overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

11.07.2017 року до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 06.11.2002 року між сторонами було зареєстровано шлюб в Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2541. Вказує, що в період шлюбу у них народилось п*ятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає,\~що сімейне\~життя у\~них не\~склалось, на протязі останніх років подружнього життя у них виникали сварки та суперечки, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, в звязку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON], також в судове засідання двічі не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.11.2002 року сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Міському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, актовий запис №2541, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). В період шлюбу у них народилось п*ятеро дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.9-13). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Балюк», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

11.07.2017 року до Октябрського районного суду м. Полтава надійшла заява від управління культури Полтавської міської ради про ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не з»явилися, по невідомим суду причинам, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи Ознайомившись з матеріалами цивільної справи, суд прийшов до наступного. Рішенням Октябрського районного суду м. Полтава від 16.05.2017 року позовну заяву задоволено. Позивачем по справі [PERSON] при подачі позову до суду не сплачувався судовий збір на підставі ст. 5, ч. 1, п. 1 згідно ЗУ «Про судовий збір». Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно вимог ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про необхідність винесення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

11.07.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, та про те, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов визнає. З позовної заяви вбачається, що 20.02.1999 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають одну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року сімейні відносини припиненні, та шлюб між сторонами розірвано 19.11.2014 року, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у позивачки та відповідача є спільна дитина: [PERSON], 25.08.1999року народження (а.с.3). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що обєктивно підтверджується матеріалами справи: копією рішення суду про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою з місця проживання, за якою дитина проживає та зареєстрована разом із позивачкою. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їй повноліття. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача є законними, тому підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу). Крім того, згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню у доход держави судовий збір в сумі 640,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

11.07.2017 року заявник [PERSON] звернулась до суду із вказаною заявою і просить надати їй право на шлюб, посилаючись на те, що вона на даний час ще не досягла повноліття, але має намір зареєструвати шлюб з [PERSON]. Надання права на шлюб для неї є необхідним і відповідає її інтересам, оскільки [PERSON] є матірю їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І ТП №272284 від 22.11.2016 року. В судове засідання сторони не зявились. Заявник [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, одночасно повідомляє, що заяву підтримує повністю. Заінтересована особа [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за його відсутності, заяву підтримує повністю. Заінтересована особа [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, заяву підтримує повністю. Заінтересована особа відділ РАЦС Чуднівського району Житомирської області подала до суду заяву за підписом начальника відділу [PERSON], в якій просить суд розглядати справу за її відсутності, задоволення заявлених вимог покладає на розсуд суду. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків і жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. [PERSON], [INFO], на день розгляду справи досягла віку 17 років, що підтверджується копією паспорта серії ВН № 697901, виданого Чуднівським РС УДМС України в Житомирській області 11.10.2016 року (а.с. 4) [PERSON], [INFO], є повнолітнім, зареєстрований та проживає за адресою: [INFO] (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] є матірю їхньої спільної дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І ТП №272284 від 22.11.2016 року (а.с. 7). Судом встановлено, що надання права на шлюб [PERSON] відповідає її інтересам та інтересам малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

11.07.2017 року ПАТ Альфа-Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 24.10.2014 року він уклав із відповідачем кредитний договір, за яким надав останньому кредит в сумі 49071,81 грн. на строк з 24.10.2014 р. по 27.10.2019 р., на визначених кредитним договором і графіком до нього умовах. Посилаючись на невиконання відповідачем зобов'язань по кредитному договору позивач просив достроково стягнути з нього заборгованість станом на 27.05.2017 року по кредиту, процентам, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 37885,02 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 24.10.2014 року сторони уклали кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 49071,81 грн. на строк з 24.10.2014 р. по 27.10.2019 року зі сплатою 15,99 % річних, а також комісії передбаченої п. 2.8 договору. В свою чергу відповідач зобов'язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки і комісію шляхом внесення щомісячних платежів, згідно графіку платежів, який є додатком до кредитного договору. Передбачені кредитним договором кошти відповідачем отримані в повному обсязі і ця обставина не заперечується сторонами. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за кредитним договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 27.05.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 32711,92 грн.; по відсоткам за користування кредитом 2182,00 грн.; по комісії 1791,10 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нарахована неустойка у формі штрафу в розмірі 1200,00 грн. Таким чином загальна сума заборгованості становить 37885,02 грн. Ст. 1050 ч. 2 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 37885,02 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

11.07.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 21.02.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №41, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати через поведінку відповідача, який нехтує її інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, зазначає, що в наданий судом строк примирення не відбулося. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. зазначає, що в наданий судом строк примирення не відбулося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

11.07.2017 року позивач, [PERSON] звернулась до Коломацького районного суду Харківської області з позовом до ФОП [PERSON] про розірвання договору від 05.02.2017 року про надання послуг та відшкодування збитків у розмірі 51000 грн. та 10000 грн. моральної шкоди Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 05.02.2017 року вона уклала договір про надання послуг з ФОП [PERSON], згідно якого вона доручала відповідачу ремонт даху з демонтажем покрівлі та монтажем нової черепиці за адресою: Харківська область, с. Шелестове, вул. Пушкіна, б. 118, вартість вищевказаних робіт скала 51000 грн. Також позивач у своїй позовній заяві зазначає, що відповідач приступив до роботи лише 13.03.2017 року, що є порушенням умов договору, а 25.03.2017 року робота була завершена. Після завершення роботи позивач неодноразово прохала надати кошторис, але ні кошторис, а ні акт прийому-передачі виконаних робіт складений не був. Після завершення роботи виявилося, що вона має недоліки, а саме протікання. Позивач неодноразово телефонувала відповідачу, який спочатку обіцяв все полагодити, а потім не відповідав на дзвінки чим порушив вимогу п. 5.3 Договору. 10.05.2017 року позивач була направлена претензія за адресою, вказаною в Договорі, але лист повернувся за закінченням терміну зберігання. На підставі вищевикладеного позивач просить позов задовольнити. В судове засідання представник позивача не зявився, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу за її відсутності за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного розгляду справи (а.с. 49) . Відповідач ФОП [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи призначеної на 24.10.2017 року за його відсутністю суду не надавав. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази\~ подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Позивач не надав належних та допустимих доказів, на підтвердження обставин на підставі яких договір від 05.02.2017 року укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] має бути розірваним та щодо стягнення з відповідача на користь позивача 51000 гривень. Також суд відмовляє в задоволенні вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявність шкоди та її розмір, протиправність діянь відповідача, наявність вини відповідача та наявність причинного звязку між діями (бездіяльністю) відповідача та можливою шкодою. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-17 00:00:00

11.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 22.09.2016 року померла її мати [PERSON], на день смерті якої залишилося спадкове майно, зокрема 1/2 частина житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований по вул. Панаса Мирного, 22 в с. Світлогірське, Кобеляцького району Полтавської області, яку вона заповіла їй відповідно заповіту від 21.10.2010 року. Протягом шестимісячного строку позивач подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі позивач не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів та державної реєстрації на вказане домоволодіння. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину спадкового житлового будинку. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали до суду письмові заяви, в яких підтримали позовні вимоги та просять суд розглянути справу в їх відсутність. Представник відповідача, Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області сільський голова [PERSON] надала заяву про розгляд справи в її відсутність, не заперечувала проти задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 22.09.2016 року померла [PERSON], яка доводиляся матір'ю позивачеві (а.с.6,10), на день її смерті залишилося спадкове майно, зокрема 1/2 частина житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований по вул. Панаса Мирного, 22 в с. Світлогірське, Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 6,12,13,14-16). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за заповітом, посвідченим секретарем Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області від 21.10.2010 року по реєстру № 279 на 1/2 частину житлового будинку з господарськими побудовами, що розташований по вул. Панаса Мирного, 22 в с. Світлогірське, Кобеляцького району Полтавської області є [PERSON], [INFO] (а.с.7). Внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадкове домоволодіння та його державної реєстрації, нотаріусом відмовлено позивачу, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на це майно (а.с.11). Оскільки, позивач [PERSON], внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок, не може оформити спадщину, належність цього майна померлій [PERSON] підтверджується належними та допустимими доказами ( а. с. 12,13,14-16), відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за заповітом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

11.07.2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.02.2016 року /актовий запис № 12/ Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В суд позивач [PERSON] зявилася, позовні вимоги підтримала повністю та надала пояснення аналогічні позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач[PERSON] у суді не заперечив проти задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення сторін у справі, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 18.02.2016 року /актовий запис № 12/ Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 124854 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-СР № 217594 (а.с.4). Сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-14 00:00:00

11.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 28.09.2010 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач не з'явився. В поданій до суду заяві просив розгляд справи провести без його участі, позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про визнання ним позову. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 28.09.2010 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved