Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилаючись на необхідність встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення для створення умов щодо вчинення правочину дарування належного йому майна своєму сину [PERSON], просив ухвалити судове рішення про встановлення фату родинних відносин між ним та [PERSON] на рівні рідних батька та сина. В обґрунтування заявлених вимог [PERSON] зазначив, що він має намір подарувати ряд об'єктів нерухомості своєму сину, однак у зв'язку із тим, що прізвище його сина записано в паспорті громадянина України як «[PERSON]», а його власне прізвище - «[PERSON]», нотаріус вважає, що факт родинних відносин не підтверджений та для оформлення правочинів з відчуження майна вимагає сплатити державне мито в значно більшому розмірі, аніж розмір державного мита, що сплачується при вчиненні правочинів між близькими родичами, або ж звернутися до суд про встановлення факту родинних відносин. У судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Заінтересована особа - приватний нотаріус Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], у судове засідання також не з'явилася, втім надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, не заперечувала проти розгляду заяви [PERSON] по суті. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Як вбачається з свідоцтва про народження заявника [PERSON], серії [NUMBER] від 26.11.1968 року, прізвище останнього значиться російською мовою «[PERSON]». 21.10.1995 року заявник отримав паспорт громадянина України, серії [NUMBER], де його прізвище значилося українською мовою як «[PERSON]». 20 грудня 1968 року у шлюбі заявника [PERSON] та [PERSON] народився син, який у свідоцтві про народження, серії [NUMBER], виданого бюром ЗАГСу Новобузької районної ради 25.01.1969 року, значився російською мовою як [PERSON]. В результаті отримання 27.03.1996 року від Новобузького РВ УМВС України в Миколаївській області сином заявника паспорту громадянина України, серії [NUMBER], прізвище останнього за цим документом українською мовою зазначено вже як «[PERSON]», при цьому на другій сторінці вказаного документу, цю особу вірно, згідно даних свідоцтва про її народження, зазначено російською мовою як «[PERSON]». З огляду на те, що прізвища заявника та його сина при видачі паспортів громадян України були записані по-різному, заявник [PERSON] звернувся до суду із відповідною заявою про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно з роз'ясненнями, що містяться в п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбаченого іншого прядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. В п.7 вказаної Постанови вказано, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. При дослідженні копій свідоцтв про народження та паспортів громадян України, які видані на ім'я заявника [PERSON] та його сина [PERSON], судом встановлено, що зазначена розбіжність виникла саме через не вірне зазначення прізвища сина заявника - [PERSON] при видачі йому паспорту громадянина України. Разом з тим, згідно з п. 1.2., абз. 3 п. 4.1., п 4.2. Порядку оформлення і видачі паспорта громадянина України, затвердженого наказом МВС України від 13.04.2012 року за № 320, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 12.07.2012 року за № 1089/21404, паспорт громадянина України видається територіальними підрозділами Державної міграційної служби України за місцем проживання кожному громадянинові України після досягнення 16-річного віку, а надалі в разі необхідності обмінюється, видається замість утраченого, викраденого або зіпсованого. У разі установлення розбіжностей у записах передбачено можливість здійснення обміну такого паспорту. Для обміну паспорта особа подає: заяву; паспорт, що підлягає обміну; дві фотокартки розміром 3,5 х 4,5 см (з урахуванням вимог абзацу п'ятого пункту 1.3 розділу І цього Порядку); платіжний документ з відміткою банку про сплату державного мита або оригінал і копію документа про звільнення від сплати державного мита; документи, що підтверджують обставини, на підставі яких паспорт підлягає обміну. В той же час, як встановлено при судовому розгляді справи син заявника [PERSON] не звертався до територіального підрозділу міграційної служби України з метою усунення різнопису в своєму прізвищі, шляхом обміну такого паспорту. Суд зазначає, що як вказувалось заявником у своїй заяві, метою встановлення факту родинних відносин по даній справі є бажання заявника подарувати належне йому на праві власності нерухоме майно [PERSON] При цьому, як видно з роз'яснення приватного нотаріуса Новобузького районного нотаріального округу [PERSON] від 22.05.2014 року № 133/01-16, остання фактично не відмовляє в оформленні вказаного правочину, а вказує лише на те, що у зв'язку із не підтвердженням родинних відносин ставка державного мита становитиме більшу суму аніж та, що підлягає сплаті у разі оформлення правочину між родичами. Враховуючи вищевикладене, суд приходить висновку, що подана заява задоволенню не підлягає. При цьому суд виходить з того, що фактично заявник моє іншу можливість підтвердити факт, про встановлення якого він просить, та згідно вимог чинного законодавства в позасудовому порядку вирішити порушене питання. Крім того, відмовляючи в задоволенні заяви суд виходить з того, що фактично заявнику не відмовлялось ані органами міграційної служби у обміні паспорту громадянина України в якому міститься розбіжність у написанні прізвища, ані нотаріусом в оформленні правочину щодо відчуження належного йому майна. [PERSON] не позбавлений можливості укласти договір дарування належного йому майна, однак зі сплатою суми державного мита в іншому розмірі, аніж та, що сплачується у разі укладанням правочинів між родичів. Крім того, на думку суду, у разі необхідності [PERSON] не позбавлений права звернутись до органів міграційної служби з питання видачі нового документу, що посвідчує особу, у разі неправильного написання його прізвища.

Outcome: dismissed