Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

10 серпня 2021 року Кондратюк Ірина Василівна - представник Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (далі КП «ХТМ») звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь КП «ХТМ» заборгованість за послуги з теплопостачання в сумі 49 793, 75 грн., інфляційні витрати у сумі 2502, 13 грн.; 3 % річних у сумі 1082, 79 грн., судові витрати. Позовна заява мотивована тим, що КП «ХТМ» надає послуги з централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання. Відповідач є споживачем вказаних послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS] . КП «ХТМ» направляло відповідачу лист з пропозицією укласти договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. В порушення вимог чинного законодавства остання свого обов`язку щодо своєчасної оплати за надані комунальні послуги з теплопостачання належним чином не виконувала, внаслідок чого має перед позивачем заборгованість за надані послуги за період з 01 серпня 2001 року по 30 червня 2021 року в розмірі 49 793 грн 75 коп. В зв`язку з наявністю заборгованості на прострочену суму позивачем також нараховані інфляційні витрати та 3% річних. У судове засідання представник позивача не з`явився. В матеріалах справи міститься заява, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час та місце його проведення повідомлялась належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання. 05 жовтня 2021 року представник відповідача [PERSON] адвокат Дерев`янко Д.В. подав до Дзержинського районного суду м. Харкова відзив, в якому просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та застосувати строк позовної давності. Обґрунтовуючи відзив зазначив, право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав за відповідачем 18 лютого 2016 року. Датою реєстрації місця проживання відповідача за вищевказаною адресою є 26 вересня 2019 року. Заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року позов [PERSON] було задоволено, усунено останній перешкоди у користуванні належною їй на праві власності квартири [ADDRESS] шляхом вселення її у вищевказану квартиру. Лише 02 листопада 2021 року відповідач фактично змогла потрапити до своєї квартири. При обстеженні квартири відповідачем було з`ясовано, що стан квартири не житловий, відсутнє підключення до мережі електропостачання та опалення, холодної та гарячої води, в квартирі відсутні радіатори опалення. Факт відключення гарячої води шляхом перекриття вентиля на водопроводі гарячого водопостачання з наступним його опломбуванням підтверджується актом обстеження системи теплоспоживання житлового приміщення № 73/10564 від 05 березня 2021 року. 17 листопада 2021 року [PERSON] - представник КП «ХТМ» подала до Дзержинського районного суду м. Харкова відповідь на відзив, в якому вказала, що з відзивом на позовну заяву не погоджується, вважає його не обґрунтованим та безпідставним. Обґрунтовуючи відповідь на відзив зазначила, що відповідно до відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, наданих відповідачем [PERSON] , 18 лютого 2016 року зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідачем не надано жодного акту-претензії як доказу надання послуг неналежної якості, та того, що у неї виникло право на перерахунок, який відповідно до законодавства України можуть отримати споживачі послуг в разі надання послуг неналежної якості. Житловий будинок по [ADDRESS] обладнаний централізованою системою теплопостачання, квартира належить відповідачу на праві власності і є невід`ємною частиною житлового будинку, тому послуги з теплопостачання надаються, зокрема, і в квартиру відповідача. Крім того, у КП «ХТМ» відсутні докази, документи, про правомірність відключення внутріквартирної системи опалення в квартирі відповідача. Враховуючи вищенаведене та на підставі документів, які знаходяться у справі, представник КП «ХТМ» вважає, що нарахування за опалення та гарячу воду по [ADDRESS] проводяться згідно з діючим законодавством України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та є споживачем послуг з опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, які надаються Комунальним підприємством «Харківські теплові мережі» за вказаною адресою. Відповідно до статті 68\~ЖК Української\~РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Приписами пункту 5 частини другої статті 7\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до пунктів 30, 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги в установлені договором строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води та теплової енергії, або до затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 10\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» ціни (тарифи) на житлово-комунальні послуги встановлюються за домовленістю сторін, крім, випадків, коли відповідно до закону ціни (тарифи) є регульованими. У такому разі ціни (тарифи) встановлюються уповноваженими законом державними органами або органами місцевого самоврядування відповідно до закону. Відповідно до статті 162\~ЖК Української\~РСР плата за комунальні послуги у жилому приміщенні, що належить громадянинові, береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами, у строки, визначені угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги. Відповідно до положень Постанови Національної\~комісії,\~що здійснює\~державне регулювання\~у сферах\~енергетики та\~комунальних послуг\~від 31\~березня 2015\~року №\~1171\~«Про встановлення\~тарифів на\~послуги з\~централізованого опалення\~та послуги\~з централізованого\~постачання гарячої\~води,\~що надаються\~населенню суб`єктами\~господарювання,\~які є\~виконавцями цих\~послуг» встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню КП «Харківські теплові мережі». Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними, а відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. На підставі викладеного, у відповідача виникли зобов`язання щодо сплати заборгованості за надані комунальні послуги. Не укладення письмового договору про надання послуг не є підставою для звільнення відповідача як споживача від оплати відповідних послуг. Аналогічну правову позицію викладено в постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 221/515/15-а, згідно з якою, споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, і відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг в такому випадку не може бути підставою для звільнення споживача від їх оплати у повному розмірі, а також в постанові Верховного Суду від 18 березня 2019 року у справі № 210/5796/16-ц. Відповідно до положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтями 610, 612 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного суду, викладеної у постанові від 07 липня 2020 року у справі № 7128916/17-ц, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах (частина перша статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року). Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Крім того, відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 року у справі № 6-59цс13. З матеріалів справи встановлено, що відповідач належним чином свої зобов`язання щодо оплати послуг з теплопостачання не виконувала, плату за спожиті послуги у повному обсязі не вносила, внаслідок чого утворилась заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2001 року по 30 червня 2021 року в розмірі 49 793 грн 75 коп. Обґрунтування зазначеної заборгованості міститься у розрахунку (додається), де зазначено інформацію щодо об`єму поставлених відповідачу послуг, їх вартість, згідно встановлених тарифів, а також відображено всі здійснені відповідачем оплати. Згідно зі 67\~ЖК Української\~РСР плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до статті 68\~ЖК Української\~РСР наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно зі статтею 626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629\~ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно зі статтею 526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 623\~ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до частиною другою статті 625\~ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Відповідно до частини першої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Статтею 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України. Згідно з частинами першою, другою, п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). У зв`язку із простроченням відповідачем сплати комунальних послуг КП «ХТМ» нараховано 2502 грн 13 коп. інфляційні витрати та 1082 грн 79 коп. - 3% річних від простроченої суми. Наведені обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме, розрахунком заборгованості, розрахунком 3 % річних та інфляційних втрат. За таких обставин, суд доходить висновку про те, що під час розрахунку заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання позивачем застосовані нормативно-правові акти, які підлягають застосуванню. Позивачем також правильно застосовані приписи статті 625\~ЦК України щодо зобов`язання боржника сплатити інфляційні втрати та 3% річних в разі прострочення виконання грошового зобов`язання. У частині першій статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (частина перша статті 611 ЦК України). З зазначеного розрахунку вбачається, що за вказаний період позивачем пропущений строк позовної давності, встановлений статтею 257 ЦК України. Згідно частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно до частини першої статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до частини першої статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється у три роки. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина перша статті 267 ЦК України). Оскільки, представник відповідача [PERSON] - [PERSON] заявив клопотання про застосування позовної давності, позовні вимоги КП «ХТМ» в частині стягнення заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2001 року по 31 липня 2018 року задоволенню не підлягають, у зв`язку із пропуском позивачем строків позовної давності. Судом встановлено, що заборгованість відповідача за надані послуги з теплопостачання за період з 01 серпня 2018 року по 30 червня 2021 року складає 24 836 грн 87 коп, інфляційні витрати - 2502 грн 13 коп, три відсотки річних - 1082 грн 79 коп. Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Матеріали справи свідчать, що позивачем при поданні позовної заяви сплачений судовий збір в сумі 2270,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 5292, який підлягає стягненню з відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, з [PERSON] на користь КП «ХТМ» підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1208 грн 67 коп, пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial