overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

12.10.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 02.08.2014 року, зареєстрованим Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №219. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Через різні погляди на життя між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.08.2014 року, шлюб зареєстровано Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №219 (а.с.5). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 6). Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

12.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 січня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №05. В обґрунтування позову зазначила, що з 23.01.2015 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причинами її звернення до суду з цим позовом є те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, відповідач вчиняє протиправні дії щодо неї, застосовує фізичну силу, свідком її побиття був малолітній син. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують близько двох місяців, проживають окремо, спільне господарство не ведеться. Збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягала, просила не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, просив розірвати шлюб. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Згідно свідоцтва про шлюб та копії свідоцтва про народження, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.01.2015 року, мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а. с. 6, 7). Сторонами визнані та, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не підлягають доказуванню ті обставини, що фактично вони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Спору про розділ майна та про місце проживання дитини між сторонами немає. Згідно із ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідністю зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка [PERSON] у заяві наполягала на розірванні шлюбу, відповідач [PERSON] подав заяву про визнання позову, а подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечило б інтересам сторін, позовна заява про розірвання шлюбу є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

12.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання. Згідно позову, 08.11.2014 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони припинили сімейні стосунки та будуть розривати шлюб. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час позивачка не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачці не надає. З огляду на вказане позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/6 частки всіх видів його доходів, до досягнення сином трьох років. В судовому засіданні позивачка на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити, а також розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Суд, дослідивши надані докази копію свідоцтва про шлюб (а.с. 4), копію свідоцтва про народження сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст.75 СК України право на утримання має той з подружжя, що є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий з подружжя має можливість надавати матеріальну допомогу. Згідно ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд встановив, що 08.11.2014 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON]. Від шлюбу мають малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час вони припинили сімейні стосунки та будуть розривати шлюб. Дитина мешкає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. На теперішній час позивачка не працює, бо знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги позивачці не надає. Сторони просили розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходів) на строк до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

12.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 26.05.1995 року Жовтневою селищною Радою міста Нововолинська Волинської області. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, відсутності між сторонами спільних інтересів, внаслідок протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Відповідач не дорожить сім'єю, зневажливо ставиться до позивача, на ґрунті безпричинних ревнощів влаштовує сварки, скандали, що негативно впливає на психологічний стан дітей. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітніх дітей, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

12.10.2016 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований виконавчим комітетом Хоружівської сільської ради Недригайлівського району Сумської області 13 лютого 2010 року, актовий запис № 01. Від даного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, та пояснила, що на протязі тривалого часу подружнього життя між нею та відповідачем не досягнуто порозуміння. Відмічається відсутність спільних поглядів на життя. Подружні відносини між ними фактично припинені. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Спору про місце проживання дітей [PERSON] та [PERSON], біля матері - немає. За таких обставин суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

12.10.2016 року до суду із позовом звернулась позивач про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість. Позивач у судове засідання зявилась, позов свій підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання прибув, позов визнав. Дослідивши\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії 1-ТП № 172170 від 28.05.2012 року, сторони по справі є батьками [PERSON], [INFO] Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~ Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дитини, так і матеріальному становищу та стану здоровя платника аліментів. З урахуванням обовязку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, є сумую, що відповідає обовязку\~ батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням\~ мінімальних життєвих потреб дитини. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн.\~\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

12.10.2016 року заявниця [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин вказуючи, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилося спадкове майно, на успадкування якого вона має право, але отримати свідоцтво про право на спадщину немає можливості за відсутністю доказів родинних зв'язків. В зв'язку з цим, заявниця прохала встановити факт родинних відносин між нею та матір'ю. В судовому засіданні заявниця [PERSON] та її представник [PERSON] підтримала заявлені вимоги та прохали їх задовольнити. Від представника заінтересованої особи - Кунівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області надійшла заява, в якій сільський голова [PERSON] прохав справу розглянути без його участі, проти задоволення заяви не заперечував. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про одруження заявниці, її прізвище дошлюбне є «[PERSON]» (а.с.7), так як і спадкодавця за свідоцтвом про смерть «[PERSON]» ( а.с.6). Згідно довідки, виданої Кунівською сільською радою Кобеляцького району, [PERSON],[INFO] значилася до дня своєї смерті [INFO] року, відповідно до погосподарської книги № 1 за 1996-2000 р.р., зареєстрованою та проживаючою в [ADDRESS] ( а.с.11). Відповідно до свідоцтва про одруження від 18.05.1949 року спадкодавець [PERSON], [INFO], зареєструвала шлюб з [PERSON] в с. Селезнівка, Ворошиловського району, Ворошиловградської області ( а.с.8). Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення заявника та його представника, свідків [PERSON] та [PERSON], які були сусідами сім'ї [PERSON] та підтвердили факт родинних відносин [PERSON] з [PERSON] як доньки з матір'ю, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

12.10.2016 року ПАТ Миколаївобленерго звернулося до суду із позовом до відповідача про стягнення боргу за недораховану електроенергію в сумі 8164 грн. 44 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач [PERSON], яка проживає за адресою:[INFO] (Петровського) 82-А, кв.1, є споживачем електричної енергії, яку постачає ПАТ «Миколаївоблтеплоенерго». За вказаною адресою оформлено особовий рахунок (укладено договір) № 0022090. 29.06.2016 року представниками ПАТ «Миколаївобленерго» при здійсненні технічної перевірки дотримання вимог діючих [PERSON] було встановлено порушення відповідачем [PERSON] користування електроенергією для населення, а саме: «Відсутність пломб індикаторів, встановлених у місцях вказаних у акті про збереження пломб, або у протоколі встановлення електролічильника». За вказаним порушенням було складено Акт № S-1087, який підписаний контролерами та споживачем. 29.06.2016 року комісією, яка була проведена за участю споживача, прийнято рішення, що в результаті порушення відповідачем [PERSON] було нанесено збитків в розмірі 8164 грн. 44 коп., що є реальною спожитою, але неврахованою приладом обліку споживача та несплаченої електроенергією. Розрахунок боргу проведений за пів року, а саме з 29.12.2015 р. Таким чином, загальна сума боргу становить 8164 грн. 44 коп. Проте, на теперішній час сума заборгованості відповідачем не сплачена. Відповідно до ч.4 ст. 26 ЗУ «Про енергетику», споживач енергії несе відповідальність за порушення умов договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 525, 526,1166, 1193 ЦК України, «[PERSON] споживання електроенергії для населення», суд дійшов висновку, що пред′явлений позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

12.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Пятківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її тітки [PERSON], яка померла 02.03.2015 року відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул.Перша Корольова, буд.13, с.Пилипівка, Чуднівського району, Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті тітки, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач Пятківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Пятківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved