Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 08 грудня 2011 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований в виконкомі Іванівській селищної ради Антрацитівського району Луганської області, актовий запис №40. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Несумісність характерів та особистих якостей стало однією з причин неможливості спільного проживання з відповідачем. Її намагання зберегти сімю ні до чого не призвели. Фактично їх шлюб розпався. Спільного господарства з відповідачем не ведуть. Подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. Сумісну власність подружжя розділили добровільно. Питання стягнення аліментів на утримання дитини, за необхідності, буде вирішено окремим позовом. Відповідач на розірвання шлюбу згодний. З вини відповідача сумісне життя і збереження сімї стали неможливими. Позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. На задоволенні позову наполягає. Згодна на заочний розгляд справи. Оскільки відповідач [PERSON], проживає в [INFO], суд не має змоги повідомити його про час та місце судового розгляду, адже за вказаною адресою, пересилання поштових відправлень призупинено у зв'язку з проведенням бойових дій в зоні АТО відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» та Додатку 1, що знаходиться на офіційному сайті УДППЗ «Укрпошта». Виклик [PERSON] здійснювався шляхом опублікування повідомлення про виклик до суду на офіційному сайті Межівського районного суду Дніпропетровської області http://mg.dp.court.gov.ua/userfiles/file/0425/povid.pdf. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки. Заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ч.4\~ст.169 ЦПК України\~вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. У зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті за відсутності відповідача, суд з його згоди ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони зареєстрували шлюб 08 грудня 2011 року. Реєстрація шлюбу проводилась в виконкомі Іванівській селищної ради Антрацитівського району Луганської області, про що зроблено актовий запис № 40. Свідоцтво про шлюб серії 1-ЕД №136727 від 08 грудня 2011 року.(а.с.9) Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЕД №284627. (а.с.10) Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] припинені в жовтні 2014 року. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2\~ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved