Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

12.12.2016р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до територіальної громади міста в особі Дніпровської міської ради (третя особа - Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Куликов С.В.) про визнання права власності в порядку спадкування на гараж в АГК (а.с. № 4-7) Позивачка 08.02.2017р. уточнила свої позовні вимоги (а.с.№ 30 - 33). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її батьку - [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 16.11.1966р. «Про узаконення самовільно збудованого гаража в районі районної котельної Вузовського масиву гр. [PERSON]», що проживає за адресою: [ADDRESS]» узаконено самовільно збудований гараж. [INFO] батько позивачки [PERSON] помер. [INFO] мати позивачки та дружина померлого - [PERSON], мати позивачки, переоформила гараж на себе, що підтверджується довідкою відділу комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів. Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 844 від 19.04.1999р. автогаражному кооперативу «Вузівський масив» у постійне та тимчасове користування надано земельну ділянку по [ADDRESS] за місцем розміщення гаражів. [INFO] мати позивачки [PERSON] також померла. Згідно довідки АВК «Вузівський масив» №15/1615.09.2016р. [PERSON] було членом АВК «Вузівський масив» та їй належав гараж [NUMBER]. Позивачка 12.10.2016р. звернулася до приватного нотаріуса ДМНО Куликова С.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. На підставі її заяви заведено спадкову справу за № 7/2016, але постановою нотаріуса від 08.12.2016р. №106/02-31 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину у зв'язку із тим, що мати позивачки за життя не оформила та не зареєструвала право власності на гараж. Тому, посилаючись на норми ст.ст. 1241, 1261, 12666 ЦК України, вважає, що вона як донька, має право на спадкування частки, яка б належала її батькові [PERSON], а потім матері [PERSON], а отже, на гараж в цілому, тому просила позовні вимоги задовольнити. Позивачка в судове засідання 26.07.2017р. не з'явилися, надала заяву, в якій просила задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, розглянути справу за її відсутності, також надала додаткові письмові докази (а.с. №87, 93-111). Представник відповідача тергромади міста в особі Дніпровської міської ради - Сірик А.С. (діє на підставі довіреності від 28.12.2016р. № 7/10-2564 - а.с. № 113), 26.07.2017р. надав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги не визнає, просить розглянути справу за його відсутності та без фіксації судового процесу технічними засобами (а.с.№112). Третя особа - Приватний нотаріус ДМНО Куликов С.В. в судове засідання не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. № 62), також надав заяву, в якій просив справу розглянути 26.07.2017р. за його відсутності, надав витребувану судом копію спадкової справи (а.с. № 63). За таких обставин, на підставі ст.169, ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами, а з урахуванням того, що відповідач надав суду заперечення, то суд вважає за можливе винести по справі рішення на загальних підставах, встановлених главою 7 розділу III ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що батьку позивачки - [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Жовтневої районної ради депутатів трудящих від 16.11.1966р. № 791 «Про узаконення самовільно збудованого гаража в районі районної котельної Вузівского масиву гр. [PERSON]», що проживає за адресою: [ADDRESS]» узаконено самовільно збудований гараж (а.с. №16). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с. №11). Як видно з довідки відділу комунального господарства виконавчого комітету Жовтневої районної Ради народних депутатів [INFO] його дружина - [PERSON], мати позивачки, переоформила гараж на себе (а.с.№8) і в подальшому сплачувала членські внески, на підтвердження чого надала квитанції (а.с. № 22, 99, 103) . Рішенням виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради № 844 від 19.04.1999р. автогаражному кооперативу «Вузівський масив» у постійне та тимчасове користування надано земельну ділянку по [ADDRESS] за місцем розміщення гаражів (а.с. № 12, 88-91). [INFO][PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть (а.с.№10). Згідно довідки АВК «Вузівський масив» №15/16 від 15.09.2016р. [PERSON] була членом АВК «Вузівський масив» та їй належить гараж [NUMBER] (а.с. №22). Суд зазначає, що згідно ст.ст. 3, 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця. У п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка звернулася до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Куликова В.В. із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. На підставі її заяви заведено спадкову справу за № 7/2016 (а.с. № 64-82). Постановою нотаріуса від 08.12.2016р. №106/02-31 позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину (а.с. № 82). Зокрема, в у зв'язку із тим, що спадкодавець, [PERSON] за своє життя право власності на гараж не зареєструвала та не оформила документів на право власності на нього, тому не було законних підстав видавати спадкоємиці [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на гараж [NUMBER], розташований за адресою: [ADDRESS]. Як встановлено судом, згідно довідки АВК «Вузівський масив» №15/16 від 15.09.2016р. [PERSON] була членом АВК «Вузівський масив», їй належить гараж [NUMBER], який побудований за власні кошти (а.с. № 22 ). За положеннями ст. 15 Закону України «Про власність», який регулював правовідносини щодо права власності, член житлового, житлово-будівельного, дачного, гаражного чи іншого кооперативу або товариства, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, дачу, гараж, іншу будівлю або приміщення, надані йому в користування, набуває права власності на це майно. Відповідно до роз'яснень, що наведені у п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті спадкодавця члена житлово-будівельного, дачно-будівельного, гаражно-будівельного кооперативу, члена садівницького товариства, який повністю вніс пайовий внесок - до складу спадщини включається відповідно квартира, дача, гараж, садовий будинок, інші будівлі та споруди. Отже, встановивши, що померлий власник - [PERSON] була членом Автогаражний кооператив «Вузівський масив», пайовий внесок за гараж внесений повністю, суд дійшов висновку, що після її смерті відкрилась спадщина на зазначений гараж. Єдиним спадкоємцем першої черги за законом є донька померлої - позивачка [PERSON], про що надала 12.10.2016р. заяву нотаріусу, яка міститься в матеріалах спадкової справи (а.с. № 64). Отже, позивачка є такою, що прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Встановивши, що нотаріус відмовив позивачці в оформленні права на спадщину з наведених у відповіді підстав, суд вважає, що право [PERSON] щодо спірного спадкового майна - гаражу, спадщина на яку відкрилась в силу зазначених обставин, підлягає захисту у визначений нею спосіб у порядку, передбаченому ст.16 ЦК України. Обговорюючи питання про судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог та заяву позивачки від 26.07.2017р., в якій вона зазначає, що не наполягає на стягненні судових витрат з відповідача, суд вважає за можливе не розподіляти судові витрати у цій справі. Враховуючи викладене та

Outcome: approved