Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

11.09.2015 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 29.12.2008 року між ним, який змінив назву з ТОВ «ТНК-ТРАНС» на ТОВ «РН-Карт Україна», та відповідачем як фізичною особою-підприємцем було укладено договір поставки № 3017. Підприємницьку діяльність відповідача припинено 22.07.2015 року. Згідно п. 2.1 договору позивач зобов'язався здійснювати постачання палива та/або надавати послуги відповідачу на умовах ЕХW за місцезнаходженням АЗС, а відповідач зобов'язався приймати таке паливо та/або послуги та оплачувати їх на умовах цього договору. Передача/отримання палива та/або надання/отримання послуг здійснюється виключно з використанням смарт-карток (п. 2.2 договору). На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачеві товар на суму 2799469,51 грн., а відповідачем було сплачено 2793232,63 грн. Заборгованість за договором станом на дату подання позову до суду складає різницю між сумою поставленого товару і сплаченою за товар ціною та складає 6236,88 грн. Строк для оплати за поставлене паливо настав 01.09.2015 року, але відповідачем зобов'язання щодо оплати не виконані. Тому просить стягнути з нього на свою користь 6236,88 грн. основного боргу, 5,64 грн. 3 % річних від простроченої суми грошового зобов'язання, 101,50 грн. пені, а всього 6344,02 грн. та понесені судові витрати. У судове засідання представник позивача не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки до суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило. За наведених обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, зясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За положеннями ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму . До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. В силу ст. 550 ЦК України право на неустойку, якою згідно зі ст. 549 цього Кодексу є штраф, пеня, виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено, що 29.12.2008 року між позивачем, який змінив назву з ТОВ «ТНК-ТРАНС» на ТОВ «РН-Карт Україна», та відповідачем як фізичною особою-підприємцем, підприємницька діяльність якого припинена 22.07.2015 року, було укладено договір поставки № 3017. Згідно п. 2.1 договору позивач зобов'язався здійснювати постачання палива та/або надавати послуги відповідачу на умовах ЕХW за місцезнаходженням АЗС, а відповідач зобов'язався приймати таке паливо та/або послуги та оплачувати їх на умовах цього договору. Передача/отримання палива та/або надання/отримання послуг здійснюється виключно з використанням смарт-карток (п. 2.2 договору). Відповідно до п. 2.3 договору з метою визначення (уточнення) розмірів виконаних зобов'язань за договором сторони зобов'язані оформлювати видаткові накладні або акти приймання - передачі палива та/або послуг за звітний період. Фактична кількість, асортимент і ціна поставленого відповідачеві палива та/або отриманих послуг визначається виходячи з даних, що міститься в електронних базах даних про використання відповідної смарт-картки, а саме в програмному апаратному комплексі Реtrol (виробником даного програмного забезпечення є «ДП центр автоматичної ідентифікації» дочірнє підприємство фірми «Нові компютерні технології» м. Москва) та фіксується в інформаційних чеках наданих відповідною АЗС. В разі виникнення спірних моментів щодо положень відповідної видаткової накладної або акту приймання - передачі палива та/або послуг, сторони визнають і погоджуються з даними, що фіксуються вищезазначеним програмним забезпеченням, автентичність даних, яких гарантується компанією виробником зазначеного програмного забезпечення та/або даними, що міститься у інформаційних чеках наданих відповідною АЗС. Згідно п. 4.3 договору відповідач зобов'язався не пізніше 2 робочих днів з моменту отримання двох оригінальних екземплярів видаткової накладної чи акта приймання - передачі палива та/або послуг у звітному періоді підписаного повноважною особою та скріпленого печаткою позивача підписати повноважною особою та скріпити печаткою відповідача та повернути один оригінальний примірник такої видаткової накладної чи акту приймання - передачі палива та/або послуг позивачу. Невиконання відповідачем зобов'язань з підписання та направлення позивачу видаткової накладної чи акту приймання - передачі палива та/або послуг у встановлені договором строки, або неотримання позивачем від відповідача мотивованої відмови від підписання зазначених документів, є згодою відповідача з даними, зазначеними у видатковій накладній чи відповідному акті приймання - передачі палива та/або послуг без додаткового оформлення такої згоди. Відповідач зобов'язаний своєчасно сплачувати позивачу вартість палива/послуг (п. 4.1 договору). Пунктом 6.2 договору передбачено, що відповідач зобов'язаний здійснювати попередню оплату палива/послуг. Сума та строки внесення попередньої оплати визначається відповідачем самостійно, виходячи з його потреб у паливі/послугах, з урахуванням того, що паливо/послуги можна отримати лише на суму передплати, що перевищує сигнальний поріг (розмір якого встановлено п. 1.6 договору). Згідно п. 6.10 договору в разі отримання відповідачем палива/послуг на суму, що перевищує суму передплати з урахуванням сигнального порогу, відповідач зобов'язаний погасити заборгованість, перерахувавши грошові кошти на поточний рахунок позивача протягом 2 (двох) календарних днів з моменту виставлення рахунку, а також перерахувати попередню оплату відповідно до п. 6.2 договору. Паливо вважається поставленим, а послуги наданими з моменту фактичного отримання палива/послуг та оформлення інформаційного чеку (або іншого документу, що підтверджує отримання палива/послуг) (п. 5.2 договору). На виконання договору позивачем було поставлено та передано у власність відповідача товар на загальну суму 2799469,51 грн. згідно актів звірки та видаткових накладних. Відповідачем було сплачено 2793232,63 грн. на виконання умов договору. Заборгованість за договором станом на дату подання позовної заяви складає різницю між сумою поставленого товару і сплаченою за товар ціною та становить 6236,88 грн., підтвердженням чому є рахунок № 28249 від 26.08.2015 року. Строк для оплати за поставлене паливо настав 01.09.2015 року, однак доказів виконання відповідачем грошового зобов'язання щодо сплати коштів за договором до суду не надано. Пунктом 8.1 договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання умов цього договору винна сторона відшкодовує спричинені таким невиконанням або неналежним виконанням виключно прямі збитки у порядку та в розмірах, передбачених чинним законодавством та цим договором. Згідно ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 8.2 договору встановлено, що у випадку порушення відповідачем порядку оплати, останній сплачує на користь позивача пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. У звязку з невиконанням відповідачем грошового зобовязання на нього має бути накладена цивільно-правова відповідальність, передбачена ст. 625 ЦК України, а також з нього слід стягнути на користь позивача суму пені згідно п. 8.1 договору, і суд погоджується з наведеним позивачем розрахунком цих сум. Таким чином, оскільки відповідачем не виконано зобовязань, обумовлених укладеним між сторонами договором поставки щодо сплати ним коштів за паливо та послуги, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у сумі 6344,02 грн., яка складається з: 6236,88 грн. основного боргу, 5,64 грн. 3 % річних від простроченої суми грошового зобовязання та 101,50 грн. пені. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує судовий збір, сплачений ним за подання позову, що підтверджено документально.

Outcome: approved