Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

11 грудня 2013 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, сина - [PERSON], [INFO]. В позовній заяві позивач вказує про те, що остання, у відповідності до свідоцтва про народження, є матір'ю малолітнього [PERSON], а батьком значиться [PERSON] Малолітній [PERSON] мешкає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. 02 липня 2013 року відповідач у справі звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. 15 липня 2013 року рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 29 листопада 2013 року зазначене рішення суду було скасовано судом апеляційної інстанції. Окрім того, позивач вказує, що відповідач працює, має стабільний високий дохід і з цих підстав повинний сплачувати аліменти на утримання дитини. З огляду на таке, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30 жовтня 2013 року до досягнення дитиною повноліття. 24 січня 2014 року представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, обґрунтовуючи їх доказами, наявними в матеріалах справи. 24 січня 2014 року представник відповідача надав до суду заперечення проти позову, в яких просив суд позовну заяву задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 20% від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі докази, вирішивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15 липня 2013 року Жовтневим районним судом м.Дніпропетровська у справі №201/7552/13-ц, 2/201/2278/2013 було винесено рішення, яким шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. 29 листопада 2013 року апеляційним судом Дніпропетровської області зазначене рішення суду було скасовано. Від спільного життя сторони по справі мають дітей [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], які наявні в матеріалах справи. В судовому засіданні було встановлено що відповідач працює за основним місцем роботи в ТОВ «ТД «Содружество» на посаді директора а також за сумісництвом в ТОВ «УПІ-ІНТЕРТРЕЙДІНГ», ТОВ «УПІ-ГРУП», ТОВ НВП «Ккрпромінвест» на посадах директорів, та має постійний дохід у вигляді заробітної плати Також судом було з'ясовано, що відповідач за власною ініціативою, систематично здійснює грошові платежі на користь малолітнього сина - [PERSON], [INFO] щодо його навчання на платній основі. Вірність такого висновку суду підтверджується платіжним доручення № 19 від 25 жовтня 2013 року - аліменти на утримання дитини за вересень 2013 року в сумі 6 800 гривень; платіжним дорученням № 20 від 20 листопада 2013 року - оплата за послуги навчання за листопад 2013 року в сумі 6 500 гривень; платіжним дорученням № 21 від 18 грудня 2013 року - аліменти на утримання дитини за жовтень та листопад 2013 року в сумі 13 950 гривень; квитанція від 09 грудня 2013 року - оплата за послуги навчання за грудень 2013 року на суму 6 500 гривень; квитанція від 26 грудня 2013 року - оплата за послуги навчання за січень 2014 року на суму 6 513 гривень, копії яких знаходяться у матеріалах справи. Вирішуючи дану справу судом встановлено, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Сімейного кодексу України, Законом України «Про державний бюджет України на 2013 рік». Так, відповідно до положень ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші істотні обставини. Відповідно до ст. 183 СК України, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на утримання дитини, яка буде стягуватися до досягнення дитиною повноліття. Нормою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 367 ч. 2 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. З огляду на це, до спірних правовідносин повинна бути застосована ст. 183 СК щодо стягнень аліментів у часткі від заробітку (доходу). Визнаючи розмір частки суд виходив з того, що законом передбачено граничний мінімальний розмір аліментів на дитину, який не може бути нижче ніж 30 % від мінімального прожиткового мінімуму , що при визначенні судом розміру аліментів було враховано. Задовольняючи позов частково суд зважав на вимоги ст. ст. 82, 191 СК України, щодо наявності у відповідача іншої малолітньої дитини, - [PERSON], [INFO], доведення обставини прийняття участі в утриманні дитини, - [PERSON], [INFO] народження за власною ініціативою, наявність батьків пенсійного віку. В іншій частині позову слід відмовити, як заявленого надлишково. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 гривень. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial