Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

11.03.2014 року в Немирівський районний суд з позовом ПАТ «ВТБ БАНК» про стягнення заборгованості, вказавши в позові, що 19.10.2012 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № R53700342347В. Цей кредитний договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та скріплення печаткою Банку та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань згідно з цим договором у повному обсязі. (п.9.10). У відповідності до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.п. 1.1., 3.1, 3.2, 3.3 Кредитного договору, банк надав позичальнику грошові кошти у користування (кредит) в сумі 77800 грн. під 33% річних, а позичальник зобов'язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням та повернути банку кредит в строк до 19.10.2016 року або достроково, також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені кредитним договором. Згідно з п. 2.1 кредитного договору, позичальник зобов'язується використати кредит виключно за таким цільовим призначенням: на споживчі потреби. Відповідно до п. 3.9 кредитного договору, кредит надається шляхом безготівкового перерахування коштів на поточний рахунок позичальника, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів, [NUMBER] у відділенні «Кредитний центр Поділ» ПАТ «ВТБ БАНК» (надалі картковий рахунок). Згідно п. 3.11 кредитного договору, підписанням цього договору позичальник підтверджує, що він передає укладанням цього договору письмово ознайомлений з інформацією про особу і місцезнаходження банку, про умови кредитування та умови договорів забезпечення, а також місцезнаходження банку, про умови кредитування та умови договорів забезпечення, а також про орієнтовану сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов'язаних з одержанням кредиту, укладанням цього договору та оформлення договорів застави та страхування. Позичальник цим підтверджує свою згоду із зазначеними діючими умовами. У відповідності до до п. 5.1.1 кредитного договору, позивач виконав свої зобов'язання у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредитні кошти, що підтверджується копією меморіального ордеру № 69899 від 19.10.2012 року (додається). Проте, всупереч вимогам Кредитного договору, позичальник не виконує належним чином свої зобов'язання за Кредитним договором. Відповідно до п. 5.3.1 кредитного договору, позичальник зобов'язаний сплатити комісійну винагороду, повернути банку отриманий кредит та сплатити нараховані проценти за користування кредитом у повному обсязі, виконувати інші зобов'язання в порядку та строки, встановлені цим договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено переграфом 2 глави 71 ЦК України і не випливає із суті кредитного договору. Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодлавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Пунктом 9.4 Кредитного договору встановлено, що сторони домовились, що будь-яке порушення позичальником умов цього договору, яке надає право Банку в порядку, передбаченому цим договором та/або чинним законодавством України, незалежно від встановлених цим договором строків виконання зобов'язань, вимагати від позичальника дострокового повернення заборгованості за цим договором. На адресу відповідача було направлено лист вимогу, відповідно до якої позивач вимагав погасити наявну заборгованість за кредитним договором (копія Листа-вимоги з доказами відправлення - додається). Проте, зазначену у Лист-вимогу відповідач проігнорував, погашення наявної заборгованості за кредитним договором не здійснив. Статтею 526 ЦК України, передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. У відповідності до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із ст. 611 ЦК України, порушенням зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встанолюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Пунктом 7.1. кредитного договору зазначено, у разі прострочення позичальником зобов'язань з повернення кредиту та/або сплати процентів за його користування та/або інших платежів згідно з умовами договору позичальник зобов'язаний сплатити на користь банку пеню за кожен день прострочення у розмірі 0,5% від суми прострочених зобов'язань за кожен день порушення виконання зобов'язань, включаючи день погашення. Якщо позичальник самостійно не сплатив на користь банку пеню, яка передбачена цим пунктом, Банк має право проводити достовірне списаня пені з рахунку № 29098010271130 у відділенні «кредитний центр «Поділ» «ВТБ БАНК», а також з інших рахунків, які відкриті (будуть відкриті) позичальником у банку. При цьому, пеня яка передбачена цим пунктом, сплачується виключно в національній валюті України. В ст. 1050 ЦК України встанволені наслідки порушення договору позичальником, а саме, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК Укрїни. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. Станом на 08 липня 2013 року загальна сума заборгованості за кредитним договором та розрахунку суми заборгованості становить 97269 грн. 74 коп. з них: борг за кредитом - 76782,10 грн. в т.ч.: - поточна заборгованість за кредитом - 71278,25 грн.; - прострочена заборгованість за кредитом - 5503,85 грн.; борг за процентами (плата за користування кредитом) 12834, 35 грн. в т.ч.: - прострочена заборгованість за процентами за період з 28.12.2012 року по 27.06.2013 року - 12628,64 грн.; - поточна заборгованість за процентами за період з 28.05.2013 року 30.06.2013 року - 205,71 грн. Пеня нарахована у зв'язку з несвоєчасною сплатою процентів та тіла кредиту в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення платежу - 7653,29 грн. Враховуючи наявність заборгованості за кредитним договором, обов'язок позичальника з погашення кредиту, процентів та комісій за користування за користування кредитом, пені, штрафів та інших платежів залишається невиконаним. Згідно з ч. 9 ст. 110 ЦПК України, позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, предявляються за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування. Як вбачається із паспортних даних та кредитного договору, останнє відоме зареєстроване місце проживання відповідача ([PERSON]) адреса: Вінницька область, Немирівський раон, смт. Брацлав, вул. Шевченко, буд. 41. Відповідно до ч. 3 ст. 122 ЦПК України, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання фнформації про зареєстрвоана місце проживання (перебування) такої фізичної особи. У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстрована у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи, суд вирішує питання про відкриття провадження у справі. Подальший виклик такої особи як відповідача у справі здійснюється через оголошення в пресі. Представник позивача ПАТ «ВТБ БАНК» в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити і справу розглянути за його відсутності. В разі неявки відповідачів проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, хоча про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений відповідно до вимог закону, що підтверджується оголошенням в газеті «Голос України» про причини неявки суд не повідомив, клопотань та заяв на адресу суду від нього не надходило. Судова повістка про виклик відповідача до суду двічі направлялися за адресою вказаною у позовній заяві, однак поверталися з відміткою, за зазначеною адресою не проживає. Відповідно до ст. 74 ч. 5 п. 4 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані судом неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин та приймаючи до уваги, що представник позивача, в адресованій суду заяві цього не заперечує, суд ухвалив по справі провести заочний розгляд справи. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, оскільки він відповідає вимогам закону та підтверджується матеріалами справи, а саме: копією кредитного договору № R53700342347В ( а. с. 46-52 ), копією додатку № 5 до наказу ПАТ «ВТБ Банк» ( а. с. 53-54 ), паспортними даними ( а. с. 55-57 ), розрахунком суми заборгованості за кредитним договором № R53700342347В від 19.10.2012 року, укладеним між ПАТ «ВТБ Банк» та [PERSON] станом на 08.07.2013 року ( а. с. 60 ), розрахунком боргу за кредитом з урахуванням 0,5 % за кожен день прострочення платежу, нарахованих в зяв'язку з порушенням зобов'язань щодо повернення кредиту [PERSON] за кредитним договором № R53700342347В від 19.10.2012 року ( а. с. 61 ), додатком до розрахунку заборгованості № 3 розрахунок боргу за відсотками та пеня нарахована в розмірі 0,5 % за кожен день прострочення сплати Банку плати за користування кредитом [PERSON] за кредитним договором № R53700342347В від 19.10.2012 року ( а. с. 62 ), списком відправлень ( а. с. 63 ), копією листа вимоги ( а. с. 64 ) та копією статуту Акціонерного товариства ВТБ БАНК (нова редакція ( а. с. 66 ). Стаття 526 Цивільного кодексу України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, тобто належним виконанням зобов'язань з боку відповідача є повернення кредиту та сплата процентів за користування ним у строки, у розмірі та валюті, як це було визначено кредитним договором. На підставі викладеного суд приходить до висновку про наявність спірних правовідносин між сторонами, які відносяться до договірних зобов'язань, зокрема, кредиту, також встановив, що права позивача відповідачами порушені, тому вони підлягають захисту, тобто позов підлягає задоволенню. Також на підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає, що понесені позивачем витрати по оплаті судового збору підлягають стягненню з [PERSON] На підставі викладеного та

Outcome: approved