Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-10 00:00:00

10 січня 2019 року позивач, [PERSON] , звернулась до Козельщинського районного суду Полтавської області із позовною заявою про розірвання договору оренди землі № Вв-230/15 від 26.02.2015 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ АФ «Добробут». В позовній заяві зазначила, що [INFO] [PERSON] померла, а спадщину після її смерті прийняла позивач. Відповідач обізнаний про зміну власника земельної ділянки. [PERSON] зверталась до відповідача, а саме до каси товариства з вимогою про виплату орендної плати, однак їй було відмовлено. В подальшому орендна плата також не виплачена, тобто відповідач систематично, починаючи з 2017 року не сплачує орендну плату за користування земельною ділянкою, в зв`язку з чим [PERSON] прохає суд на підставі ст. 32 ЗУ «Про оренду землі», п.д ч.1 ст. 141 ЗК України та ст. 651 ЦК України розірвати договір оренди землі. 16 квітня 2019 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якій представник відповідача зазначив, що в порушення вимог ч. 3 ст. 148-1 ЗК України позивач не повідомила платіжні реквізити, на які б відповідач мав змогу перерахувати орендну плату. З моменту зміни власника, [PERSON] нараховується орендна плата за користування земельною ділянкою та останній неодноразово повідомлялось про необхідність звернення до каси товариства або надання банківських реквізитів для проведення оплати, однак вона цього не зробила, чим штучно створила підстави для розірвання договору оренди. Враховуючи зазначене, представник відповідача прохав суд відмовити в задоволенні позову повністю. На підставі розпорядження голови Козельщинського районного суду Полтавської області від 10 січня 2019 року справа направлена для розгляду до Кобеляцького районного суду Полтавської області. Ухвалою суду від 16 січня 2019 року провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 11 червня 2019 року закрито підготовче провадження по справі, а справу призначено до розгляду по суті. Позивач, [PERSON] , будучи завчасно, належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, однак її представник, адвокат Дігтярь Л. А., в судовому засіданні підтримала позов та прохала його задовольнити. Крім цього повідомила, що нею будуть надані докази про понесені судові витрати, а тому прохала призначити дату розгляду справи для винесення додаткового рішення. Представники відповідача, ТОВ АФ «Добробут», адвокати Вовк М. І. та Черкова Н. М., в судовому засіданні підтримали наданий суду відзив та прохали відмовити в задоволенні позову. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що 26 лютого 2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою «Добробут» (орендар) та [PERSON] (орендодавець) укладено договір оренди землі. Кадастровий номер земельної ділянки 532208200:00:001:0732 (а.с.8-11). Пунктом 9 договору оренди визначено, що за користування земельною ділянкою Орендар сплачує Орендодавцю оренду плату в грошовій формі у гривнях або наданням Орендодавцю послуг у відробітковій формі на частину або на всю суму орендної плати в разі надходження від Орендодавця відповідної заявки. Відповідно до п.11 оренда плата вноситься у грошовій формі - один раз на рік не пізніше 20 грудня, а натуральна - з 1 вересня до 20 грудня. Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. 01 січня 2016 року між ТОВ АФ «Добробут» та [PERSON] укладено додаткову угоду до договору оренди землі № Вв-230/15 від 26.02.2015 року (а.с.13). Додатковою угодою визначено, що орендна плата виплачується щороку не пізніше 20 - грудня. Орендна плата в грошовій формі виплачується Орендодавцю з каси Орендаря або на його особовий картковий рахунок, а в натуральній формі - шляхом передачі товарної продукції, ринкова вартість якої відповідає розміру орендної плати. [INFO] [PERSON] померла. 10 грудня 2016 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] Спадщина, на яку видане свідоцтво, складається із земельної ділянки площею 3,4899 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що знаходиться на території Високовакулівської сільської ради Козельщинського району Полтавької області, кадастровий номер 532208200:00:001:0732 ( а.с.14). 07 березня 2017 року [PERSON] направила до ТОВ АФ «Добробут» копію свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.12.2016 року, копію Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 10.12.2016 року та заяву, в якій повідомила, що вона є новим власником земельної ділянки кадастровий номер 532208200:00:001:0732 та прохала розірвати укладений договір оренди (а.с.16). 05 травня 2017 року у відповідь на заяву [PERSON] ТОВ АФ «Добробут» повідомило, що підстави для розірвання договору оренди землі відсутні (а.с.17). Із відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається, що [PERSON] дохід від оренди землі ТОВ АФ «Добробут» не нараховувався (а.с.50). Направлення [PERSON] 29.08.2018 року листа про необхідність укладення додаткової угоди до договору оренди землі в зв`язку із зміною власника земельної ділянки (а.с.91-92) свідчить про те, що ТОВ АФ «Добробут» знало про перехід земельної ділянки до нового власника, однак не свідчить про те, що ТОВ АФ «Добробут» виконало умови договору. Крім цього, ні чинним законодавством, ні умовами договору не передбачено укладення додаткової угоди в разі зміни власника земельної ділянки. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він знайомий із [PERSON] . Оскільки він раніше працював у ТОВ АФ «Добробут», а тому знав де проводиться виплата орендної плати, [PERSON] попрохала його відвезти до офісу для отримання коштів. Восени 2018 року [PERSON] показував позивачу де знаходиться каса для виплати коштів. Після звернення до каси [PERSON] кошти не отримала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що працює в ТОВ АФ «Добробут». Чи зверталась [PERSON] до товариства з метою отримання коштів за орендну плату вона не пам`ятає. Бухгалтерія товариства видає кошти в разі наявності відомості або касового ордеру на видачу коштів. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України (далі - ЗК України), Цивільним кодексом України (далі - ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Оренда - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду у разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, у разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У пункті 10.1. постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 912/1385/17 зазначено, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 зазначено, що «зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У пункті «д» частини першої статті 141 ЗК України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться». Згідно з пунктом 4 частини другої статті 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання. Частиною першою статті 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Судом встановлено, що договором оренди землі, який є предметом спору по даній справі, визначено, що орендодавець може отримати плату за користування землею в касі товариства, на основний картковий рахунок або ж у натуральній формі. Позивач, [PERSON] у 2018 році зверталась до каси ТОВ АФ «Добробут» з метою отримання орендної плати за користування землею, однак кошти не отримала. Крім цього, суду не надано доказів щодо вчинення дій з боку відповідача для належного виконання ним обов`язку щодо сплати орендної плати у строки та розмірах, передбачених умовами договору оренди, зокрема, шляхом надіслання орендної плати за місцем проживання орендодавця або шляхом внесення належних орендодавцю грошей у депозит нотаріуса. Таким чином судом встановлено, що [PERSON] своєчасно повідомила ТОВ АФ «Добробут» про зміну власника земельної ділянки. У відповідача виник обов`язок виплати орендної плати [PERSON] у 2017 році, однак відповідачем порушено взяті на себе за договором оренди землі зобов`язання щодо сплати орендної плати. Оренда плата за 2017 рік та 2018 рік не виплачена, грошові кошти не внесені на депозит нотаріуса. Лист ТОВ АФ «Добробут» до [PERSON] про необхідність явки останньої для отримання орендної плати (а.с.74) не є належним доказом по справі, оскільки лист направлено 11 квітня 2019 року, а позивач обґрунтовує позов несплатою орендної плати за 2017 та 2018 роки. Враховуючи, що судом встановлено систематична невиплата орендної плати позивачу, то договір оренди землі слід розірвати. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із ТОВ АФ «Добробут» на користь позивача слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 768, 40 грн.

Outcome: approved