Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

11.09.2020 позивачі звернулися до Києво-Святошинського районного суду із позовом до відповідача, в якому просили останнього не чинити їм перешкод брати участь у вихованні та спілкуванні з онукою - [PERSON] , [INFO] , визначивши бажані для них способи. У обґрунтування позову зазначили, що їхня донька, [PERSON] орієнтовно з 2012 року стала проживати [PERSON] . І в подальшому такі переїхали до Києва. [INFO] у їхньої доньки та [PERSON] народилась дочка [PERSON] . [INFO] дочка [PERSON] померла. І після її смерті відповідач став чинити перешкоди позивачам у спілкуванні з онукою, а саме : спілкування з дитиною надавалось лише у місті Києві на прохання позивачів, але за певних умов, а у місті Івано-Франківську лише при бажанні відповідача. При цьому, він постійно змінював свою думку, а відповідно і домовленості щодо часу та місця проведення зустрічей, забирав дитину набагато раніше від досягнутих домовленостей. Кожні наступні рази умови зустрічей надання дитини для спілкування змінювались і це не гарантувало можливості спілкування з дитиною. Так, 20.06.2020 позивачі просили відповідача про зустрічі з дитиною. Так, 20.06.2020 позивачі просили відповідача про зустріч з дитиною, але такий відмовив, назвавши причину, що його не влаштовує формат їхнього спілкування. На запитання, коли вони зможуть побачити дитину, відповідач відповів, що це буде залежати від поведінки позивачів. 27.06.2020 позивачі спробували в котрий раз домовитися, але знову отримали відмову. 4-5 липня 2020 року позивачі за попередньою домовленістю з відповідачем, приїхали у місто Київ для спілкування з дитиною, але всупереч домовленостям, відповідач дозволив спілкування з дитиною позивачам лише декілька годин в його присутності. Домовитись про подальші відвідини не вдалось, у зв`язку з чим їм довелось повернутись у місто Івано-Франківськ. 06.08.2020 приблизно о 20 год. позивачі випадково зустріли відповідача на вулиці в м. Івано-Франківськ. На їхнє прохання, щоб дитина поїхала до позивачів на спілкування, відповідач відповів категоричною відмовою. Звертають увагу, що неодноразові спроби домовитись в онлайн режимі, чи безпосередньо із відповідачем про конкретні умови спілкування з дитиною не дали жодних результатів. На момент подання позову, відповідач не виходить на зв`язок та не дає жодної можливості на проведення часу позивачів з онукою. Між сторонами не досягнуто згоди щодо часу та способів спілкування позивачів з дитиною, що порушує їхні права. З метою вирішення цієї конфліктної ситуації позивач 1 звернулася на гарячу лінію Києво Святошинської районної державної адміністрації Київської області, на що отримала роз`яснення про право звернення до суду. Заявлено про орієнтовний розрахунок витрат на правову допомогу у сумі 20\~000 грн. 18.12.2020 згідно протоколу автоматичного розподілу між суддями, справу передано у провадження головуючої Кіндратишин Л.Р. 23.12.2020 відкрито провадження у справи, призначено до розгляду у загальному позовному провадженні, залучено до участі у справі у якості третьої особи орган опіки та піклування виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради. 11.02.2021 від представника відповідача адвоката Сліпенчук Н.А. надійшов відзив про відмову у задоволені позову( а.с. 134-139 т.1). Такий мотивований тим, що на противагу твердженням позивачів, із змісту відповіді на адвокатський запит, наданої директором Дитячого садка «Мозайка» ( ТОВ «Новософіївський ліцей») Турчак І.І. вбачається, що інші члени родини ( дідусь [PERSON] , бабуся [PERSON] ) дитину у дитячому садку не відвідували та у контакт з директором не вступали. Вважає, що на основі системного аналізу норм Сімейного кодексу України, слід зробити висновок, що саме невиконання рішення органу опіки та піклування є обґрунтованою підставою для звернення до суду та слугує підтвердженням вчинення перешкод відповідачем. При цьому, відповідного висновку не надано. Вважає, що позивачі вводять в оману суд з приводу наявності спору між сторонами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у її вихованні. Відповідач підтримує їхнє спілкування, однак з першочерговим додержанням інтересів дитини. Просить врахувати його позицію як батька. Проведення зустрічей діда та баби повинно відбуватись виключно за місцем фактичного проживання батька та у присутності останнього. Оскільки у протилежному випадку такі побачення можуть негативно вплинути на психоемоційний стан дитини. Зазначене обумовлено тим, що між бабою, дідом та дитиною відсутній стійкий психологічний зв`язок і дитина з огляду на її вік і тривале проживання з батьком ( та матір`ю до моменту її смерті), повноцінно не сприймає бабу та діда. Особлива емоційна близькість між дитиною та батьком підтверджується психолого-педагогічною характеристикою вихованці Дитячого садка «Мозайка» [PERSON] . Щодо того, що позивачі вказують, що відповідач почав чинити перешкоди у спілкуванні з дитиною після смерті матері останньої, однак до вказаного моменту баба та дід не проявляли жодних спроб брати участь у вихованні дитини. Після смерті матері дитини, позивачі почали проявляти інтерес до останньої, відображаючи на онуці свої моральні страждання від втрати дочки. Як вбачається з вказаної вище характеристики, дівчинка дуже емоційна, з чутливою нервовою системою, що пов`язано з травмою від втрати матері. Кожна подія не тільки привертає її увагу, але і глибоко зачіпає, ранить. Саме тому присутність батька при побаченнях позивачів з онукою за місцем проживання відповідача дозволить відчувати себе у безпеці та у звичному для дитини середовищі. Способи участі позивачів у вихованні та спілкуванні з дитиною, перелічені у прохальній частині позову, визначені виключно на їхній розсуд, без врахування інтересів дитини. Такі передбачають необхідність внесення значних змін у звичний графік життя дитини та відповідача, які фактично неможливо реалізувати на практиці. Враховуючи, що дитина відвідує садок, у дошкільних навчальних закладах відсутні канікули. Щодо проведення дитиною різдвяних та великодніх свят у баби та діда, то така вимога суперечить ставленню відповідача до релігії. Дитину він виховує відповідно до своїх переконань, тому вказаний спосіб участі у вихованні суперечитиме вже сформованому ставленню дитини до релігії, що може негативно позначитись на її психіці. Стосовно необмеженого спілкування засобами телефонного, поштового та іншого зв`язку, то вважають за необхідне визначити відповідне спілкування шляхом телефонного зв`язку протягом 30 хв. щонеділі. Вважають за можливе визначити позивачам особисті зустрічі з дитиною з 15 год до 18 год. суботи один раз у два місяці за місцем проживання відповідача або у будь якому іншому місці, попередньо погодженому сторонами, але у будь-якому випадку присутності батька. А також встановити позивачам обов`язок пред`явлення негативного плр-тесту перед особистими зустрічами з дитиною протягом терміну дії карантинних обмежень. Визначено попередній орієнтовний розрахунок витрат на правничу допомогу в сумі 20\~000 грн. 18.02.2021 подано відповідь на відзив, де зокрема зазначено, що позивачі неодноразово відвідували дитину у садку. При цьому мали дозвіл від батька про побачення, в тому числі дозвіл забрати [PERSON] із собою. Позивачі відвідували дитину : 07.09-15.09.2019, 12.10.-20.10.2019 у м. Івано-Франківську, 27.12.2019 свято Нового року у садочку у м. Києві. 05.01.-11.01.2020 у м. Івано-Франківську. 14.02.2020 у м. Києві, 03.03.2020 день Матері у садочку м. Києві, 06.07.2020- у м. Києві, 07.08.2020 у м. Івано-Франківську ( а.с. 155-159). Не погоджуються із твердженнями сторони відповідача про те, що у дитини відсутній зв`язок з дідом та бабою, таке є лише припущеннями. Позивачі ніколи не підвищували голос при дитині, чи якось зневажливо ставились, чи говорили про батька. Разом з тим, при цьому з боку відповідача, виникає сильне роздратування, що в подальшому впливає на відносини батька з дитиною та позивачами. Навчальний рік у дошкільних закладах освіти розпочинається з 01 вересня та закінчується 31 травня наступного року. Літній період розпочинається з 01 червня та закінчується 31 серпня. Проведення ПЛР-тестів є недоцільним, оскільки позивачі не ведуть активного соціального життя, напротивагу цьому саме дитина відвідує садочок, а відповідач працює. Щодо визначення зустрічей під час релігійних свят, то таке немає зв`язку з нав`язуванням з релігійних переконань. Такий період є вихідним, тому це додаткова можливість побачитись з онукою. Запропонований графік спілкування з дитиною жодним чином не відповідає інтересам дитини, оскільки фактично видаляє їх з життя. Також просять взяти до уваги те, щоб доїхати до Києва з Івано-Франківська в один бік, слід витратити 9 годин. Ухвалою суду від 11.05.2021 до участі в справі у якості третьої особи залучено виконавчий комітет Борщагівської сільської ради Бучанського району як органу опіки та піклування, органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, зобов`язано такий надати висновок з приводу розв`язання спору( а.с.13-14 т.2). 04.03.2021 від адвоката Сліпенчук Н.А. надійшли заперечення на відповідь на відзив ( а.с. 205-207 т.1). 12.05.2021 від органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надійшов висновок щодо встановлення порядку участі у спілкуванні з онукою та рішення, яким його затверджено ( а.с.20-27 т. 2). 30.06.2021 від Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області служби у справах дітей надійшов висновок щодо визначення порядку спілкування [PERSON] та [PERSON] з онукою [PERSON] ( а.с. 50-53, 80-83 т. 2). 05.07.2021 надійшла заява про зміну предмету позову, одна така позивачами залишена без розгляду. 08.07.2021 надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову, так як вважають таку по суті новим позовом. 