Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

12.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача пені за здійснення безпідставного утримання з пенсії в розмірі 841 грн 37 коп. і компенсації втрати частини пенсії в розмірі 1066 грн 92 коп., а всього 1908 грн 29 коп. Позивач також наполягала на відшкодуванні судових витрат, пов'язаних з оплатою судового збору, в розмірі 640 грн. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Представник відповідача не з'явився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. В запереченнях проти позову відповідач висловив позицію, що вимоги позивача не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач перебуває на пенсії за віком яку виплачує відповідач. Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.01.2015 року визнано протиправним рішення відповідача від 03.07.2014 № 11487/06 про утримання з пенсії позивача переплати в розмірі 20% пенсії та стягнення з відповідача безпідставно утриманої пенсії за період з липня по грудень 2014 року включно в розмірі 1134 грн (а. с. 4). В зв'язку з тим, що починаючи з січня 2015 року відповідач, незважаючи на визнання Новозаводським районним судом м. Чернігова протиправним рішення від 03.07.2014 № 11487/06, продовжував здійснювати утримання з пенсії позивача, 15.02.2017 року позивач звернулася з позовом до Деснянського районного суду м. Чернігова, який 23.03.2017 року ухвалив рішення про стягнення з відповідача безпідставно утриманих з пенсії сум у розмірі 1393 грн 46 коп. за період з січня по вересень 2015 року включно (а. с. 5-7). Вказані кошти фактично повернуто позивачеві лише в червні 2017 року (а. с. 10). Відповідно до частини другої статті 46 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон) нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Частиною третьою статті 107 Закону встановлено, що суми коштів, безпідставно стягнені органами Пенсійного фонду з юридичних і фізичних осіб, підлягають поверненню в триденний строк із дня прийняття рішення виконавчим органом Пенсійного фонду або судом про безпідставність їх стягнення, з одночасною сплатою нарахованої на ці суми пені, що визначається виходячи з розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України. Системний аналіз наведених положень Закону дає суду підстави для висновку про те, що компенсація та пеня мають різну праву природу, а також підставу нарахування та виплати, оскільки компенсація виплачується в зв'язку з порушенням строків виплати нарахованої суми пенсії і спрямована на відшкодування втраченої пенсіонером частини доходів, а пеня - економічною санкцією за незаконне утримання з пенсії. За таких обставин, одночасне стягнення компенсації та пені не вважається подвійним притягненням відповідача до юридичної відповідальності. Незаконне утримання з пенсії позивача, яке встановлено рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26.01.2015 року, дає позивачу право вимагати стягнення з відповідача компенсації, передбаченої статтею 46 Закону, оскільки в період з липня 2014 року по вересень 2015 року включено позивач отримувала пенсію в меншому розміру ніж їй було призначено; несвоєчасне повернення позивачу незаконно утриманих з пенсії сум є підставою для нарахування пені. Водночас суд погоджується з наданими позивачем розрахунками суми компенсації та пені (а. с. 11-13), правильність яких відповідачем не спростовано. Виходячи з вищевикладеного, пред'явлений позов ґрунтується на Законі, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved