Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

12.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Із позову вбачається, що 22.04.2009 року між позивачем та відповідачем по справі був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них є діти: донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Діти знаходиться на утриманні позивачки. Просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку, щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення цього позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій справу просила розглядати без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву, в якій справу просив розглядати без його участі, з позовними вимогами позивача згоден. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини у позивача та відповідача народилася дитина - донька [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження дитини у позивача та відповідача народилася дитина - син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки, виданої Комітетом мікрорайону №6 Краматорської міської ради, позивачка проживає разом з дітьми (а.с. 9). Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 N 3 за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При таких обставинах, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини усіх видів доходу відповідача, щомісяця, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved