Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-08 00:00:00

10.09.2020 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивував тим, що вони з відповідачем з 2006 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . Шлюб виявився невдалим. У позивача з відповідачем виявилися несумісні для спільного проживання характери, різні погляди на життя та ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету. З цього приводу в сім`ї неодноразово виникали непорозуміння та сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного. На теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Спорів майнового характеру у сторін немає. Син [PERSON] проживає з позивачем та знаходиться на його утриманні. Ухвалою судді від 14.09.2020 позовну заяву було залишено без руху позивачу було надано п`ятиденний строк на усунення її недоліків. 18.09.2020 недоліки позовної заяви позивачем усунуті. Ухвалою судді від 23.11.2020 відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, в судове засідання повторно не з`явилася, відзив на позов не надала. Суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. За ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши наявні у справі докази, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що з 04.05.2006 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Козельщинського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 8. (а.с.3) Від спільного проживання в шлюбі подружжя має сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим Автозаводським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області від 14.07.2006 року (а.с. 11) Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям неможливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. У зв`язку із тим, що позивач звільнений від сплати судового збору як особа з інвалідністю другої групи, що має право на пільги, встановлені законодавстом України для ветеранів війни - осіб з інвалідністю внаслідок війни, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved