Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-02 00:00:00

10 лютого 2015 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська звернулась заявник із вищезазначеною заявою в порядку окремого провадження, в якій просила суд, з урахуванням уточнень, встановити факт належності трудової книжки [NUMBER] заповненої 15 квітня 1977 року на ім'я «[PERSON]» [INFO] [PERSON] [INFO], уродженки с. Нижня Кумашка, Шумерлінського району. Встановити факт, що [PERSON] [INFO] є рідною матір'ю [PERSON] [INFO], уродженця м.Дніпропетровська. В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 22 січня 2015 року [PERSON] звернулась до УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська з заявою щодо обчислення мені стажу роботи для призначення пенсії. 29 січня 2015 року від УПФУ в Жовтневому районі м. Дніпропетровська мною було отримано лист № 951/07/45, відповідно до якого, УПФУ не має можливості обчислити мій стаж роботи за період з 18 квітня 1977 року по 31 грудня 2003 року на підставі записів трудової книжки у зв'язку з тим, що мої персональні дані зазначені у трудовій книжці різняться з даними зазначеними у паспорті виданому на моє ім'я, а саме по різному зазначено по-батькові. У трудовій книжці [NUMBER] заповненій 15 квітня 1977 року прізвище, ім'я та по-батькові зазначено як «[PERSON]» [INFO]. У подальшому прізвище змінено на «[PERSON]» на підставі свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] виданого 14 жовтня 1978 року Відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів трудящих м.Дніпропетровська. У паспорті серії [NUMBER] виданому 24 грудня 1996 року Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області прізвище, ім'я та по- батькові заявника зазначено як «[PERSON]», тобто по-батькові [PERSON] зазначено з однією буквою «с». У свідоцтві про народження [NUMBER] виданого у 1975 році прізвище, ім'я та по-батькові заявника зазначено як «[PERSON]», [INFO]. Також заявником було встановлено, що такі ж розбіжності у написанні її прізвища, імені та по-батькові в частині зазначення по-батькові «[PERSON]» з однією буквою «с» містяться і в свідоцтві про народження її сина [PERSON] [NUMBER] виданому 02 червня 1979 року Відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська, де моє прізвище, ім'я та по-батькові зазначено як «[PERSON]».У зв'язку з вищевикладеним заявник і звернулася до суду з даною заявою про встановлення факту належності трудової книжки та родинних відносин. В судове засідання заявник не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.15 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що трудова книжка [NUMBER], заповнена 15 квітня 1977 року на особу «[PERSON]», [INFO] (а.с. 2-11). Згідно свідоцтва про народження наявного в матеріалах справи, громадянка «[PERSON]» народилася [INFO] в с. Нижня Кумашка, Шумерлінського району, Чувашської республіки, матір'ю записана «[PERSON]» (а.с. 7). 14 жовтня 1978 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб після чого прізвище заявника «[PERSON]» було змінено на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Відділом запису актів громадянського стану виконавчого комітету Ленінської районної ради депутатів трудящих м. Дніпропетровська (а.с. 13). До того ж, в матеріалах справи наявна копія паспорта серії [NUMBER] виданого Жовтневим РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області 24 грудня 1996 року на громадянку [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], батьком записано «Маруту Алексея Павловича», а матір'ю - [PERSON]» Відповідно до ч. 1 ст. 234 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Підстави для розгляду судом питання щодо встановлення факту належності правовстановлюючого документу передбачено п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, згідно якої суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до абзацу 2 п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення»№ 5 від 31 березня 1995 року, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема такі як правовстановлюючі документи на об'єкти нерухомості та транспортні засоби. У відповідності до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що має юридичне значення»№ 5 від 31 березня 1995 року, при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ст. 273 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає їх належними, допустимими та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті викладених норм законодавства, враховуючи, що у досліджених в судовому засіданні правовстановлюючих документах, повністю знайшов підтвердження факт належності трудової книжко [NUMBER] [PERSON], [INFO], та встановлення родинних відносин заявника [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO], як матері та сина, суд вважає за можливе задовольнити подану заявником заяву. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат та враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України, судові витрати покласти на заявника.

Outcome: approved