Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-09 00:00:00

10 квітня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що з 31 травня 2003 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від цього шлюбу у них народились донька - [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось. Відповідач участі у вихованні дітей не приймає, коштів на утримання дітей не надає. Діти знаходяться повністю на утриманні позивача. В судове засідання позивач не з'явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість подала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Розгляд справи просила здійснити у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань до суду не направив. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Суд, дослідивши заяву позивача та матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим 31 травня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області (а.с. 7). Від цього шлюбу сторони мають двох спільних дітей, а саме - доньку [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Наведене підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] виданим 19 травня 2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області та серії [NUMBER] виданим Виконавчим комітетом Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області (а.с.2-3). Судом також встановлено, що між позивачем та відповідачем склалися сімейні правовідносини щодо утримання дітей, які врегульовані Сімейним кодексом України. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо утримання дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1, 2 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Враховуючи вказані обставини суд приходить висновку про необхідність призначення аліментів на утримання дитини відповідно до ст. 183 СК України з визначенням його розміру у частці заробітку батька. Відповідно Довідки виконавчого комітету Іванківської сільської ради Бориспільського району Київської області за № 313 від 06.04.2018 року, неповнолітні [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Інших малолітніх, неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб на утриманні відповідача немає, його стан здоровя не перешкоджає можливості заробляти грошові кошти та надавати матеріальну допомогу дітям. Доказів протилежного суду не надано. Інших обставин, які мали б істотне значення для визначення розміру аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] судом не встановлено, про них також не повідомлено позивачем та відповідачем. В ч. 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України за № 3 від 15.05.2006 року зазначається, що розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст. 182 СК ( 2947-14 ). При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. за № 606-XIV (606-14) «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітноїплати цієї особи. У зв'язку з наведеним вище суд вважає, що розмір аліментів на утриманнядітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], слід визначити в розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) батька, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При вирішенні питання щодо судових витрат, встановлено наступне. Позивач на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів, а тому з відповідача на користь держави України необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. Відповідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. При цьому судом враховано вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, згідно якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 10.04.2018 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved