Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

10 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] в своїх інтересах та інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], треті особи Виконавчий комітет Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської районної ради Дніпропетровської області про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі, відповідно до якої суд вирішив розгляд справи провадити в порядку загального позовного провадження. 12 листопада 2018 року представник позивача [PERSON] звернулася до суду з уточненою позовною заявою до [PERSON] в своїх інтересах та інтересах [PERSON], [INFO], [PERSON], треті особи Виконавчий комітет Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Служба у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської районної ради Дніпропетровської області про визнання осіб таким, що втратили право користування житловим приміщенням. Ухвалою суду від 21 листопада 2018 року підготовче провадження у справі було закрито, судом призначений розгляд справи по суті. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2017 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 258, вона є власником житлового будинку № 2 за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська. В даному житловому будинку зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO] [PERSON] зазначила в заяві, що на підставі вимог ч. 2 ст. 405 ЦК України, відповідачі можуть бути визнані такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням. Позивач зазначила, що реєстрація відповідачів перешкоджає реалізації її прав як власника житла, в звязку з чим, посилаючись на вимоги ч. 2 ст. 405 ЖК України, просила суд визнати [PERSON], [PERSON] та її сина [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, будинком № 2, який знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, в своїх заявах просили суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти проведення заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Відповідач [PERSON], яка діє в своїх інтересах та в інтересах [PERSON], [INFO] в судове засідання не зявилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Представник третьої особи - Виконавчого комітету Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не зявився, згідно наданої до суду заяви просив розглядати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи - Служби у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської районної ради Дніпропетровської області в судове засідання не зявився,про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та надані позивачами письмові докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.03.2017 року, виданого державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за № 258, власником житлового будинку № 2 за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська, є позивач [PERSON]. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підстав статті 317 ЦК України, власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. У відповідності до статті 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. У відповідності до вимог статті 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до довідки Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області від 07.11.2018 року за вих.№ 596, в житловому будинку № 2 за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], 28.03.1982р.н. разом з сином [PERSON], [INFO] Встановлено, що з 2015 року відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO], в будинку № 2 за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Вільне, вул. Київська, не проживають, житловим приміщенням не користуються, в жилому приміщення їх особисті речі відсутні, що підтверджується актами від 13.07.2018 року, складеним за участю депутатів [PERSON], [PERSON] в присутності сусідів: [PERSON], [PERSON] На підставі ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. На підставі частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік. Враховуючи те, що відповідачі [PERSON], [PERSON] та її неповнолітній син [PERSON], 03.11.2004р.н. не проживають в спірному житловому приміщенні понад один рік, не надали суду доказів наявності поважних причин, які перешкоджають їм користуватися житловим приміщенням, суд приходить до переконання, що у відповідності до вимог частини 2 статті 405 ЦК України, вони з неповнолітньою дитиною можуть бути визнаними такими, що втратили право користування спірним житлом, в звязку з чим, вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача належить пропорційно стягнути судові витрати в сумі по 352,40грн. з кожного. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved