Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

11.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що 12.06.1999 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у Артемівському районному відділі реєстрації актів громадського стану м. Луганська, актовий запис № 213. Від шлюбу мають сина [PERSON] [INFO], що на даний момент проживає з позивачем. На протязі останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутність проблем, які виникають між ними, він не здатен підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної поваги, дружби, взаємодопомоги. На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. 07.07.2014 року Артемівським районним судом м. Луганська стягнуто з [PERSON], на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі ? від усіх його доходів, щомісячно з 05.06.2014 року і до повноліття дитини, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішення набрало чинності 17.07.2014 року. Майновий спір між ними відсутній. Шлюб розривають вперше. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачем. Пзивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд позов задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, суд вважає за можливе за згодою позивача провести заочний розгляд справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 12.06.1999 року в Артемівському районному відділі реєстрації актів громадського стану м. Луганська. Від спільного шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не підтримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, зберігати сім'ю як пояснила позивач не мають наміру. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved