Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

11.04.2018 р Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» (далі - позивач) звернулося до Макарівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі - відповідачі), третя особа на стороні позивача Колонщинська сільська рада Макарівського району Київської області, про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та усунення перешкод у здійсненні права розпорядження майном, шляхом зняття фізичної особи з реєстрації місця проживання. В обґрунтування позову вказали, що на підставі договору іпотеки від 22 травня 2007 року, що посвідчений та зареєстрований у реєстрі правочинів за № у-368 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. у Позивача по справі виникло право власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані у [ADDRESS] ) 30 березня 2017 року на підставі зазначеного договору іпотеки у відповідності із рішенням державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Кобелєвої А .М . № 34607542 право власності Позивача було зареєстровано у відповідності із положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», про що було внесено запис про право власності № 19796869 та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Факт перейменування назви вулиці та зміни адресного номера розташування спірного житлового будинку із [ADDRESS] підтверджується відповідними рішеннями виконкому Колонщинської сільської ради, які додані до матеріалів позову. Після проведення державної реєстрації права власності позивача на зазначений житловий будинок, до Колонщинської сільської ради звернувся представник позивача для отримання інформації про склад осіб, які на даний час проживають у вказаному житловому будинку або про осіб, місце проживання, яких зареєстровано у даному будинку. У зв`язку із таким зверненням, представником позивача було отримано інформацію, що у вказаному житловому будинку на даний час зареєстровано місце проживання Відповідачів по справі, при цьому відповідачі не проживають у будинку за вказаною адресою з 2015 року. Даний факт підтверджується довідкою Колонщинської сільської ради, випискою з по господарської книжки сільської ради та Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання відповідачів по справі. На даний час позивач є єдиним власником житлового будинку, ніякої угоди (договору) оренди (найму) житлового будинку щодо подальшого користування будинком попередніми власниками та користувачами із позивачем не укладали. Отже правових підстав бути зареєстрованим в житловому будинку, який повністю належить новому власникові - Позивачу, у відповідачів по справі не має. На даний час існування зареєстрованого місця проживання відповідачів у вказаному житловому будинку порушує права Позивача та перешкоджає вільному володінню та розпорядженню майном Позивачу, що суттєво порушує законні права та інтереси Позивача. Враховуючи зазначене, позивач просить: визнати відповідачів, а саме: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , як такими, що втратили своє право користування житловим приміщенням - житловим будинком, що розташований у [ADDRESS] ), при цьому припинити їх право користування та зняти зазначених осіб із реєстраційного обліку їх місця проживання за вказаною адресою. Ухвалою суду від 23.05.2019 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі - строк для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. Копія ухвали суду від 23.05.2019 року та копія позовної заяви з додатками відповідачу [PERSON] надсилались за адресою його реєстрації, згідно рекомендованого повідомлення №0800104584779, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «адресат не проживає», відповідачу [PERSON] надсилались за адресою її реєстрації, згідно рекомендованого повідомлення №0800104584795, відповідачу [PERSON] надсилались за адресою її реєстрації, згідно рекомендованого повідомлення №0800104584841, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «адресат не проживає», відповідачу [PERSON] надсилались за адресою її реєстрації, згідно рекомендованого повідомлення №0800104584850, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «адресат не проживає», відповідачу [PERSON] надсилались за адресою його реєстрації, згідно рекомендованого повідомлення №0800104584868, відповідачу [PERSON] надсилались за адресою його реєстрації, згідно рекомендованого повідомлення №0800104584876, відповідачу [PERSON] надсилались за адресою її реєстрації, згідно рекомендованого повідомлення №0800104584744, поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «адресат не проживає», поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «адресат не проживає», поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «адресат не проживає» поштове відправлення повернулося до суду з відміткою: «адресат не проживає» проте відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається належним повідомленням особи про розгляд справи. Відповідно відзиву на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких заяв, клопотань суду не заявляв. Третя особа отримала копію ухвали суду від 23.05.2019 року та позовну заяву з додатками отримала 15.06.2019 року, письмового висновку щодо розв`язання вказаного спору суду не надала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно договору іпотеки від 22 травня 2007 року, що посвідчений та зареєстрований у реєстрі правочинів за № у-368 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Петровою С.М. у Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» по справі виникло право власності на житловий будинок та земельну ділянку, що розташовані у [ADDRESS] ) 30 березня 2017 року на підставі зазначеного договору іпотеки у відповідності із рішенням державного реєстратора речових прав на нерухоме майно Кобелєвої А .М. № 34607542 право власності було зареєстровано у відповідності із положеннями Закону України «Про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень», про що було внесено запис про право власності № 19796869 та видано витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Факт перейменування назви вулиці та зміни адресного номера розташування спірного житлового будинку із [ADDRESS] підтверджується відповідними рішеннями виконкому Колонщинської сільської ради №66-08-VII від 11.07.2016 року. Відповідно до довідки № 203 від 22.03.2019 року виданою Колонщинською сільською радою Макарівського району Київської області та акту обстеження матеріально - побутових умов проживання №220 від 27.03.2019 року в житловому будинку в [ADDRESS] зареєстровані але не проживають більше чотирьох років відповідачі. Як вказав позивач, а відповідачі не скористався своїм правом заперечити, реєстрація відповідачів у будинку порушує права позивача як власника житла, відповідачі будучи зареєстрованими в будинку, не несуть ніяких витрат по його, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації не бажає. Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним. Правовідносини, що виникли між сторонами, є житловими та регулюються ст.ст. 391, 405 ЖК України та ст.ст. 63, 71, 72, 116, 150, 158 ЖК УРСР. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Як встановлено ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Разом з тим регулювання житлових відносин здійснюється спеціальним законом яким є Житловий Кодекс Української РСР. Як зазначено у ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. До членів сім`ї власника будинку (квартири) згідно ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме його дружина, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство (ст. 64 ЖК УРСР). Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР Наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Як встановлено ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ж ст. 72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, де відповідачі зареєстровані, однак більше чотирьох років у ньому не проживають, відповідно не сплачує комунальних платежів, не несуть витрат на утримання майна, що порушує право власності позивача на вказаний житловий будинок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 1921,00 грн., слід стягнути з відповідача [PERSON] та [PERSON] на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved