Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

10 червня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві про зобов'язання вчинити дії. Під час слухання справи за клопотанням позивача відповідача Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань Українибуло виключено як відповідача, оскільки позивач зазначив, що належним відповідачем у даній справі є саме Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України у м. Києві. В позовних вимогах позивач з врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 13.07.2016 року просить: зобов'язати відповідача зробити перерахунок стягнутих Голосіївським районним судом м.Києва 25.11.2003, справа №2-3306/17 з тресту «Київміськбуд-6» на користь [PERSON] щомісячно виплати на памперси 2 539,80 грн., на ліки 662,64 грн., починаючи з 09.04.2015 року - дати подання заяви у ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.03.1984 року він отримав трудове каліцтво та за рішенням суду від 25.11.2003 року роботодавця - ВАТ трест «Київміськбуд-6» було зобов'язано, починаючи з 16.11.2003 року сплачувати щомісячно на памперси 322,83 грн., на ліки 43,45 грн.; на майбутнє зі змінами цін проводити відповідні перерахунки виплат на придбання памперсів та ліків. Пізніше було видано виконавчий лист на виконання рішення суду, а 14.02.2006 року судом було проведено заміну сторони виконавчого провадження ВАТ трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Як зазначає позивач, отримавши 09.06.2004 року справу позивача, Фонд мав би проводити йому перерахунок призначених сум, проте такі дії Фондом не здійснювались. А тому, оскільки виплати не здійснюються, на підставі ст.37 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» позивач просив здійснити перерахунок виплат. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав та просив задовольнити їх в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що позивач відмовився від отримання виплат про що подав відповідну заяву, а тому виплати були припинені на підставі відповідної постанови. Оскільки припинені виплати, відповідач не має можливості здійснювати їх перерахунок. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши позивача, представника відповідача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог за наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 25.11.2003 року стягнуто з ВАТ трест «Київміськбуд-6» на користь [PERSON] заборгованість по виплатам за памперси 6 392,03 грн., заборгованість за ліки 869,41 грн., моральну шкоду в сумі 2 000,00 грн. та зобов'язано ВАТ трест «Київміськбуд-6», починаючи з 16.11.2003 року сплачувати щомісячно на памперси 322.83 грн., на ліки 43,45 грн.. На майбутнє зі змінами цін проводити відповідні перерахунки виплат на придбання памперсів та ліків. Рішення набрало законної сили та 25.12.2003 року видано виконавчий лист. Зазначеним рішенням встановлено та не підлягає доведенню у відповідності до ч.3 ст.61 ЦПК України, що 01.03.1984 року з позивачем стався нещасний випадок на виробництві БУ-54, де генпідрядною була організація «Київміськбуд-6». Внаслідок травми позивач став інвалідом 1-ї групи безстроково, з постійним стороннім доглядом, паралічем обох ніг, втратою контролю над тазовими органами, 100% втратою працездатності. Згідно медичного висновку МСЕК від 16.08.2002 року [PERSON] в зв'язку з отриманою травмою потребує забезпечення памперсами щоденно. Ухвалою Голосіївського районного суду м.Києва від 14.02.2006 року з врахуванням виправленої описки ухвалою від 20.10.2016 року замінено боржника ВАТ трест «Київміськбуд-6» на Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань в м.Києві. Постановою в 2013 році головний державний виконавець ВДВС Печерського РУЮ у м.Києві здійснив заміну боржника на підставі ухвали суду. В судовому засіданні було встановлено та не заперечувалось сторонами, що особова справа [PERSON] була передана відповідачу 08.06.2004 року для продовження виплат. Постановою від 10.06.2004 року за №10/476 позивачу продовжено виплату щомісячних страхових виплат та для надання медико-соціальної допомоги. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що заявами від 12.11.2004 року та 13.12.2004 року позивач повідомив відповідача, що він не бажає отримувати від них будь-які виплати. Позивач в судовому засіданні не заперечував факту направлення зазначених заяв. Виплати, які були нараховані позивачу за жовтень та листопад 2004 року повернулись в зв'язку із закриттям особового рахунку позивачем. А з 01.12.2004 року страхові виплати припинено за відмовою [PERSON] отримувати їх та закриття особового рахунку на підставі постанови від 10.12.2004 року №09/592-3м та статей 38, 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Позивач постанову не оскаржував. Як пояснив в судовому засіданні позивач, він не бажає звертатись до відповідача із заявою про відновлення виплат, оскільки він бажає, щоб розмір виплат був встановлений рішенням суду. Як встановлено в судовому засіданні, та не заперечувалось сторонами, позивач не звертався до відповідача про здійснення перерахування сум, які стягуються за рішенням суду. 09.04.2015 року [PERSON] звернувся до ВДВС Печерського РУЮ в м.Києві із заявою про здійснення перерахунку виплат за рішенням суду. Стаття 37 Закону «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування» передбачає випадки перерахунку страхових виплат. У відповідності до ч.1, перерахування сум щомісячних страхових виплат і витрат на медичну та соціальну допомогу провадиться в разі: 1) зміни ступеня втрати професійної працездатності; 2) зміни складу сім'ї померлого. Перерахування сум щомісячних страхових виплат провадиться також у разі зростання у попередньому календарному році середньої заробітної плати у галузях національної економіки за даними центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики. Таке перерахування провадиться з 1 березня наступного року. При цьому визначена раніше сума щомісячної страхової виплати зменшенню не підлягає (ч.2). Стаття 38 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» (в редакції на грудень 2004 року) визначала підстави припинення страхових виплат і надання соціальних послуг, зокрема і за заявою особи. Нормами діючого законодавства не передбачено обов'язок відповідача здійснювати перерахунок страхових виплат, виплата яких була припинена. Отже, враховуючи. що позивач відмовився від отримання страхових виплат, у відповідності до вимог Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування», не звертався до відповідача про їх відновлення, тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог позивача. На підставі вищевикладеного та

Outcome: dismissed