Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-06 00:00:00

11.03. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: Солонківська сільська рада Пустомитівського району Львівської області, Державна АБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області, Надворна Ганна Іванівна, про усунення перешкод шляхом знесення самочинного будівництва. У позовній заяві позивач просить суд зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні прибудинковою територією будинку [ADDRESS] шляхом знесення самочинного будівництва на прибудинковій території будинку [ADDRESS] та привести земельної ділянки до попереднього стану. Позивач у позовній заяві як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: позивач проживає у в квартирі [ADDRESS] Відповідач [PERSON] проживає у тому ж будинку, що і позивач у квартирі № 13. Відповідач без погодження із сусідами, без отримання належних дозволів розпочала самовільне будівництво на прибудинковій території. Внаслідок такого будівництва заподіюється шкода квартирі позивача. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить позовні вимоги задоволити. Позивач [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, пояснив суду, що внаслідок самовільного будівництва, що здійснюється відповідачем заподіюються збитки квартирі, що належить позивачеві, а саме: самовільна будова розташована поруч із стіною квартири позивача. Коли іде дощ, вода стікає на стіну квартири, що перебуває у власності позивача. Внаслідок чого замокають стіни, у квартирі позивача утворюється сирість, появився «грибок». Крім того, вказане будівництво порушує право позивача на використання прибудинкової території за призначенням, стало неможливим вийти з дітьми погуляти біля будинку. Позов позивач просить задоволити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, представника відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги не визнав, факт будівництва не заперечив, у задоволення позову просить суд відмовити, оскільки позивачем перед судом не доведено того факту, що будівництво здійснює відповідач. Представник третьої особи, яка не заявляють самостійних вимог на предмет спору Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області - Кузь М.В. у судовому засіданні заявлені позивачем позовні вимоги підтримав, пояснив, що будівництво, яке здійснює відповідач на прибудинковій території будинку [ADDRESS] є самовільним, оскільки жодних дозволів на здійснення такого будівництва не видавалося, земельна ділянка на якій розташоване будівництво не відповідає за цільовим призначенням- для здійснення будівництва. Треті особи: представник Державної АБІ України в особі Департаменту ДАБІ у Львівській області, Надворна Ганна Іванівна, у судове засідання не з'явилися. Свідок [PERSON] пояснила суду, що проживає по сусідству із сторонами у справі. Вона (свідок) ствердила, що будівництво, яке є предметом цього спору здійснюється відповідачем [PERSON] Такі висновки, вона ([PERSON].) зробила на підставі того, що між відповідачем та сусідами, в тому числі і нею (свідком) виникають конфлікти з приводу будівництва. Так, між відповідачем та нею ([PERSON].) виникав конфлікт з приводу місця стоянки автомобіля, який належить її ( свідка) сім'ї, оскільки автомобіль будучи припаркованим біля будинку [ADDRESS], перешкоджав завезенню на будівництво будівельних матеріалів. Біля будівництва постійно мокро, неможливо пройти. Свідок [PERSON] пояснила суду, що відповідач [PERSON] здійснює будівництво на прибудинковій території будинку [ADDRESS]. З приводу цього будівництва постійно виникають сварки між її (свідка) чоловіком та відповідачем. Свідок [PERSON] пояснила суду, що вона приїжджала в гості до своїх друзів в с. Солонка та стала очевидцем сварки між відповідачем та її сусідами з приводу будівництва, яке здійснює відповідач. Заслухавши пояснення учасників процесу, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із Акту від 19.10. 2015 року, складений комісією Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області слідує, що комісією засвідчено, що в [ADDRESS] проводяться будівельні роботи зі слів робочих по заливці фундаменту. Комісія вирішила, з метою оптимального вирішення, питання запропонувати стороні забудівельника [PERSON] зупинити проведення будівельних робіт та надати погоджувальні та дозвільні документи на проведення будівельних робіт. В разі не виконання цих дій матеріали будуть передані до Прокуратури Пустомитівського району та інспекції Держбудконтролю. Із листа Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 24.11. 2015 року № 533 видно, що по факту самовільного будівництва сільська рада звернулася до прокурора Пустомитівського району Львівської області та Департаменту ДАБІ у Львівській області. В силу вимог ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Верховним Судом України при розгляді справи № 6-1328цс15 висловлена правова позиція, з якої, крім іншого, слідує, що згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об'єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об'єкт нерухомості збудовано без належного дозволу чи належно затвердженого проекту; 3) об'єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об'єкт нерухомості є самочинним. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Відповідачем та його представник вимоги процесуального закону, щодо обов'язку доказування не виконанні (ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України), суду не надано доказів того, що здійснюване відповідачем та за її рахунок (цей факт беззаперечно підтверджується поясненнями свідків) будівництво розпочате з дотриманням зазначених вище норм закону на земельній ділянці, що була відведена в установленому порядку для цієї мети; з належним дозволом чи належно затвердженим проектом. Таким чином, суду є всі підстави вважати, що будівництво на прибудинковій території будинку [ADDRESS], що здійснюється силами та за рахунок відповідача є самочинним. У справі № 6-180 цс14 ВСУ висловив таку правову позицію: відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об'єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил. За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об'єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат. З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом. Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою. Такий висновок узгоджується з нормами статей 3, 15, 16 ЦК України, статті 3 ЦПК України, згідно з якими кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Сторонами у справі та учасниками процесу не спростовано твердження позивача, що внаслідок самочинного будівництва, що здійснюється відповідачем спричиняється шкода його власності, а саме житлу. Про вказані збитки позивачем детально зазначено у його поясненнях наданих суду. Враховуючи той факт, що відповідачем та його представником не надано суду жодних документів на здійснення будівництва, що є предметом спору, суд вважає, що на теперішній час приведення будівництва у відповідність із зазначеним вище нормами закону неможливо, оскільки будівництво розпочате без належних дозволів, погоджень, здійснене з порушенням прав позивача, відтак найбільш ефективним, повним та швидким захистом прав позивача буде знесення такого самочинного будівництва на прибудинковій території будинку [ADDRESS] та приведення земельної ділянки до попереднього стану. Таким чином, суд прийшов до переконання про підставність заявлених позивачем позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved