Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Приватного підприємства «Топаз -96», в якому просить суд розірвати трудовий договір, укладений між нею та відповідачем 21 серпня 2008 року та вважати її звільненою з посади економіста на дату винесення рішення за ч.1 ст. 38 КЗпП України за власним бажанням у зв'язку з доглядом за дитиною до досягнення 14 річного віку. В обґрунтування позову посилається на те, що 21 серпня 2008 року вона була прийнята на роботу в ПП «Топаз-96» на посаду економіста на підставі наказу № 8-к від 21 серпня 2008 року. Згідно наказу № 13-к ПП «Топаз -96» від 25 листопада 2010 року їй з 25 листопада 2010 року по 29 вересня 2013 року була надана відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, до роботи вона повинна була приступити 30 вересня 2013 року. Але приступити до роботи вона не може в зв'язку з відсутністю у відповідача керівних органів юридичної особи за місцем знаходження. В 2013 році їй стало відомо, що відповідач визнаний банкрутом і відкрито ліквідаційну процедуру. Постановою господарського суду Дніпропетровської області від 12 квітня 2012 року боржника ПП «Топаз -96» визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі строком на три місяці до 12 липня 2012 року, ліквідатором призначено ініціюючого кредитора - Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська. Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 серпня 2012 року зазначена вище постанова скасована, провадження у справі припинено. 29 квітня 2013 року вона направила Укрпоштою рекомендованим листом засновнику підприємства ПП «Топаз-96» [PERSON] заяву з вимогою повідомити юридичну адресу та фактичне місце знаходження ПП «Топаз -96», але відповіді вона не отримала. 30 квітня 2013 року вона направила рекомендованим листом керівнику ПП «Топаз -96» Лацікову А.А. заяву про звільнення її з посади за угодою сторін на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України, але відповіді вона не отримала. 08 жовтня 2013 року вона знову направила заяву про звільнення керівнику ПП «Топаз -95» Лацікову А.А. та засновнику підприємства [PERSON], і знову ніякої відповіді вона не отримала. На протязі 2012-2013 років вона зверталася до різних інстанцій за допомогою про звільнення, яке відсутнє за юридичною адресою і іншими відомим їй адресами, двічі зверталася до Територіальної державної інспекції з питань праці у Дніпропетровській області. З липня 2011 року ПП «Топаз -96» не надає звітів до фондів. Вважає, що вона пропустила строк звернення до суду з цим позовом з поважних причин, оскільки протягом 2012-2013 років вона намагалася вирішити питання в досудовому порядку. Позивач [PERSON] до судового розгляду справи надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги по суті та за обставинами справи підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити, і у випадку неявки представника відповідача - згодна на розгляд справи за його відсутності на підставі наданих доказів та ухвалення заочного рішення. Позивачу роз'яснений порядок перегляду заочного рішення за заявою відповідача. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача відповідно до вимог ст. 158 ч.2 ЦПК України, згідно якої особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник відповідача ПП «Топаз -96» повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином згідно вимог ст.ст. 74, 76 ЦПК України, про причини своєї неявки відповідач суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. В зв'язку з тим, що суд не має відомостей про причину неявки представника відповідача, який був повідомлений належним чином, і який про причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності суду не надав, суд відповідно до ст. 169 ч. 4 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), так як вважає, що є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, і потреба дачі особистих пояснень відповідачем відсутня. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних чи доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з тим, що позивач не заперечує проти розгляду справи по суті у відсутність представника відповідача, суд, з її згоди, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом досліджені письмові докази по справі: - копія паспорту позивача (а.с. 6), якою підтверджується її особа громадянина України; - свідоцтво про народження ( а.с. 7), яким підтверджується факт народження у позивача 29 вересня 2010 року сина [PERSON]; - копія трудової книжки позивача ( а.с. 8-9), якою підтверджується факт прийняття [PERSON] на роботу в ПП «Топаз -96» на посаду економіста з 21 серпня 2008 року; - наказ № 13-к від 25 листопада 2010 року (а.с. 10), яким підтверджується факт надання позивачу відпустки до догляду за дитиною до досягнення трирічного віку з 25 листопада 2010 року до 29 вересня 2013 року; - довідка про доходи ( а.с. 11), якою підтверджується факт праці позивача в ПП «Топаз -96» на посаді економіста та нарахування їй заробітної плати; - Постанова Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13 серпня 2012 року ( а.с. 12-14), якою підтверджується факт припинення провадження у справі про банкрутство ПП «Топаз -96»; - заяви позивача від 30 квітня 2013 року та від 08 жовтня 2013 року (а.с. 15, 16), якими підтверджується факт її звернення до керівника ПП «Топаз -96» та до засновника ПП «Топаз -96» про звільнення з 30 квітня 2013 року та з 30 вересня 2013 року на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України; - повідомлення Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі в м. Дніпродзержинську від 22 квітня 2013 року ( а.с. 18), яким підтверджується факт відсутності звітів ПП «Топаз -96» з серпня 2011 року та відсутність підприємства за його юридичною адресою; - скарга [PERSON] від 17 квітня 2013 року ( а.с. 19), якою підтверджується факт звернення позивача до прокурора м. Дніпродзержинська зі скаргою на дії ПП «Топаз -96»; - поштові квитанції, копії конвертів (а.с. 21, 22, 26-27), якими підтверджується факт направлення позивачем керівнику ПП «Топаз-96» та засновнику ПП «Топаз -96» рекомендованих поштових відправлень; - Витяг є Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 23), яким підтверджується юридична адреса ПП «Топаз-96» станом на 02 жовтня 2012 року - м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, буд. 88, кв. 49; - заява позивача від 27 червня 2013 року ( а.с. 32), якою підтверджується факт її звернення до начальника Державної інспекції з питань праці в Дніпровській області; - Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с. 38), яким підтверджується юридична адреса ПП «Топаз-96» станом на 04 березня 2014 року - м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, буд. 88, кв. 49; прізвище, ім'я, по батькові керівника - Лаціков Андрій Анатолійович, засновник - [PERSON] Вивчивши докази та матеріали справи, з'ясувавши обставини справи та дослідивши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 21 серпня 2008 року була прийнята на роботу в Приватне підприємство «Топаз -96» на посаду економіста, що підтверджується записом в її трудовій книжці ( а.с. 9), наказ № 8-к від 21 серпня 2008 року. З 25 листопада 2010 року по 29 вересня 20913 року [PERSON] була надана відпустка по догляду за дитиною - сином [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Після закінчення відпустки по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, а саме 30 вересня 2013 року, позивач повинна була приступити до роботи. Але до роботи не приступила в зв'язку з відсутністю ПП «Топаз -96» за його юридичною адресою -м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, буд. 88, кв. 49, що підтверджується повідомленням прокуратури Дніпровського району м. Дніпродзержинська від 20 травня 2013 року (а.с. 30). Як зазначено у відповіді Територіальної Державної інспекції з питань права у Дніпропетровській області від 08 листопада 2013 року ( а.с. 33), при інспекційному виході за юридичною адресою: ПП «Топаз -96»: м. Дніпродзержинськ, пр. Металургів, 88-49 знаходиться квартира, відомі посадовим особам інспекції телефони змінені, з липня 2011 року ПП «Топаз -96» не надає звітів до Фондів. Таким чином, позивач позбавлена можливості розірвати укладений між нею та відповідачем трудовий договір, що порушує її трудові права, захисти які вона має можливість тільки в судовому порядку, шляхом розірвання укладеного трудового договору. Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів. Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов'язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов'язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ч.1 ст. 23 КЗпП України трудовий договір може бути: 1) безстроковим, що укладається на невизначений строк; 2) на визначений строк, встановлений за погодженням сторін; 3) таким, що укладається на час виконання певної роботи. Відповідно до ч.1, 3 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім'ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Працівник має право у визначений ним строк розірвати трудовий договір за власним бажанням, якщо власник або уповноважений ним орган не виконує законодавство про працю, умови колективного чи трудового договору. В зв'язку із задоволенням позову, заявленого позивачем, яка звільнена від сплати судового на підставі ст. 81 ЦПК України, судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача у справі.

Outcome: approved