overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 27.02.2016 року Новоград-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 41. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання, спільного господарства вже тривалий час не ведуть. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27.02.2016 року Новоград-Волинським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 41 (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, позивач та відповідач наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позивач просить залишити доньку Енріку на проживання з нею. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

10.12.2018 року Комінтернівським районним судом м. Харкова було ухвалено рішення у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому позовні вимоги були задоволені в повному обсязі. Як вбачається з рішення судом не було вирішено питання щодо стягнення аліментів, які позивач просить стягнути на її користь на утримання сина [PERSON], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. Сторони в судове засідання не зявились, але їх присутність не є обовязковою. Відповідно до ч.4ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. У зв'язку з цим, згідно з ч.2ст.247\~ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно п.4 ч.1ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, суд не допустив до негайного виконання рішення у випадках, встановленихстаттею 430 цього Кодексу. Згідно ч.ч.2,3ст. 270 ЦПК України, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Із матеріалів справи, вбачається, що позивач просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, суд вважає, що з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання сина\~[PERSON], [INFO] в розмірі однієї чверті всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 17.08.2018 року та до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

10.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між сторонами 04.06.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис №59, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з відповідачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім'єю перестали проживати з квітня 2017 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог, на примирення не згоден. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про визнання позовних вимог, на примирення не згідна. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

10.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі зареєстрованому 22.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис № 157. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. З відповідачем припинили шлюбні відносини у звязку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та поваги. Крім цього, просить відновити їй дошлюбне прізвище на «Романчук». Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Таким, чином, суд ухвалив розглядати справу без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 22.05.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новоград-Волинському реєстраційної служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції у Житомирській області між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 157 (а.с. 4). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, поновлювати шлюбні відносини не бажають, позивач наполягає на розірванні шлюбу. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Крім цього, відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне. На підставі вищевикладеного позивач вправі відновити своє дошлюбне прізвище на «Романчук». Судові витрати позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

10.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають доньку [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. На даний час шлюбні відносини припинені. Подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 29.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила змінити на дошлюбне - «[PERSON]». В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що 15 грудня 2015 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 469. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704,80 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

10.12.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним вище позовом, зазначаючи те, що [INFO] померла її мати [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина. Вона є спадкоємцем за заповітом, інших спадкоємців не має. Пропустила встановлений законодавством шестимісячний строк у зв`язку з тим, що мала скрутне матеріальне становище та проживає поза межами району. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини. Позивач надав до суду заяву про слухання справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Дані відносини відносяться до цивільних правовідносин і регулюються нормами цивільного законодавства: ст.ст. 1220, 1258, 1261, 1270, 1272 ЦК України, п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до яких за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.05.2018 року [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). Відповідно до заповіту від 02.12.2011 року [PERSON] заповіла належний їй житловий будинок та земельні ділянки [PERSON] (а.с.7). Відповідно ст.ст.1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зі змісту ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України вбачається, що спадкоємець який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає причину пропуску строку поважною відповідно до ст. 1272 ЦК України та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню і є підстави для визначення позивачу додаткового строку, достатнього для подання нею заяви про прийняття спадщини. Спору щодо спадкування не має, інших спадкоємців також, що вбачається з інформаційної довідки нотаріуса.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.12.2018 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх спільних дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти проживають з ним та перебувають на його повному утриманні. Тому, просить стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення їх повноліття в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяву про розгляд справи за її відсутності та відзив на позов не подала, тому суд вважає за можливе розглянути справу у її відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. \~ \~ \~ \~[PERSON] являється матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 162718, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 146225, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ № 173936. \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки, виданої Плетеноташлицькою сільською радою Маловисківського району Кіровоградської області від 03 грудня 2018 року за № 1153, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні [PERSON]. \~ \~ \~ \~Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. \~ \~ \~ \~Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 182 СК України, передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати своїх дітей, добровільно не надає матеріальної допомоги на їх утримання, хоча повинна, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

10.12.2018 року позивач звернулась до Святошинського районного суду з позовом, вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 21.11.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1877, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливо та суперечить їх інтересам. Від шлюбу сторонни мають дитину - [PERSON] , [INFO] , дитина проживає з матір`ю. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 11.12.2018 року відкрито провадження у справі (а.с.16). 31.10.2019 року через канцелярію Святошинського районного суду м.Києва Даниленко О.С. надіслала заяву про те, що позов підтримує та просить його задовольнити, просить справу розглядати у їх відсутність. Відповідач у судове засідання не з`явилася, повідомлена про місце і час розгляду справи належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2009 року про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, зроблено актовий запис № 1877 та видано відповідне свідоцтво (а.с.9). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] (а.с.6). За позовною заявою сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

10.12.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 07.11.2008 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу мають спільних дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, у зв'язку з чим позивач подала до суду позовну заяву про розірвання шлюбу. Аліменти відповідач нікому не платить, працює і тому має можливість утримувати дітей,на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просить позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позов визнає в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач зареєстрували шлюб 07.11.2008 року, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.11.2008 року (а.с.5). За період шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.04.2009 року (а.с. 6); [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.12.2015 року (а.с. 7). Довідкою про склад сім'ї підтверджується той факт, що позивач [PERSON] разом з дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] та [PERSON], відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивача з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 768 гр. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved