Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

11.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на його користь моральну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 10 000 грн., вартість відновлювального ремонту - 36 206,29 грн., витрати з визначення вартості ремонту - 1700 грн.; стягнути з МТСБУ на його користь матеріальну шкоду 18 098,99 грн.; стягнути з відповідачів судовий збір. Як на підставу позову посилається на те, що 17.06.2017 року за адресою: М.Харків, на Кільцевой дорозі, [PERSON], керуючи автомобілем, власником якого є, виїхав на ре\-гульоване перехрестя з вул. Леся Сердюка, в порушення вимог п. 8.7.3 ПДР України, проїхав на заборонений червоний сигнал світлофору внаслідок чого допустив зіткнення із автомобілем манки «ВАЗ 2101», державний номер [NUMBER], яким він керував і який належить йому на праві приватної власності. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Постановою суду від 07.07.2017 року [PERSON] визнано винним у вчиненні ДТП. Однак, [PERSON] та МТСБУ відмовили йому у відшкодуванні матеріальних та моральних збитків. При зіткненні його автомобіль отримав значні технічні ушкодження. Згідно з висновком фахівця від 07.07.2017 року, величина матеріальних збитків, завданих його автомобілю становить 18098 грн. 99 коп., вартість проведення цієї експертизи становить 1700 гривен, вартість відновлювального ремонту автомобіля 36206,29 грн. В наслідок ДТП йому також заподіяно і моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав у зв'язку з ушкодженням автомобіля, неможливості протягом тривалого часу користуватися автомобілем за його призначенням, порушенням його нормальних життєвих зв'язків. Розмір відшкодування моральної шкоди визначаю у 10 000 грн. Ухвалою суду від 12.09.2017 позовну заяву залишено без руху, вказані недоліки позивачем усунуто. Ухвалою суду від 20.09.2017 відкрито провадження у справі; призначено судове засідання. Ухвалою суду від 21.12.2017 клопотання [PERSON] задоволено, призначити у цій справі судову автотоварознавчу експертизу; провадження на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою суду від 08.08.2018 відновлено провадження у справі у зв'язку з проведенням експертизи; призначено судове засідання. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали, надали відповідні пояснення. Представник зазначив, що позивач звертався з заявою про виплату страхового відшкодування до страхової компанії позивача - СК «Мега-Гарант», однак страхова компанія зазначила, що виплати має проводити головний страховик - МТСБУ, тому заяву позивача було направлено до МТСБУ, яке відмовили у виплаті страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково, визнав вимоги в частині стягнення з нього моральну шкоду у розмірі 10000 грн., матеріалі збитки завдані позивачу пошкодженням автомобіля у розмірі 19 014,71 грн., що було встановлено висновком судової експертизи від 21.06.2018 року. В іншій частині вимоги не визнав. До теперішнього часу грошові кошти позивачу він не сплачував. Представник МТСБУ не з'явився, надав письмові заперечення, у яких просив відмовити у задоволені позову до МТСБУ, посилаючись на те, що позивач не дотримався порядку визначеного законом для отримання відшкодування за рахунок МТСБУ. Позивач дій, які законом визначені як дії для отримання відшкодування за рахунок МТСБУ, не вчинив. З даних документів (повідомлення позивача від 20.07.2017 року, а не заяви, вбачається, що [PERSON] звернувся до МТСБУ саме з повідомленням про ДТП, як цього вимагає ст.33 Закону та в якості додатків до повідомлення надав лише незасвідчені копії паспорту, коду, технічного паспорту, копія посвідчення водія. В той же вимога Закону про надання до МТСБУ саме заяви про страхове відшкодування з переліком документів, визначених ст.35 п.2 Закону позивачем виконана не була. Як вже зазналося вище, МТСБУ може провести виплату за винну особу, лише на умовах визначених Законом України, зокрема на підставі наданої заяви про страхове відшкодування та документів згідно зі ст.35 та в строк передбачений ст.36.2 (не пізніше 90 днів з моменту надходження заяви). На даний момент позивач не надав до МТСБУ заяви про страхове відшкодування та документів визначених ст.35 Закону, а звернувся лише з повідомленням про ДТП. Матеріали справи не містять доказів звернення до МТСБУ саме з заявою про страхове відшкодування та переліком документів визначених ст.35 закону, що є необхідною умовою для отримання відшкодування за рахунок МТСБУ, МТСБУ заперечує проти того, що потерпілий надав всі необхідні документи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 07.07.2017 року (справа №640/9571/17) встановлено, що 17.06.2017р. о 06:00 год. за адресою: м. Харків, на Кільцевій дорозі, [PERSON], керуючи автомобілем [NUMBER], виїхав на регульоване перехрестя з вул. Леся Сердюка на заборонений червоний сигнал світлофору та допустив зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2101» р.н. [NUMBER], який рухався по вул. Леся Сердюка на зелений сигнал світлофору. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаною постановою суду від 07.07.2017 року, яка набула законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, порушення відповідачем [PERSON] ПДР України, що спричинило виникнення ДТП, та винуватість відповідача встановлено постановою суду від 07.07.2017 року, тому ці обставини є встановленими та доведенню не підлягають. В наслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «ВАЗ 2101» р.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], який є власником цього автомобіля. З метою визначення розміру спричиненої шкоди внаслідок ДТП [PERSON] звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ТОВ «Клевер Експерт», уклавши договір №63/08-17 від 31.08.2017, для визначення вартості матеріального збитку. Згідно з квитанцією [PERSON] сплатив за надання вказаних послуг з оцінки 1700 грн., що підтверджується квитанцією від 08.09.2017 року. Згідно зі звітом про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу від 07.09.2017 року, вартість відновлювального ремонту ТЗ становить 36 206,29 грн., вартість матеріального збитку 18098,99 грн. Відповідно до висновку судової автотоварознавчої експертизи №632 від 21.06.2018 року, призначеної за клопотанням відповідача на підставі ухвали суду від 21.12.2017, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2101» д/н [NUMBER] складає 25572,45 грн., вартість матеріального збитку складає 19014,71 грн. Враховуючи, що судова автотоварознавча експертиза №632 від 21.06.2018 року була проведена на підставі ухвали суду, експерт попереджений про кримінальну відповідність за ст. 384 КК України, висновок є логічним та послідовним, тому суд приймає до уваги висновок судової автотоварознавчої експертизи №632 від 21.06.2018 року, а не звіт спеціаліста про оцінку матеріального збитку заподіяного власнику транспортного засобу від 07.09.2017 року. Як вбачається з мотивувальної частини судової автотоварознавчої експертизи вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2101» д/н [NUMBER] складає 25572,45 грн., яка складається з суми вартості ремонтно-відновлювальних робіт - 12197,44 грн. (без ПДВ), вартості необхідних для ремонту матеріалів - 2559,90 грн.(з ПДВ), вартості деталей автомобіля, які підлягають заміні - 10815,11 грн. (з ПДВ). Разом з тим, суд враховує, що у висновку судової експертизи від 21.06.2018, визначено вартість відновлювального ремонту автомобіля, завданого власнику (позивачу) автомобіля в результаті ДТП з урахуванням ПДВ. Вказані висновки не є підставою для виникнення податкових зобов'язань, що виникають з надання послуг щодо проведення відновлювального ремонту. Зазначені зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином, у випадку не проведення фактичного ремонту, або проведення його особою, яка не є платником ПДВ, податкові зобов'язання не виникають. Податкові зобов'язання з податку на додану вартість виникають у платника податку на додану вартість, який здійснює операції з поставки товарів чи послуг (товарно-матеріальних цінностей і послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта), оскільки такі операції є об'єктом оподаткування податком на додану вартість. Оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази того, що послуги з відновлювального ремонту його пошкодженого автомобіля здійснювались у платника податку на додану вартість, то суд не вбачає підстав для включення суми ПДВ у розрахунок спричиненої шкоди. Отже, вартість відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2101» д/н [NUMBER] складає 23 343 грн. 28 коп. без включення суми ПДВ 20% (12197,44 (без ПДВ) + (2559,90 / 1,2 = 2133,25 (без ПДВ)) + (10815,11/ 1,2 = 9012,59 (без ПДВ)). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Враховуючи вищевказані обставини, також беручи до уваги обставини, на які відповідач [PERSON] посилався як на підставу для часткового визнання позову та погодження відшкодування спричиненої ним шкоди позивачу, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду у розмірі відновлювального ремонту автомобіля «ВАЗ 2101» д/н [NUMBER] складає 23343 грн. 28 коп. (без включення суми ПДВ). Відповідно до договору №63/08-17 від 31.08.2017, для визначення вартості матеріального збитку, [PERSON] сплатив суб'єкту оціночної діяльності 1700 грн., що підтверджується квитанцією від 08.09.2017 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Враховуючи, що позивач для відновлення свого порушеного права вимушений був сплатити 08.09.2017 за надання експертно-оціночних послуг 1700 грн., то ці витрати є збитками і підлягають відшкодуванню за рахунок винуватої особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Внаслідок ДТП позивачу була завдана моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях, обумовлених пошкодженням його автомобіля, перенесення стресу під час самої ДТП, неможливість експлуатації автомобіля за власними потребами з червня 2017 року по теперішній час, що призвело до змін його нормальних, усталених, звичних і необхідних для неї умов життя. Ці обставини порушили звичний спосіб життя позивача та потребували від нього додаткових зусиль для організації своєї життєдіяльності. На підставі викладеного, вищевикладеного та визнання відповідачем суми моральної шкоди у розмірі 10000 грн., то позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Позовні вимоги щодо стягнення з МТСБУ на користь позивача матеріальних збитків у розмірі 18 098,99 грн. задоволенню не підлягають з наступних підстав. Процедура отримання страхового відшкодування передбачена Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N 1961-IV від 01.07.2004 року (далі - Закон N 1961-IV). Згідно з п. 35.1 ст. 35 Закону N1961-IV для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування. У пункті 35.2 вказаної статті Закону зазначено перелік документів, які додаються до заяви. Таким чином, особа, яка має право на отримання відшкодування, подає МТСБУ повідомлення про настання ДТП, а протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортної пригоди подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування, та до заяви додає документи визначені п. 35.2 ст.35 Закону. Проте з матеріалів справи вбачається, що позивач таких дій, які законом визначені як дії для отримання відшкодування за рахунок МТСБУ, не вчинив. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] звернувся до МТСБУ саме з повідомленням про ДТП, проте заяви про страхове відшкодування з переліком документів, визначених п. 35.2 ст.35 Закону позивачем виконана не була. Отже, матеріали справи не містять доказів звернення позивача до МТСБУ саме з заявою про страхове відшкодування та переліком документів визначених ст.35 Закону. Таким чином, позовні вимоги до МТСБУ задоволенню не підлягають. Згідно з ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги майнового характеру (56005,28 грн.), то судовий збір, який підлягає сплаті, становить 640 грн. (мінімальна ставка судового збору), однак позивачем було сплачено 560,05 грн., тобто не доплачено на користь Держави судовий збір на користь у розмірі 79,95 грн. Враховуючи, що позовні вимоги майнового характеру задоволені частково, то з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 206 грн. 23 коп. ((23343,28 + 1700) х 640 / 56005,28 = 286,18; 286,18 - 79,95 = 206,23) і з відповідача на користь Держави судовий збір у розмірі 79,95 грн. Оскільки вимоги немайнового характеру (щодо моральної шкоди) задоволені, то з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. Таким чином, з відповідача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір у сумі 846 грн. 23 коп. (206,23 + 640) Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial