексту - відповідач-2) про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування (а.с.1-5). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2015 року було відкрито провадження по цивільній справі №495/9060/15-ц за позовною заявою [PERSON] та [PERSON] до Виконавчого комітету Мологівської сільської ради та Виконавчого комітету Випасненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. Справу призначено до розгляду (а.с.17) Позивач-1 - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але подала до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.30). Позивач-2 - [PERSON], в судове засідання не з'явилася, але її представник - [PERSON], подав до суду заяву, згідно з якою заявлені позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю (а.с.31-32). Представник відповідача-1 - ВК МологівськоїСР, відзив або заперечення на позовну заяву [PERSON] та [PERSON] до суду не надав та в судові засідання не з'явився без поважних причин, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань не заявляв, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, що підтверджується наявним в матеріалах справи відповідним поштовим повідомленням (а.с.21, 28). Представник відповідача-2 - Випасненської СР, у судове засідання не з'явився, але від сільського голови на адресу суду надійшла заява, згідно якої він просить суд розглянути позовну заяву [PERSON] та [PERSON] за відсутністю представника сільської ради та винести законне і обґрунтоване рішення (а.с.22, 29). Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та [PERSON], виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, [INFO] померла мати [PERSON] та [PERSON] - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 06.02.2015 року Відділом РАЦС Б-Дністровського МУЮ в Одеській області, актовий запис № 165 (а.с.35). Після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема у вигляді: - земельної ділянки площею 0,20 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); - земельної ділянки площею 0,1010 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], надана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER]; - будівлі магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] та [PERSON] є доньками та спадкоємцями першої черги [PERSON]. Так, за життя [PERSON] (померлою [INFO]) було розроблено проект землеустрою щодо відведення у її власність земельної ділянки площею 0,1010 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], наданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер [NUMBER], проте [PERSON] (померла [INFO]) не встигла за життя оформити та зареєструвати право власності на вказану земельну ділянку. Рішенням Випасненської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 978-VI від 22.10.2014 року вже було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність гр. [PERSON] та вирішено передати дану земельну ділянку спадкодавиці у власність, проте, як вже зазначалось, [PERSON] не встигла зареєструвати право власності, оскільки померла [INFO] (а.с.12). Крім того, рішенням виконавчого комітету Мологівської сільської ради народних депутатів Білгород-Дністровського району Одеської області № 39/1 від 11.07.1996 року «Про передачу безкоштовно у приватну власність земельних ділянок і дозвіл на забудову житлових будинків і господарських будівель», [PERSON] було безкоштовно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,20 га для забудови і обслуговування житлового будинку і господарських будівель (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). На підставі вказаного рішення [PERSON] було розроблено технічну документацію із землеустрою на вказану земельну ділянку, однак за життя [PERSON] також не встигла зареєструвати своє право власності, у зв'язку з чим станом на теперішній день [PERSON] та [PERSON] не мають можливості у нотаріальному порядку оформити своє право власності на спадкове майно. У 2002 році спадкодавицею - [PERSON], було придбано будівлю магазину, розташованого за адресою: [ADDRESS], що складається в цілому із металевої будівлі магазину літ. «А» загальною площею 89,8 кв.м., що підтверджується договором купівлі-продажу будівлі від 01.06.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Білгород-Дністровського районного нотаріального округу Одеської області Андрєєвою Т.М. га зареєстрованого в реєстрі за № 1296 (а.с.6). Крім того, 30 жовтня 2000 року Білгород-Дністровським БТІ було видано [PERSON] реєстраційне посвідчення про те, що вказана будівля магазину належить останній на праві приватної власності (а.с.7). Відповідно до технічного паспорту на громадський будинок, виданого 12.08.2014 року КП «Білгород-Дністровське БТІ» (інвентаризаційна справа № 2696), будівля магазину літ. «А» загальною площею 86,1 кв.м складається з приміщення №1- торговий зал, площею 61,7 кв.м., приміщення №2 - підсобне, площею 9,1 кв.м. та приміщення №3 - підсобне площею 15,3 кв.м. (а.с.8-11). Таким чином, спадкодавець - [PERSON] за життя не встигла оформити в установленому порядку вказані земельні ділянки та магазин, так як у відповідності до положень п.3 ч.2 ст.331 ЦК України право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. При зверненні до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів на земельні ділянки, магазин. Рекомендовано звернутись до суду (а.с.14). Дані обставини і стали підставою для звернення [PERSON] та [PERSON] до суду із відповідною позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування. Відповідно до частини першої статті 234 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України). Згідно із ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно абзацу другого п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, наведений ЦПК України перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. За наявності необхідних умов, суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення, наприклад, факти прийняття спадщини, встановлення місця відкриття спадщини та фактів володіння будівлею на праві приватної власності. Відповідно до пункту 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, законами України «Про нотаріат», «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Статтею 1216 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Відповідно до ч.ч. 1, 3, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Як вбачається з матеріалів справи, спадкоємцем [PERSON] (померлої [INFO]) за законом, які претендують на спадщину є її доньки - [PERSON] та [PERSON]. Положеннями ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності. Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, суд дійшов до висновку про задоволення позовної заяви [PERSON] та [PERSON] до Виконавчого комітету Мологівської сільської ради та Виконавчого комітету Випасненської сільської ради про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності в порядку спадкування.

Outcome: approved