Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-08 00:00:00

10.08.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків завданих злочином. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої вимоги з підстав, наведених в позовній заяві. Просив суд позов задоволити. Стягнути з відповідача [PERSON] в його користь завдану його діями матеріальну шкоду в роззмірі 111510 грн. 20 коп. та моральну шкоду в розмірі 50000 грн, всього 161510 грн. 20 коп. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнав та заперечив щодо їх задоволення. Подав відзив в якому зазначив, що позивачем не доведено факту завдання йому збитків, причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача і оціненою позивачем шкодою, в тому числі і моральною. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] . Крім того, подав заяву про застосування до позову [PERSON] строку позовної давності. Суд, вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку що вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні встановлено, що ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 12.10.2017 року закрито кримінальне провадження про обвинувачення [PERSON] у вчиненні злочину передбаченого ч.4 ст.190 КК України (справа 344/15016/16-к). В зазначеній вище ухвалі судом встановлено, що обвинувачений [PERSON] шляхом обману вирішив заволодіти грошовими коштами [PERSON] - позивача по справі. Для цього він, діючи умисно, з метою реалізації свого злочинного умислу спрямованого на заволодіння чужими грошовими коштами, знаючи, що автомобіль марки «Сузукі», державний номерний знак [NUMBER] належить спільному україно-німецькому підприємству «ОСТ-ВЕСТ», яким він користується на підставі договору оренди від 02.06.1996 року, на авторинку в м.Івано-Франківськ вирішив продати вищезазначений автомобіль [PERSON] . Домовившись із потерпілим [PERSON] про вартість автомобіля, [PERSON] отримав від нього за продаж автомобіля грошові кошти в сумі 450 млн. карбованців, що в перерахунку на гривні становить 4500 грн. Таким чином, [PERSON] шляхом обману заволодів грошовими коштами [PERSON] в сумі 4500 грн., що станом на червень 1997 року являється особливо великими розмірами. З`ясовано також, що в даному кримінальному провадженні [PERSON] було визнано потерпілим по справі. Як вбачається з аудиторського звіту складеного 08.02.2017 року ТзОВ «ЮрекАудит», копія якого долучена до матеріалів справи, сума шкоди становить 4500 грн., згідно з наданих аудитору документів. А відповідно до рекомендацій листа Верховного Суду України №62-97 від 03.04.97 року аудитором було проведено розрахунок підсумкового індексу інфляції, що становить 1289 %. Таким чином, згідно висновку, аудитором проведено розрахунок суми шкоди з урахуванням інфляції та інфляційні збитки, що були завдані [PERSON] за період з 20.06.1996 року по 31.12.2016 року. Загальна сума шкоди з урахуванням інфляції становить - 58005 грн. 10 коп., з неї інфляційні збитки - 53505 грн. 10 коп., сума шкоди - 4500 грн. Зі змісту ч.1 ст.1166 ЦК України вбачається, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Наявність матеріальної шкоди характеризується зафіксованими документально втратами майнових, чи немайнових благ, які мають певну економічну цінність та виражаються в грошовому еквіваленті. Беручи до уваги наведене, на переконання суду, до задоволення підлягають вимоги [PERSON] на суму 58005 грн.10 коп., згідно розрахунку аудитора. Що стосується доводів позивача [PERSON] про стягнення з [PERSON] в його користь 50000 грн. суд встановив наступне: Як вбачається з пояснень позивача в судовому засіданні кримінальним правопорушенням у якому позивач був потерпілим йому було завдано моральної (немайнової) шкоди, яка полягала у щоденних душевних переживаннях та як наслідок постійних розладів сну, через тривалі переживання. Моральна шкода також обґрунтовується порушенням його права власності на грошові кошти у сумі 450 млн. карбованців, що в перерахунку на гривні становить 4500 грн. Ст.16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. У відповідності до положень ст.23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У силу ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Як слідує із роз`яснень, викладених у п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)» від 31.03.1995 року за №4 (із наступними змінами) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. У відповідності до роз`яснень п.5 та п.9 цієї ж постанови Пленуму Верховного Суду України при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди з`ясуванню підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Беручи до уваги раніше наведені документальні докази, висновки суду про винність відповідача, суд вважає, що діями відповідача заподіяно моральну шкоду позивачу внаслідок чого він переніс моральні страждання, у нього погіршився стан здоров`я. Проте, судом також враховується і те, що погіршення стану здоров`я позивача відбулось не виключно внаслідок порушення його права власності на грошові кошти у сумі 450 млн. карбованців, що в перерахунку на гривні становить 4500 грн., а і внаслідок необхідності звертатися за захистом в різні державні інстанції (прокуратуру, поліцію, адвокатуру, суд). Визначаючи розмір грошового відшкодування моральної шкоди, суд враховує в сукупності негативні наслідки, які настали для позивача, характер та обсяг його страждань (фізичних, душевних, психічних, тощо), яких зазнав позивач, ступінь вини відповідача та його матеріальний стан, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, вважає за можливе позовні вимоги у частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково. Суд, беручи до уваги роз`яснення п.9 Постанови №4 від 31.03.1995 р. Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, позовних вимог, вважає, що достатньою грошовою компенсацією для відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, порушенням його майнового права з боку відповідача [PERSON] є грошова сума у розмірі 2000 грн. та вважає її достатньою для отримання відповідної сатисфакції, а не збагачення за рахунок відповідача. Вирішуючи питання судових витрат, суд вважає, що відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved