Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-17 00:00:00

10 травня 2019 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. 11 червня 2019 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. 08 липня 2019 року підготовче провадження по справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті. 25 липня 2019 року провадження по справі зупинено, за заявою відповідача, у зв`язку із наданням сторонам у справі про розірвання шлюбу строку на примирення. 23 липня 2019 року, винесено ухвалу про поновлення провадження у справі та призначення справи до слухання, у зв`язку із надходженням заяви від відповідача, про те що вони з позивачем не примирилися. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29 квітня 2017 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають одну малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння та довіри між ними, розходження поглядів на сімейні відносини\~ та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, різними поглядами на сімейні стосунки та цінності та у зв`язку з різницею в характерах. З липня 2018 року сімейні відносини між ними були фактично припинені. Від систематичних суперечок та скандалів погіршилося самопочуття позивача, вона перебувала в стані постійного стресу, у позивача порушився сон та погіршилася працездатність. На даний час між нею та відповідачем втрачені всі фізичні та духовні зв`язки. Тому вона вважає, що подальше збереження сім`ї є неможливим та суперечить її волі та інтересам, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з відповідним позовом. Крім того, вона просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, набуте при реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Позивач в судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.36/. Тому справа розглянута у відсутність позивача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю та просив розірвати шлюб із позивачем /а.с.33/. Тому справа розглянута у відсутність відповідача, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Судом були\~ встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 29 квітня 2017 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №72 /а.с.5/. Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину - сина [INFO] . Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. /а.с.6-7/. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,\~\~ що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження та під час\~ розірвання шлюбу. Аналогічні положення містить і Європейська конвенція про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року). Так, відповідно до ст.12 зазначеної конвенції, чоловік і жінка, що досягли шлюбного віку, мають право на шлюб і створення сім`ї згідно з національними законами, які регулюють здійснення цього права. Крім того, ст.5 Протоколу №7 зазначеної конвенції встановлено, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, проживають окремо. На думку позивача, примирення та збереження сім`ї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сім`ї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати. При цьому, згідно зі ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати.

Outcome: approved