overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-08 00:00:00

11 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебуває у шлюбі, зареєстрованому 21 вересня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 67. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею і відповідачем фактично припинені з 04 вересня 2015 року з причини непорозуміння між ними та несумісності характерів. Проживають вони окремо. Відновити шлюб неможливо, оскільки між ними відсутня любов, взаємна довіра та повага. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею, відповідач буде приймати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки. Спір про розподіл майна відсутній. Просить суд розірвати шлюб. Після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. Позивачка, яка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги до [PERSON] про розірвання шлюбу вона підтримує та просить їх задовольнити. Справу просила розглянути за її відсутності. Відповідач, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявився, про поважні причини неявки до суду не повідомив. В справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, позивачка заперечень проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не надала, тому суд ухвалив на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України розглянути справу заочно. У звязку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при розгляді даної справи не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що згідно із свідоцтвом про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 21 вересня 2013 року. Шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Приморського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 67 (а.с.5). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Фактично шлюбні відносини між позивачкою і відповідачем припинені з 04 вересня 2015 року. Причиною розпаду сімї стали відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Спору про поділ майна і по вихованню дитини між сторонами немає. Клопотань про надання строку на примирення від сторін не надходило. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлені саме такі обставини, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON], за її вибором, необхідно залишити прізвище [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

11 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідач [PERSON] не приймає участі в утриманні дитини. Матеріально її не забезпечує. Дитина перебуває на повному утриманні позивача. Вважає, що відповідач також повинний приймати участь в утриманні їх дитини. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки: [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) в місяць але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду письмову заяву в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позов підтримала з наведених в ньому підстав, просила його задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, не заперечує щодо задоволення вимог позивача. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей , або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не порушує прав свобод чи інтересів інших осіб та наявність законних підстав для стягнення аліментів, суд визначає до стягнення з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Також до стягнення з відповідача в дохід держави належить 487,20 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

11 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини серії І-ФП № 026812 та довідкою Парутинської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 02 вересня 2015 року № 1161 про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-11 00:00:00

11 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON], які народилися 01 серпня 2007 року. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди позивачки та в силу ч. 1 ст. 224 ЦПК України у суду є підстави для проведення заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON] та [PERSON], які народилися 01 серпня 2007 року та проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про народження дітей серії І-ФП № 057231, серії І-ФП № 057232 та довідкою Покровської сільської ради Очаківського району Миколаївської області від 09 вересня 2015 року № 320 про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

11 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 16 серпня 2013 року у Виконавчому комітеті Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 1, від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначила, що вона та відповідач з початку 2014 року не підтримують шлюбні відносини, не проживають спільно, не ведуть сумісного господарства, в звязку з різними поглядами на сімейне життя, ведення спільного господарства, чоловік не здате підтримувати нормальну моральну атмосферу в сімї, вони перестали розуміти один одного, внаслідок чого стали відбуватися сварки, вона втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, таким, що суперечить її інтересам. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав, просив суд розірвати шлюб. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 16 серпня 2013 року у Виконавчому комітеті Керносівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 1, що підтверджується відповідним свідоцтвом. Встановлено, що сторони не мають дітей від шлюбу. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини з початку 2014 року, не проживають спільно, не ведуть спільного господарства, позивачка втратила почуття любові та поваги до чоловіка, подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

11 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 19 жовтня 2013 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, несумісність характерів. Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, приживають окремо, спільне господарство не ведуть. На теперішній час спір про поділ майна відсутній. Просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису. На розірванні шлюбу наполягала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача [PERSON], який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають у шлюбі з 19 жовтня 2013 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Бірківської сільської ради Зміївського району харківської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. (а.с. 4) Від шлюбу сторони дітей не мають. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу шкодить інтересам позивача. Крім того, суд керується основним принципом, який визначає шлюбні відносини, а саме, що це є добровільний союз чоловіка та жінки Спору про майно, що є спільною сумісною власністю, на час звернення із позовом про розірвання шлюбу, між сторонами не існує. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не можливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

11 вересня 2015 року [PERSON] звернулись до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просять суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], який помер [INFO] року, був її чоловіком. Заява мотивована тим, що 26.10.2000 року при заміні паспорту [PERSON], чоловіку заявника, було помилково вказано прізвище на українській мові - «[PERSON]», хоча вірним є «[PERSON]». [INFO] року [PERSON] помер, в свідоцтві про смерть вказано прізвище «[PERSON]». Заявник бажає отримувати пенсію у зв'язку з втратою годувальника після смерті чоловіка, тому змушена звернутись до суду із заявою про встановлення родин них відносин. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа, [PERSON], просила заяву задовольнити. В судове засідання, представники заінтересованих осіб, управління Пенсійного фонду України в м. Павлограді та Павлоградському районі Дніпропетровської області, [PERSON], відділ державної реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції, не з'явились, повідомлені про дату, час та місце розгляду заяви належним чином. З'ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази у справі в підтвердження вказаних обставин, суд приходить до висновку, що вимоги заявника підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [INFO] року помер [PERSON], відповідно до свідоцтва про смерть, актовий запис №811. Як вбачається зі свідоцтва про одруження, виданого 03 червня 1983 року, «[PERSON]», [INFO], місце народження - с.Фаштелица Каушанского району Молдова, та «[PERSON]», [INFO], уклали шлюб, чоловіку та дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» (на російській мові). Згідно копії паспорту [PERSON], [INFO], місце народженням вказано: с.Фаштелица Каушанского району Молдова, міститься відмітка про укладення шлюбу 03 червня 1983 року з [PERSON] Згідно копії паспорту [PERSON], [INFO], міститься відмітка про укладення шлюбу 03 червня 1983 року з [PERSON] Згідно показів свідків, [PERSON], [PERSON], які є давніми знайомими заявника, чоловіком заявника був [PERSON], який проживав до своєї смерті [INFO] року із заявником. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне заявлені вимоги задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

11 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.09.2015р. о 19 год. 09 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хворий є небезпечним у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.09.2015р. о 19 год. 09 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра КЗ «ДСШМД» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий не спить ночами, відмовляється від їжі, агресивний, злобний, напружений, відчуває омани сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

11 вересня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м.Дніпропетровськ, Бабушкінський район, вул.Майкопська, 34. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.09.2015р. о 19 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хворий є небезпечним у звязку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.09.2015р. о 19 год. 00 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Лотакова КЗ «ДСШМД» ДОР». При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хворий не спить ночами, погрожує, агресивний, злобний, напружений, відчуває омани сприйняття. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Інвалід ІІ групи. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved