Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

10.10.2018 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом, відповідно до якого просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в розмірі ? всіх видів заробітків на її користь на утримання двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], щомісячно починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох спільних дітей, діти навчаються за спеціальною програмою «Інтелект України», потребують постійної батьківської уваги і матеріальної допомоги, і позивач самостійно не має можливості покривати усі витрати на харчування , побутові потреби, одяг, взуття, лікувально-профілактичні заходи дітей. Відповідач подав відзив на позову заяву від 30.12.2018 року, відповідно до якого заперечував проти позову, посилаючись на те, що щомісячно сплачує матеріальну допомогу на утримання дітей в добровільному порядку (а.с.20-23). 04.12.2018 позивач подала заяву про зміну позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути аліменти на її користь на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень на двох дітей, починаючи з грудня 2018 року (а.с.90). Відповідач подав письмову заяву від 04.12.2018, відповідно до якої змінені позовні вимоги визнав, посилаючись на те, що сторонами досягнуто домовленість щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень на двох дітей щомісячно, починаючи з грудня 2018 року (а.с.89). У судове засідання сторони не з'явились, згідно з поданими заяви, просили ляд справи без їх присутності. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що є усі підстави для прийняття визнання позову відповідачем, та задоволення позовних вимог, оскільки це не порушує прав та законних інтересів інших осіб та не суперечить чинному законодавству. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч.3 цієї статті учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Так, відповідно до п.п.1,2 ч.2 ст.49 ЦПК України крім прав та обовязків, визначених у\~статті 43\~цього Кодексу: 1) позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу; 2) позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. З долучених до позовної заяви документів встановлено, що сторони з 29 квітня 2004 року по 20 січня 2015 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про одруження Серії 1-ФМ №071164 та рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 08 січня 2015 року, яке набрало законної сили 20.01.2016\\5року (а.с.4,7). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження Серії 1-ФМ №006477 та серії 1-ФМ №047003 (а.с.5,6). Та обставина, що малолітні діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст.\~141\~Сімейного кодексу\~України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За змістом ч.1,2 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до ч.3 ст.181 сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Встановлено, що відповідач має постійне місце роботи та дохід у вигляді заробітної плати та протягом 2018 року здійснював перерахування коштів на користь позивача на утримання їх дітей (а.с.25-74,84). Згідно з поданими заявами сторони дійшли згоди щодо порядку утримання їх дітей (а.с.89.90). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідно до вище вказаних вимог чинного законодавства позивач має право на отримання від відповідача аліментів на малолітніх дітей, а відповідач, за своїм сімейним та матеріальним станом, який є особою працездатного віку, повністю визнав змінені позовні вимоги, може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі 5000 гривень щомісячно на двох дітей, в межах заявлених позовних вимог, починаючи з грудня 2018 року та досягнення дітьми повноліття. При цьому суд враховує, що за змістом ст.ст.181,184,192 Сімейного кодексу України, аліменти, які стягуються в твердій грошовій сумі підлягають індексації, а також визначений в судовому рішення розмір аліментів може бути згодом змінений за відповідними заявами платника або одержувача аліментів. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 704,80 гривень, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, в звязку з цим судові витрати відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд зобовязаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved