Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-16 00:00:00

11.08.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов О.О., приватний виконавець виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В., у якому просить визнати виконавчий напис № НОІ 910911 від 25.03.2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О., зареєстрований в реєстрі за № 526 про стягнення з неї на користь відповідача заборгованості за кредитним договором від 14.10.2013 року в сумі 32 757 грн 68 коп. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог вказала, що спірний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства на не посвідченому нотаріально кредитному договорі. Нотаріусом не було перевірено безспірність вимог про стягнення з позивача боргу, оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Стягнення з позивача вказаного у виконавчому написі боргу не є безспірним. Подання відповідачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Позивач вказує на те, що вона не згодна з розміром процентної ставки, яка була збільшена без попереднього погодження з нею. Відповідачем не було надано нотаріусу графіку платежів та розрахунку заборгованості. Згідно правовою позицією Верховного Суду у випадку закінчення строку кредитування кредитор втрачає право на нарахування процентів, передбачених кредитним договором.. Вважає, що вказані обставини свідчать, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. 14.08.2020 року суддею Октябрського районного суду м. Полтави Гальонкіною Ю.С. відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. 30.09.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмови у задоволенні позовних вимог. Посилається на те, що позивач належними та допустимими доказами у встановленому законом порядку не спростував того, що він не мав заборгованості перед Банком за кредитним договором на дату вчинення виконавчого напису оспорюваного виконавчого напису або заборгованість була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Отже, вважає, що позивач необгрунтовано заперечує розмір заборгованості за кредитним договором та не надав жодного доказу на спростування (а. с.55-72). 20.10.2020 року до суду надійшла від позивача відповідь на відзив, в якому вказує, що твердження відповідача про надання приватному нотаріусу усіх необхідних документів, передбачених законодавством, є хибним. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань позивачем за кредитним договором зроблено відповідачем одноособово, з якого незрозуміло порядок формування та утворення сум заборгованості та за який період вона виникла. Розрахунок заборгованості, здійснений відповідачем містить істотні розбіжності та не може бути документом, що підтверджує безспірність вимог до боржника. Основними умовами вчинення нотаріусами виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Проте позивач уклала з ПАТ «ОТП БАНК» кредитний договір 14.10.2013 року, а останній платіж по кредитному договору нею здійснено у 2013 році. Строк кредиту закінчився 11.10.2018 року. Тобто на час відступлення права вимоги за кредитним договором закінчився не тільки строк дії кредитного договором, але й строк позовної давності (ас. 73-79). 21.10.2021 року проведено повторний авторозподіл зазначеної справи, у зв`язку із закінченням повноважень судді Гальонкіної Ю.С. Згідно повторного автоматизованого розподілу, справа розподілена на суддю Гольник Л.В. Ухвалою судді Гольник Л.В. від 27.10.2021 справа прийнята до провадження та призначена до судового розгляду у судовому засідання у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник позивача, відповідач, третя особа приватний виконавець Деркач І.В. надали заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.80-83,89). Третя особи приватний нотаріус належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, у судове засідання не з`явилися, клопотань, заяв та пояснень суду не надали. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. 25.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. вчинено виконавчий напис нотаріуса, зареєстрований в реєстрі за № 526, яким стягнуто з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором 2006249332 від 14.10.2013, укладеним з Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк», право вимоги якого було відступлено до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ДОВІРА ТА ГРАНТІЯ» відповідно до Договору факторингу № 13/06/16 від 13.06.2016 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло право вимоги до позичальника. У подальшому 29.01.2019 року між ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС» було укладено Договір ФАКТОРИНГУ № 29/01/19-2 від 21.01.2019 року, відповідно до якого ТОВ «ФК «ПРАЙМ АЛЬЯНС» набуло право вимоги до позичальника. Згідно виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період з 29.01.2019 року по 28.02.2020 року у розмірі 32757,68 грн.: в тому числі заборгованість по основному боргу (тіло кредиту) - 20614,68 грн., заборгованість по відсоткам - 12143 грн., витрати за вчинення виконавчого напису - 327,58 грн. Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника складає 33085,26 грн (а.с. 18). 18.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Деркач І.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 62383796 про стягнення заборгованості у сумі 33085,26 грн. на користь відповідача «Фінансова компанія «ПРАЙМ АЛЬЯНС». Постановою приватного виконавця від 22.06.2020 року про звернення стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника в межах вказаного виконавчого провадження звернуто стягнення на доходи боржника, яка отримує дохід у Приватному акціонерному товаристві «Завод «ЛТАВА» (а.с. 21). Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до частини 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 50 Закону України «Про нотаріат» визначено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (ст. 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року. Зокрема, згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, який має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо за борговим документом необхідно провести стягнення частинами, виконавчий напис за кожним стягненням може бути зроблений на копії документа або на виписці з особового рахунку боржника; у цих випадках на оригіналі документа, що встановлює заборгованість, робиться відмітка про вчинення виконавчого напису і зазначаються, за який строк і яка сума стягнута, дата і номер за реєстром нотаріальних дій. За заявою кредитора розмір суми, яка підлягає стягненню за виконавчим написом, може бути встановлений з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Якщо для вчинення виконавчого напису, крім документа, що встановлює заборгованість, необхідно подати й інші документи, зазначені в Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року, то вони до виконавчого напису не приєднуються, а залишаються у матеріалах нотаріальної справи. Відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року (№К/800/7651/17), визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», а саме: «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Отже, вказаний пункт 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року, на підставі якого вчинявся виконавчий напис за № 526 від 25.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК«ПРАЙМ АЛЬЯНС», визнано незаконним та нечинним. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також після спливу строків давності за вимогами в повному обсязі, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Також відповідачем не доведено правомірність вимог стягувача, з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження позовних вимог. Водночас відповідачем не надано належних та допустимих доказів, які спростовують позовні вимоги. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений судовий збір за подачу позовної заяві в сумі 840,80 грн. та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову в розмірі 420,40 грн., тобто загальний розмір - 1261,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved