Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

\~ \~ \~ \~11.05.2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшла вказана позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що між ним та відповідачем 13.02.2015 року Відділом ДРАЦС РС Петриківського РУЮ у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 10. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося, тому вони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть, тож сімейні відносини між ними фактично припинені. Позивач вважає, що подальше сумісне життя та збереження цього шлюбу буде суперечити її інтересам та правам. Питання щодо місця проживання дитини буде вирішено у позасудовому порядку. З огляду на викладене позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 13.02.2015 року Відділом ДРАЦС РС Петриківського РУЮ у Дніпропетровській області, з відповідним актовим записом № 10. Позивач до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити йому шлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі та просить задовольнити. У визначений в ухвалі про відкриття провадження строк відзиву на позов не подав. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України) Всебічно та повно вивчивши письмові докази наявні у матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню через наступне. Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини. 13 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що складено відповідний актовий запис № 10 та видано свідоцтво про шлюб серії І-КИ № 302664 від 13.02.2015 року. Подружжя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії І-КИ № 533605 із відповідним актовим записом № 75, виданого 14.04.2015 року. Розглядаючи заявлені позовні вимоги суд виходить із наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Сімейного Кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. У ч. 3 ст. 105 СК України встановлено, шо шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110\~цього Кодексу. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, фактичні шлюбні відносини між подружжям припинені, на день розгляду справи примирення між ними не відбулося, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає за необхідне позов задовольнити та розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Залишити позивачу шлюбне прізвище [PERSON]. Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного. У ч. 1 ст. 142 ЦПК України, встановлено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідному рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, передбачено ч. 3\~ст.7 Закону України «Про судовий збір» Позивачем сплачено судовий збір у сумі 704.80 грн. за подання даного позову до суду, що підтверджено квитанцією № 234422812 від 04.05.2018 року та квитанцією № 0.0. 1056678326.1 від 11.06.2018 року. Оскільки відповідач позов визнав під час підготовчого судового засідання, до початку розгляду справи по суті, позивачу з державного бюджету належить повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, що становить суму 352.40 грн. Разом з тим, ч. 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, враховуючи те, що позовні вимоги задоволено у повному обсязі, а позивачу з державного бюджету належить повернути лише 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову до суду, тож з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, що становить 352.40 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved