overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

11 липня 2018 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою в якої вказав, що 05 червня 2012 року між банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у сумі 3800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 115838.40 грн. та судовий збір. В судове засідання представник позивача не зявився, але направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у відсутність їхнього представника. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином отримав позов та матеріали до нього, з позовом погоджується. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах,\~ встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 05 червня 2012 року відповідач [PERSON], [INFO] (код [NUMBER]) отримав кредит у сумі 3800.00 гривень\~у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобовязання по вищевказаному кредитному договору виконав, що підтверджується підписом у заяві. Відповідач свої зобовязання по кредитному договору не виконує. Станом на 31 березня 2018 року сума заборгованості за вищевказаним кредитним договором складає: - заборгованість за кредитом 3999.30 грн.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 107291.66 грн.; -заборгованість за пенею та комісією 4547,44 грн.; А всього сума заборгованості по вищевказаному кредитному договору становить 115838,40 грн. Розрахунок заборгованості по кредитному договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 1762 грн., а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

11 липня 2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання свого батька [PERSON], [INFO] недієздатним, оскільки він страждає на ішемічний атеротромболітичний інсульт в лівій гемосфері головного мозку в руслі ЛСМА, правосторонній глибокий геміпарез, внаслідок чого він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та суду надав пояснення, аналогічні тим, що викладені у його заяві, просив заяву задовольнити. Представник органу опіки в судовому засіданні вважав за необхідне заяву задовольнити. Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона, внаслідок хронічного, психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Судом встановлено, що згідно висновку судово-психіатричної експертизи за № 389 від 15.08.2018 року [PERSON], [INFO], виявляє ознаки психічного розладу у вигляді деменції внаслідок органічного ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, гіпертонічна хвороба, інсульт). Внаслідок чого він не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. На підставі викладеного, згідно ст. 39 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-12 00:00:00

11 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 25 лютого 2017 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 09. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем [PERSON] та вказав, що шлюбні відносини між сторонами припинено, спільного господарства не ведуть та спільно не проживають, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач до суду не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином. Відзив чи доказів на спростування позовних вимог до суду не направляла. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 25 лютого 2017 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Володарським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 09, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 243499 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що стверджено свідоцтвом про народження серії І-ОК № 356455 (а.с.7), яка перебуває на утриманні позивача, що стверджено довідкою, яка видана виконавчим комітетом Біліївської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.8). Позивач причиною розірвання шлюбу зазначив те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, сторони разом не проживають та спільного господарства не ведуть, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

11 липня 2018 року, позивач, [PERSON], звернувся до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 12 грудня 2012 року між ним та [PERSON] зареєстрований шлюб. Мають одну спільну неповнолітню дитину. Майнового спору в сторін не виникає. Сторони припинили спільно проживати та вести господарство у лютому 2018 року. Життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, в звязку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Ухвало судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 липня 2018 року провадження по справі відкрито та по справі призначено підготовче судове засідання. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій підтримав позов та прохав розглянути справу без його участі. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, однак подала до суду заяву, в якій прохала розглянути справу в її відсутність. Позов визнала. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON].\~ Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 12 грудня 2012 року у Київському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Ботюк) [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 741. Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження\~\~\~\~\~\~\~\~ шлюбу неможливе, оскільки сторони у лютому 2018 року припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Спору про спільне майно у сторін не має. Сторони мають одну спільну малолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.9) та спору про місце її проживання не має. В звязку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач після розірвання шлюбу бажає мати прізвище [PERSON], а тому враховуючи вище викладене, суд вважає, що після розірвання шлюбу відповідача слід і надалі іменувати цим прізвищем. Крім цього, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позову до суду позивач сплатив на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн, а тому дані кошти слід стягнути із відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-01 00:00:00

11 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 09 жовтня 2009 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1991. Від шлюбу у них є неповнолітня дитини [PERSON], [INFO]. Зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачкою у них не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Сімя на сьогоднішній день існує формально, зберегти сімю неможливо, оскільки між ними остаточно втрачено почуття кохання та поваги одне до одного. Подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження шлюбу неможливе та суперечитиме його інтересам. Просить шлюб розірвати. Ухвалою судді від 23 липня 2018 року відкрито загальне провадження у справі та призначено до підготовчому судовому засіданні. В підготовче судове засідання позивач не зявився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Представник позивача в підготовчому судовому засіданні підтримала позов. Відповідачка в підготовчому судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, з урахуванням ст. 200 ч. 3 ЦПК України, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення з наведених нижче підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 09 жовтня 2009 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом №1991, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-МИ №094571 (а.с.6). Від шлюбу у сторін є одна неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом (а.с.7). Причиною розірвання шлюбу є непорозуміння, різні погляди на життя, несумісність характерів, що призвело до розпаду сімї. На примирення сторони не згідні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, в звязку з чим шлюб належить розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

11 липня 2018 року позивач, [PERSON], звернулась до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій вказує, що 11 лютого 2006 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони припинили спільно проживати та вести господарство і відновлювати шлюбні стосунки не бажають, в звязку із чим позивач прохає суд даний шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Ухвалою судді Кобеляцького районного суду Полтавської області від 18 липня 2018 року провадження по даній справі відкрито та по справі призначено підготовче засідання. Позивач, [PERSON], будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила, однак подала до суду заяву, в якій підтримала позов та прохала його задовольнити. Справу прохала розглядати без її участі. Відповідач, [PERSON], будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій прохав розглянути справу без його участі. Позов визнав повністю. Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 11 лютого 2006 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON] (до шлюбу Богомол) [PERSON], [INFO], зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 09. [PERSON] та [PERSON]\~ є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.6). Суд, вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки сторони припинили шлюбні стосунки і відновлювати їх не мають наміру. Спору про спільне майно та про місце проживання неповнолітніх дітей у сторін не має. В звязку з вище викладеним, відповідно до ст. 112 СК України шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи думку позивача, суд вважає, що після розірвання шлюбу [PERSON] слід надалі іменувати прізвищем [PERSON]. Крім цього, відповідно до ч.2 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача, а тому із [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути сплачений за подання позовної заяви судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

11 липня 2018 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON]на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.11.2010 року, в сумі 19 987 грн. 44 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 03.11.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5-9). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 25.06.2018 року має заборгованість - 19 987 грн. 44 коп., яка складається з: -4894,73 грн. - нараховано відсотків за користування кредитом; -15467,56 грн. - нараховано пені; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківськиї послуг: -500,00 грн. - штраф (фіксована частина); -927,97 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 19 987 грн. 44 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON]на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 03.11.2010 року, в сумі 19 987 грн. 44 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

11 липня 2018 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.11.2010 року, в сумі 45 327 грн. 39 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином була повідомлена про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 08.11.2010 року відповідач отримала кредит у розмірі 25 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.06.2018 року має заборгованість - 45 327 грн. 39 коп., яка складається з: -2911,50 грн. - тіло кредиту; -17424,32 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -22356,93 грн. - нараховано пені; А також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: -500 грн. - штраф (фіксована частина); -2131,64 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 45 327 грн. 39 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 08.11.2010 року, в сумі 45 327 грн. 39 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

11 липня 2018 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» в особі представника позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.01.2014 року, в сумі 10 800 грн. 50 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, не повідомивши суду про причини неявки, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про день та час судового засідання, зокрема, і через оголошення на сайті «Судова влада». Судом встановлено, що 30.01.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 4327,68 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18%. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.4). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 18.06.2018 року має заборгованість - 10 800 грн. 50коп., яка складається з: -3176,55 грн. - заборгованість кредитом; -2287,50 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; -4790,64 грн. - заборгованість за комісією та пенею; -545,81 грн. - штраф відповідно п.2.2 Генеральної угоди. Отже, заборгованість до стягнення становить - 10 800 грн. 50коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 30.01.2014 року, в сумі 10 800 грн. 50коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved