Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

11. 08. 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про зменшення розміру аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що за рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17. 11. 2004 року з нього стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], 25. 12. [INFO], у розмірі 1/3 частини зі всіх видів доходів. 15. 04. 2013 року позивач зареєстрував шлюб із [PERSON] 01. 05. 2013 року у них народився син [PERSON]. 01. 07. 2015 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з нього стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], 01. 05. [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 01. 05. 2031 року, починаючи стягнення з 06. 05. 2015 року. Загальний розмір аліментів, який стягується з позивача на користь відповідачів, перевищує половину його заробітної плати, що ставить його у скрутне матеріальне становище, тому, згідно з ч. 1 ст. 192 СК України просить суд зменшити розмір аліментів, які стягуються із нього на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 17. 11. 2004 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 25. 12. [INFO], з 1/3 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно; зменшити розмір аліментів які стягуються із нього на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01. 07. 2015 року на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], 01. 05. [INFO], з 1/4 частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву в якій просить справу розглядати без його присутності, а заявлені позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявилася, однак до початку його проведення надала суду заяву в якій просить здійснити розгляд справи за її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги не визнає, так як її син [PERSON] перебуває на «Д» обліку у дитячому офтальмологічному відділенні КЗ «ДОКОЛ», окрім того, має діагноз «Недостатність кардіального відділу стравоходу. Поверхневий гастрит. Ерозивний бульбіт», що підтверджено відповідними доказами. На його лікування витрачає значні кошти, тому просить суд не зменшувати розмір аліментів, стягнутих на її користь із позивача до розміру 1/6 частки від його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] заявлені позовні вимоги визнала, про що зазначила у заяві про можливість розгляду справи за її відсутності. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Наданими суду копією виконавчого листа №2-1543/2004 року (а. с. 7) та копією рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01. 07. 2015 року, яке набрало чинності 14. 07. 2015 року в цивільній справі №191/1544/15-ц (а. с. 6), встановлено відповідно, що: - з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], 25. 12. [INFO], в розмірі 1/3 частки зі всіх видів доходу, заробітку відповідача, але не менше одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян на дитину щомісячно з 13. 09. 2004 року до досягнення повноліття дитиною; - з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON], 01. 05. [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме: до 01. 05. 2031 року, починаючи стягнення з 06. 05. 2015 року. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частиною 4 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що максимальний розмір аліментів, який стягується з боржника, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Таким чином, з огляду на те, що з позивача на підставі судових рішень стягнуто аліменти на утримання дітей в 1/3 частці та ? частці від його заробітку (доходу), тобто загальний розмір стягнутих аліментів перевищує 50 % отримуваного [PERSON] заробітку (доходу), свідчить про порушенням вищезазначеної вимоги ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження». Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Здійснення стягнення аліментів за виконавчими листами, що перевищують 50% від заробітку (доходу) позивача [PERSON] є безумовним погіршенням його матеріального становища, тому зменшення розміру стягнутих аліментів є обґрунтованим та доцільним. Що стосується наданих суду відповідачем [PERSON] медичних документів з приводу наявності захворювань у дитини [PERSON], [INFO], суд вважає за необхідне розяснити, що згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Виходячи з аналізу наявних у справі доказів щодо їх достовірності, допустимості, а також достатності і взаємного зв'язку доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що посилання позивача на те, що його матеріальне становище змінилося шляхом погіршення, після стягнення аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/3 частки та ? частки, знайшло своє підтвердження під час розгляду даної справи, що є підставою для задоволення обґрунтованих та підтверджених позовних вимог. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15. 05. 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, повноваженого цієї громади чи особи. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. На підставі ст. 88 ЦПК України суд присуджує пропорційно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved