overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

10 квітня 2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 22.02.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 1800 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 30.04.2016 року 18325,27 грн., а саме: за кредитом 1538,63 грн; 12387,82 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3050 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 848,82 грн. штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 22.02.2012 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредит у розмірі 1800 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 30.04.2016р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 1538,63 грн; 12387,82 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3050 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. штраф (фіксована частина); 848,82 грн. штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 18325,27 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перебував з відповідачкою у шлюбі з 30 червня 2012 року по 15 травня 2015 року. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Відповідачка матеріальної допомоги на утримання дочки, яка проживає разом із ним, не надає. На підставі наведеного позивач просить стягнути з відповідачки аліменти на його користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги, просив справу розглянути за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надала. На підставі ст.224 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних в ній доказів. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2012 року по 9 червня 2015 року. Відповідачка є матірю, а позивач - батьком дитини [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем та знаходиться у нього на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1-3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Між сторонами не досягнуто домовленості щодо способу виконання обов'язку утримувати дитину відповідачкою, яка проживає окремо, у зв'язку з чим кошти на утримання дитини (аліменти) підлягають присудженню з неї за рішенням суду. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідачки, суд враховує, що відповідачка працездатна, має на утриманні також малолітню дитину [PERSON], 16.09.2004р.н., дитина здорова, джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку матері, щомісячно, з 10 квітня 2017 року, дня подання позову, і до повноліття дитини. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідачки в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5Закону України Про судовий збір. Згідно п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 19 липня 1998 року Нововолинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Волинської області. Від спільного шлюбу подружжя має двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось через її подружню зраду. Позивач вказує, що на даний час шлюбні стосунки з відповідачем припинені, вони стали чужими людьми, у них відсутні спільні інтереси, не ведуть спільного господарства, хоча вимушені проживати в одному будинку. Позивач зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подав до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у його відсутності, позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, просила справу розглядати у її відсутності, позов визнає в повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задовольняє і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 24 вересня 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, втрачено почуття любові та поваги один до одного, відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає неможливим спільне проживання та збереження шлюбу, просить шлюб розірвати. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згодна. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 24 вересня 2005 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 1746, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.16). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, обидві сторони бажають шлюб розірвати, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у цивільному шлюбі який виявився невдалим. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні позивачки. Відповідач проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати. Дитина часто хворіє, що вимагає додаткових витрат на лікування. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав - погоджується сплачувати щомісячно аліменти у розмірі вказаному у позовній заяві на утримання сина. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії І-ЕГ №219934 від 10.07.2015 року (а.с. 3) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Згідно довідки Ківерцівського районного відділу державної виконавчої служби ( а.с.16) [PERSON] сплачує аліменти на іншу дитину згідно виконавчого листа №2-76 від 07.05.2004 року виданого Луцьким міськрайонним судом. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, інші обставини справи. З пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що дитина перебуває на утриманні позивачки, проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, що не заперечується відповідачем, проживає окремо, єдиним доходом є щомісячна одноразова допомога при народженні дитини, утриманців також не має, працює неофіційно (зі слів відповідача), а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 700 (сімсот) гривень щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви 10 квітня 2017 року і до досягнення ним повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-02 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 21 квітня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №170. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 21 квітня 2007 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №170 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на утримання їхньої неповнолітньої доньки. Сторони в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їхньої відсутності, позивачка, крім цього, зазначила, що підтримує заявлені вимоги; відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON], [INFO], є донькою позивачки і відповідача, у теперішній час проживає разом із позивачкою. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме свідоцтвом про народження (а. с. 6) та довідкою про склад сім'ї позивачки (а. с. 7). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 СК України. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн, від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з вказаною заявою про встановлення факту родинних відносин, свої вимоги мотивує тим, що 13 листопада 2016 року в смт. Низи, Сумського району Сумської області померла її мати [PERSON]. Після смерті матері відкрилася спадщина, яку вона, як спадкоємець, бажає належним чином оформити. При зверненні до державної нотаріальної контори зясувалось, що в свідоцтві про народження заявниці прізвище вказано «Кухта», тоді як в свідоцтві про смерть прізвище матері вказано «Кухто». В інших дошлюбних документах заявниці її дошлюбне прізвище вказувалося «Кухто». Встановлення факту, що [PERSON] була матірю заявниці, необхідно заявниці для отримання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. Розбіжності в написанні прізвища матері та заявниці позбавляють останню реалізувати її спадкові права. Спір про спадок відсутній. В зв'язку з цим, просить встановити факт, що померла [PERSON] була матірю [PERSON]. В судове засідання заявник не зявилась, надала заяву про розгляду справи без її участі, заяву підтримує, просить задовольнити. В судове засідання заінтересована особа представника не направила, в письмових поясненнях просить розглядати справу без участі їх представника. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 13 листопада 2016 року у віці 78 років в м. Суми (а.с.13). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яку заявниця, як спадкоємець за законом, бажає належним чином оформити. При зверненні до державної нотаріальної контори зясувалось, що в свідоцтві про смерть прізвище померлої вказане «Кухто». В свідоцтві про народження заявниці її прізвище записано як «Кухта». Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], мала дівоче прізвище «Кухта», що підтверджується копію свідоцтва про народження (а.с. 8). Як вбачається з копії свідоцтва про народження заявниці, її матірю вказано [PERSON] (а.с.8). В подальшому заявниця двічі укладали шлюби, та змінювала своє прізвище в першому шлюбі на Панченко, а в другому шлюбі на [PERSON] (а.с.10,11, 12) З наданих суду письмових доказів, а саме: копії паспорта заявниці, копій свідоцтв про шлюб, про розірвання шлюбу, копії витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, копії трудової книжки вбачається, що дошлюбне прізвище заявниці зазначено «Кухто». Всі інші анкетні дані заявниці (рік, місце народження, імя та по-батькові) співпадають з анкетними даними у свідоцтві про народження. Крім того з наданих суду письмових доказів - копій пенсійного посвідчення, паспорта, трудової книжки вбачається, що померла мати заявниці мала прізвище «Кухто». Внаслідок допущених помилок у написанні прізвища заявник [PERSON] не може підтвердити родинний зв'язок зі своєю померлою матірю документально. В даному випадку досліджені в суді документи дають підстави стверджувати про те, що [PERSON], яка померла 13 листопада 2016 року, є матірю [PERSON]. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити заяву у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, вказуючи з урахуванням утончень, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року від якого мають трьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та на утримання яких відповідач не надає матеріальної допомоги, в зв'язку з чим просить стягнути з нього на її користь на утримання дітей аліменти в розмірі 1/2 частки заробітку до їх повноліття. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася з поважної причини, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с. 18). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 16, 20). За таких обставин з письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 листопада 2007 року (а.с.4) від якого мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5), та дочок [PERSON], [INFO] (а.с. 6), [PERSON], [INFO] (а.с.7), які проживають з матір*ю, що вбачається з довідки № б/н від 03 квітня 2017 року, виданої КП «СЄЗ № 4» (а.с. 3). Відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань, на утримання дітей матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, максимальній розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в порядку ст.ст. 181, 182 СК України у розмірі 1/2 частки заробітку до їх повноліття, оскільки відповідач працездатний, не має інших аліментних зобов'язань. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved