Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-04 00:00:00

10.12.2018 року позивач звернулася в суд із вказаним позов до відповідача, відповідно до якого просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання їхньої неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що з відповідачем, перебувала у шлюбі з 31.11.2008 року по 13.08.2014 року, та останній є батьком їхньої спільної дитини, [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вказує, що відповідач не надає будь-якої матеріальної допомоги на утримання їхньої доньки та не бере участі у її вихованні. Оскільки між відповідачем та позивачем на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання неповнолітньої доньки та проживає окремо, вважає, що стягнення аліментів саме у такому розмірі відповідатиме її інтересам та сприятиме якнайкращому її соціальному забезпеченню. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 26.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. 05.06.2019 року позивач через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить суд їх повністю задовольнити (а.с.20). Відповідач в підготовче засідання не з`явився, подавши при цьому заяву про визнання позову та просить розглядати справу у його відсутності (а.с.22). Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , що відповідач - [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , а відтак, зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття (а.с.6). Частинами 1, 2, 3 ст.181 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 цього Кодексу). Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що наявні законні підстави для задоволення позовних вимог, а відтак такі підлягають до задоволення. З відповідача слід стягнути на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 гривень щомісячно, починаючи з 10.12.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Крім цього, оскільки позивач при зверненні до суду із цим позовом звільнена від сплати судового збору, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 352,40 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved