Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

12.09.2016 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачкою по справі, [PERSON] зареєстрували шлюб 08.09.2007 року у виконавчому комітеті Ліснотарновецької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8. У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], яка на даний час проживає з матірю. Причиною розірвання шлюбу є те, що за час спільного проживання у них склались різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, вони виявились людьми з різними характерами, різними інтересами, через що між ними часто виникали сварки та непорозуміння. На протязі останніх двох років вони з відповідачкою проживають окремо та не підтримують жодних сімейних стосунків, спільного господарства не ведуть. Наміру зберегти сімю з відповідачкою у нього немає. Вважає, що їх сімя розпалась остаточно та відновлена бути не може, шлюб носить формальний характер і примирення між ними неможливе. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги позивача з підстав, зазначених в позовній заяві та просить шлюб між сторонами розірвати, неповнолітню дитину просить залишити проживати з матірю. Також просить повторний строк на примирення сторонам не давати, оскільки строк, який вже був наданий сторонам на примирення, позитивних результатів не дав. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечила проти розірвання шлюбу та просить суд повторно надати їм строк на примирення, оскільки вважає, що у них є ще надія на збереження сімї, у них є неповнолітня дитина, заради якої необхідно зберегти сімю. У разі задоволення позову просить неповнолітню дитину просить залишити проживати з нею, після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст. 56, 60 ЦПК України і, які сторона вважає достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог та, з'ясувавши фактичні обставини, прийшов до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 08.09.2007 року у виконавчому комітеті Ліснотарновецької сільської ради Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 8 (а.с. 4). У шлюбі у них народилась дочка [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони проживають окремо та не підтримують сімейні відносини. Їх шлюб існує формально. Крім того, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сімю у позивача має. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що шлюб втратив своє значення і не може бути поновлений в звязку з категоричним запереченням позивача, збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. Також судом у відповідності до ст. 111 СК України вживались заходи щодо примирення подружжя, однакстрок, наданий сторонам на примирення, позитивних результатів не дав. Відповідно до п. 10 постанови пленуму Верховного суду України 21.12.2007 р. № 11, яка є обовязковою для застосування судами України, якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Суд вважає безпідставним клопотанння відповідача про надання повторного строку на примирення, оскільки судом вживалися заходи для примирення сторін, однак сторони не примирилися, більше того не вживали жодних заходів на примиренння, що не заперечує відповідач. Враховуючи вищенаведене, а також те, що сторона позивача наполягає на розірванні шлюбу, суд прийшов до висновку про підставність позовних вимог. Неповнолітню [PERSON] [INFO], слід залишити проживати з матірю, оскільки сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання дитини. В судовому засіданні встановлено, що відповідач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. На підставі наведеного, ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved