overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт що вона постійно на час відкриття спадщини проживала зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначала, що її мати постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , та вона проживала разом із нею, хоч і була зареєстрована за іншою адресою в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на належного їй будинку та господарських будівель по [ADDRESS] , однак нотаріусом до якого вона зверталася про прийняття спадщини, їй було відмовлено, із підстав, що вона не була зареєстрована разом зі спадкодавцем за однією адресою, хоча на день його смерті вона разом проживала із ним, а тому повинна вважатись такою, що прийняла спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. В судовому засіданні заявник та її представник адвокат Казарець А.Г., заяву підтримали та просили її вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав про визнання вимог заяви [PERSON] . Заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що заявник є дочкою для [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та після її смерті відкрилась спадщина, яку бажає отримати [PERSON] , в чому для неї нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємець не подав у шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини та ним не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як ствердили допитані судом свідки [PERSON] , [PERSON] , котрі є сусідами із заявником, остання та [PERSON] постійно проживали разом. Дані Акту №9 від 24.12.2019 року, виданого депутатом Понінківської селищної ради Редер В.І., також підтверджують, що [PERSON] проживала разом зі своєю матір`ю, вела спільне господарство, доглянула її до смерті та поховала. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 названого Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює для неї оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті матері [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-15 00:00:00

11 листопада 2019 року позивач [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , звернулась до суду з даним позовом та просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 24 квітня 2015 року виконавчим комітетом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 01. Позивач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибула, подала до суду заяву про проведення судового засідання без її участі, строк на примирення просила не надавати, позовні вимоги підтримує у повному обсязі (а.с.19). Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі (а.с.20). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України справу розглянуто за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У зв`язку із визнанням відповідачем обставин, які наведені позивачем у позовній заяві на підтвердження своїх вимог, суд вважає, що ці обставини не підлягають доказуванню і оцінює їх як достовірні докази. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 24.04.2015, який зареєстровано виконавчим комітетом Тернівської селищної ради Недригайлівського району Сумської області, актовий запис № 01, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до обставин, викладених у позовній заяві, які відповідачем визнано безумовно, причиною розірвання шлюбу є небажання сторонами будувати у подальшому сімейні стосунки, сторони втратили один до одного почуття поваги та любові і такі поновлювати не бажають, не підтримують шлюбних стосунків, не ведуть спільного господарства. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу, які визнані відповідачем повністю, підлягають задоволенню, оскільки вказане є дійсною волею сторін. Вимога про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача на її користь, позивачем не заявлялась.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-29 00:00:00

11 листопада 2019 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачем, зареєстрований 16 липня 1983 року Золотопотіцькою сільською радою Бучацького району Тернопільської області згідно актового запису № 16 розірвати. В обґрунтування позову зазначив, що 16 липня 1983 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2006 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але у позові просив розглянути справу без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала. Просила залишити їй прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 16 липня 1983 року уклали шлюб (арк.с.6). Від шлюбу у них неповнолітніх дітей немає. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2006 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судові витрати підлягаю розподілу відповідно до\~ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

11 листопада 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 09 жовтня 2018 року Первомайським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 151, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства починаючи з січня 2019 року. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач у підготовче судове засідання не з`явився, проте від нього до суду надійшла телефонограма з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Після розірвання шлюбу відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Наслідки ст.206 ЦПК України їй роз`яснені. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 жовтня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Первомайським міськрайонним відділом держаної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Серії [NUMBER] , актовий запис № 151 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а.с.9). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

11 листопада 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 20 вересня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 200, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. Сім`я розпалась остаточно, подальше сумісне життя та збереження шлюбу вважає неможливим. Від шлюбу подружжя дітей не має. Позивачка у підготовче судове засідання не з`явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, судові витрати залишає за собою, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав суду телефонограму про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає, наслідки ст. 206 ЦПК України йому роз`яснені. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , актовий запис № 200 (а.с.4). Від шлюбу подружжя дітей не має. Основною причиною розірвання шлюбу є те, що сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Сімейно - шлюбні стосунки подружжя припинені, спільне господарство не ведеться, внаслідок чого, їхнє подальше сімейне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-19 00:00:00

11 листопада 2019 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про збільшення аліментів на утримання неповнолітньої дитини було винесено рішення, яким збільшено розмір аліментів. В суд сторони по справі не викликалися, тому, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Оцінивши матеріали цивільної справи суд приходить наступного висновку. Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 11 листопада 2019 року задоволено позовну вимогу позивача та збільшено розмір аліментів, однак в рішенні не вирішено питання щодо стягнення судового збору з відповідача в дохід держави. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів позовної заяви, така подана до відповідача із позовною вимогою, щодо збільшення розміру аліментів, відтак, позивач відповідно до п. 3 ст. 5 ЗУ «про судовий збір» звільняється від сплати судового збору при подачі даного позову. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору та такого не сплачувала, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-25 00:00:00

11 листопада 2019 р. позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивовано тим, що позивач є власником квартири [ADDRESS] . У цій же квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який у вказаній квартирі не мешкає. Реєстрація відповідача порушує права позивача, як власника квартири, в зв`язку з чим вона просить суд визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 19 листопада 2019 р. відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Позивач в судове засідання не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, в засідання, призначені на 20 грудня 2019 р., 26 грудня 2019 р. не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 280-281 ЦПК України проводить заочний розгляд справи, проти чого позивач не заперечує. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наданими позивачем документами встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 10 липня 1998 р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.7, 10) У вказаній квартирі, крім позивача, зареєстровано також відповідача [PERSON] , який у спірній квартирі не проживає. Згідно акту житлового органу відповідач у зазначеній квартирі з січня 2014 р. не мешкає. (а.с. 11) Відповідно до ч.2 ст. 405 ст. ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки відповідач, будучи членом сім`ї власника квартири не мешкає в ній понад встановленого законодавством строку, суд вважає за необхідно визнати його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. При цьому\~суд приймає\~до уваги,\~що відповідно\~до ст.\~7\~Закону України\~«Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні»\~зняття \~з \~реєстрації \~місця проживання\~особи здійснюється\~на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

11 листопада 2020 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі № 487/3745/20 за заявою [PERSON] , [PERSON] , заінтересовані особи Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Миколаївський обласний будинок дитини Миколаївської обласної ради про усиновлення дитини, а саме просив ухвалити додаткове рішення в якому вирішити питання позовних вимог щодо внесення змін до актового запису про народження дитини та зазначення батьками дитини [PERSON] , [PERSON] . В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином, що не є перешкодою для розгляду питання про ухвалення додаткового рішення відповідно до вимог ч. 4 ст. 270 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, розглянувши подану заяву, дійшов висновку про її задоволення з огляду на наступне. Відповідно до п. 3 ч. 1, ч.ч. 2 та 3 ст. 270 ЦК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати . Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Отже, неприбуття у судове засідання осіб, не перешкоджає розгляду питання про ухвалення додаткового рішення Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Рішенням суду від 09 жовтня 2020 року вимоги заяви [PERSON] , [PERSON] , заінтересовані особи Служба у справах дітей Миколаївської міської ради, Миколаївський обласний будинок дитини Миколаївської обласної ради про усиновлення дитинизадоволено. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] , [PERSON] у заяві просили суд винести рішення про усиновлення ними [PERSON] і записати їх батьками дитини, змінити прізвище, ім`я та по батькові, місце народження усиновленої дитини та Миколаївському міському відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) внести відповідні зміни до актового запису № 463 від 20.05.2020 про народження дитини [PERSON] , [INFO] . Як встановлено судом, при винесенні рішення суд не вирішив позовні вимоги в частині запису заявників батьками дитини. Враховуючи, що вимога про внесення відповідних змін до актового запису № 463 від 20.05.2020 про народження дитини, а саме запису заявників батьками дитини не була врахована у повному тексті рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.10.2020 року, а підстави викладені у заяві про ухвалення додаткового рішення знайшли своє підтвердження, за такого, заява підлягає задоволенню, шляхом ухвалення додаткового рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-25 00:00:00

11 листопада 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно. Позивач посилається на те, що відповідач є батьком її дитини, проживає окремо, є працездатною особою і отримує стабільний заробіток, інших осіб на утриманні не має. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, за змістом цієї заяви відповідач визнає позовні вимоги у повному обсязі. З матеріалів справи видно, що 03 серпня 2002 року між сторонами був зареєстрований шлюб, [INFO] народилась [PERSON] , батьками дитини записані [PERSON] , [PERSON] (а.с.2-3). Згідно з довідкою ОСББ «Ленінградська, 35» від 11 листопада 2020 року, позивач разом з дитиною фактично проживають за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку щомісячно. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як зазначено у позовній \~ \~ \~ \~ заяві, відповідач не має на утриманні інших осіб, є працездатним та має задовільний стан здоров`я. Будь-яких даних на спростування цих обставин судом не отримано. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~

Outcome: approved