Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

10.10.2016р. [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом знесення самочинно збудованого паркану на межі домоволодінь по провулку Батова, 4 та Академіка [PERSON], 57 та обрізання гілля горіха. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що він є власником домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. Академіка Корольова, 57 в м. Первомайськ Миколаївської області. Власником сусіднього домоволодіння, яке розташоване за адресою: пров. Батова, 4 в м. Первомайськ Миколаївської області та межує з домоволодінням позивача з боку городу, є [PERSON] Вказує, що попередній власник будинку по пров. Батова, 4 самовільно, без його згоди, побудував між їхніми домоволодіннями суцільний паркан, загальною висотою 2,3 м. та довжиною 30 м., який розташовано з південної сторони відносно городу позивача, у звязку з чим його город постійно затінено, дерева та кущі вянуть по причині відсутності повітря. Крім того, на території домоволодіння відповідача, на відстані 6 метрів від межі, росте горіх, висотою приблизно 25 м., гілля від якого також затінює город. Оскільки вирішення спору в добровільному порядку є неможливим, а вказана земельна ділянки, яка належить позивачу, використовується ним для вирощування овочів і плодів для власних потреб, так як він є людиною похилого віку та отримує невелику пенсію, він змушений звернутися до суду. Представник відповідача, [PERSON], в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи, що гілля горіху вже було обрізано, що підтверджується фотознімками доданими до матеріалів справи, а законні підстави для знесення паркану відсутні. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до копії державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 770792 та витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 15.10.2014р., [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,0560 га., яка розташована за адресою: вул. Академіка Корольова, 57 в м. Первомайськ Миколаївської області.(а.с.11) Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна від 06.12.2016р., власником житлового будинку, який розташований за адресою: пров. Батова, 4 в м. Первомайськ Миколаївської області, є [PERSON] Вказані будинки розташовані на суміжних земельних\~\~ділянках. Згідно відповіді виконавчого комітету Первомайської міської ради Миколаївської області, від 09.06.2015р № Ч-423-15, на звернення [PERSON], від 27.05.2015р., останньому було повідомлено, що при виїзді на місце встановлено, що власник земельної ділянки по пров. Батова, 4 встановив паркан в межах своєї земельної ділянки, висота паркану 2,3 м. (цоколь 0,5 м., шифер 1,8 м.), довжина паркану по земельній ділянці [PERSON], 57 30 п/м., по [PERSON],57-а, 10,0 м. Зазначено, що конструкція паркану на даний час законодавчо не регламентується. Також вказано, що на земельній ділянці по пров. Батова, 4 росте горіх, на відстані 6,0 м. від межі, але висотою приблизно 25 м., тінь від якого затінює 5-7 м. земельних ділянок по вул. А.Корольова, 57 та [PERSON], 57-а, та розяснено право звернутися до суду за захистом своїх прав.(а.с. 18) Згідно довідки Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради Миколаївської області від 11.04.2016р. № 256/04.04.1-15 вбачається, що на виконання вимоги суду представником вказаного управління, спільно з представниками позивача та відповідача, 29.03.2016р. здійснено виїзд за адресою: вул. Академіка Корольова, 57 та пров. Батова, 4 для здійснення промірів висоти паркану між вищевказаними земельними ділянками. За їх результатами було встановлено, що висота фундаменту паркану 0,4 м., паркану (шифер) 1,45 м., відстань між фундаментом та парканом для провітрювання між земельними ділянками коливається від 0,06 м. 0,08 м. Відстань від горіху домоволодіння по пров. Батова, 4 до суміжної земельної ділянки по вул. Академіка Корольова, 57 складає 5,2 м., візуально висота горіха 20 м. При візуальному огляді спостерігається часткове підрізання нижніх гілок дерева. Відповідачу були надані усні рекомендації щодо підрізання у подальшому гілок по висоті дерева. Також, було зазначено, що гранична висота огорожі між сусідами ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудови міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992р. № 44 не регламентується, а правилами благоустрою м. Первомайськ, затвердженими рішенням сесії міської ради від 25.06.2009р. № 1, гранична висота огорожі між сусідами не передбачена.(а.с. 26) Згідно довідки Управління містобудування, архітектури, комунальної власності та земельних питань Первомайської міської ради Миколаївської області від 06.01.2017р. № 6/04.04.1-15 вбачається, що на виконання вимоги суду представником вказаного управління, спільно з позивачем, 22.12.2016р. здійснено виїзд за адресою: вул. Академіка Корольова, 57 для здійснення промірів затінення земельної ділянки від паркану суміжної земельної ділянки по пров. Батова, 4. За їх результатами було встановлено, що затінення об 11.00 год. сонячного світлового дня від паркану суміжної земельної ділянки [PERSON] по пров. Батова, 4, земельної ділянки [PERSON] по вул. А.Корольова, 57 складає 6,0 м., упродовж земельної ділянки 20,0 м. На затіненій частині зростають плодові дерева персику, кущі смородини та малини. Згідно ч. 1\~ст. 376 ЦК України\~житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. За змістом п. п. 5, 17 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня\~\~2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснено, що відповідно до вимог\~ст. 376 ЦК України\~право на звернення до суду з позовом про знесення або перебудову самочинно збудованого об'єкта нерухомості мають як органи державної влади, так і органи місцевого самоврядування. У випадках порушення прав інших осіб право на звернення до суду з позовом про знесення самочинно збудованого нерухомого майна належить і таким особам за умови, що вони доведуть наявність порушеного права (ст. 391 ЦК України). Відповідно до положень п.3.19 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», поверховість забудови, граничні розміри житлових будинків, площа забудови, вимоги до господарських будівель, їх складу, огорожі ділянок, благоустрою території встановлюється місцевими правилами забудови в залежності від розміру ділянок, умов інженерного обладнання, інсоляції будинків та територій, інших нормативних вимог, регіональних традицій. Згідно зі змістом БН 441-72 «Вказівки по проектуванню огорож майданчиків і ділянок підприємств, будівель і споруд», розробка проектів огорож індивідуальних забудовників не вимагається Тобто, розробка проекту і надання дозволу на зведення відповідачем спірного паркану (огорожі) між її та сусідньою земельною ділянкою не вимагалося, а право відокремити\~ земельну ділянку шляхом його зведення по периметру є істотним правом власника земельної ділянки. Відповідно до змін до Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об'єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури і житлової політики від 24 травня 2001 року №127, зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 липня 2001 року за №582/5773, зміни затверджені наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України №404 від 9 серпня 2012 року і зареєстровані в Міністерстві юстиції України 5 вересня 2012 року за №1538/21850, не належать до самочинного будівництва господарські будівлі, до яких належить і паркан. За таких обставин, встановлення відповідачем паркану не можна вважати самочинним. Крім того, при його зведенні [PERSON] не було порушено меж суміжних земельних ділянок, що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. ст. 10,\~ 60 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Однак, в порушення вищезазначених вимог, позивач не надав жодних доказів на підтвердження того, що паркан відповідача настільки суттєво затемнив його земельну ділянку, знизив її провітрюваність, що завдав цими діями позивачу збитків, те, що паркан був встановлений з порушенням будівельних норм, щодо висоти та його довжини, а фотокартки не є належним і допустимим доказом зазначених позивачем обставин. Дійсно, збудована відповідачем огорожа (паркан), як і будь-який інший непрозорий предмет матеріального світу в сонячну погоду дає певну тінь, але це не той негативний фактор у здійсненні права власності на земельну ділянку, який би свідчив про наявність підстав для знесення огорожі на земельній ділянці іншого власника. Відповідно до ст. ст.\~90,\~91 ЗК України\~власник земельної ділянки може вимагати усунення будь - яких перешкод та порушень його прав на землю та відшкодування завданих збитків, не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок, дотримуватися правил добросусідства та обмежень, щоб не створювати незручності сусідам. Згідно\~ст. 96 ЗК України\~землекористувачі зобов'яані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів. Відповідно до ст.\~ 103 ЗК України, зміст добросусідства полягає в: 1. Власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, не приємні запахи, шумове забруднення тощо). 2. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив). 3. Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов'язані співпрацювати при вчиненні дій, спрямованих на забезпечення прав на землю кожного з них та використання цих ділянок із запровадженням і додержанням прогресивних технологій вирощування сільськогосподарських культур та охорони земель (обмін земельних ділянок, раціональна організація територій, дотримання сівозмін, встановлення, зберігання межових знаків тощо). Згідно ст. 104 ЗК України\~передбачено, що власники та землекористувачі земельних ділянок можуть вимагати припинення діяльності на сусідній земельній ділянці, здійснення якої може призвести до шкідливого впливу на здоров'я людей, тварин, на повітря, земельні ділянки та інше. Статтею 105 ЗК України\~передбачено, що у випадку проникнення коренів і гілок дерев з однієї земельної ділянки на іншу власники та землекористувачі земельних ділянок мають право відрізати корені дерев і кущів, які проникають із сусідньої земельної ділянки, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Таким чином, позивач, згідно припису\~вказаної статті, має право відрізати гілки дерев, які проникають із земельної ділянки відповідача на його земельну ділянку у випадку, якщо таке проникнення є перепоною у використанні земельної ділянки за цільовим призначенням. Позивач, звернувшись до суду з вказаними позовними вимогами, посилався на те, що відповідачем створюються перешкоди у використанні ним власної земельної ділянки за цільовим призначенням, однак,\~\~належних доказів на підтвердження того, що він взагалі не може використовувати свою земельну ділянку, що була надана йому для будівництва індивідуального житлового будинку за її цільовим призначенням у зв'язку з частковим її затіненням матеріали справи не містять. Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач частково підрізав гілля горіху. Крім того, слід зазначити, що відповідно до положень ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затверджених наказом Держкоммістобудування 17 квітня 1992 року №44, які діють на теперішній період часу, норми забудови не нормують та не визначають відстань від межі сусідніх ділянок до стовбурів дерев, що ростуть на одній із сусідніх земельних ділянок. На підставі вищевикладеного, суд вважає, що в задоволенні позову позивача необхідно відмовити.

Outcome: dismissed