Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

11 березня 2016 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся представник ПАТ «Альфа-Банк» з позовом до [PERSON], в якому просив суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором у розмір 98\~064,50 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 26.05.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 64\~134,68 грн., а позичальник зобовязався повертати кредит та сплачувати відсотки за користування кредитом та інші платежі в порядку та умовах визначених договором. Представник позивача вказує, що банк виконав свої зобовязання за договором в повному обсязі, а відповідач, у свою чергу, зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом, відсотками, а також іншими витратами, у зв'язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 11.02.2016 року становить 98\~064,50 грн. У зв'язку з викладеним представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 14.07.2015 року, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що заборгованість за кредитним договором вже була стягнута рішенням третейського суду на підставі якого Новозаводським районним м. Чернігова було видано виконавчий лист, у зв'язку з чим просив суд відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 26 травня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №500942983. (а.с. 5-9) Згідно ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до п. 2 розділу №1 Договору, сума кредиту становить 64\~134,68 грн. та надається для погашення заборгованості за кредитним договором №500232838 від 13.10.2011 року та для погашення заборгованості за кредитним договором №500366593 від 24.04.2013 року. З матеріалів справи вбачається, що грошові кошти у сумі 64\~134,68 грн. були зараховані на рахунок [PERSON] 27.05.2014 року. (а.с. 13) Пунктом 2.2 р. 1 Договору передбачено, що процентна ставка за користування кредитом становить 15,99% річних. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Крім процентної ставки за користування кредитом пунктом 2.8 Договору передбачено, що позичальник зобовязаний щомісячно сплачувати комісійну винагороду банку за управління кредитом у розмірі 1,29% від суми кредиту. Частиною 1 статті 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність» передбачено, що банк має право надавати банківські та інші фінансові послуги (крім послуг у сфері страхування), а також здійснювати іншу діяльність, визначену в цій статті. Банк самостійно встановлює процентні ставки та комісійну винагороду за надані послуги. (ч. 12 ст. 47 Закону України «Про банки та банківську діяльність») Згідно п. 2.6 розділу №1 Договору, [PERSON] зобовязався здійснювати повернення кредиту, сплату процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за Договором щомісячно, рівними частинами у розмірі 2\~386,64 грн., відповідно до Графіку платежів, який є Додатком №1 до Договору та його невід'ємною частиною. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] не вносить грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, тобто не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Пунктом 15 частини №2 Договору передбачено, що банк має право вимагати дострокового виконання зобовязань у випадку прострочення більше ніж на один місяць терміну сплати обовязкового платежу за кредитом. 25 лютого 2016 року відповідачу було надіслано Вимогу про дострокове повернення кредиту в якій вимагалося протягом 30 календарних днів з дати відправлення цієї вимоги, але не пізніше 3 днів з дати отримання, достроково повернути, сплатити нараховані відсотки за користування кредитом і нараховані штраф/пеню. (а.с. 14-16) Представник позивача в тексті позову зазначає, що станом на 11.02.2016 року відповідач має заборгованість у розмірі 98\~064,50 грн., з яких: заборгованість за кредитом 64\~134,68 грн.; за відсотками 17\~249,58 грн.; за комісією 16\~680,24 грн. (а.с. 12) Разом з цимсудом встановлено, що ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.05.2015 року, залишеною без змін ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 17.06.2015 року, було задоволено заяву ПАТ «Альфа-Банк» про видачу виконавчого листа на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» та видано виконавчий лист згідно рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 17.02.2015 року, відповідно до якого стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №500942983 у сумі 74\~995,69 грн., а саме: за кредитом 64\~134,68 грн., по відсоткам 4\~896,97 грн., по комісії 4\~964,04 грн., штраф 1\~000 грн., та витрат по сплаті третейського збору в сумі 400 грн. (а.с. 36-39) Відповідно до ст. 50 Закону України «Про третейські суди», сторони, які передали спір на вирішення третейського суду, зобов'язані добровільно виконати рішення третейського суду, без будь-яких зволікань чи застережень. Сторони та третейський суд вживають усіх необхідних заходів з метою забезпечення виконання рішення третейського суду. Судом встановлено, що до теперішнього часу сума боргу відповідачем не сплачена, рішення третейського суду не виконано, та продовжується порушення умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. (стаття 599 ЦК України) Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», зобов'язання припиняється з підстав, передбачених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599 - 601, 604 - 609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК, оскільки зобов'язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти того, що їм не виконуються умови кредитного договору, у звязку з чим виникла заборгованість. Однак, він не згоден з сумою заборгованості, яку позивач просить стягнути з відповідача. Суд частково погоджується із запереченнями відповідача у зв'язку з наступним. Дійсно, ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.05.2015 року постановлено видати виконавчий лист про стягнення з відповідача на користь банку заборгованості за кредитним договором у розмірі 64\~134,68 грн. За таких обставин суд не знаходить підстав для повторного стягнення вказаної суми заборгованості під час розгляду даної справи. Водночас, заборгованість відповідача по сплаті процентів станом 11.02.2016 року становить 12\~352,61 грн., що є різницею між нарахованими процентами станом на 11.02.2016 року та стягнутими ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.05.2015 року, а заборгованість за комісією 11\~716,20 грн., що також є різницею між нарахованою комісією станом на 11.02.2016 року та стягнутою ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 08.05.2015 року. Як вже зазначалось в рішенні вище наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, та не звільняє в даному випадку відповідача від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання відсотків за користування грошовими коштами та комісії. Підсумовуючи викладене під час судового засідання було встановлено порушення [PERSON] умов Кредитного договору №500942983 від 26.05.2014 року у зв'язку з чим з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за відсотками та комісією, яка станом на 11.02.2016 року становить 24\~068,81 грн., при цьому суд не знайшов законних підстав для стягнення з відповідача заборгованості за сумою кредитом, у звязку з чим позовні вимоги ПАТ «Альфа-Банк» підлягають частковому задоволенню. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Крім того, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь банку підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених вимог у розмірі 1 378 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial