Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO], які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Діти вирішили розвивати свої здібності з навчання іноземних мов. Для покращення своїх здібностей позивачем разом з дітьми, прийнято рішення пройти навчання, яке направлене на розвиток їх здібностей з англійської мови на курсах у школі ADDRIAN, термін навчання з 01.12.2018 року по 15.04.2019 рік. Оплата складає 3440,00 грн. Позивачем було здійснено оплату в сумі 3440,00 грн. за навчання кожної дитини. Зважаючи на те, що відповідач в добровільному порядку не має наміру компенсувати додаткові витрати на дітей, позивач змушена звернутись до суду із даним позовом та просить суд стягнути з [PERSON] додаткові витрати, що викликані особливими обставинами, зокрема розвитком здібностей дітей в сумі 3440,00 грн. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, поважних причин неявки суду не повідомив. Заяв, клопотань, відзиву на позов від відповідача до суду не надходило. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частини 1\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до\~статті 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~статті 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1998 рік по 21.09.2017 рік. Від спільного подружнього життя сторони мають дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO]. Стаття 185\~СК України передбачає, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягне аліментів не була поставлена, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо). Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насапмеред випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у звязку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Такі висновки висловлені Верховним Судом України у постанові від 24 лютого 2016 року у справі № 6-1296цс15 та постанові від\~13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17. Отже, доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров'я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов'язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Відповідно до Заявок на навчання до школи англійського язика «ADDRIAN» від 23.11.2018 року [PERSON] та [PERSON] з 01.12.2018 року по 15.04.2019 рік проходять курс навчання з англійської мови. Загальна вартість освітньої послуги( послуги у сфері набуття навичок спілкування) становить 3440,00 грн. за кожну дитину. Позивачем було здійснено оплату в сумі 3440,00 грн. за кожну дитину, що підтверджується копіями чеків №903004, №903005 від 23.11.2018 року. У п.18 постанови №3 Пленуму «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України зазначив, що необхідно звернути увагу судів на те, що до передбаченої\~ст. 185 СК\~участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №З за змістом ст.185СК\~України передбачено участь батьків у додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом), що визначаються у твердій грошовій сумі, оскільки йдеться про фактично зазначені або передбачувані витрати. Відповідно до положень ЗаконуУкраїни «Про\~освіту» та п «а» ч.1 ст.29 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, метою освіти є всебічний розвиток людини як особистості та найвищої цінності суспільства, розвиток її талантів,розумових і фізичних здібностей. \~ \~ \~ \~Разом з тим\~статтею 199 СК України\~передбачений обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~\~\~\~ На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах, правовідносини обов'язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,200,201\~цього\~Кодексу). У визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов'язань, обов'язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. \~\~\~\~ Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила\~статті 185 СК України\~не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються\~статтею 199 цього Кодексу. \~\~\~\~ Вказана позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 24 лютого 2016 року № 6-1296цс15. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи, що донька сторін [PERSON] [INFO], є повнолітньою особою, з 01.09.2018 року є студенткою Національного університету кораблебудування ім..адмірала Макарова, суд не вбачає правових підстав для застосування положень\~ст.185 СК України\~та стягнення з відповідача додаткових витрат на її навчання, а тому в задоволенні позову в частині стягнення додаткових витрат на дитину [PERSON] слід відмовити. \~ \~ \~ \~Крім того, приймаючи до уваги, що дитина [PERSON] був зарахований до школи англійського язика «ADDRIAN» до досягнення ним повноліття, суд вважає можливим стягнути з відповідача половину від понесених позивачем додаткових витрат, викликаних особливими обставинами та пов'язаних з розумовими здібностями (навчанням) сина , у розмірі 1720 грн. Згідно зі ст.141ЦПК\~України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial