Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

11.02.2020 позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, у якій просить суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою 05.10.1992, зареєстрований Виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, актовий запис №3. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, вони мають різні погляди на сімейне життя, відсутнє взаєморозуміння. Шлюбні відносини між ними припинились з 2002 року. Вважає, що сім`я розпалася остаточно та її збереження не можливе. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідачка відмовляється розірвати шлюб в органах ДРАЦС. Майнових претензій до відповідачки не має. Просив понесені судові витрати покласти на позивача. За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 10.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О. Ухвалою суду від 15.09.2020 вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання позивач не з`явився, належним чином повідомлений про час, дату та місце його проведення. 02.10.2020 до суду подав заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, а судові витрати покласти на нього. Відповідачка у судове засідання також не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином за місцем реєстрації, поштове повідомлення повернулося до суду із відміткою, що особа відсутня за вказаною адресою. Жодних заяв та клопотань до суду не надала. У встановлений судом строк, правом на надання відзиву не скористалася. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Враховуючи вищевикладене, відповідачку слід вважати такою, що належно повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Таким чином, відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Вивчивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 05.10.1992 перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Демидівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] , повторно виданим 31.10.2019 Овруцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.3). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Подружні стосунки та спільне проживання сторони фактично припинили з 2002 року. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС неможливо через відмову відповідачки. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачкою. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Частиною 2 статті 104 СК України визначено, що підставою припинення шлюбу є його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки з 2002 року. Позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, має чітку та однозначну позицію з цього питання, а відповідач не надала відзиву та жодних заперечень проти позову. Сторони тривалий час проживають окремо. Суд прийшов до висновку, що сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, а відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим, надання строку для примирення є недоцільним, отже, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч. 3 ст. 115 СК України). Відповідно до ст. ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом із тим, позивач у своїй заяві просить судові витрати покласти на нього. Враховуючи позицію позивача в частині розподілу судових витрат, судові витрати по стягненню судового збору необхідно віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved