Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

10 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про визнання незаконною вимоги № 28/01-03/1743-н/13673 від 09 липня 2015 року філії Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» про звільнення квартири № 69, у буд. 4, корп. 1, по пр-ту М.Жукова, у м. Одесі, просить зобовязати відповідача припинити звернення стягнення на предмет іпотеки на зазначену квартиру за договором про іпотечний кредит № 1743-н від 18 липня 2007 року; зобовязати відповідача припинити дії стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки за договором про іпотечний кредит № 1743-н від 18 липня 2007 року на предмет іпотеки квартиру № 69, у буд. 4, корп. 1, по пр-ту М. Жукова, у м. Одесі, посилаючись на дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року, який забороняє примусово стягувати нерухоме житлове майно, яке вважається предметом іпотеки, згідно зі ст. 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань громадянина України за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті. Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовної заяви, посилаючись на те, що Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року не призупиняється дія будь-яких нормативних актів у сфері регулювання кредитних правовідносин, зокрема тих, що визначають правові підстави для звернення у судовому порядку звернення стягнення, його чинність на час вирішення спору сама по собі не може бути підставою для відмови в задоволенні вимог. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані докази, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18 липня 2007 року між ВАТ «Державний ощадний банк України», (на цей час - ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] був укладений договір про іпотечний кредит № 1743-н, згідно з яким банк надав [PERSON] кредит у розмірі 100000 доларів 00 центів США. У забезпечення виконання зобов'язань за договором про іпотечний кредит № 1743-н , між ВАТ «Державний ощадний банк України» (на цей час - ПАТ «Державний ощадний банк України») та [PERSON] укладено договір іпотеки від 18 липня 2007 року, відповідно до якого [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно квартиру № 69, у буд. 4, корп. 1, по пр-ту М. Жукова, у м. Одесі. 09 липня 2015 року відповідач надіслав вимогу № 28/01-03/1743-н/13674, в якій вимагав погасити заборгованість, а у випадку непогашення заборгованості у тридцяти денний строк з моменту отримання цієї вимоги ПАТ «Державний ощадний банк України» буде змушений в рахунок погашення заборгованості звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов'язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцеві та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов'язань, вимога про виконання порушеного зобов'язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає засобам захисту цивільних прав, визначених ст. 16 ЦК України. Не визначений обраний позивачем засіб захисту права і ніяким спеціальним законом. Позивачем не зазначено, чим саме порушуються його права та інтереси вимогою відповідача у листі за № 28/01-03/1743-н/13674 від 09 липня 2015 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки позивачем не доведено та не надано до суду жодного доказу на підтвердження своїх пояснень, не зазначено, у чому самому полягають неправомірні дії відповідача.

Outcome: dismissed