Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-24 00:00:00

12.06.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання, в якому, враховуючи зменшення позовних вимог, просить стягнути з відповідача заборгованість за період з травня 2014 року по квітень 2017 року в розмірі 9 156,40 гривень, з яких 3 654,98 гривень - борг за централізоване теплопостачання за період з 03.2014 року по 07.2017 року, 687,66 гривень - 3% річних, 4 813,76 гривень - сума втрат від інфляції. Позов мотивований тим, що відповідач, який проживає за адресою: [ADDRESS], ухиляється від сплати коштів за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Як наслідок, у відповідача виникла заборгованість за надані послуги за період з травня 2014 року по квітень 2017 року в розмірі 9 156,40 гривень, з яких: - 3 654,98 грн. заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 03.2014 року по 07.2017 року (з врахуванням поточної сплати та щомісячних нарахувань); -4 813,76 грн. - інфляційних втрат; -687,66 грн. - 3% річних. Вказані обставини і стали підставою для звернення до суду з відповідною позовною заявою. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати в її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановлений законом спосіб та у передбачені ним терміни. За таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність представника позивача та відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечила проти такого порядку вирішення спору. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Ст.10 ЦПК України визначено, що кожна сторона має довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.2 ст.60 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго» є організацією що надає населенню послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, відповідно до умов визначених «Правилами надання послуг населенню з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 та Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за №1875. Відповідач, проживаючи за адресою: [ADDRESS], забезпечується послугами централізованого теплопостачання, що надаються КП ВМР «Вінницяміськтеплоенерго». Порушуючи п.18 «Правил надання послуг населенню з централізованого опалення та постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою Кабінетом Міністрів України від 21.07.2005 року за №630 та п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року за №1875, відповідач не в повній мірі сплачує заборгованість за спожиті послуги з централізованого теплопостачання. Відповідач, здійснюючи періодичні проплати не в повній мірі в період з травня 2014 року по квітень 2017 року (з врахуванням поточної сплати та щомісячних нарахувань), допустив виникнення заборгованості перед позивачем, яка складає 9 156,40 грн., з яких: - 3 654,98 грн. заборгованості за спожиті послуги з централізованого теплопостачання за період з 03.2014 року по 07.2017 року (з врахуванням поточної сплати та щомісячних нарахувань); -4 813,76 грн. - інфляційних втрат; -687,66 грн. - 3% річних (а.с. 24-25). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк, згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Враховуючи викладене та ту обставину, що відповідач розраховується з позивачем за надані послуги централізованого теплопостачання не в повній мірі, що призвело до виникнення заборгованості за спожиті послуги, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов на користь позивача задовольняється у повному обсязі, з відповідача на його користь слід стягнути судові витрати, які позивачем було сплачено при подачі позову до суду (судовий збір). На підставі викладеного та

Outcome: approved