Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

12.07.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення його батьківських прав відносно неповнолітньої [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач зазначив, що неповнолітня [PERSON], проживала разом з матір'ю [PERSON], яка [INFO] померла. [PERSON] доводиться батьком неповнолітній [PERSON], але з 2010 року проживає окремо від дитини, участі у вихованні дитини не приймає, навчанням дитини у школі не цікавився, будь-якої допомоги не надавав та на даний час має іншу сім'ю. Крім того аліменти встановлені рішенням суду починаючи з 01.09.2015 року відповідач не сплачує взагалі. В зв'язку з вищезазначеним та посилаючись на висновок органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно його малолітньої доньки, просив задовольнити таку вимогу. Представник позивача за довіреністю від 27.07.2017 року, [PERSON], в судове засідання не з'явилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, проте надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з сімейними обставинами. Позовні вимоги останній визнав у повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В силу п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON], згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.01.2009 року, доводиться батьком [PERSON], [INFO], а [PERSON] - відповідно матір'ю. (а.с.5). [PERSON], [INFO] померла [INFO] в смт.Казанка Казанківського району Миколаївської області, що підтверджується фотокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 22.05.2017 року (а.с.6). [PERSON], [INFO] з 2010 року проживає окремо від неповнолітньої доньки. Крім того на день розгляду справи перебуває у шлюбі з [PERSON] ( свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] а.с.11) та від вказаного шлюбу має двох неповнолітніх синів: [PERSON] [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] а.с.12) та [PERSON], [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] а.с.13). Згідно характеристики наданої Миколаївською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів [PERSON] навчається в 2 класі, не пропускає занять без поважних причин та до навчання ставиться відповідально. Виховується у багатодітній родині, але мама завжди цікавилася навчанням доньки, відвідувала батьківські збори, приходила на індивідуальні консультації. Батько [PERSON] не бере участі у вихованні доньки, не цікавиться її навчанням, фізичним та духовним розвитком, жодного разу не спілкувався з класним керівником, що також підтверджується актом про невідвідування дитини в закладі освіти (а.с.10,9). Відповідно до довідки Казанківського РВ ДВС ГТУЮ Миколаївської області від 30.05.2017 року за вих.№198, відповідач [PERSON] за період з 01.09.2015 року по 30.04.2017 року аліменти на утримання неповнолітньої [PERSON], згідно рішення Казанківського районного суду№2-424/2011 від 17.11.2011 року, не сплачував (а.с.8,7). Питання позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], також було предметом розгляду комісії з питань захисту прав дитини Новобузької райдержадміністрації та рішенням №42 від 12.06.2017 року було встановлено, що таке позбавлення буде доцільним та діятиме в інтересах дитини (а.с.14). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Новобузької РДА відповідач з 2011 року проживає окремо та не спілкується з донькою [PERSON], втратив з нею психологічний зв'язок, відмовляється від обов'язків її утримання (спільного проживання) та виховання, крім того останній не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, тому позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], є доцільним і буде відповідати інтересам дитини (а.с.15). З роз'яснень Пленуму Верховного Суду України в п. 15, в абзаці 2 п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» встановлено, що розглядаючи справи даної категорії, судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК). Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Сукупність досліджених доказів вказує на те, що відповідач [PERSON], який являється батьком вищевказаної неповнолітньої дитини в порушення вимог ст.150 СК України протягом тривалого часу при наявності реальної можливості не виявляє щодо цієї дитини батьківського піклування, не вчиняє дій щодо участі у її вихованні, піклуванні про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що згідно вимог п.2 ч.1 ст.164 СК України є підставами для задоволення позовних вимог про позбавлення відповідача батьківських прав. Окрім того відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України відповідачем було визнано позов та судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а отже за наявності законних підстав вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. В силу ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, зокрема судовий збір на користь держави в розмірі 640 грн. 00 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору. Разом з цим, суд роз'яснює відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлений батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо дитина не була усиновлена або усиновлення скасоване або визнане недійсним судом. Крім того згідно ст.168 СК України за заявою батька (матері) позбавленого батьківських прав суд може дозволити разові, періодичні побачення з дитиною, якщо це не завдасть шкоди її життю, здоров'ю та моральному вихованню, за умови присутності іншої особи. На підставі ст. 150, п.2 ч.1 ст. 164, ст.166 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved