Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-27 00:00:00

10.09.2020 позивач [PERSON] подала до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області позовну заяву, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 12 000 грн із подальшою індексацією починаючи з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] пояснила, що вони з відповідачем мають дочку [PERSON] , [INFO] . Дочка проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо. [PERSON] добровільно не в повній мірі виконує батьківський обов`язок по матеріальному забезпеченню дочки. Відповідач отримує пенсію, працює директором КП «Білосвіт» та ПП «Продюсерський центр «Prime time» в м. Києві, має у власності нерухоме майно яке здає в оренду, автомобіль, земельні паї оформлені на сторонніх осіб. Вважає, що відповідач може платити на утримання дитини суму на стягненні якої вона наполягає в позові. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 12000 грн щомісячно з дня подачі позову і до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Пояснив, що вони з позивачкою мають спільну малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . До середини лютого 2020 року вони проживали однією сім`єю, потім позивачка переїхала з дитиною до м. Миргород. Він добровільно надає кошти на утримання дитини, перераховує кошти на картку позивачки. За період з лютого по вересень 2020 року перерахував 57625 грн. Його заробітна плата за вересень становить 20052 грн, після відрахувань до бюджету - 16141 грн. Вважає необґрунтованою суму його доходу який зазначила позивачка у позові 28 000 грн . Зазначив, що у позивачки в м. Миргороді є декілька об`єктів нерухомості. Згоден платити кошти на утримання дитини аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно, виходячи із встановленого прожиткового мінімуму на працездатних осіб. Погоджується окремо від сплати аліментів на утримання дитини купувати та оплачувати речі для дочки. Ухвалою суду від 25.09.2020 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи у спрощеному позовному провадженні (а.с. 27). 26.10.2020 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. В якому відповідач визнав позовні вимоги частково. Згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 2500 грн, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши пояснення сторін, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини. У сторін по справі є спільна дитина [PERSON] , [INFO] (а.с.5), батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2020 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2189 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2020 року - 2102 гривні, з 1 липня - 2197 гривень, з 1 грудня - 2270 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2020 року - 1638 гривень, з 1 липня - 1712 гривень, з 1 грудня - 1769 гривень. Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до положень ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Стороною позивача подано витяг з стаціонарної картки хворого -дитини [PERSON] станом на 28 лютого 2020 року. Відповідачем подано документи стосовно стану його здоров`я, а саме наявність ряду захворювань, що потребує постійного лікування. Також відповідачем подано документальне підтвердження добровільного перерахування ним коштів на утримання дитини на рахунок позивачки, а також про купівлю речей для дитини. Також сторонами подано докази стосовно наявності у власності кожного з них майна. Згадані обставини враховуються судом при визначенні розміру аліментів, що підлягає до стягнення на користь позивачки. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Частиною 1 статті 3 Конвенції про захист прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 1989 року та ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 27 Конвенції про захист прав дитини визначено, що батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Частиною 3 ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно до положень ст. 184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Частина 2 статті 182 Сімейного кодексу України передбачає розмір аліментів, який в будь-якому разі не може бути менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Беручи до уваги вищевикладене, з урахуванням законодавчо встановленого обов`язку обох батьків утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття суд вважає, що заявлені позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню частково. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивачки на утримання дочки, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивачки в частині грошової суми аліментів 12 000 грн, які остання просить стягнути з відповідача на утримання дитини щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачкою не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що саме така сума необхідна на утримання дитини, адже довідок про стан здоров`я дитини суду на час розгляду справи не надано, як не надано жодної інформації про відвідування дитиною гуртків та про кошти які витрачаються позивачкою на їх оплату. В цілому суду не надано позивачкою розрахунку суми 12 000 грн з її розбивкою та вказівкою конкретних сум які необхідні на утримання дитини щомісячно, що і складуть 12 000 грн. Виходячи із розміру заробітної плати відповідача, враховуючи те що він отримує пенсію, має нерухомість та встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який становить - 2318 гривень, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивачки частково та стягувати із відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дочки в розмірі 5700 грн. щомісяця із подальшою індексацією до повноліття дитини. На думку суду цей розмір є достатнім для задоволення розумних потреб дитини, з врахуванням тієї обставини, що мати також повинна забезпечувати власну дитину. На підставі положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позивачем позову, тобто з 10.09.2020. Відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог - що зумовлює стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Outcome: partial