13.07.2021 подана заява про зміну предмету позову, де позивачі просили усунути перешкоди у спілкуванні з дитиною та встановити наступні способи : з моменту набрання рішенням законної сили : останні вихідні дні місяця з періодичністю через місяць, з 11 год. 00 хв. суботи до 20 год. 00 хв. неділі в межах міста Києва у місці відмінному від місця проживання [PERSON] за вибором [PERSON] та/або [PERSON] , без присутності третіх осіб, в тому числі і батька; останні вихідні четвертого та десятого місяців року, з 20 год. п`ятниці до 10 год. 30 хв. понеділка у місці проживання позивачів , без присутності третіх осіб, в тому числі і батька; 40 днів канікулярного періоду на рік за вибором позивачів без присутності третіх осіб у тому числі і батька. Сторони мають право погодити дні канікулярного перебування дитини. У випадку недосягнення такої згоди, дитина повинна перебувати з позивачами з 20 год. двадцятого дня літніх канікул по 10 год. 30 хв. п`ятдесятого дня літніх канікул, а також 20 год. п`ятого дня зимових канікул; кожен другий рік, що передує [PERSON] і до 10:30 год. четвертого дня різдвяних свят, а також з 20 год. дня, що передує Великодню ( Пасці) і до 10:30 четвертого дня Великодніх свят у місці проживання позивачів, без присутності третіх осіб та батька; необмежене спілкування засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між позивачами та онукою; дні народження онуки, святкові заходи у навчальних закладах, освітньо-культурні заходи, державні свята за можливості позивачів, в місці перебування дитини, у випадку незапланового перебування позивачів у Києві, або дитини у місці знаходження позивачів за домовленістю сторін. При цьому, позивачі зобов`язанні забрати та повернути онуку у місце її постійного проживання у вказаний час. 13.07.2021 надійшли додаткові пояснення від позивачів, позивачі вважають правильним способом захисту не роботи залежним рішення від відповідача та не зазначати у графіку спілкування з онукою, що вона має відбуватися за домовленістю з батьком, за домовленістю сторін та/або у місці погодженому з батьком. 13.07.2021 ухвалою суду прийнято заяву про зміну предмету позову в редакції від 13.07.2021. Ухвалою суду від 13.07.2021 у клопотанні адвоката відповідача [PERSON] про витребування доказів медичної документації щодо стану здоров`я позивачів відмовлено. 22.07.2021 від адвоката Сліпенчук Н.А. надійшов відзив на заяву про зміну предмету позову. Зокрема зазначено, що самі позивачі не заперечують, що бачаться з дитиною та спілкуються, тому не можна говорити про перешкоди. Проведення зустрічей повинно відбуватись виключно за місцем фактичного проживання батька і у його присутності. 28.07.2021 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. 08.12.2021 від позивачів надійшло клопотання про розподіл судових витрат, судового збору та витрат на правничу допомогу. Позивачі та їхній представник адвокат Грица І.Ю. позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві, відповіді на відзив, додаткових поясненнях. Представник позивача адвокат Грица І.Ю. додав, що перешкоди з боку відповідача існували та існують, Звертає увагу, що відповідача заблокував дзвінки від позивачів, заблокував їх у соціальних мережах. Забезпечення домовленості щодо побачень, порушується з боку відповідача. Таким чином втрачається гарантії щодо можливості побачень. Допита як свідок позивач [PERSON] дала суду покази про те, що відповідач є батьком внучки. Їхня донька проживала з ним у цивільному шлюбі. Між існують непорозуміння. 01.06.2019 дочка попросила їх про допомогу, оскільки була важко хвора. З цього часу вона з чоловіком опікувалися онукою, забирали її із садочку, перебували у клініці з донькою та онучкою. [PERSON] без застережень залишав онуку з ними. [PERSON] мав претензії до неї та її чоловіка. Декілька раз виганяв їх з квартири. Після першої хімії сказали, що донька помирає. [INFO] вона померла. Вони хотіли, щоб [PERSON] була з ними, відповідач ставив сої умови, часто їх не дотримувався. Катя любить річку, ліс, і вони їй це можуть дати. Влітку 2021 у них була домовленість про зустріч у Києві на 10 год.. Та спізнившись на 30 хв., вже не застали відповідача. Через деякий час, коли їм вдалось зустрітись, відповідач повідомив, що у нього з дитиною інші плани. Напередодні річниці смерті [PERSON] , вони зустріли відповідача у м. Івано-Франківську, однак провести час дитиною їм не вдалось, оскільки відповідач заявив про інші плани. [INFO] на день народження [PERSON] , вони поїхали в садок, однак її там не було. О 14 год., у [PERSON] були справи і він впустив їх поспілкуватись з 10 чи то 11 год. до 14 год. Дитина просила їх не їхати. Однак, вони були змушені піти від дитини. 14 лютого були у Києві, як домовлялись два дні, для цього винайняли квартиру. Однак [PERSON] поставив умову, щоб о 21 год. [PERSON] була дома, таку умову вони виконали. Вони бажали бути присутніми на новорічному святі у садочку. Відповідач повідомив, що таке відбудеться 31 грудня, вони розуміли, що це неправда. І відвідали це свято 25-26 січня. Причин конфліктів з відповідачем не пригадує. Їхні ( позивачів) відносини з донькою були різними. Зіпсувались протягом останніх двох років. Після засідання комісії опікунської ради, їм не вдалось побути з онукою, так як було домовлено, оскільки вона ( [PERSON] ,) почала себе погано почувати, виникли проблеми з ногою. Що стосується безпеки дитини з приводу поїздок у автомобілі, то [PERSON] не заперечував, коли дитина їздила без крісла безпеки в клініку. При цьому, вона особисто дбала про безпеку дитини, тримаючи її руками. Допитаний як свідок позивач [PERSON] дав суду покази про те, що перебуває з відповідачем у нейтральних відносинах. Він, [PERSON] , працює приватним підприємцем, має вільний графік роботи, і зможе у будь-який час перебувати з онукою, забезпечити її безпеку. [PERSON] дає вказівки стосовно харчування онуки і вони намагаються дотримуватись цих вимог. Відповідач заблокував їх у всіх засобах зв`язку. На їхні дзвінки та повідомлення відповідач не відповідає. Вони їздили у місто Київ заради побачень із дитиною, однак боялись інших планів відповідача. Відповідачу не подобався формат їхніх зустрічей та їхнє відношення до нього. Вони мали зв`язок із садочком, де була [PERSON] . Цікавились нею та станом її здоров`я. Під час зустрічей з дитиною, коли присутній [PERSON] дитина себе по іншому поводить. Коли [PERSON] було два роки, відповідач часто залишав її, однак наданий час чомусь проти спілкування. У нього з відповідачем конфліктів не було, так як він терпів його витівки. Представник відповідача адвокат Сліпенчук Н.А. проти позову заперечила, вказавши про його безпідставність. Зокрема, що зазначила, що перешкод у спілкуванні позивачам з онукою не чиниться. При цьому, позивачі забувають про пріоритет відносин батька з дочкою. Їхні зустрічі без батька не можуть забезпечити безпеку дитини, враховуючи вік позивачів, нівелюється безпека дитини, зважаючи в свою чергу на вік дитини. Визначені способи участі позивачів, не будуть переслідувати якнайкращі інтереси дитини, зокрема з огляду на відсутність стійкого психоемоційного зв`язку. Також, позивачі не враховують побажання батька щодо вимог до харчування дитини. А вимоги щодо перебування дитини у позивачів під час релігійних свят суперечить переконанням відповідача. Відповідач [PERSON] позову не визнав. Пояснив, що не забороняє бачитись позивачам з [PERSON] , не чинить опір, готовий йти на компроміси. До березня 2019 року позивачів не було у житті дитини, один раз лише допомагали перевозити речі в Київ. Їхнє входження в її життя повинно бути ревалентним та не всупереч інтересам батька. Коли він приходив до батьків [PERSON] , то відчувались напружені відносини. Одного разу позивачами була викликана поліція, було вчинено наклеп відносно нього. А працівниками поліції - складено протокол про нібито вчинення ним адміністративного правопорушення. Однак, судом справа закрита. Конфлікт вичерпано. Він неодноразово пояснював позивачам, що його не влаштовує у спілкуванні, просив вести себе толерантно, зокрема по відношенню до нього та [PERSON] . Відносини бабусі та дідуся щодо батька впливають психологічно на онуку. Під час лікування [PERSON] , [PERSON] залишалась з бабусею та дідусем, оскільки він повинен був забезпечувати фінансову можливість лікування. При цьому дитина себе по різному поводила, були і позитивні моменти та негативні. Чи є психоемоційний зв`язок між бабусею та дідусем, то він не є експертом, щоб про таке говорити. На засіданні опікунської комісії у м. Києві, яка готувала відповідний висновок, сторони домовились про спілкування з онукою у наступні дні, п`ятницю та у суботу до обіду. Однак, бабуся та дідусь побули з онукою 15 хв. та поїхали у м. Івано-Франківськ. Для нього неприпустимо, коли люди порушують свої домовленості. Коли залишав [PERSON] з позивачами, то давав рекомендації щодо харчування, та проговорював інші моменти. При цьому, вони не дотримувались його прохань давали дитині шкідливі продукти, солодощі. Були зустрічі і на день народження дитини, цього року. [PERSON] завжди себе гарно веде, так як добре вихована. Не пригадує, чи просила дитина щоб бабуся та дідусь залишились надовше. Зокрема, у кінці листопада, відповідачі приїжджали, проводили час у окремій кімнаті з дитиною. Потім висловили бажання покататись з дитиною на автомобілі, при тому, що таке є порушенням безпеки, оскільки дитячого крісла у автомобілі немає. Запропоновані позивачами способи зустрічей не відповідають інтересам дитини, не враховують її режим дня, враховуючи, що вона відвідує дитячий садочок. Доньку він також не залишає на довго зі своєю матір`ю, зважаючи на її вік, таке мало місце лише у присутності його брата. Ймовірність існування конфліктів між позивачами та ним залишається бути. Представники третіх осіб подали заяви про розгляд справи без їхньої участі, рішення просили прийняти в інтересах дитини. Проаналізувавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, судом встановлено наступне : [PERSON] та [PERSON] з 27.04.1985 перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому у них [INFO] народилася донька [PERSON] ( а.с. 17-18). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON] ( а.с.19). Зареєстровані та проживають позивачі по [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла ( а.с. 20). Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради надав висновок, як додаток до рішення виконавчого комітету від 20.05.2021 за №78, за яким було встановлено належні житлово-побутові умови за місцем проживання [PERSON] , відсутність добровільного узгодження участі у спілкуванні так вихованні, та визначено наступний порядок участі [PERSON] , [PERSON] у вихованні онуки [PERSON] : з моменту набрання законної сили рішення суду останні вихідні місяця періодичністю через місяць у суботу з 11 год. по 20 год. та неділю з 11 год. до 18 год. за місцем визначеними сторонами, без присутності батька та третіх осіб ( [PERSON] , [PERSON] зобов`язані забрати та повернути онуку за місцем її постійного проживання у вказаний час; дні канікул та святкові дні, що в сукупністю складають 30 календарних днів на рік із врахуванням стану здоров`я, бажання та інтересів дитини, за попередньою домовленістю між сторонами в м. Івано-Франківську за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] ( а.с. 20-27 т.2). 05.06.2021 за №1-12/1431 органом опіки та піклування Борщагівської сільської ради Бучанського району Київської області надано висновок на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини, за яким рекомендовано батьку [PERSON] не чинити перешкод у спілкуванні бабусі та дідуся з онукою, вважали за доцільне рекомендувати наступні місця та час їхнього спілкування : один раз у два місяці, а саме останні вихідні другого місяця субота з 11 год. 00 хв. по 20 год.00 хв., неділя з 11 год. 00 хв. по 11 год. 00 хв. без присутності батька, виключаючи ночівлю; три тижні літніх канікул за домовленістю з батьком, за місцем проживання бабусі та дідуся, без присутності батька. Зустрічі проводити за домашньою адресою батька, місцем проживання бабусі та дідуся, в місцях культурно- розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей, із обов`язковим урахуванням стану здоров`я, бажання, інтересів та потреб дитини ( а.с. 48-53, 80-83 т.1). Наявні позитивні характеристики надані позивачам за місцем їх роботи ( а.с.29, 30 т. 1, Івано-Франківської філії Державного підприємства український державний науково-дослідний інститут проектування міст Діпромісто імені Ю. Білоконя від 10.08.2020 відносно [PERSON] та ТОВ «Зірекс Електро» відносно [PERSON] ). Відповідно до довідок КНП «Прикарпатський наркологічний центр Івано-Франківської обласної ради» №386 від 11.05.2021 та за №387 від 11.05.2021 [PERSON] та [PERSON] за медичною допомогою не звертались, наркологічних захворювань немають ( а.с.36, 38 т. 2). Згідно з довідками КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного здоров`я» Івано-Франківської обласної ради від 12.05.21 за №291 та за №290 ( а.с. 37,39 т.1) [PERSON] та [PERSON] на стаціонарному лікування не перебували, за амбулаторною допомогою не звертались. Згідно з психолого-педагогічною характеристикою вихованиці Дитячого садка «Мозайка» ТОВ «Нофософіївський ліцей» [PERSON] від 08.02.2021, вбачається, що дитина проживає з батьком та самостійно ним виховується. У сім`ї дружня атмосфера, існує сприятливий морально-психологічний клімат. Емоційно близьким і найбільш значущим для дитини є батько. Загальноемоційний стан дитини позитивний, дівчинка реально оцінює ситуацію, яка склалася у сім`ї, виявляє психологічну стійкість. Батько приділяє належну увагу вихованню дитини. Дівчинка дуже емоційна, що пов`язано з втратою матері, тому потрібно виключити джерело такої травми, крики, сварки, суперечки. [PERSON] фізично розвинена дитина, дуже доброзичлива та добра, на диспансерному обліку не перебуває. Загальний інтелектуальний рівень досить високий, пам`ять розвинена добре ( а.с. 141 т.1). Договір про надання освітніх послуг з таким дитячим садком укладено з 21.09.2020 по 31.08.2021 ( а.с. 142-144 т.1). При цьому надано сітку занять у такому садочку станом на 2020-2021, що свідчило про певний режим дня для [PERSON] ( а.с. 145 т. 1). Згідно з актом на предмет проживання, наданого депутатом Софіївсько-Борщагівської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області [PERSON] , [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживають без реєстрації в [ADDRESS] , про що також надана довідка про склад сім`ї ( а.с. 178 -179 т.1). Що стосується нотаріально посвідченої заяви [PERSON] ( а.с. 185 т.1), то суд не приймає таку до уваги, як таку, що не сприяє всебічному забезпеченню права учасників справи ставити питання. До такого висновку, також Верховний Суд в постанові №200/17947/16-ц від 20.05.2020. Що стосується постанови судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області у справі №344/14489/16-п від 02.02.2017, якою провадження у справі щодо [PERSON] було закрито за ст.. 173 КУпАП на підставі ст. 38, п. 1 ст. 274 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Де протокол про адміністративне правопорушення було складено за заявою [PERSON] у судовому засіданні було допитано в якості свідка [PERSON] ( а.с. 208 т.1). Позивачі просили визнати даний доказ неналежний, оскільки сама постанова складена виключно до відповідача, а вказані у ній обставини не входять до предмету доказування по справі. [PERSON] не брала участі під час розгляду вказаної справи, не була повідомлена про такий. І не буде оскаржувати, оскільки не бажає ескалації протиріч між позивачами та відповідачами. Так, немає преюдиційного значення оцінка судом конкретних обставин справи, які сторонами не оспорювалися, мотиви судового рішення, правова кваліфікація спірних відносин. Преюдиційне значення можуть мати ті факти, щодо наявності або відсутності яких виник спір, і які, зокрема зазначені у резолютивній частині рішення (постанова КЦС ВС від 11.12.2019 по справі №320/4938/17). У контексті наведеного, суд оцінює таку постанову, як ще одне підтвердження того, що між сторонами мало місце непорозуміння. Судом оглянуто відеозапис ( а.с. 167), з якого вбачаються зустрічі [PERSON] та [PERSON] з онукою [PERSON] .. Таке відбувалось в день її народження, та під час прогулянки на річці. При цьому була доброзичлива атмосфера. Свідок [PERSON] суду дав покази про те, що з позивачем [PERSON] перебуває у дружніх відносинах, разом працювали. З дружиною позивача лише знайомі. Відповідач для нього є незнайомим, ніколи його не бачив. Близько року дому [PERSON] гостював у нього з своєю онучкою до двох годин. У [PERSON] троє дітей. Вони всі грались, [PERSON] було цікаво. Відносини з онукою у Васильцівих добрі. Вони занадто переживають відносно онуки. Свідок [PERSON] суду дала покази про те, що була одним із лікуючих лікарів [PERSON] . Як з позивачами, так і з відповідачем перебуває у нейтральних відносинах. Познайомилась з ними під час надання медичної допомоги [PERSON] . Васильціви кожного дня цікавились станом здоров`я дочки [PERSON] . [PERSON] говорила, що готова сама померти, лиш би [PERSON] жила. Їхні відносини були дуже близькими. Поруч з ними часто була [PERSON] . Якщо не з ними, то із сестрою [PERSON] . Разом з тим, бачила, як дідусь та бабуся переживали через онуку, щоб вона добре була одіта та не голодна. Що стосується відповідача, то він рідше спілкувався із нею - [PERSON] та цікавився у неї станом здоров`я [PERSON] . Батьки [PERSON] та [PERSON] ніколи разом не приходили до неї як до лікаря. З того моменту, коли не стало [PERSON] , з [PERSON] вони не бачились. Через певний час, такі зателефонували для того щоб повернути книги. Вона запропонувала їм залишитись у неї, щоб ті мали змогу побачитись з онукою. Позивачі проявляли велику любов до онуки, їм потрібно прості речі, обняти, поговорити, побавитись. Вони зробили для онуки картонний будиночок. [PERSON] хороша дитина, рухлива. Були випадки, коли позивачі пропонували приїхати, однак відповідач змінював умови. І вони були змушені раніше повернутись додому. Зі слів [PERSON] , спілкування з бабусею і дідусем з онукою було можливим. Однак його дії цьому не сприяли. Батьки [PERSON] толерантно спілкувались з [PERSON] . [PERSON] в свою чергу дуже емоційний і трохи перебільшує. На її думку, він занадто жорсткий та строгий до дитини. Вона бачила, що зі сторони бабусі та дідуся було бажання відгородити [PERSON] від їхніх конфліктів з [PERSON] . [PERSON] любила своїх батьків та чоловіка, намагалась згладжувати противагу між ними. Їй відомо про те, що [PERSON] їх виганяв зі своєї квартири, так як вона допомагала шукати житло для оренди під час перебування в Києві. У літку цього року, [PERSON] телефонував до неї, тиснув та погрожував. Зазначив, що вона недієздатна, що нічого не знає. Якщо вона буде свідком, то він зателефонує їй на роботу. Вона свідчить тому, що хоче щоб люди, які люблять [PERSON] , мали можливість з нею спілкуватись. Свідок [PERSON] суду дав покази про те, що він є директором ТОВ «Зірекс Еклектро», [PERSON] є його співробітником. Вони перебувають у дружніх нейтральних відносинах. Відповідач йому незнайомий. Позивач разом з онучкою, приїжджав до нього на [ADDRESS] , минулого року, щоб дитина мала можливість побавитись у дворі. Бачив їх разом один раз, стосунки між ними були прекрасні, близькі. Що стосується стосунків між сторонами, то зі слів [PERSON] відомо про певні факти перешкод, які створює батько дівчинки, у їхньому спілкуванні. [PERSON] багато раз позичав у нього автомобіль для поїздок в м. Київ. Були випадки, коли після домовленостей, [PERSON] взяв автомобіль, та відповідач змінював умови зустрічей з [PERSON] , і відповідач одразу повертав автомобіль. Свідок [PERSON] суду дала покази про те, що з [PERSON] не перебуває у жодних відносинах, з [PERSON] товариських. Вона є кандидатом філософських наук. Познайомилась із [PERSON] у громадській організації «Осломисл», куди [PERSON] прийшла у 2004 році. Софія була активна, весела. Відомо, що у неї з батьками були складні, важкі стосунки. В цілому, з батьком більш нейтральні. Спілкувалась з [PERSON] у телефонному режимі до травня чи червня 2019 року. Про відносини з дитиною, їй нічого невідомо. Вона не пригадує, щоб [PERSON] просила її допомогу за час перебування у м. в Києві. Одного разу вони з [PERSON] та її донькою зустрічались у Франківську. На похороні [PERSON] , її батьки та [PERSON] були порізно. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини щодо здійснення дідусем та бабусею права на виховання онуки, зокрема, щодо усунення перешкод у здійсненні виховання та у спілкуванні з онукою, які регулюються\~Конституцією України,\~Сімейним кодексом України,\~Закону України «Про охорону дитинства», Конвенцією про права дитини від 20.11.1989 року, що ратифікована\~Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, і є частиною національного законодавства України. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України, сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці Конвенції зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки батьків, які відповідають за неї за законом. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Малолітньою вважається дитина до досягнення нею чотирнадцяти років. Неповнолітньою вважається дитина у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років (ст.6 СК України). Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини (ч.8\~ст.7 СК України). Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч.ч.9, 10\~ст.7 СК України). Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ч.ч.1, 2\~ст.155 СК України). Відповідно до\~ст.1 Закону України «Про охорону дитинства»,\~\~контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами. У рішеннях Європейського суду з прав людини від 11.07.2017 року у справі «М. С. проти України» та від 16.07.2015 року у справі «Мамчур проти України», Європейський суд з прав людини зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є не благодійним. Аналіз частини другої статті 257 СК України\~свідчить, що законодавець визначив механізм здійснення права, в тому числі, баби, діда на виховання правнуків, який проявляється в покладенні обов`язку на батьків чи інших осіб, з якими проживає дитина, не перешкоджати у здійсненні бабою, дідом своїх прав щодо виховання онуків; закріпленні права баби, діда у разі наявності перешкод у вихованні та спілкуванні із онуками на звернення до суду з позовом про їх усунення. Тлумачення\~статті 159 СК України\~свідчить, що позов про усунення перешкод у вихованні дитини і спілкуванні з нею - є позовом про заборону поведінки особи, яка чинить перешкоди іншій особі у здійсненні нею свого права. У\~статті 159 СК України\~зазначено, що суд визначає способи участі\~\~\~\~у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.\~\~ Положення\~статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються, зокрема, і на відносини між бабою, дідом та внуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки (рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ у справі «Крускіч проти Хорватії`від 25 листопада 2014 року). ЄСПЛ зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і внуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми внуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з внуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність» (рішення ЄСПЛ «Богоносови проти Росії» від 05.03.2019). За висновками Європейського суду з прав людини у рішенні у справі «Хант проти України» від 07.12.2006, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. У матеріалах справи відсутні дані щодо негативного впливу бабусі та дідуся на розвиток дитини, наявність такого впливу не підтверджено відповідними доказами. У той же час, в ході розгляду справи судом встановлено, що позивачі активно і стабільно проявляють бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною. Відтак, позивачі мають право на спілкування з онукою, однак між сторонами склались стосунки, які позбавляють їх можливості регулярно спілкуватися з дитиною. З матеріалів справи вбачається наявність непорозуміння сторін щодо участі у вихованні дитини. Разом з тим, національні і європейські норми права визначають право дитини, яка розлучається з одним із батьків, що застосовується і до відносин бабусі та дідуся підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти. При цьому суд вважає безпідставними твердження відповідача про відсутність перешкод у спілкуванні дідуся та бабусі з дитиною, яка проживає з ним, оскільки такі спростовуються встановленими судом обставинами в тому числі показаннями свідків : [PERSON] , [PERSON] , показів як свідків самих позивачів; висновку органу опіки та піклування, яким визначено способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею, з яким сторона відповідача не погоджується, суд дійшов висновку про необхідність усунення перешкод позивачам у спілкуванні з онукою шляхом зобов`язання відповідача не чинити перешкоди позивачеві у спілкуванні з дитиною. Дитина є найбільш вразливою стороною під час будь-яких сімейних конфліктів, оскільки на її долю випадає найбільше страждань та втрат. Судовий розгляд сімейних спорів, у яких зачіпаються інтереси дитини, є особливо складним, оскільки в його процесі вирішуються не просто спірні питання між батьками та іншими особами, а визначається доля дитини, а тому результат судового розгляду повинен бути спрямований на захист найкращих інтересів дитини. За таких фактичних обставин, коли між сторонами існують постійні конфлікти щодо участі у вихованні дитини, побачення дитини з бабусею і дідусем без присутності батька є доцільним та обґрунтованим, оскільки особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дитини, заподіювати негативного впливу на неї. Вік [PERSON] - 4 роки 9 місяців свідчить про досягнення нею певного ступеня розвитку який, дозволяє їй перебувати окремо від батька, але під наглядом дорослої людини певний проміжок часу. У той же час суд враховує, що внаслідок того, що між сторонами склалися неприязні стосунки, відповідачі не мали змоги бути постійно у житті дитини, а тому перші два місяці з метою адаптації дитини такі зустрічі доцільно проводити з батьком, проте в подальшому зустрічі мають бути без присутності останнього, з метою забезпечення їй комфортного та спокійного спілкування. Такий спосіб участі дідуся та бабусі у спілкуванні з дитиною не зашкодить їй, а навпаки дозволить максимально повно урахувати інтереси дитини, повністю відповідатиме можливості дитини у повній мірі сприймати піклування про її здоров`я, фізичний та духовний розвиток і дасть змогу уникнути будь-якого негативного впливу на її психоемоційний стан. Що стосується можливості спілкування бабусі, дідуся із онукою за допомогою засобів зв`язку, то з огляду на вік дитина така може не мати їх у своєму користуванні, будь- якого спростування цьому не надано. Відтак, таке спілкування повинен буде реалізовувати батько, що в свою чергу не може бути необмеженим, як того просять позивачі. Знову ж таки, зважаючи поряд з наведеним, і на відносини між сторонами, та відповідно режим дня відповідача, дитини. Необмежене спілкування через засоби зв`язку відповідача, також не буде сприяти унормуванню відносин між сторонами. При цьому, наявність перешкод з боку відповідача щодо надання можливості спілкуватись засобами зв`язку, а також зважаючи на значну відстань між місцем проживання позивачів та їх онуки, вік позивачів, суд вважає за доцільне забезпечити таке спілкування не рідше ніж один календарний день тижня. Враховуючи викладене, на переконання суду, слід визначити такий спосіб участі бабусі, дідуся у вихованні та спілкування з онукою : перший місяць після набрання судовим рішенням законної сили у формі зустрічей в четверту суботу місяця з 11:00 години до 18:00 години та у четверту неділю перших двох місяців з 11 : 00 години до 18:00 години у присутності батька [PERSON] , за місцем проживання дитини; у подальшому, один раз у два місяці, а саме : останні вихідні другого місяця субота з 11:00 години по 20 : 00 годину, неділя з 11 :00 години по 18 :00 годину у межах міста Києва без присутності батька [PERSON] , виключаючи ночівлю; у період з червня по серпень включно за попередньою домовленістю між [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] п`ять календарних днів за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] без присутності батька [PERSON] , не враховуючи затрачений час на переїзд; приймати участь у святкуваннях онуки [PERSON] днів її народження, святкових заходів у навчальних закладах, освітньо-культурних заходах у місці перебування дитини, [PERSON] . [PERSON] забезпечити [PERSON] , [PERSON] спілкування із онукою [PERSON] за допомогою будь-яких засобів зв`язку телефонного, електронного, поштового та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування не рідше ніж один календарний день тижня. Тривалість часу, проведеного дитиною з бабою чи дідом може бути важливим фактором у забезпеченні найкращих інтересів дитини (справа «Гокканнен проти Фінляндії», ЄСПЛ від 23 вересня 1994 року, справа «Мамчур проти України» ЄСПЛ від 16 липня 2015 року, справа «Крапівін проти Росії», ЄСПЛ від 12 липня 2016 року). У цілому, визначення такого способу участі у спілкуванні та вихованні дитини є таким, що відповідає віковим потребам малолітньої [PERSON] та відповідатиме якнайкращим інтересам дитини. Враховуючи, що бабуся та дідусь були поруч у тяжкий для дитини момент, коли дитина фактично залишилась без матері, у зв`язку з перебуванням останньою на лікуванні. При цьому суд враховує, що позивачі долали значну відстань, щоб мати будь-яку можливість побачити онучку. Та готові приставати на умови відповідача, лиш би вони залишались стабільними. Разом з тим, з огляду на вік дитини, її зайнятість у дошкільній підготовці, а також наявності у дитини інших родичів, які мають право на спілкування з нею, значну віддаленість між місцем проживання дитини та бабусі, дідуся, не дає можливість суду визначити способи участі у спілкуванні з дитиною, про які просили позивачі, зокрема у період канікул, які на момент розгляду чітко не визначені. Крім цього, наразі є необхідність встановлення стійкого зв`язку з дитиною, а також можливості налагодженню контакту сторонами в цілому за допомогою спільних зусиль для забезпечення якнайкращих інтересів дитини, що в подальшому, уможливить розширення кількості днів та кількості часу спільного перебування бабусі, дідуся з онукою. Так, визначений судом спосіб участі батька у спілкуванні та вихованні дитини не є перешкодою для підтримки зв`язків між дідуся, бабусі і дитиною у інших формах за погодженням батька або ж зміни компетентним органом встановленого порядку за наявності обставин, що мають істотне значення. З урахуванням вікових змін дівчинки, розвитку її та потреб, ставлення до бабусі і дідуся, останні не позбавлені у майбутньому права на зміну встановленого судом способу участі у вихованні онучки, що буде відповідати, насамперед, інтересам дитини. Схожі висновки містяться у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі №755/17184/19 (провадження №61-15008св21), від 08.07.2021 у справі №362/949/18 (провадження №61-4738св21) з подібними правовідносинами. Аналіз перевірених і оцінених в судовому засіданні доказів переконує суд, що вимоги позивача у частині наявності перешкод у спілкуванні з онукою є обґрунтованими, оскільки обставини, викладені в позові, підтверджуються належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, проаналізованими судом. Одночасно, суд вважає за необхідне звернути увагу сторін на те, що оскільки дитині в будь-якому випадку може даватися розлука з батьком, то він повинен не закріпляти цю розлуку, а шукати інших шляхів порозуміння в інтересах дитини та

Outcome: dismissed