overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

12.04.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до [PERSON], яким просять суд позбавити відповідача права користування квартирою №7 у будинку №11 по вул. Вершигори в м. Кривому Розі. Вказують що є власниками зазначеної квартири відповідно до свідоцтва №т408 від 07.07.2006 р., відповідач є колишнім чоловіком [PERSON] та батьком [PERSON], який не проживає у спірній квартирі з 2013 року, комунальні послуги не сплачує. В судове засідання позивачі не зявилися, надали суду письмові заяви, в якій позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглядати справу їх відсутність, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений за допомогою публікації оголошення в газеті «Вісті Придніпровя» № 78 (1777) дата виходу газети 13.10.2016 року. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва №т408 від 07.07.2006 про право власності квартина належить [PERSON] та [PERSON], а.с.-9, згідно витягу з реєстру права власності по ? частини, як приватна спільна часткова, а.с.- 10. Свідоцтвом про розірвання шлюбу встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 1988 року, а.с. - 8. Згідно акту від 2016 р. відповідач не проживає у спірній квартирі з 2013 року, а.с. - 11. Згідно довідки у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] та [PERSON]А, а.с. - 12. Згідно\~ст.405 ч.2 ЦК України\~- члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення,\~\~ яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житлом. На підставі ст. 405\~ч. 2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

12.04.2016 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 07.08.2015 року вона перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням суду від 23.02.2016 року був розірваний, та від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] року народження, який мешкає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач з початку 2016 року добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, в той час як працює горновим у доменному цеху ПАТ ММК «Азовсталь», у зв'язку з чим позивачка змушена звернутись до суду з даним позовом, яким просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно до повноліття дитини. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, про підтримку позовних вимог, з проханням про їх задоволення в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав письмову заяву про визнання позовних вимог, та з проханням про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO] року народження, відповідно до свідоцтва про народження останнього, та який мешкає разом з позивачкою, знаходячись на її утриманні. Ст.3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Так відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання згідно ч. 3 ст. 181 СК України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладених обставин та з огляду на те, що відповідачем доказів наявності в нього інших утриманців, стану здоров'я, матеріального становища, та інших обставин, що мають істотне значення для визначення розміру аліментів, суду не надано, а останній добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає, що ставить позивачку у скрутне матеріальне становище, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання їх неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, починаючи з 12.04.2016 року та до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 551 грн. 20 коп. На підставі ст.ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

12.04.2016 року позивачка звернулася до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що рішенням Любашівського районного суду від 25.12.2015 року відповідач був позбавлений батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON], [INFO]. Розпорядженням Любашівської РДА Одеської області від 30.03.2016 року № 118/Ад-2016 [PERSON] призначено опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO]. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Посилаючись на те, що позбавлення батьківських прав, не звільняє від обов'язку утримувати дитину, з урахуванням змінених позовних вимог позивачка просила суд стягнути \~з [PERSON] на її користь щомісячно аліменти на утримання [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 400 гривень, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, та пояснила, що вона являється опікуном неповнолітнього [PERSON], дитина проживає разом з нею та знаходиться на її утримання. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Представник служби у справах дітей Любашівської райдержадміністрації в судове засідання не зявився, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у його відсутність. Просив позов задовольнити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи зі слідуючого. Судом встановлено, що розпорядженням Любашівської РДА Одеської області від 30.03.2016 року [PERSON] призначено опікуном неповнолітного [PERSON], [INFO]. Батько дитини, відповідач по справі, рішенням Любашівського районного суду від 25.12.2015 року був позбавлений батьківських прав у відношенні свого сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні . Відповідач добровільно допомогу на утримання сина не надає. Як видно зі свідоцтва про народження [PERSON], його батьком являється відповідачі по справі - [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Норма ст. 166 СК України передбачає, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку утримання дитини. Відповідно до статті 182 СК України, суд при визначені розміру аліментів враховує стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів . Відповідач по справі ніде не працює, постійного доходу не має. Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. В силу\~\~ ст. 88 ЦПК України з\~ відповідача\~ на користь\~ держави належить\~ стягнути\~\~ судовий збір\~ у розмірі\~ 551 гривня\~\~\~ 20\~ коп. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

12.04.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з 06.11.2010 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про народження (а.с.6) судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Копія свідоцтва про шлюб (а.с.7) свідчить, що сторони з 06.11.2010 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Довідка Літинської селищної ради за № 1131 від 07.04.2016 року (а.с.8) свідчить, що дочка [PERSON], 2012 року народження знаходиться на утриманні матері [PERSON] Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки аліменти в частці від заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення донькою повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

