overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

11.03.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.1-2), мотивуючи свої вимоги наступним. 09.01.2004 р. шлюб з відповідачем розірвано. Мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею та навчається в Чернігівському музичному училищі ім. Л.М. Ревуцького на денній формі навчання. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку до досягнення ним 23-х років за умови, що він буде продовжувати навчання. В ході розгляду справи було уточнено, що третя особа [PERSON] є третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивачки. В судовому засіданні позивачка позов (а.с.1-2) підтримала за вимогами в ньому викладеними, пояснила, що син закінчує навчання 30.06.2015 р.; 23 роки йому виповнюється [INFO]. Відповідач позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі 16 частини від його доходу. Пояснив, що живе на квартирі; гроші сину дає постійно і допомагає йому. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність; з позовом згоден. Суд розглядає справу у відсутність третьої особи. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 199 СК України, зокрема, якщо повнолітній син продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати таку допомогу. Необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], який навчається на третьому курсі денної форми навчання у Чернігівському музичному училищі ім. Л.М. Ревуцького; навчання безкоштовне; отримує стипендію (а.с.11;23), у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може таку допомогу надавати в розмірі 16 частини заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 11.03.2014 р. і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2015 р.; в задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Крім того, необхідно стягнути з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

11.03.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину на її користь, обгрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON] мають дитину. Тривалий час проживають окремо, батьківство [PERSON] визнано судовим рішенням. Вона працює, але заробітної плати не вистачає для повноцінного утримання дитини, є інвалідом ІІІ групи з дитинства, а відповідач матеріальної допомоги на утримання [PERSON] не надає. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] позов визнав і пояснив, що в теперішній час тимчасово не працює, однак сплачує на утримання сина аліменти по 600 грн. щомісячно. Не заперечує проти примусового стягнення аліментів у запропонованому до стягнення розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши наявні у справі докази суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 31 грудня 2010 р. народився [PERSON], актовий запис № 1. Батьками дитини у свідоцтві про її народження записані сторони (а.с. 7). Відповідач утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо її матеріального забезпечення не виконує, письмових заперечень проти позову не подав як доказів в підтвердження того, що він за станом здоров'я не може надавати матеріальну допомогу дитині чи відсутні для цього джерела доходів, що не має зобов'язань щодо інших дітей та непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ст.. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд дійшов висновку про задоволення позову в частині запропонованого до стягнення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) батька дитини, однак чинним законодавством визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України, якою визначається розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням викладеного та на підставі статей 75, 84, 179 - 184, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-18 00:00:00

11.03.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення на утримання неповнолітніх дітей аліментів, обґрунтовуючи вимоги тим, що від спільного проживання однією сім'ю з відповідачем народилися дочки [PERSON] і [PERSON]. З лютого 2014 р. з чоловіком проживають окремо, стосунків не підтримують, а діти перебувають на її утриманні і [PERSON] добровільно матеріальної допомоги не надає, тому просить стягнути на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що дійсно від проживання з позивачем мають двох дочок [PERSON] і [PERSON]. В теперішній час він проживає окремо, тимчасово не працює, не надає допомогу на утримання дітей. З розміром аліментів, запропонованих до стягнення, погодився і вважає, що має можливість сплачувати аліменти, інших виконавчих листів не має. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 18, а 23 квітня 2013 р. народилася [PERSON], актовий запис № 10, батьками яких є сторони (а.с. 3-4). Батько утриманням дітей не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON] і [PERSON] не виконує, не працює, але працездатний, за станом здоров'я може надавати допомогу, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дітей і можливості їх матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179 - 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

11.03.2014р. до Зачепилівського районного суду надійшла заява [PERSON], заінтересована особа - Леб'язька сільська рада Зачепилівського району Харківської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, в якій заявник зазначила, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка (пай) розміром 5,1288 га, що знаходиться на території Леб'язької сільської ради Зачепилівського району Харківської області на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР №043564. Проте в оригіналі державного акту невірно зазначено прізвище заявника не [PERSON], а [PERSON]. На заяву [PERSON] до Держземагенства у Зачепилівському районі про виправлення помилки, їй було відмовлено, оскільки з 01.01.2013р. такі функції покладено на Державну реєстраційну службу, тому вона звернулася до суду з вимогою встановити факт належності їй державного акту на право власності на земельну ділянку 5,1288 га кадастровий № 6322281500:05:000:0097, серія ХР №043564 виданого Зачепилівським районним управлінням (відділом) земельних ресурсів на ім'я [PERSON]. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримаkf та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Леб'язької сільської рада Зачепилівського району Харківської області в судове засідання не з'явився. Суд дослідив матеріали справи: - копію паспорту та РНОКПП [PERSON]; - копія свідоцтва про одруження серія [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Зачепилівського районного управління юстиції Харківської області 08.06.2004 р.; - копію державного акту на право власності на земельну ділянку серія ХР № 043564 виданого 17.11.2005 р. на ім'я [PERSON]; - копія рішення Зачепилівського районного суду Харківської області від 20.12.2004 р.; - виписка з протоколу №1 «Засідання комісії по жеребкуванню номерів паїв для кожного окремого власника земельного сертифікату в межах Леб'язької сільської ради Зачепилівського району»; При вирішенні справи суд керується положеннями ст. 256 ч.1 п.6 ЦПК України: «Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті». В судовому засіданні достовірно встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серія ХР № 043564 виданий 17.11.2005 р. на ім'я [PERSON] належить заявниці [PERSON], що необхідно їй для оформлення заповіту та договорів оренди землі, а тому суд вважає його встановленим. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

11.03.2014р. до суду заявлено цей позов. В даній заяві позивачка вказала, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є неповнолітня дочка - [PERSON], [INFO] та повнолітня дочка - [PERSON], [INFO], яка навчається в Тернопільському національному технічному університеті на 3-му курсі денного відділення на договірній основі. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання та навчання дітей, фактично всі витрати на утримання та навчання дітей позивачка несе особисто. Місце роботи відповідача позивачці не відоме, однак він є працездатним і може надавати матеріальну допомогу. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила провести розгляд даної справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, про що до суду подала відповідну заяву. Відповідач просив провести розгляд даної справи за його відсутності, проти позовних вимог не заперечував, про що до суду подав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 5), але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої та повнолітньої дочки. Зазначені правовідносини регулюються: - ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; - ч.1 ст.184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. - ч. 1 ст. 198 СК України Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. - ч. 1 ст.199 СК України, відповідно до якої якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Також відповідно до ч. 3 цієї ж статті, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. - ст. 200 СК України, згідно з якою, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню своїх дітей, чим порушує їх майнові права, але має можливість надавати матеріальну допомогу, то з метою захисту майнових прав дітей, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої та повнолітньої доньки аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 50 (п'ятдесят) гривень щомісячно, на кожну дитину, яку суд визначає з урахуванням майнового стану, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

11.03.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою, в якій просить винести рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме: будинком [ADDRESS]. Позов обґрунтовує тим, що він є власником вищевказаного будинку. Разом з ним у вказаному будинку зареєстровані: його колишня дружина - [PERSON], яка є відповідачем по справі, його доньки - [PERSON] та [PERSON], а також його матір - [PERSON] У 2004 році шлюб між ним та [PERSON]. було розірвано і з того часу відповідач не навідується до будинку вже протягом 10 років. Весь цей час відповідач проживає у Чеській республіці. На даний час у спірному будинку позивач фактично проживає зі своєю матір'ю і має намір переоформити право власності на вказаний будинок, однак колишня дружина добровільно виписуватись не хоче, чим спричиняє перешкоди у розпорядженні майном. Факт непроживання відповідача з вересня 2013 року по лютий 2014 року за вказаною адресою зафіксовано актами, складеними комісією у відповідності до вимог чинного законодавства, також заявою відповідача від 07.10.2003 року, де вона сама вказує і зазначає, що фактично проживає у Чеській республіці. У зв'язку з наведеним позивач був змушений звернутись в суд із вказаним позовом. В судове засідання преждставник позивача позивач [PERSON] не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що є відомості в матеріалах справи. Відомостей про причину її неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа представник Миколаївського районного сектору ГУ Державної міграційної служби України у Львівській області в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день та час розгляду справи, відомостей про причини його неяявки у суду немає. Дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких мотивів. Позивач є власником спірного житлового будинку по [ADDRESS]. Протягом десяти років відповідач [PERSON] у вказаному будинку не проживає та не з'являється, не бере участі у витратах по його утриманню. Тривалий час проживає за межами України у Чеській республіці. Однак, залишається зареєстрованиою у спірному житловому будинку, що стверджується довідкою, виданою Пісочнянською сільською радою Миколаївського району Львівської області (а.с. 15). Суду не подано доказів, які б свідчили про поважність причин непроживання відповідача за вказаною адресою, чинення їй перешкод у цьому. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що позов підставний і може бути задоволений, оскільки доведено факт непроживання відповідача у спірному житловому будинку без поважних причин більше шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

11.03.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу,в якому вони перебувають з 24.01.1992 року. Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з січня 2013 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати покласти на нього.(а.с.32) Відповідачка також не з»явилася в судове засідання, призначене на 10.04.2014 року, причин неявки не повідомила. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

11.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що він з 17.11.2007 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO]. Сімейно - шлюбні відносини припинені у зв'язку з втратою взаєморозуміння, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, були повідомлені належним чином. (а.с.12-13 повідомлення). Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечувала. (а.с. 14-15 - заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2 ст. 197 ЦПК України). Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.11.2007 року у Довгинцівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 871. ( а.с. 9 - копія свідоцтва про шлюб). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст. 105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-11 00:00:00

11.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 5875 грн. за договором позики від 17.04.2012 року, процентів за користування коштами 791,63 грн., 3% річних від суми боргу-326,06 грн. та моральної шкоди 3000 грн., посилаючись на те, що відповідач не повернув борг за розпискою до 31.12.2012 року. В судовому засіданні представник позивача наполягає на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив.Тому відповідно до вимог ст.ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Заслухавши учасника процесу, дослідивши обставини справи суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.04.2012 року [PERSON] отримав позику у [PERSON] - 5 875грн., термін повернення позики в розписці зазначено 31.12.2012 року. Вказані обставини підтверджуються: розпискою про отримання коштів в сумі 5 875 грн. від 17.04.2012 року, поясненнями представника позивача. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона передає у власність другій стороні грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, у строк та в порядку, що встановлені договором. За ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Відповідно до розрахунку, представленого позивачем, розмір нарахованих процентів за час користування позикою складає 791грн.63 коп. Також позивачем нараховано 3% річних від суми боргу відповідно до ст. 625 ЦК України за прострочення виконання гршового зобов'язання, що складає 326,06 грн. Також, з врахуванням моральних страждань потерпілого, що обумовлено необхідністю коштів на лікування важко хворого сина, розмір заподіяної моральної шкоди, суд оцінює в 2000 грн. Таким чином, враховуючи ту обставину, що суму боргу позивачу не повернуто, про що свідчить наявність у нього оригіналу розписки, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову на загальну суму 8992,63 грн. Судові витрати складають 243,60 та розподіляються відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial