Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позов обґрунтовано тим, що з 23 листопада 2002 року по 01 квітня 2016 року позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. За час шлюбу в них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які є неповнолітніми. Зважаючи на те, що відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, постійного заробітку не має, просить суд постановити рішення, котрим стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення ними повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання на зявився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив. Враховуючи норми ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення повністю. Судом встановлено, що батьками неповнолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], є сторони по справі [PERSON] та [PERSON]. Даний факт підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с. 4, 5). Як вбачається з рішення Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 01 квітня 2016 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2002 року по 01 квітня 2016 року (а.с. 6). Діти перебувають на повному утриманні матері, що встановлено з довідки Камінь-Каширської міської ради Волинської області від 05.03.2018 року № 1275 (а.с. 9). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст. 141 цього Кодексу мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Зважаючи на відсутність у відповідача систематичного офіційного доходу, що не дає змоги відстежити та проконтролювати його розмір, враховуючи обраний позивачем спосіб стягнення аліментів, суд на підставі ч. 1 ст. 184 СК України приходить до висновку про необхідність визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоровя відповідача, суд з урахуванням прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, встановленого статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», визначає аліменти в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину щомісячно, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей. На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved