Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

11.03.2019 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 20.05.2011. Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 11.11.2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно, з індексацією відповідно до закону, до досягнення дітьми повноліття. 11.11.2018 старший син [PERSON] досягнув повноліття, а тому нарахування та виплата аліментів на його утримання припинилось. Наразі син [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені [PERSON]. Стипендію син не отримує, і повністю перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу сину, хоча постійно їздить на роботу до [PERSON], де офіційно працевлаштований, тому має змогу надавати матеріальну допомогу останньому. У звязку з наведеним, позивач просила суд стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина на період навчання, в розмірі 1/4 частки із всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до закінчення ним навчання або до досягнення ним 23-х років. Ухвалою від 19.03.2019 позовну заяву було прийнято до розгляду судом та відкрито провадження у справі. Залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача повнолітнього сина - [PERSON]. Розгляд справи проводиться за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідач копію ухвали та копію позовної заяви з додатками отримав 23.03.2019. Відзиву до суду не подав. Позивач в судове засідання не зявилась. 08.04.2019 подала через канцелярію суду клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відзиву, заяв чи клопотань до суду не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання також не зявився. Подав до суду заяву про визнання позову. Не заперечує проти стягнення аліментів на його користь. Розгляд справи просить провобити без його участі. Суд не встановив підстав для відкладення судового розгляду та вважав за можливим розглянути справу у відсутності сторін та третьої особи відповідно до ст.ст. 211, 223, 280-282 ЦПК України, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 20.05.2011 (а.с. 8). Від цього шлюбу у них народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7, 9-10). Рішенням Волочиського районного суду від 11.11.2011 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] та дочки [PERSON] в розмірі 600 грн. щомісячно з індексацією відповідно до закону до досягнення дітьми повноліття (а.с. 9). Згідно з копії довідки № 64 від 24.01.2019 дочка [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с. 12). Відповідно до копії довідки № ЕА-02/23-1217 від 21.01.2019 виданої Технічним коледжом Тернопільського національного технічного університету імені [PERSON], [PERSON] є студентом 3 курсу денної форми навчання відділення електронних апаратів Технічного коледжу Тернопільського національного технічного університету імені [PERSON]. Стипендії він не отримує. Термін навчання до 30.06.2020 (а.с. 11). З викладеного слідує, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання та не отримує при цьому доходів. Згідно із ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітню дитину в твердій грошовій сумі та (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Враховуючи принцип змагальності судового процесу, суд вважає, що відповідачем не спростовано доводи [PERSON], якими обґрунтовано її позовні вимоги. Так, відповідач [PERSON] не подав до суду відзиву, а разом із ним і доказів відсутності у нього можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в заявленому розмірі. Не заявлялося відповідачем жодних клопотань про витребування доказів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та присуджує аліменти в розмірі 1/4 від усіх видів його заробітку. Суд звертає увагу на те, що в позовній заяві [PERSON] просила стягувати аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина. В даній категорії справ стягненню підлягають аліменти не на користь матері, а на користь повнолітньої дитини. Тому суд вважає, що аліменти слід стягувати на користь [PERSON]. Останній в своїй письмовій заяві від 09.04.2019 не заперечував проти цього. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial