Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 25 вересня 1993 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м.Дніпропетровська. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вони зареєстрували шлюб з відповідачкою від якого вони мають двох доньок: повнолітню [PERSON] , [INFO] , а також неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, позивач зазначає про те, що сімейне життя між ними за останні роки значно погіршилося, вони більше не відчувають один до одного споріднену близькість та довіру, та регулярно почали виникати сварки і чвари, що в кінцевому результаті призвело до того, що починаючи з жовтня 2020 року спільно однією сім`єю не проживають, тобто, фактично, з вказаного часу, вони не перебувають у шлюбних відносинах. За таких обставин, позивач не вбачає жодних підстав для можливості у подальшому підтримувати сімейні відносини, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та примирення між ними неможливе. Позивач надав до суду письмову заяву, згідно якої просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд задовольнити їх без надання строку для примирення. Представник позивача - адвокат Коптєлова Н.Л. у судовому засіданні повністю підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, а також зазначила про можливий розгляду справи у заочному порядку у зв`язку з неявкою відповідачки, яка була належним чином повідомлена про розгляд справи, але до суду не з`явилася та про причини своєї неявки суду не повідомила. Крім того, зазначила, що відповідач [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. Проте провадження у тій справі відкрито судом тільки у березні 2021 року. У тій справі було призначено тільки одне засідання на квітень 2021 року, яке було відкладено до червня 2021 року. Проте з огляду на предмет позову, яким є одночасно і розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, питання про розірвання шлюбу може затягнутись надовго. Просила суд розглянути зазначену справу за позовом її довірителя [PERSON] у заочному порядку. Відповідач [PERSON] у судові засідання не з`явилась двічі 16.03.2021 року о 9.30 годин та 13.05.2021 року о 11.00 годин. Разом з тим, від представника відповідачки надійшла заява про залишення зазначеного позову без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України, оскільки в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська перебувають матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя (справа №175/2997/20, суддя Кондрашов І.А.) та надав відповідну копію ухвали суду про відкриття провадження по зазначеній справі. Крім того, представником позивача надано клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з тим, що він не зможе прийняти участь у розгляді даної справи оскільки, як зазначає він буде зайнятий в іншому судовому засіданні по кримінальному провадженню, призначеного на 15:00 годину в той же день. Представник позивача адвокат Коптєлова Н.Л., повністю заперечувала проти клопотань представника відповідачки, з приводу залишення позову без розгляду та відкладення розгляду справи. Вважала клопотання представника відповідача такими, що направлені на затягування розгляду справи та не вирішення питання про розірвання шлюбу між сторонами. Просила суд розглянути справу в заочному порядку. Суд враховуючи усі обставини справи, вислухавши пояснення представника позивача, вважає клопотання представника відповідача безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на підстави, що зазначені нижче. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчать письмові клопотання її представника. У наданий судом строк відповідач відзив на позов не подавала, зустрічний позов не пред`являла, а тому зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, приходить до наступного висновку. Так, судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] з 25 вересня 1993 року перебувають у зареєстрованому шлюбі актовий запис №1083, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Бабушкінської районної ради м. Дніпропетровська, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 10 грудня 1997 року. Від даного шлюбу мають двох доньок: повнолітню [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 10 грудня 1997 року), а також неповнолітню [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 02 березня 2005 року). Також судом встановлено, що сімейне життя між сторонами за останні роки значно погіршилося, між ними регулярно почали виникати сварки і чвари, що в кінцевому результаті призвело до того, що починаючи з жовтня 2020 року сторони спільно, однією сім`єю не проживають, тобто між ними фактично, повністю припинені шлюбні відносини. Так, відповідно до ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно зі ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 Сімейного кодексу України ). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України , суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оскільки судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини з причин відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на сімейне життя, беручи до уваги, що сім`я в розумінні ч. 2 ст. 3 СК України фактично припинила своє існування, а також враховуючи той факт, що будь-які відомості, які б спростовували зазначені позивачем докази і обставини у суду відсутні та надані не були, вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Що стосується клопотання представника позивача про залишення позову без розгляду на підставі ст. 257 ЦПК України, оскільки в Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська перебувають матеріали цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя (справа №175/2997/20, суддя Кондрашов І.А.), суд вважає його необґрунтованим та безпідставним, оскільки згідно відповідної копії ухвали судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська, по вказаній справі відкрито провадження лише 24 березня 2021 року, тобто після відкриття провадження по даній справі, яке було відкрито 16 січня 2021 року, що підтверджується відповідною ухвалою суду. За таких обставин, суд приходить до висновку про недоцільність застосування вимог п.4 ч.1 ст. 257 ЦПК України, саме в рамках даної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, оскільки провадження за даним позовом відкрито раніше ніж по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділу майна подружжя, що перебуває у провадженні Бабушкінського районного суду м.Дніпроперовська, та зокрема питання щодо залишення без розгляду позовних вимог в частині розірвання шлюбу між сторонами, може бути предметом розгляду у справі, що перебуває в провадженні судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Також, з огляду на те, що предметом розгляду справи №175/2997/20, що перебуває у Бабушкінському районному суді м. Дніпропетровська, за позовом [PERSON] до [PERSON] є разом із про розірванням шлюбу є поділ майна подружжя, що може ускладнити розгляд справи та вирішення питання про розірвання шлюбу. Крім того, суд також ставиться критично до клопотання представника відповідачки про відкладення розгляду справи, оскільки жодних належних доказів на підтвердження його зайнятості в іншому судовому засіданні (судових повісток чи викликів) адвокатом до клопотання не долучено, тому суд не знаходить обґрунтованих підстав для відкладення судового розгляду про яке представник був повідомлений належним чином та заздалегідь. Разом з тим, про можливості розгляду справи за відсутності представника відповідача, суд враховує вимоги ст. 223 ЦПК України, та приймає до уваги ту обставину, що відповідачка [PERSON] не була позбавлена можливості прибути у судове засідання особисто та висловити свою думку щодо позовних вимог пред`явлених [PERSON] , проте вона, без поважних причини, до суду не з`явилася, та жодних заяв про його відкладення суду не надавала. Крім того той факт, що [PERSON] сама звернулася до іншого суду з позовною заявою про розірвання шлюбу разом із вимогами про поділ майна подружжя, суд розцінює дану обставину як згоду [PERSON] та її бажання припинити шлюбні відносини з [PERSON] . Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Вирішуючи питання про розірвання шлюбу, з огляду на те, що відповідачка не заявляла суду жодних заяв щодо зміни свого прізвища, тому суд приходить до висновку, про залишення відповідачці, після розірвання шлюбу, прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved