Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

12.03.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області із позовом до [PERSON] про визнання особи, такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову зазначила, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Житловий будинок вона успадкувала після смерті свого чоловіка, який помер [INFO]. У зазначеному будинку окрім неї також зареєстрована відповідач [PERSON], яка доводиться їй невісткою. [INFO] її син помер, після його смерті відповідач переїхала разом з особистими речами до свого власного будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS]. З цього часу відповідач не піклується про житловий будинок, комунальні платежі не сплачує, ремонт не проводить. Окрім цього, вона вже зверталась до Дзержинського міського суду Донецької області із позовом про зняття з реєстрації відповідача в житловому будинку, однак у задоволенні позову їй було відмолено, оскільки на час звернення не було доведено факту не проживання відповідача у житловому будинку понад один рік. На теперішній час є нові підстави для звернення до суду із зазначеним позовом, а також докази, які можуть підтвердити те, що відповідач тривалий час, більше року, не проживає в її будинку, у зв'язку з чим просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування житловим будинком. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, зазначили, що відповідач не є членом її сім'ї, оскільки син позивача помер, родині стосунки припинені, а тому не повинна бути зареєстрована у будинку, що їй належить. Позивач пояснила, що зняття із реєстрації потрібно з тією метою, щоб оформити субсидію та зменьшити розмір комунальних платежів, оскільки відповідач не приймає участі в оплаті комунальних нарахувань. Також позивач має намір оформити будинок на онуків, через що бажає виписати відповідача. Відповідач та її представник заперечували проти задоволення позовних вимог, надали суду відзив, в якому зазначили, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження її відсутності за адресою реєстрації без поважних причин. Окрім цього зазначила, що її не проживання за адресою реєстрації є вимушеним. [INFO] помер її чоловік [PERSON] До моменту його смерті вони проживали утрьох однією сім'єю разом із позивачем за адресою: [ADDRESS]. Після смерті чоловіка позивач почала вимагала від неї виїхати з будинку, їй було створено нестерпні умови для проживання і внаслідок психологічного тиску з боку позивача та її родичів вона переїхала до свого будинку по [ADDRESS], де і проживає з серпня-вересня 2016 року до цих пір. Під час переїзду позивач не дозволила їй забрати деякі речі, які належать особисто їй. Причиною, чому вона заперечує проти задоволення позову, відповідач назвала те, що їй потрібно мати вільний доступ до будинку, де проживає позивач, щоб допомагати останній, коли вона хворіє, і звертається до позивача за допомогою. З метою підготовки справи до судового розгляду, суд викликав відків, заявлених позивачем і відповідачем, а також задовольнив клопотання відповідача та витребував від Торецького ВП матеріали справи за заявою [PERSON] про незаконне виселення у вересні 2016 року. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що батько її [PERSON] помер та мачуха [PERSON] виїхала з будинку баби на початку вересня 2016 року. За життя батька відповідач разом із ним придбали житловий будинок [ADDRESS]. На початку вересня 2016 року у [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт, баба подзвонила та сказала, що відповідач має намір вивезти свої речі та попросила її приїхати. Вона спочатку приїхала сама, а потім під'їхав її чоловік [PERSON], коли всі речі були майже вивезені. Вони просили [PERSON], щоб та поживала ще з бабою, хоча б ще ближчі пів року, доки не зробить у себе в будинку ремонт, але [PERSON] виїхала та сказала, що її вигнали, хоча з будинку її ніхто не виганяв. Окрім цього [PERSON] звинуватила їх у викраденні грошових коштів, навіть викликали поліцію, але грошей так і не знайшли. Коли [PERSON] виїжджала вона вивезла все з будинку, навіть газову плиту, за яку баба тепер сплачує штрафи. З приводу викрадених 30000грн. грошей пояснила, що [PERSON] їм з братом пропонувала скинутись по 15 тис. і тоді вона випишеться, гроші шукали, але так і не знайшли. [PERSON] баба не виганяла з будинку. З приводу переоформлення будинку пояснила, що вона з чоловіком хотіли забрати бабу до себе, але вона відмовилась, будинок баба хотіла переписати на онуків, але потім баба склала заповіт на неї. Коли [PERSON] була у лікарні [PERSON] її відвідувала, купувала ліки та продукти, але не за свої гроші, а за гроші [PERSON], які вона їй потім віддавала. [PERSON] ніхто опору не чинив в доступу до будинку, вона могла туди вільно заходити коли б захотіла. [PERSON] не приходила жодного разу до будинку, хоча ключі від будинку у неї є. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що в серпні 2016 року помер батько його дружини [PERSON] [PERSON] проживала з позивачем у будинку до вересня 2016 року. В вересні перевезла всі свої речі, будинок баби залишився порожнім. Забрала піч, крани, раковину. Окрім цього [PERSON] говорила, що у неї було викрадено гроші, було викликано працівників поліції але нічого не знайшли. У викраденні грошей [PERSON] звинувачувала його дружину та її брата. В вересні 2016 року [PERSON] переїхала, сам переїзд не бачив, з яких причин з'їхала йому не відомо. [PERSON] з будинку ніхто не виганяв, перешкоди у користуванні будинком ніхто не чинив. Зі слів сторонніх людей знає, що [PERSON] має види на будинок, тому і не висиляється. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що [PERSON] його колишня теща, був одружений з її дочкою. Очевидцем подій був. Знає, що після смерті чоловіка [PERSON] поїхала з будинку [ADDRESS] до 25 на ту ж вулицю, робила там ремонт. Хто перевозив речі не бачив, прийшов вже після переїзду [PERSON], коли побачив був у шоці, [PERSON] вивезла з будинку все, не залишилось майже нічого, в залі не було дивану, крісла, телевізора, пічку яка повинна бути за документами її також забрала, з ванної кімнати також забрали все крани, труби, в кухні меблі також майже не залишилось, зі спальні також всю меблі, на кухні піч, холодильник, побутова техніка. Присутнім при вивезенні речей не був, прийшов коли вже все було вивезено. Після цього у будинку позивача буває досить часто, але [PERSON] там не бачив. [PERSON] ніхто не виганяв, вона зробила в 25 будинку ремонт та переїхала, конфліктів з приводу того що її виганяли не було. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, що в вересні 2016 року [PERSON] виїхала з будинку [PERSON], все вивозила машиною, коли прийшов до будинку баба сиділа на табуретці і він побачив, що хата пуста. Знає, що був скандал, за якісь гроші. У вересні 2016 року [PERSON] в будинку вже не жила, переїхала до будинку №25, на газелі все вивезла, були її родичі, дочки, самої [PERSON] там не було. В будинку залишила тільки неробочий кондиціонер, та антену. [PERSON] [PERSON] не висиляла, вона пішла сама жити в свій будинок, до смерті [PERSON] будинок вже був куплений, перешкоди щодо повернення до будинку [PERSON] ніхто не чинив, вона двічі приходила, але не жила, чи заважали їй не знає. [PERSON] [PERSON] не допомагала, ні з лікування ні по хатніх справах, знає оскільки він там досить часто буває, якби вона їй допомагала, йому б про це [PERSON] сказала. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив про обставини, що сталися знає зі слів [PERSON]. Вона запросила його робити ремонт в будинку [ADDRESS]. [PERSON] сама говорила, що її вигнали, той будинок в який переїхала був розвалений, ремонт косметичний. Чому вона переїхала знає слухами, що її вигнали, після смерті чоловіка. Восени, але точно не пам'ятає, коли робив ремонт. Вигнала свекруха чи онук не пам'ятає. Ремонт зробив і [PERSON] там зараз проживає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що коли помер д. [PERSON] були постійні сварки між [PERSON] та [PERSON], вона плакала, скаржилась, що не знає, що робити , хату купила, але як там жити не знає. У [PERSON] були сварки з дітьми померлого чоловіка. Подробиць не пам'ятає, але часто скаржилась, то хвіртку закриють, собаку не давали годувати. Досить часто сварки виникали між дочкою померлого та [PERSON]. [PERSON] помер і одразу почались сварки. Чи сварилась баба на [PERSON] не пам'ятає, коли т. [PERSON] пішла, баба залишилась сама, треба було ходити кормити собаку, але хвіртку закрили і вона покормити собаку не мала змоги. Коли вигнали т. [PERSON] з хати була вже осінь. [PERSON] переїхала в нову хату яка була розвалена, з будинку №22 її вижили онуки та і бабу підмовляли. Відносини погіршились після смерті чоловіка т. [PERSON]. Коли баба лежала в лікарні т. [PERSON] її відвідувала. З якого приводу були сварки, не знає. Будинок в якому вона зараз проживає отримала в дар ще за життя д. [PERSON]. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснила, що як тільки помер син [PERSON] почала виживати [PERSON]. Баба [PERSON] її тероризувала, виганяла. Восени, коли баба лежала в лікарні, [PERSON] привозила овочі, додому, купувала за гроші баби. Як син помер [PERSON] почали виживати, Як виїжджала [PERSON], вона була присутньою. [PERSON] намагалась забирала свої речі, в сарай баба її не пускала, були речі там її, позамикали все. Залишились підвеси на кухню, ванна, водонагрівач, кондиціонер, тарілка, забрала меблі і все. Про що розмовляли не пам'ятає, не слухала. Сварка якась була не пам'ятає. Собака там залишилась її, вона ходила її кормити, бо [PERSON] не пускали. Як саме виживали [PERSON] не знає, при сварках присутньою не була, мабуть скандалили, конкретно сказати не може. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], пояснив, чоловік помер і [PERSON] вигнали з будинку, баба почала казати, щоб [PERSON] уходила, він був свідком цього, в той момент коли [PERSON] баба вигоняла не чув, повідомила про це [PERSON], що баба її вигоняла. Більшість речей [PERSON] не віддали, вона переїхала в свою хату почала там робити ремонт. Зі слів [PERSON] знає, що її попросили піти з будинку 22. [PERSON] піклувалась про бабу [PERSON], спілкувалась з неї, в той час як син не розмовляв з матір'ю. [PERSON] приписана у баби, а проживає у себе. Також суд дослідив письмові докази: Позивач [PERSON] набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] с. Новгородське м. Торецька на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.8). Відповідно до витягу про державну реєстрацію від 01.09.2016 року право власності на житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON], розмір її частки складає 1 (а.с.9-10) Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] син позивача [PERSON] помер [INFO] (а.с.11) З довідки виданої Новгородською селищною радою №88 від 17.01.2018 року встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстрована відповідач [PERSON] (а.с.12) З акту вуличного комітету від 26.02.2018 року встановлено, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з 04.09.2016 року, участі в утриманні будинку не приймає (а.с.13) Відповідно до акту вуличного комітету від 22 травня 2018 року, власником будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] є [PERSON], спільно з власником зареєстрована [PERSON] У вищевказаному приміщенні проживав спільно зі своєю дружиною [PERSON], [PERSON], який помер [INFO]. За час спільного проживання подружжя за вищевказаною адресою з вересня 2007 року, в будинку та прилеглій території було виконано ремонті роботи, заміна та ремонт водопровідних мереж, ремонт ванної кімнати та туалету, заміна газового котла опалення, виконано ремонт літньої кухні, виконана заміна огорож земельної ділянки, з встановленням воріт, встановлено пластикові вікна та вхідні двері. Після смерті чоловіка [PERSON] продовжує піклуватись за його матір'ю [PERSON], допомагає по господарству, супроводжує до медичних закладів. Крім того за адресою: Донецька область, м. Торецьк, [ADDRESS] знаходяться дорогі речі [PERSON], побутова техніка (кондиціонер, газовий котел), предмети домашнього інтер'єра (а.с.35) Відповідно до договору дарування від 19.05.2016 року [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с.69) в якому фактично проживає з вересня 2016 року, що підтверджується поясненнями свідків наданих в судовому засіданні. Згідно відповіді Торецького ВП від 30.07.2018 №12306/202/0618 у вересні 2016 року від [PERSON] заяв та повідомлень про незаконне виселення до відділення поліції не надходило (а.с.115) Вислухавши пояснення та доводи учасників процесу, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, відзивів та оцінивши їх в сукупності, суд доходить наступного. Встановлено, що позивач [PERSON] набула право власності на житловий будинок [ADDRESS] с. Новгородське м. Торецька на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] (а.с.8). Відповідно до ст.ст. 41, 47 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Згідно ст. 9 Житлового кодексу України, ніхто не може бути виселений із займаного житлового приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як за підстав і в порядку, передбаченому законом. Згідно ч.2 ст. 405 Цивільного кодексу України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено, що єдиним власником спірного помешкання, яке розташоване за адресою: [ADDRESS] на даний час є позивач [PERSON] Син позивача [PERSON] перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON], у зв'язку з чим остання була зареєстрована в належному позивачу спірному будинку. Судом встановлено, що відповідач з вересня 2016 року не проживає в [ADDRESS] Відповідач пояснювала своє проживання за адресою [ADDRESS] тим, що позивач створювала перешкоди, і це був вимушений переїзд. Дослідивши сукупність поданих учасниками доказів, суд вважає, що позиція відповідача, що її змусили змінити місце проживання, не знайшла доказового підтвердження, оскільки свідки зі сторони позивача заперечували створення перешкод, а свідки зі сторони відповідача також не змогли це підтвердити власними спостереженнями, посилаючись на розповіді самого відповідача. Попри те, що відповідач наполяга на своїй позиції про примусове виселення, відповідь Торецького ВП, що у вересні 2016 року від [PERSON] заяв та повідомлень про незаконе виселення до відділення поліції не надходило (а.с.115), лише підтвердила переконання суду про протилежне. При цьому суд не заперечує наявність у дійсності сварок між позивачем і відповідачем, оскільки і сам у судовому засіданні мав змогу переконатись у конфліктному характері їх відносин. Однак суд не знаходить підстав вважати наявність цього конфлікту поважною причиною, яка б згідно ч.2 ст.405 ЦК України виправдовувала збереження права на користування житлом за відсутності члена сім'ї. Суд вважає встановленим, що відповідач залишила спірний будинок у вересні 2016 року, і станом на серпень 2018 року вже більш як один рік не проживає у спірному приміщенні. При цьому відповідач проживає у власному будинку, на який має відповідні права, тобто є особою, забезпеченою власним житлом. Оскільки відповідач зареєстрована у будинку позивача, це створює для останньої певні обмеження у користуванні свою власністю, зокрема, унеможливлює отримання субсидії та зменшення розміру комунальних платежів, створює перешкоди для реалізації права розпоряджатись житлом. Суд бере до уваги, що відповідач не приймає участі в оплаті комунальних послуг спірного житла, сторони тривалий час перебувають у конфліктних відносинах. За таких обставин, твердження відповідача, що реєстація у спірному житлі їй необхідна, щоб мати безперешкодний доступ і можливість надати допомогу позивачеві, на думку суду, жодним чином не є тією виправдовуючою причиною, якою можна пояснити наявність перелічених вище обмежень позивача у праві користування своєю власністю. Суд доходить висновку, що позов слід задовольнити, та визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом. Відповідно до ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 704,80 грн., який сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved