overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

11 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 листопада 2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис № 455. Позовні вимоги мотивовані фактичним припиненням шлюбних відносин, зазначає, що їх шлюб існує лише формально і подальше його збереження є недоцільним. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на позовних вимогах наполягала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з'явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав. З урахуванням викладеного, в судовому засіданні 25 січня 2019 року ухвалою Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності із ч. 4 ст. 223, 280, 281 ЦПК України постановлено провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Позивач та відповідач перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 29 листопада 2003 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Шосткинського міського управління юстиції, актовий запис № 455 /а.с. 3/. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України від 10 січня 2002 року №2947-ІІІ (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з нормою ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. При цьому, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 2 ст. 112 СК України). Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Беручи до уваги те, що відповідач відзиву на позов не надав, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, а таким чином позов про його розірвання підлягає задоволенню. Враховуючи, що позивачем заявлено клопотання залишити судові витрати по справі за ним, суд залишає судові витрати за фактично понесеними. Враховуючи вищевикладене, ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 4, 5, 12, 76-81,83, 141, 223, 258, 259, 263-268, 280-282 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 11 вересня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 31 липня 1998 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 972. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а неповнолітню дочку [PERSON]»ю, 19.09.2006 р. н., залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1\~ст.280 ЦПК України\~ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 31 липня 1998 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану між [PERSON], 25.04.1975 р. н., і [PERSON], 01.07.1966 р. н., зареєстровано шлюб, актовий запис № 972, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 3). Згідно копії свідоцтва про народження (а. с. 5), у сторін під час проживання у шлюбі народилась дочка [PERSON], 19.09.2006 р. н. Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, суд залишає її на подальше проживання з матірю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обовязків щодо неї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-01 00:00:00

11 вересня 2018 року до Малиновського районного суду міста Одеси надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує вимоги тим, що відносини між ними не склались, дітей не мають. Причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння, несумісність характерів, сварки та як наслідок, втрата почуття любові та взаємоповаги. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 28 вересня 2018 року справа направлено до Приморського районного суду міста Одеси, в порядку ст. 27 ЦПК України. 14 листопада 2018 року матеріали справи надійшли до Приморського районного суду міста Одеси та за результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Чернявській Л.М. Провадження у справі відкрито 15 листопада 2018 року, а 09 квітня 2019 року закрито підготовче засідання. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з?явився, викликався за місцем своєї реєстрації по [ADDRESS] , про поважність причин не явки суд не повідомив. Відзив не надавав. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підстави наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16 червня 2015 року, про що свідчить актовий запис №1069, зроблений Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (свідоцтво про шлюб Серія [NUMBER] ). Після реєстрації шлюбу сторони свої прізвища не змінювали та неповнолітніх дітей не мають. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сімейне життя у сторін не склалося, що в результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Майнового спору та спору про проживання дитини не існує. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. За таких обставин, суд вважає, що за відсутності вільної згоди на шлюб одного з подружжя, сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

11 вересня 2018 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 09.08.2016 Погребищенським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис № 45, через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, подружніх відносин не підтримують. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], 29.08.20146 року народження, який проживає разом із нею. Позивач в судове засідання не зявилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити (а.с. 27). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість зявитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 28). \~ \~ \~ \~Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання сина [PERSON], [INFO], біля матері - немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

11 вересня 2018 року позивач [PERSON], [INFO], звернулся до суду з позовом до відповідача [PERSON] Іллічної, [INFO], про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~Мотивує свої вимоги тим, що він з відповідачкою 18 травня 2002 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за №126. Фактично шлюбні відносини припинено протягом останніх декількох років і одночасно припинено сумісне ведення господарства. Родина розпалася через відсутність взаєморозуміння. Від шлюбу подружжя має двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб укладений між ним та відповідачкою. \~ \~ \~ \~В судове засідання, позивач не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надав заяву слухати позов за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на розірванні шлюбу наполягає. Проти заочного рішення не заперечує. \~ \~ \~ \~Відповідачка в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву слухати позов без її участі. Проти позовних вимог і розірвання шлюбу не заперечує. \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Оцінивши усі докази, зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-12 00:00:00

11 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання. В обгрунтування позову позивач зазначив, що він є сином [PERSON] На даний час він не працює та не має будь-якого доходу, оскільки продовжує навчатись в Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова на денній формі навчання. Тягар матеріальних витрат, пов'язаних із навчанням, несе матір позивача. В зв'язку із цими обставинами позивач потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідач коштів на його утримання і навчання в добровільному порядку не надає, хоча є особою працездатного віку, періодично працює в країнах Європейського Союзу, що і стало приводом для звернення позивача до суду із позовом та заявлення вимоги про стягнення з відповідача на його користь аліментів на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2019 року, але не більше ніж до досягнення позивачем 23-річного віку. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву, інших заяв чи клопотань не подано. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є сином відповідача у справі [PERSON] (а.с.5). В даний час [PERSON] навчається в Житомирському військовому інституті імені С.П. Корольова на денній формі навчання, термін якого становить по червень 2019 року, що підтверджується даними довідки з навчального закладу (а.с.6). Навчання на денній формі позбавляє його можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, стипендію він не отримує, тому потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину, якщо повнолітні син чи дочка продовжують навчання до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положенням ст.200 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 Сімейного кодексу України. Відповідач доказів неможливості сплати аліментів у вказаному позивачем розмірі та інших обставин, що мають значення при вирішенні даного спору (матеріальний та сімейний стан, стан здоров`я, наявність інших утриманців) не подав. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання повнолітнього сина на час його навчання, тому позовна вимога про стягнення аліментів підлягає задоволенню. За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати суд стягує з відповідача відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

11 вересня 2018 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 19 серпня 2006 року, який зареєстрували у Виконкомі Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, актовий запис № 22. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії І-НО № 055979, 19 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Румянцева) [PERSON] зареєстровано шлюб у Виконкомі Райгородоцької селищної ради Словянського району Донецької області, актовий запис № 22. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 640 грн. 00 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

11 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою про стягнення аліментів на своє утримання у зв'язку з навчанням, мотивуючи позов тим, що з 01 вересня 2018 року він є студентом Житомирського агротехнічного коледжу за спеціальністю Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка на контрактній основі з терміном навчання до 30 червня 2021 року і що він об'єктивно вимагає додаткових витрат. Відповідач є батьком позивача, від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку ухиляється. Позивач просив стягувати з відповідача на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів до закінчення навчання. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 19 вересня 2018 року провадження по справі було відкрите. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе визнати позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності на підставі вимог ст.211 ЦПК України. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], який навчається у Житомирському агротехнічному коледжі за спеціальністю Електроенергетика, електротехніка та електромеханіка на контрактній основі з терміном навчання до 30 червня 2021 року. (а.с.8). Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Позивач проживає разом з матір'ю [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Таким чином, суд приходить до висновку, що повнолітній син, який навчається, потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу на його утримання. Враховуючи матеріальне становище сторін, необхідність сина в матеріальному забезпеченні, визнання позову відповідачем по справі, суд стягує з відповідача на користь позивача, який продовжує навчання, аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів до закінчення навчання щомісячно, починаючи з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2021 року без урахування часу зимових та літніх канікул. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави суму судового збору у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved