Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

12.05.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання шлюбу недійсним та виселення. Свої позовні вимоги мотивував тим, що 19.12.2015 між ним та Роїк ( після реєстрації шлюбу [PERSON]) О.Є. був зареєстрований шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1368. На час укладення шлюбу відповідач приховала від нього наявність у неї психічного захворювання маніакально-депресивного синдрому. Про існування у дружини психічного захворювання запідозрив лише 01.05.2016, коли у неї раптово змінилася поведінка: вона почала себе агресивно поводити, погрожувати позивачу та його родичам, зникати посеред ночі, запрошувати до оселі сторонніх людей, роздавати спільне майно перехожим на вулиці. У результаті одного з таких випадків, 04.05.2016 позивач змушений був звернутись та подати відповідну заяву до управління патрульної поліції в місті Києві. У результаті приїзду представників поліції відповідач була доставлена до Територіального медичного обєднання «Психіатрія» у місті Києві, проте відмовилась від огляду психіатром. 05.05.2016 відповідач вчинила хуліганські дії за адресою: м. Київ, бульвар Чоколівський, 37, що підтверджується рапортом сержанта поліції УНП в м. Києві. За результатами події працівниками поліції було викликано психіатричну бригаду Територіального медичного обєднання «Психіатрія» у м. Києві, працівники якої госпіталізували [PERSON] Відео з місця події було знято на мобільний телефон одним з перехожих та розміщено в мережі Інтернет. 06.05.2016 Територіальним медичним обєднанням «Психіатрія» у м. Києві було подано заяву в порядку окремого провадження до Подільського районного суду міста Києва про призначення госпіталізації в примусовому порядку [PERSON] Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 10.05.2016 по справі №\~758/5937/16-ц заяву було задоволено. Після госпіталізації [PERSON], позивач звернувся до лікаря, який здійснює лікування відповідача у Територіальному медичному обєднанні «Психіатрія» у місті Києві, який йому повідомив, що це не перший випадок загострення психічної хвороби [PERSON] Як відомо позивачу, в результаті подій 05.05.2016 відповідачу було поставлено діагноз маніакально-депресивна психопатія. Із розмови з лікарем, стало зрозуміло, що відповідач ще до одруження періодично, щонайменше разів 8, перебувала на лікуванні у Територіальному медичному обєднанні «Психіатрія» у місті Києві. Маніакально-депресивна психоз (біполярний афективний розлад) психічна хвороба ендогенного характеру, яка проявляється однією або (частіше) двома зовні протилежними фазами маніакальною чи депресивною з наявністю «світлого» проміжку (інтермісії) між ними без змін особистості в цей час. Маніакально-депресивна психоз повязаний з важкими перепадами в настрої, які заважають пацієнтам жити нормальним життям. З огляду на зазначене, позивач вважає, що відповідач, станом на дату реєстрації шлюбу 19.12.2015, знала про наявність у неї психіатричного захворювання, яке небезпечне для відповідача та їх нащадків, і тому має усі правові підстави просити суд визнати шлюб між ним та [PERSON] недійсним. Також позивач просить суд застосувати правові наслідки, пов'язані з визнанням шлюбу недійсним, які передбачені ст. 45 СК України, щодо відновлення дошлюбного прізвища відповідача «Роїк» та її виселення із житла, в якому вона проживала і була зареєстрована у зв'язку реєстрацією недійсного шлюбу, за адресою: [ADDRESS]. Вказана квартира зареєстрована на праві власності за матірю позивача [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 06.05.1999. Відповідач заселилась та була зареєстрована у квартирі, належній [PERSON] як дружина члена сімї власника житлового приміщення. Представник позивача за довіреністю [PERSON] (батько позивача) в судовому засіданні позов підтримав, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши суду письмову заяву про визнання позову від 31.05.2016, відповідно до якої підтвердила обставини щодо наявності в неї психічного захворювання біполярного ефективного розладу, про яке вона майбутнього чоловіка [PERSON] не повідомила до реєстрації шлюбу. Вперше ця хвороба була діагностовано у 2008 році. Починаючи з червня 2008 року вона періодично проходила курси стаціонарного лікування у Територіальному медичному обєднанні «Психіатрія» у місті Києві. Останній раз проходила лікування з 06.05.2016 по 27.05.2016 за рішенням Подільського районного суду міста Києва від 10.05.2016 по справі №\~758/5937/16ц. Враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, відповідають дійсності, вона позов визнає та згодна на задоволення позовних вимог у повному обсязі. Судовий розгляд просила здійснити за її відсутності. Дослідивши позовну заяву, заслухавши думку представника позивача і заяву відповідача про визнання позову, враховуючи фактичні обставини, на які посилається позивач, на підтвердження який надані письмові докази і які не заперечує відповідач, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд також враховує норми законів, які регулюють спірні правовідносини. Відповідно до ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. При цьому згідно з ч.\~1 ст.\~51 Конституції України обов'язковою умовою шлюбу є вільна згода жінки і чоловіка. Статтею 27 СК України передбачено, що державна реєстрація шлюбу встановлена для забезпечення стабільності відносин між жінкою та чоловіком, охорони прав та інтересів подружжя, їхніх дітей, а також в інтересах держави та суспільства. І орган державної реєстрації актів цивільного стану (ст. 29 СК України) зобов'язаний ознайомити наречених з їхніми правами та обов'язками як майбутніх подружжя і батьків та попередити про відповідальність за приховання перешкод до реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 1, 4, 5 ст. 30 СК України наречені зобов'язані повідомити один одного про стан свого здоров'я; результати медичного обстеження є таємницею і повідомляються лише нареченим; приховування відомостей про стан здоров'я одним з наречених, наслідком чого може стати (стало) порушення фізичного або психічного здоров'я іншого нареченого чи їхніх нащадків, може бути підставою для визнання шлюбу недійсним. Пунктом 3 ч. 1 ст. 41 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб може бути визнаний недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків. При вирішенні справи про визнання шлюбу недійсним суд бере до уваги, наскільки цим шлюбом порушені права та інтереси особи, тривалість спільного проживання подружжя, характер їхніх взаємин, а також інші обставини, що мають істотне значення. І згідно з ч. 3 цієї статті вагітність дружити в такому випадку не є перешкодою для визнання шлюбу недійсним. Відповідно до ст.65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сімї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Відповідно до ч. 1, 4 ст.45 СК України шлюб, визначений недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення в осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов'язків подружжя, а також прав та обов'язків, які встановлені для подружжя іншими законами України; і особа, яка поселилася у житлове приміщення іншої особи у зв'язку з реєстрацією з нею недійсного шлюбу, не набула права на проживання в ньому і може бути виселена. Також особа, яка у зв'язку з реєстрацією недійсного шлюбу змінила своє прізвище, вважається такою, що іменується цим прізвищем без достатньої правової підстави (ч. 5 ст. 45 СК України). Вказані правові наслідки, згідно з частиною 6 цієї статті застосовуються до особи, яка знала про перешкоди до реєстрації шлюбу і приховала їх від другої сторони і (або) від органу державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 109 ЖК України передбачено, що виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в установленому законом порядку. Згідно п.9 постанови Пленуму Верховного суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України» №2 від 12.04.1985, вирішуючи спори про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен зясувати, чи дотриманий встановлений порядок при їх вселенні, зокрема: чи була письмова згода на це всіх членів сімї наймача, чи прописані вони в даному житловому приміщенні, чи було це приміщення постійним місцем їх проживання, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання, чи не обумовлювався угодою між цими особами, наймачем і членами сімї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 10, ч. 1 ст. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 №\~1382-IV (у редакції на час розгляду справи) реєстрація, та, відповідно, зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування особи у межах відповідної адміністративно-територіальної одиниці здійснюється відповідним органом реєстрації згідно з Правилами здійснення реєстрації місця проживання, які встановлені Кабінетом Міністрів України Постанова від 02.03.2016 №\~207. Також статтею 7 цього Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про виселення.

Outcome: approved