Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

11.03.2021 [PERSON] звернулась до Святошинського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось. На даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть, мають окремий бюджет. Зазначає, що з листопада 2016 року вони не підтримують сімейних стосунків, подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Ухвалою судді Святошинського районного суду м.Києва від 16.03.2021 матеріали цивільної справи направлені за підсудністю до Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області. Ухвалою судді від 25.06.2021 вказана позовна заява прийнята до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 26.07.2021 до суду надійшла заява [PERSON] про розгляд справи у її відсутність, поданий позов підтримує, просить стягнути з відповідача судовий збір, прізвище після розірвання шлюбу просить їй не змінювати. Від відповідача [PERSON] 26.07.2021 до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, на розлучення згоден. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 30.10.2015, судом встановлено, що сторони 30.10.2015 зареєстрували шлюб, актовий запис №1457 (а.с.2). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернулась до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до статті 51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені нею в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились. Приймається до уваги судом і та обставина, що сторони будь-якого бажання щодо примирення та збереження сім`ї не висловили. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позов задоволено в повному обсязі, приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 грн.

Outcome: approved