Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

12.10.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом про розподіл нерухомого майна, а саме нежитлового приміщення, що знаходиться в [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовував тим, що він є власником 13/25 частини вказаного нежитлового приміщення на підставі свідоцтва від 28.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. на підставі акту про проведені електронні торги, затвердженого начальником Київського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 23.08.2017 року. Відповідач є співвласником вказаного нежитлового приміщення, якому належить на праві власності 12/25 частки спірного нерухомого майна , на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ФІРМА САВА», серія та номер 7 виданий 03.08.2016 року . З часу набуття права власності він намагався вирішити питання щодо поділу спірного майна з відповідачем, однак відповідач ухиляється від вирішення вказаного питання та одноособово користується усім приміщенням, чим чинить йому перешкоди у користуванні належним йому нерухомим майном. Відповідач вважає, що розподіл спірного нежитлового приміщення вже відбувся та посилається на протокол №7 від 03.08.2016 року загальних зборів учасників ТОВ «ФІРМА «САВА», який він вважає правовстановлюючим документом та згідно з яким йому, як він зазначає, у користування перейшла частина приміщень загальною площею 361.4 кв.м. Він не погоджується із вказаним твердженням відповідача, бо яким чином здійснювалося право спільної часткової власності поміж колишніми співвласниками спірного приміщення йому не відомо. Просив розділити між ними спірне нежитлове приміщення відповідно до розміру часток, які належать їм на праві власності. 13.10.2017 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі. 03.11.2017 року до суду надійшов відзив відповідача, в якому він позовні вимоги не визнав, просив відмовити у їх задоволенні та посилався на те, що за ним зареєстроване право власності на 12/25 часток спірного нежитлового приміщення на підставі рішення загальних зборів ТОВ « ФІРМА «САВА» Відповідно до цього протоколу йому було передано у власність та користування 12/25 частки спірного нерухомого майна загальною площею 361.4 кв.м, а саме наступні приміщення: комора (2) площею 27.5 кв.м, комора (3) площею 30.1 кв.м, підвал (4) площею 16.0 кв.м, комора (5) площею 27.5 кв.м, вентиляційна (6) площею 22.2 кв.м, вентиляційна (7) площею 2.3 кв.м, вентиляційна (8) площею 2.2 кв.м, вентиляційна (9) площею 2.2 кв.м, щитова (1) площею 10.1 кв.м, коридор (11) площею 29.8 кв.м, торгівельна зала (26а) площею 76.2 кв.м, тамбур (28) площею 3.5 кв.м, підсобне приміщення (29) площею 20.2 кв.м, підсобне приміщення (30) площею 3.1 кв.м, кабінет (31) площею 11.5 кв.м, кабінет (32) площею 12.4 кв.м., кабінет (33) площею 19.5 кв.м., кухня (34) площею 6.8 кв.м, вбиральня (35) площею 2.5 кв.м., вбиральня (36) площею 1.7 кв.м., коридор (37) площею 4.8 кв.м, коридор (38) площею 22.8 кв.м., підсобне приміщення (39) площею 3.6 кв.м., тамбур (40) площею 2.9 кв.м., Вказана частина приміщення передана йому актом приймання передачі. Після реєстрації його права власності на спірне майно виготовлений технічний паспорт на його частку майна та конкретні приміщення. [PERSON] набув право власності на 13/25 частини спірного майна на прилюдних торгах та з свідоцтва випливає, що він став власником наступних приміщень: комора (1) площею 28.1 кв.м, коридору (11а) площею 40,0 кв.м., комори (12) площею 48.5 кв.м., комори (13) площею 15.6 кв.м , підсобного приміщення (13) площею 6.4 кв.м, ліфта (15) площею 7.2 кв.м., підсобного приміщення (16) площею 14.6 кв.м., сходи (17) площею 4.0 кв.м., сходи (18) площею 11.4 кв.м, комора (19) площею 15.5 кв.м, комора (20) площею 4.5 кв.м, комора (21) площею 2.6 кв.м, тамбур (23) площею 3.9 кв.м коридор (24) площею 35.4 кв.м, комора (25) площею 8.4 кв.м., торгівельна зала (26) площею 140 кв.м, тамбур(27) площею 3.3 кв.м. загальною площею 394 .4 кв.м. Він неодноразово звертався до позивача з пропозицією закріплення за кожним власником відповідних часток на праві власності з припиненням права спільної часткової власності на спірне нерухоме майно, однак позивач відмовився від врегулювання спору в досудовому порядку. За таких обставин відповідач не заперечував проти розподілу спільного нерухомого майна, при умові, якщо йому буде виділено в користування 12/25 його частка загальною площею 361.4 кв.м, а саме наступні приміщення: комора (2) площею 27.5 кв.м, комора (3) площею 30.1 кв.м, підвал (4) площею 16.0 кв.м, комора (5) площею 27.5 кв.м, вентиляційна (6) площею 22.2 кв.м, вентиляційна (7) площею 2.3 кв.м, вентиляційна (8) площею 2.2 кв.м, вентиляційна (9) площею 2.2 кв.м, щитова (1) площею 10.1 кв.м, коридор (11) площею 29.8 кв.м, торгівельна зала (26а) площею 76.2 кв.м, тамбур (28) площею 3.5 кв.м, підсобне приміщення (29) площею 20.2 кв.м, підсобне приміщення (30) площею 3.1 кв.м, кабінет (31) площею 11.5 кв.м, кабінет (32) площею 12.4 кв.м., кабінет (33) площею 19.5 кв.м., кухня (34) площею 6.8 кв.м, вбиральня (35) площею 2.5 кв.м., вбиральня (36) площею 1.7 кв.м., коридор (37) площею 4.8 кв.м, коридор (38) площею 22.8 кв.м., підсобне приміщення (39) площею 3.6 кв.м., тамбур (40) площею 2.9 кв.м., Окрім того 03.11.2017 року на адрес суду надійшли заяви про закриття провадження у справі з тих підстав, що між сторонами по справі відсутній спір, про залишення позову без розгляду з тих підстав, що позивачем був не доплачений судовий збір, заява про відвід судді Васильєвій Л.М. Ухвалою суду від 13.112017 року відмовлено у задоволенні заяви про відвід судді. Ухвалою суду від 13.11.2017 ороку відмовлено у задоволенні заяв відповідача про закриття провадження у справі і про залишення позовної заяви без розгляду. Ухвалою суду від 05.12.2017 року по справі призначена судова будівельно-технічна експертиза, провадження у справі зупинене. 28.02.2018 року провадження у справі поновлено, продовження справи проводиться у порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 20.03.2018 року по справі призначена судова будівельно-технічна експертиза, провадження у справі зупинене. 07.08.2018 року провадження у справі поновлене. Підготовче судове засідання проведене 31.08.2018 року. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просила їх задовольнити. Пояснив, що посилання відповідача у відзиві на позов не ґрунтуються на фактичних обставинах справи, оскільки із технічної документації на спірне нежитлове приміщення убачається, що воно між співвласниками не поділене та перебуває у спільній частковій власності. З урахування висновку експерта просила розділити спірне нерухоме майно між співвласниками по варіанту №3 висновку судової будівельно-технічної експертизи. Просила покласти на сторін технічне переобладнання приміщень , з урахуванням висновків, що зазначені в експертизі. Стягнути з відповідача понесені витрати по справі, які складаються із сплати судового збору, оплати проведення експертизи та надання правничої допомоги. Відповідач у судове засідання не з»явився, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Взагалі відповідач жодного разу не був присутнім у судовому засіданні. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справи у відсутність відповідача. який надав відзив на позов та виклав заперечення щодо заявлених позовних вимог. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено,що нежитлове приміщення за адресою [ADDRESS] перебуває у спільні частковій власності сторін по справі. Позивачеві [PERSON] належить 13/25 частин приміщення на підставі свідоцтва від 28.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В. на підставі акту про проведені електронні торги, затвердженого начальником Київського ВДВС міста Полтави ГТУЮ у Полтавській області від 23.08.2017 року. Відповідачеві [PERSON] належить 12/25 частки на підставі протоколу загальних зборів учасників ТОВ «ФІРМА САВА», серія та номер 7 виданий 03.08.2016 року . Згідно технічної документації на спірне приміщення та правовстановлюючих документів на ім»я сторін по справі убачається, що вказане приміщення між його власниками не розділене, не визначений порядок користуванням ним. Суд не приймає заперечення відповідача, що викладені ним у відзиві на позов з приводу того, що на підставі рішення загальних зборів учасників ТОВ «ФІРМА САВА», серія та номер 7 виданий 03.08.2016 року спірне нежитлове приміщення поділене та йому реально виділено у користування приміщення загальною площею 361.4 кв.м, а саме наступні приміщення: комора (2) площею 27.5 кв.м, комора (3) площею 30.1 кв.м, підвал (4) площею 16.0 кв.м, комора (5) площею 27.5 кв.м, вентиляційна (6) площею 22.2 кв.м, вентиляційна (7) площею 2.3 кв.м, вентиляційна (8) площею 2.2 кв.м, вентиляційна (9) площею 2.2 кв.м, щитова (1) площею 10.1 кв.м, коридор (11) площею 29.8 кв.м, торгівельна зала (26а) площею 76.2 кв.м, тамбур (28) площею 3.5 кв.м, підсобне приміщення (29) площею 20.2 кв.м, підсобне приміщення (30) площею 3.1 кв.м, кабінет (31) площею 11.5 кв.м, кабінет (32) площею 12.4 кв.м., кабінет (33) площею 19.5 кв.м., кухня (34) площею 6.8 кв.м, вбиральня (35) площею 2.5 кв.м., вбиральня (36) площею 1.7 кв.м., коридор (37) площею 4.8 кв.м, коридор (38) площею 22.8 кв.м., підсобне приміщення (39) площею 3.6 кв.м., тамбур (40) площею 2.9 кв.м., оскільки вони суперечать технічній документації на спірне нежитлове приміщення. Із технічних паспортів на спірне нежитлове приміщення, які надавались сторонами по справі, не убачається, того що спірне нежитлове приміщення розділене і кожному співвласнику реально виділена у користування його частка, що належить на праві приватної власності. Із інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно убачається, що за [PERSON] зареєстрована 12/25 частка спірного нежитлового приміщення на праві спільної часткової власності, але які саме приміщення входять до вказаної частки не зазначено. Окрім того зазначено, що право власності зареєстроване , як спільна часткова власність. Із відзиву на позовні вимоги убачається, що відповідач не проти того, щоб належне йому та позивачеві спірне нерухоме майно було розділене між ними, але тільки за запропонованим ним варіантом. Також встановлено, що відповідач користується усім спірним нежитловим приміщенням, що підтверджується його відзивом на позов. Зазначені обставини свідчать, що між сторонами не досягнута домовленість щодо розподілу спірного нерухомого майна, існує спір щодо такого розподілу майна та виділу у користування кожному співвласнику належної йому ідеальної частки нерухомого майна, який підлягає врегулюванню під час судового розгляду справи. Висновком №30 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 03.08.2018 року визначено три варіанти розподілу спірного майна. Відповідач у судові засідання жодного разу не з»являвся, з матеріалами справи не знайомився, але в відзиві на позов виклав свою позицію щодо розподілу спірного нерухомого майна , та зазначив( а.с. 28), що він не заперечує проти розподілу спірного майна та просив виділити йому у користування приміщення загальною площею 361.4 кв.м, а саме наступні приміщення: комора (2) площею 27.5 кв.м, комора (3) площею 30.1 кв.м, підвал (4) площею 16.0 кв.м, комора (5) площею 27.5 кв.м, вентиляційна (6) площею 22.2 кв.м, вентиляційна (7) площею 2.3 кв.м, вентиляційна (8) площею 2.2 кв.м, вентиляційна (9) площею 2.2 кв.м, щитова (1) площею 10.1 кв.м, коридор (11) площею 29.8 кв.м, торгівельна зала (26а) площею 76.2 кв.м, тамбур (28) площею 3.5 кв.м, підсобне приміщення (29) площею 20.2 кв.м, підсобне приміщення (30) площею 3.1 кв.м, кабінет (31) площею 11.5 кв.м, кабінет (32) площею 12.4 кв.м., кабінет (33) площею 19.5 кв.м., кухня (34) площею 6.8 кв.м, вбиральня (35) площею 2.5 кв.м., вбиральня (36) площею 1.7 кв.м., коридор (37) площею 4.8 кв.м, коридор (38) площею 22.8 кв.м., підсобне приміщення (39) площею 3.6 кв.м., тамбур (40) площею 2.9 кв.м., а позивачеві виділити наступні приміщення: комора (1) площею 28.1 кв.м, коридору (11а) площею 40,0 кв.м., комори (12) площею 48.5 кв.м., комори (13) площею 15.6 кв.м , підсобного приміщення (13) площею 6.4 кв.м, ліфта (15) площею 7.2 кв.м., підсобного приміщення (16) площею 14.6 кв.м., сходи (17) площею 4.0 кв.м., сходи (18) площею 11.4 кв.м, комора (19) площею 15.5 кв.м, комора (20) площею 4.5 кв.м, комора (21) площею 2.6 кв.м, тамбур (23) площею 3.9 кв.м коридор (24) площею 35.4 кв.м, комора (25) площею 8.4 кв.м., торгівельна зала (26) площею 140 кв.м, тамбур(27) площею 3.3 кв.м. загальною площею 394 .4 кв.м. За змістом статей 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Поняття спільної часткової власності визначено в частині першій статті 356 ЦК України як власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності. Отже, право спільної часткової власності - це право двох або більше осіб за своїм розсудом володіти, користуватися і розпоряджатися належним їм у певних частках майном, яке складає єдине ціле. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні. Згідно зі статтею 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Виходячи з аналізу змісту норм статей 183, 358, 364 ЦК України можна дійти висновку, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. На час розгляду справи порядок користування спірним нежитловим приміщенням не встановлений, саме відповідач користується усім спірним приміщенням, а отже права позивача порушені та підлягають захисту. Враховуючи, що відповідач байдуже ставився до розгляду справи, у судове засідання не з»являвся, але у відзиві на позов не заперечував проти розподілу спірного нерухомого майна, однак лише за варіантом запропонованим ним та який викладений у листі - рекомендації ПП Полтавське БТІ « Інвентаризатор» від 17.01.2016 року щодо розрахунку часток співвласників спірного нерухомого майна, який є неналежним доказом у справі, оскільки не є висновком експерта, не містить посилань на те, які переобладнання необхідно провести для запропонованого розподілу майна , суд враховуючи ту обставину, що варіант №3 висновку №30 судової будівельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи від 03.08.2018 року є найбільш наближеним до варіанту поділу спірного нежитлового приміщення, що запропонований відповідачем, дійшов до висновку про розподіл спірного нежитлового приміщення та виділ у користування сторонам по справі належних їм часток у праві власності на спірне нежитлове приміщення по варіанту №3 вищезазначеної експертизи. Також суд, відповідно до висновку експерта вважає за необхідне , у зв»язку з поділом спірного нерухомого майна вирішити питання, що проведення переобладнань у будинку. Відповідно до висновку експерта при поділі спірного нежитлового приміщення по варіанту №3 необхідно виконати наступні переобладнання: В коридорі 11 площею 69.8 кв.м підвалу улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на два коридори площею 31.9 кв.м та 37.9 кв.м, в коморі 12 площею 48.5 кв.м підвалу улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на дві комори площею 22.8 кв.м та 25.7 кв.м., улаштувавши окремі виходи, в торгівельному залі 26 площею 216 кв.м. першого поверху, улаштувати перегородку, розділивши дане приміщення на дві торгівельних зали площами 188.3 кв.м та 27.9 кв.м Устаткувати виділені частини нежитлових приміщень самостійними системами опалення, електроосвітлення, водопостачання та каналізації. Згідно з Інструкцією «Про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна» затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 N 12, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за N 582/5773 ( пункт 3.2) не належать до самочинного будівництва для громадських та виробничих будівель (приміщень) перепланування, пов'язані зі зміною загальної, основної та допоміжної площі за рахунок демонтування та влаштування перегородок (без порушення несучих конструкцій). Так як у зв»язку з розподілом спірного нежитлового приміщення необхідно здійснити його переобладнання, яке полягає у влаштуванні перегородок, без порушення несучих конструкцій, проведення вказаного переобладнання не потребує погодження з Державною архітектурно-будівельною інспекцією. Суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат пов»язаних зі сплатою судового збору 5500 грн. , 3000 грн. за проведення експертизи, 10 000 грн. за отримання правничої допомоги. Окрім того висновком експерта встановлена вартість 13/25 частки спірного нежитлового приміщення у 2 233 340 грн. Позивачем сплачений судовий збір у розмірі 5500 грн. , тоді як до вказаних позовних вимог застосовується максимальна ставка судового збору, яка на час звернення позивача до суду становила 8 000 грн., отже підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 2500 грн.

Outcome: approved