12.04.2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 08.12.2012 року у розмірі 13102,86 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. В своїх доводах представник банку посилається на те, що 08.12.2012 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак умов договору не виконує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справ у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістила. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору б/н від 08.12.2012 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], банк надав останній кредит 1100 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами, сплачувати комісію на умовах, передбачених цим Договором, Правилами користування платіжними картками та тарифами Банку. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.01.2016 року за відповідачем наявна загальна заборгованість у сумі 13102,86 грн., що включає заборгованість за кредитом 1071,38 грн., за процентами за користування кредитом 8131,34 грн., заборгованості за пенею та комісією - 2800 грн., заборгованості по штрафам 1100,14 грн. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Суд, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-07 00:00:00

12.04.2016 року представник ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 16.06.2011 року у розмірі 17157,60 грн. та судовий збір у розмірі 1378 грн. В своїх доводах представник банку посилається на те, що 16.06.2011 року між банком та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до якого позичальнику надано кредит 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак умов договору не виконує. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справ у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не сповістила. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до договору б/н від 16.06.2011 року укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON], банк надав останній кредит 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. 2.1.1.5.5 договору, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість за кредитним лімітом, процентами, сплачувати комісію на умовах, передбачених цим Договором, Правилами користування платіжними картками та тарифами Банку. Відповідно до довідки розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.01.2016 року за відповідачем наявна загальна заборгованість у сумі 17157,60 грн., що включає заборгованість за кредитом 1974,62 грн., за процентами за користування кредитом 11089,76 грн., заборгованості за пенею та комісією - 2800 грн., заборгованості по штрафам 793,22 грн. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Суд, оцінивши належність, допустимість, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь банку судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-26 00:00:00

12.04.2016 р. позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з 05.09.2015 р. перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. [INFO] р. у них народилася донька [PERSON], батьком якої є відповідач. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає допомогу на утримання доньки, тому позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, а саме - про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання позивачка не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, у якій позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, у якій позов визнав повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги щодо утримання дитини не здійснює, працює на посаді майстра виробничої дільниці ІІ гр. опл. пр. Первомайської філії ПАТ «Миколаївобленерго» та має середньомісячний дохід в розмірі 6233,81 грн. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні питання про розмір аліментів, суд виходить із того, що мінімальний розмір аліментів відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Згідно з приписами ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню, а саме: стягнути з відповідача аліменти на користь позивача в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-12 00:00:00

12.04.2016 р. представник відповідача [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Оболонського р/с м. Києва від 04.12.2012 р. за позовом [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування своїх вимог представник заявника вказав, що відповідач про рішення суду про поділ спільного майна подружжя від 04.12.2012 р. з'ясувала лише 23.03.2016 р., під час перебування у судовому засіданні за своїм позовом про поділ спільного майна подружжя, і під час якого [PERSON] - позивач по даній справі повідомив [PERSON] про винесення рішення 04.12.2012 р. Тому у зв'язку із цим просить суд скасувати заочне рішення та слухати його спочатку, так як відповідача не належно було повідомлено та те, що судом не належно вирахував частку відповідача у спільному майні. У судове засідання з'явився представник заявника [PERSON] - [PERSON], який підтримав дану заяву вказавши, що підписи у поштових повідомленнях підроблені позивачем (на його думку), замки у вхідних дверях були змінені саме позивачем [PERSON] і це стало підставою не отримання повідомлень та рішення суду. Також у судове засідання з'явився і позивач і його представник, які заперечили проти даної заяви. При цьому представник [PERSON] вказав, що у матеріалах справи є докази того, що заявником - відповідачем було пропущено строк звернення до суду для оскарження даного заочного рішення. У відповідності до ст. 232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи та заслухавши думку учасників процесу вважає, що заява представника відповідача [PERSON] - [PERSON] не підлягає задоволенню з урахуванням того, що у своїй заяві останній не посилається на належні та допустимі докази, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

12.04.2017 [PERSON] звернувся до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який уточнив 15.09.2017. Свої вимоги мотивував тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але спільне життя не склалось, в сім'ї не було порозуміння та поваги один до одного. З грудня 2016 року вони не підтримують подружні стосунки, не ведуть спільне господарство та мешкають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач до судового засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечував проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Outcome: approved