Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

11.07.2019 року представник [PERSON] звернувся поштою до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача за договором позики від 10.04.2013 року три відсотки річних від простроченої суми позики у розмірі 4789 грн. за період з 28.10.2017 по 27.06.2019, і втрати від інфляції в сумі 17215,40 грн. за період з 28.10.2017 по 31.05.2018 (включно), а всього в сумі 22004,40 грн., стягнути судовий збір 768,40 грн. Як на підставу позову посилається на те, що 10.04.2013р. відповідачка позичала у нього 96000 грн. строком до 10.04.2014р., на підтвердження чого був укладений договір позики. У вказаний в договорі строк відповідач борг не повернула. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 09.03.2016р., яке набрало законної сили, стягнуто з [PERSON] на його користь борг за договором позики від 10.04.2013р. в загальній сумі 174048,00 грн. Оскільки станом на жовтень 2016р. борг відповідач не повернула, він звернувся з новим позовом до Київського районного суду м.Харкова про стягнення з неї 3% річних та втрат від інфляції. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 20.09.2017 року стягнуто з [PERSON] на його користь за договором позики від 10.04.2013 року 3% річних від простроченої суми за період з 11.04.2016р. по 06.03.2017р. в сумі 2595 грн. 95 коп., витрати від інфляції за період з 01.02.2016р. по 31.01.2017р. включно у сумі 12217 грн. 44 коп. Станом на жовтень 2017 року [PERSON] борг не повернула, тому він звернувся з новим позовом до Київського районного суду м.Харкова про стягнення з неї 3% річних та інфляційних втрат. Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 25.01.2018р. стягнуто з [PERSON] . 3% річних за період з 07.03.2017р. по 27.10.2017р. в сумі 1846,00 грн. та інфляційні втрати за 07.07.2016р. по 30.09.2017р. в сумі 7620,75 грн., судовий збір в сумі 640,00 грн., а всього в сумі 10 106,75 грн. Рішення набуло чинності. Однак до теперішнього часу борг або його частину відповідач йому не повернула. Враховуючи всі вищезазначені обставини, він вимушений звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача інфляційних втрат у сумі 17215,40 грн. за період часу, який не був предметом розгляду попередніх судових справ, а саме з 28.10.2017 р. по 31.05.2019 р., та 3% річних за користування коштами, а саме з 28.10.2017 р. по 27.06.2019 р. (за 607 днів) у сумі 4789 грн. Ухвалою суду від 15.07.2019 року відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу 15-тиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзиву на позов не надала суду, хоча ухвалу та позовну заяву з додатками отримала 30.07.2019 року, про що свідчить зворотне поштове повідомлення про вручення. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»). На підставі викладеного, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року (у справі №639/9596/15-ц), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.09.2016 року, встановлено, що відповідно до договору позики від 10.04.2013 року укладено в письмовій формі [PERSON] взяла у борг в [PERSON] грошові кошти в розмірі 96000 грн. грн. з терміном повернення до 10.04.2014 року. Оскільки [PERSON] не виконала зобов`язання і не повернула борг, чим порушила вимоги договору, сума у розмірі 96 тис. грн. підлягає стягненню з відповідачки. Вказаним рішенням суду було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] за договором позики від 10.04.2013р. в загальній сумі 174 048,00 гривень, з яких 96000 гривень - сума позики, 5760 грн. - 3% річних за період з 10.04.2014р. по 10.04.2016р., 72288 грн. - інфляційні втрати за період з 01.04.2014р. по січень 2016 року. Згідно з ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказані обставини справи були встановлені заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 09.03.2016 року (у справі №639/9596/15-ц), залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.09.20016 року, тому ці обставини не підлягають доказуванню при розгляді цієї справи. У зв`язку з не поверненням боргу, позивач звернувся до суду до відповідача про стягнення з останньої 3% річних та інфляційних витрат, у зв`язку з чим рішенням Київського районного суду м. Харкова, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 18.09.2017 року (у справі №640/17082/16-ц), стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] . 3% річних від простроченої суми за договором позики від 10.04.2013 року в сумі 2595,95 грн., втрати від інфляції у розмірі 12217,44 грн., а всього 14813,39 грн., та судові витрати в розмірі 535 грн. 99 коп. Також у зв`язку з не поверненням боргу, позивач звернувся до суду до відповідача про стягнення з останньої 3% річних та інфляційних витрат, у зв`язку з чим заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 25.01.2018 року, яке набрало законної сила 27.02.2018 року (у справі №640/16867/17) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] . 3% річних за період з 07.03.2017 року по 27.10.2017 року в розмірі 1846 грн. 00 коп., втрати від інфляції за період з 07.03.2017 року по 30.09.2017 року включно в розмірі 7620 грн. 75 коп., судові витрати в розмірі 640 грн. 00 коп., а всього 10106 грн. 75 коп. Згідно з довідкою ГУ ДМСУ в Харківській області від 09.01.2018 р., відповідач [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] та документована паспортом громадянина України для виїзду за кордон серії [NUMBER] від 09.06.2017р. терміном дії 09.06.2027р. Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином та у строк відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Доказів на підтвердження повернення відповідачем грошових коштів за вказаним договором позики від 10.04.2013 року - суду не надано, належними та допустимими доказами відповідачем не підтверджено факт повернення грошових коштів позивачу, навіть частково. Наслідки порушення договору позики врегульовані у статті 1050 ЦК України, приписами частини першої якої встановлено: якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, відповідачем не виконані обов`язки щодо повернення грошових коштів у розмірі 96000 грн. у строк, встановлений договором позики від 10.04.2013 року, тобто має місце прострочення виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Право кредитора вимагати сплату боргу з урахуванням зазначеного індексу інфляції та процентів річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення 3-х відсотків річних за період з 28.10.2017 року по 27.06.2019 року за 607 днів у розмірі 4789 грн. 00 коп. Таким чином, 3 відсотки річних за період з 28.10.2017 року по 27.06.2019 року (за 607 днів) становить 4789 грн. 48 коп. (96000 х 607 х 0,03 / 365 = 4789,48). Враховуючи, межі заявлених позивачем позовних вимог (4789 грн. 00 коп.), то стягненню з відповідача підлягають 3 відсотки річних за період з 28.10.2017 року по 27.06.2019 року у розмірі 4789 грн. 00 коп. Позивачем також заявлені вимоги щодо стягнення інфляційних втрат за період з 28.10.2017 року по 31.05.2019 року (включно) у розмірі 17215 грн. 40 коп. Грошовою одиницею України є гривня. Інфляція це знецінювання грошей і безготівкових коштів, що супроводжується ростом цін на товари і послуги. Показником, який характеризує рівень інфляції, є індекс споживчих цін. Індекс споживчих цін характеризує зміни у часі загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Він є показником зміни вартості фіксованого набору споживчих товарів та послуг у поточному періоді порівняно з базисним. Таким чином за статтею 625 ЦК України встановлений індекс інфляції ураховується до суми боргу в разі наявності між сторонами грошових зобов`язань у валюті України гривні. Сума компенсації обчислюється шляхом множення суми не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць на індекс інфляції в період невиплати доходу. При цьому, розраховані Державною службою статистики України індекси інфляції застосовуються помісячно, при цьому, якщо в індексованому періоді набирається не менше п`ятнадцяти днів. Разом з тим, з огляду на те, що позивач просить стягнути інфляційні втрати з 28 жовтня 2017 року, тобто за прострочення грошового зобов`язання в жовтні за 4 дні (з 28 по 31 жовтня), то підстави для стягнення таких втрат за 4 дні жовтня 2017 року (тобто менше 15 днів в місяці) - відсутні, тому розрахунок втрат інфляції судом буде здійснюватися, починаючи з 01.11.2017 року по 31.05.2019 (в межах позовних вимог). Аналогічна правова позиція вкладена у постановах ВГСУ від 13.03.2013 у справі №21/5005/6113/2012, від 10.04.2014 у справі №910/15873/13. На підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України інфляційні втрати за період з 01.11.2017 року по 31.05.2019 року включно складає 15 872 грн. 92 коп. (100,9%х101,0%х 101,5%х 100,9%х 101,1%х 100,8%х 100,0%х 100,0% х 99,3%х 100,0%х 101,9%х 101,7%х 101,4%х 100,8%х 101,0%х 100,5%х 100,9%х 100,7% /100% х 96 000 = 111 872,92 - 96000 = 15 872,92) Таким чином, з відповідача підлягає стягненню інфляційні втрати у сумі 15 872 грн. 92 коп. У в`язку з вищевказаним, на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України з відповідача на користь позивача за договором позики від 10.04.2013 року підлягає стягненню три відсотки річних (з 28.10.2017 року по 27.06.2019 року включно - 4789 грн. 00 коп.) та інфляційні втрати (за період з 01.11.2017 року по 31.05.2019 року включно - 15872,92 грн.) у загальній сумі 20 661 грн. 92 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 721 грн. 52 коп. (20 661,92 х 768,40 / 22004,40) Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial