Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

10 лютого 2021 року ОСББ «Суворова» звернулося до суду із позовом до відповідачки [PERSON] із вимогою про стягнення заборгованості з оплати внесків з управління багатоквартирним будинком у розмірі 22808 гривень 82 копійок та судових витрат у справі (а. с. 2-12). В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що протоколом\~загальних зборів\~ОССБ «Суворова»\~№ 3\~від 28\~січня 20006\~року затверджено\~порядок надання\~та оплати\~послуг з\~централізованого опалення\~та водопостачання\~в ОСББ\~« Суворова».\~22\~лютого 2014\~року рішенням\~загальних зборів\~ОСББ «Суворова»\~затверджено Положення\~про внески\~на утримання\~загального майна,\~яким було\~визначено види,\~розмір,\~порядок та\~строки слати\~внесків на\~утримання загального\~неподільного майна\~власниками житлових\~та нежитлових\~приміщень,\~встановлено основні\~положення про\~відповідальність за\~несвоєчасність та\~повноту їх\~оплати.\~15\~грудня 2016\~року рішенням\~загальних зборів\~ОСББ «Суворова»\~затверджено Статут\~ОСББ «Суворова».\~01\~жовтня 2018\~року загальними\~зборами ОСББ\~«Суворова» затверджено\~розмір внеску\~на утримання\~будинку та\~прибудинкової території\~для житлових\~приміщень у\~розмірі 4\~гривні 50\~копійок за\~кв.\~м.\~31\~січня 2020\~року загальними\~зборами ОСББ\~«Суворова» затверджено\~розмір внеску\~на утримання\~будинку та\~прибудинкової території\~для житлових\~приміщень у\~розмірі 4\~гривні 50\~копійок за\~кв.\~м.,\~та для\~нежитлових приміщень\~у розмірі\~3\~гривні 76\~копійок за\~кв.\~м.\~25\~червня 2020\~року загальними\~зборами ОСББ\~«Суворова» затверджено\~розмір внеску\~на утримання\~будинку та\~прибудинкової території\~для житлових\~приміщень у\~розмірі 6\~гривень 29\~копійок за\~кв.\~м.\~та для\~нежитлових приміщень\~у розмірі\~5\~гривень 47\~копійок за\~кв.\~м.\~Відповідачка з\~21\~лютого 2011\~року є\~власницею кв.\~ [ADDRESS] .\~Відповідачка станом\~на 01\~січня 2018\~року мала\~заборгованість перед\~позивачем,\~яку оплачувала\~згідно із\~власними можливостями,\~а у\~2018\~році сплачувала\~їх у\~розмірі,\~визначеному загальними\~зборами ОСББ\~«Суворова» в\~2018\~році,\~із розрахунку\~4\~гривні 50\~копійок за\~1\~кв.\~м.\~квартири.\~Однак з\~01\~грудня 2019\~року відповідачка\~взагалі припинила\~оплачувати вказані\~внески,\~внаслідок чого\~станом на\~01\~січня 2021\~року за\~нею утворилася\~заборгованість за\~внесками та\~оплатою опалення\~у розмірі\~21929\~гривень 74\~копійки.\~11\~березня 2020\~року позивач\~звернувся до\~відповідачки із\~претензією №\~10-03-3/20\~про погашення\~заборгованості у\~сумі 7266\~гривень 27\~копійок,\~та 27\~травня 2020\~року із\~претензією №\~25-05-1/20\~про погашення\~заборгованості у\~сумі 9904\~гривні 82\~копійки й\~актом звіряння\~від 20\~травня 2020\~року,\~однак дані\~претензії останньою\~проігноровані.\~Тому позивач вимушений\~звернутися із\~вказаним позовом\~до суду,\~в якому\~він прохає\~стягнути із\~відповідачки заборгованість,\~що утворилася\~за нею\~станом на\~01\~січня 2021\~року у\~розмірі 22808\~гривень 82\~копійки,\~яка складається\~з:\~основної суми\~заборгованості у\~розмірі 21929\~гривень 74\~копійки,\~інфляційних витрат\~у розмірі\~557\~гривень 74\~копійки та\~3%\~річних у\~розмірі 321\~гривня 34\~копійки та\~судовий збір\~у розмірі\~2270\~гривень (а. с. 2-7). Ухвалою суду\~від 02\~березня 2021\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження з\~викликом сторін\~та призначено\~судове засідання\~на 11\~годину 30\~хвилин 26\~квітня 2021\~року (а.\~с.\~69),\~копія якої надіслана учасникам справи 02 березня 2021 року за вихідним № 8999/21-вих/2/204/982/21 (а. с. 71). Представниця позивача адвокатка Кравець І.М., у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а. с. 80). Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом розміщення оголошення про її виклик на офіційному сайті суду (а. с. 79), про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що 17 березня 2005 року в Єдиному державному реєстрі про проведення державної реєстрації юридичної особи зареєстровано ОСББ «Суворова», що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а. с. 58). 22 лютого 2014 року рішенням загальних зборів ОСББ «Суворова» затверджено Положення про внески на утримання загального майна, яким було визначено види, розмір, порядок та строки слати внесків на утримання загального неподільного майна власниками житлових та нежитлових приміщень, встановлено основні положення про відповідальність за несвоєчасність та повноту їх оплати (а. с. 49-57). 30 листопада 2019 року мешканцями ОСББ «Суворова» складено акт відповідно до якого, після передачі відповідачкою ключів від приміщення правління ОСББ «Суворова» та його відкриття, в ньому виявлено відсутність: протоколів правління за 2016-2019 року; протоколів загальних зборів з опитувальними листами за 2017-32018 роки; договорів, актів виконаних робіт, актів звірок між ОСББ «Суворова» та ФОП [PERSON] 31 січня 2020 року загальними зборами ОСББ «Суворова» залишено поточний внесок на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі 4 гривні 50 копійок для житлових приміщень та 3 гривні 76 копійок для нежитлових приміщень, що підтверджується протоколом зборів ОСББ «Суворова» № 2 від 31 січня 2020 року (а. с. 41-45). 25 червня 2020 року загальними зборами ОСББ «Суворова» затверджено внесок на утримання будинку та прибудинкової території з 01 червня 2020 року в розмірі 6 гривень 29 копійок, що підтверджується протоколом зборів ОСББ «Суворова» № 4 від 25 червня 2020 року (а. с. 46-47). Відповідачка є власницею квартири [ADDRESS] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а. с. 13-14). 10 березня 2020 року позивачем на адресу відповідачки направлено повідомлення № 10-03-3/20 щодо необхідності плати заборгованості по внескам з утримання багатоквартирного будинку (а. с. 35) та 20 травня 2020 року претензію № 25-05-1/20 (а. с. 37) з актом звірки (а. с. 38), відповіді на які не отримано. Згідно з вимогами ст. ст. 12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог\~ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст.\~89\~ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2\~ст.\~11\~ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2\~ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Приписами ст.\~509\~ЦК України\~визначено, що\~зобов`язанням\~є правовідношення,\~в якому\~одна сторона\~(боржник)\~зобов`язана\~вчинити на\~користь другої\~сторони (кредитора)\~певну дію\~(передати\~майно,\~виконати роботу,\~надати послугу,\~сплатити гроші\~тощо)\~або утриматися\~від вчинення\~певної дії\~(негативне\~зобов`язання),\~а кредитор\~має право\~вимагати від\~боржника виконання\~його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11\~цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до вимог\~ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог\~ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1\~ст.\~612\~ЦК України визначено, що\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Нормами ст.\~319\~ЦК України\~визначено,\~що власник\~володіє,\~користується,\~розпоряджається своїм\~майном на\~власний розсуд та\~має право\~вчиняти щодо\~свого майна\~будь-які\~дії,\~які не\~суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Крім того, вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Згідно з\~вимогами ч.\~1\~ст.\~5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Приписами ст. 7 Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» визначено\~обов`язки співвласників\~багатоквартирного будинку,\~зокрема:\~забезпечувати належне\~утримання та\~належний санітарний,\~протипожежний і\~технічний стан\~спільного майна\~багатоквартирного будинку; забезпечувати\~технічне обслуговування\~та у\~разі необхідності\~проведення поточного\~і капітального\~ремонту спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; використовувати\~спільне майно\~багатоквартирного будинку\~за призначенням; додержуватися\~вимог правил\~утримання багатоквартирного\~будинку і\~прибудинкової території,\~правил пожежної\~безпеки,\~санітарних норм; виконувати\~рішення зборів\~співвласників; забезпечувати\~додержання вимог\~житлового і\~містобудівного законодавства\~щодо проведення\~реконструкції,\~реставрації,\~поточного і\~капітального ремонтів,\~технічного переоснащення\~приміщень або\~їх частин; відшкодовувати\~збитки,\~завдані майну\~інших співвласників\~та спільному\~майну багатоквартирного\~будинку; додержуватися\~чистоти в\~місцях загального\~користування і\~тиші згідно\~з вимогами\~законодавства; забезпечувати\~поточний огляд\~і періодичне\~обстеження прийнятого\~в експлуатацію\~в установленому\~законодавством порядку\~багатоквартирного будинку\~протягом усього\~життєвого циклу\~будинку та\~нести відповідальність\~за неналежну\~експлуатацію згідно\~із законом; своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Аналогічні обов`язки\~співвласників визначені\~ст.\~15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Відповідно до вимог ч. 2 ст. 7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Згідно з\~вимогами ч.\~2\~ст.\~12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. З аналізу положень статей\~11,\~319,\~322,\~509,\~526 ЦК України, статей\~1,\~5,\~7,\~12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», статей\~15,\~20,\~22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку»\~в їх системному взаємозв`язку вбачається, що кожний власник квартири у багатоквартирному будинку є одночасно співвласником спільного майна такого будинку, зокрема, приміщень загального користування та прибудинкової території, який має обов`язок щодо утримання зазначеного майна. Обов`язок утримання зазначеного майна виникає у співвласників багатоквартирного будинку безпосередньо з актів цивільного законодавства. При цьому витрати на утримання спільного майна у багатоквартирному будинку, витрати на оплату комунальних послуг (централізованого опалення) щодо нього входять до складу витрат на управління багатоквартирним будинком та, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат, розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, незалежно від факту використання ними належної їм квартири (нежитлового приміщення) та спільного майна, а також членства в об`єднанні співвласників багатоквартирного будинку. Приписами ч. 3 ст.\~12\~Закону України\~«Про особливості\~здійснення права\~власності у\~багатоквартирному будинку» передбачено, що невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. З виписки ОСББ «Суворова» з особового рахунку № [NUMBER] , що належить відповідачці, який міститься в матеріалах справи (а. с. 15-16) вбачається, що позивачем здійснювалися нарахування відповідачці за: утримання будинку, котельні, підігрів води, авансові платежі на закупівлю газу, цільові внески на реконструкцію вузла обліку газу та опалення. Відповідно до вказаної виписки, станом на 01 січня 2021 року, за відповідачкою рахується заборгованість у розмірі 21929 гривень 74 копійки, з яких 3487 гривень 68 копійок заборгованість, що утворилася станом на 01 січня 2018 року. Також з вказаної виписки з особового рахунку вбачається, що позивачем відповідачці за вищевказані послуги «разом» нараховано за: січень 2018 року 3203 гривень 75 копійок, лютий 2018 року 2897 гривень 17 копійок, березень 2018 року 2834 гривні 99 копійок, квітень 2018 року (-) 2247 гривень 36 копійок, травень 2018 року 350 гривень 14 копійок, червень 2018 року 350 гривень 14 копійок, липень 2018 року 350 гривень 14 копійок, серпень 2018 року 350 гривень 14 копійок, вересень 2018 року 2947 гривень 64 копійки, жовтень 2018 року 509 гривень 11 копійок, листопад 2018 року 3121 гривня 68 копійок (з них сплачено, грудень 2018 року 3625 гривень 72 копійки, січень 2019 року 3807 гривень 51 копійка, лютий 2019 року 2911 гривень 45 копійок, березень 2019 року 2424 гривні 30 копійок, квітень 2019 року (-) 2075 гривень 50 копійок, травень 2019 року 509 гривень 34 копійки, червень 2019 року 575 гривень 02 копійки, липень 2019 року 509 гривень 97 копійок, серпень 2019 року 509 гривень 97 копійок, вересень 2019 року 3643 гривні 10 копійок, жовтень 2019 року 595 гривень 72 гривні, листопад 2019 року 2551 гривня 23 копійки, грудень 2019 року 2389 гривень 86 копійок, січень 2020 року 3067 гривень 50 копійок, лютий 2020 року 2375 гривень 31 копійка, березень 2020 року 2016 гривень 47 копійок, квітень 2020 року (-) 2495 гривень 09 копійок, травень 2020 року 467 гривень 55 копійок, червень 2020 року 653 гривні 53 копійки, липень 2020 року 653 гривні 53 копійки, серпень 2020 року 653 гривні 53 копійки, вересень 2020 року 653 гривні 53 копійки, жовтень 2020 року 2444 гривні 92 копійки, листопад 2020 року 2713 гривень 62 копійки, грудень 2020 року 3784 гривні 87 копійок, що разом складає суму нарахованих платежів за вказаний період часу (з урахуванням заборгованості станом на 01 січня 2018 року) у розмірі 57122 гривні 18 копійок, з яких відповідачко сплачено 35192 гривні 45 копійок. З наданого позивачем розрахунку із оплати внесків з управління багатоквартирним будинком вбачається, що станом на дату звернення з даним позовом до суду за відповідачкою існує заборгованість у розмірі 21929 гривень 74 копійки, виходячи з наступного розрахунку (57122 гривні 18 копійок (з яких 3487 гривень 68 копійок заборгованість станом на 01 січня 2018 року) - 35192 гривні 45 копійок). З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконувала своїх обов`язків щодо оплати наданих позивачем житлово-комунальних послуг, внаслідок чого станом на січень 2021 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у визначеному позивачем розмірі, позовні вимоги в частині стягнення внесків є обґрунтованими, але підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Вимогами ч.\~1\~ст.\~13 ЦПК України\~визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так позивач,\~відповідно до\~виписки ОСББ\~«Суворова» за\~рахунком №\~254\~за період\~часу з\~01\~січня 2018\~року по\~01\~січня 2021\~року (а.\~с.\~105-17),\~просить стягнути з відповідачки заборгованість зі сплати внесків за період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2021 року у розмірі 21929 гривень 74 копійки, але до цього періоду також включив і суму заборгованості у розмірі 3487 гривень 68 копійок заборгованість станом на 01 січня 2018 року, яка не входить до вказаного періоду. Отже, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані житлово-комунальні послуги за період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2021 року у розмірі 18442 гривні 06 копійок, виходячи із розрахунку (21929 гривень 74 копійки - 3487 гривень 68 копійок (заборгованість, яка утворилася до 01 січня 2018 року). Щодо стягнення інфляційних витрат та 3% річних, суд зазначає наступне. Відповідно до\~вимог ст.\~610\~ЦК України,\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 612 ЦК України,\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вбачається з матеріалів справи позивач просить стягнути з відповідачки 3% річних за період прострочення з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року, у розмірі 321 гривня 24 копійки та, інфляційні витрати у розмірі 557 гривень 74 копійки. З наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачки у період часу становить: з 01 липня 2020 року по 31 липня 2020 року - 11679 гривень 26 гривень; 01 серпня 2020 року по 31 серпня 2020 року 12332 гривні 79 копійок; 01 вересня 2020 року по 30 вересня 2020 року 12986 гривень 32 копійки; з 01 жовтня 2020 року по 30 жовтня 2020 року 15431 гривня 24 копійки; з 01 листопада 2020 року по 30 листопада 2020 року 18144 гривні 86 копійок; з 01 грудня 2020 року по 31 грудня 2020 року 21929 гривень 74 копійки (а. с. 9-10), а індекс інфляції: у липні 2020 року 99,40; серпні 2020 року 99,80; вересні 2020 року 100,50; жовтні 2020 року 101,00; листопаді 2020 року 101,30; грудні 2020 року 100,90 (а. с. 10). Розмір інфляційного збільшення за період часу з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року становить 557 гривень 74 копійки, а розмір 3 % річних 321 гривню 24 копійки (а. с. 11). Даний розрахунок позивачем здійснений арифметично правильно та відповідачкою не оспорено, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, через що з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню інфляційні витрати за період часу з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року у розмірі 557 гривень 74 копійки та 3 % річних у розмірі 321 гривня 24 копійки. Отже, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за зі сплати внесків за період з 01 січня 2018 року по 01 січня 2021 року у розмірі 18442 гривні 06 копійок, інфляційні витрати за період часу з 01 липня 2020 року по 31 грудня 2020 року у розмірі 557 гривень 74 копійки та 3 % річних у розмірі 321 гривня 24 копійки. Відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору та витрати на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 1922 гривні 88 копійок ((2270)*\~(18442,06+557,74+321,24/22808,82). Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial