Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

12.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, де просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], та стягувати їх з [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 3000 гривень, щомісячно, починаючи із дня пред'явлення позову і до досягнення сином повноліття; стягнути з відповідача на її користь кошти (аліменти) на її утримання, як дружини, у твердій грошовій сумі 2000 гривень щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною шести років, починаючи із дня пред'явлення позову. Позов мотивує тим, що з 01.08.2012 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу, життя з відповідачем розладилось і вони проживають окремо. Після припинення шлюбних відносин син залишився проживати разом з нею. Згідно довідки Олександрійського міського лікувально-профілактичного закладу «Дитяча міська лікарня № !» № 791 від 08.09.2014 року син знаходився на диспансерному обліку у дитячого лікаря ортопеда-травматолога. Їй відомо, що відповідач має нерегулярний заробіток та мінливий дохід, а тому вважає, що розмір аліментів повинен бути визначений у твердій грошовій сумі. Згідно свідоцтва платника єдиного податку серія [NUMBER] виданого Олександрійською ОДПІ Кіровоградської ДПС від 04.01.2013 року, відповідач має Свідоцтво про державну реєстрацію № 03014 суб'єкта господарювання (юридичної особи або фізичної особи - підприємця відповідно до закону) та здійснює господарську діяльність виду 47.59 - роздрібна торгівля меблями, освітлювальними та іншими товарами для дома в спеціалізованих магазинах. Згідно довідки № 2401 від 26.11.2013 року, підписаної заступником начальника Олександрійської ОДПІ Головного управління Міністерства доходів України в Кіровоградській області Горлачовою Н.М., дохід від підприємницької діяльності [PERSON] складає 30 000 грн. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач усунувся від належного виконання своїх батьківських обов'язків, так як не надає матеріальної допомоги на його утримання. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, не приймає участі в утримання та вихованні сина, посилаючись на ч.1 ст.184 СК України просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі. Крім того, зазначає, що стан здоров'я відповідача та його матеріальне становище дозволяють йому утримувати сина та її, як дружину. Позивачка в судовому засідання позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що вони з чоловіком проживають окремо з серпня 2014 року. Відповідач періодично кошти надавав, але не завжди, так в серпні передав їй 1000 грн., а в вересні, жовтні та листопаді не допомагав їй матеріально, в грудні передав 2000 грн., а також в грудні купив сину курточку, але зараз високі ціни, тому на утримання дитини необхідні постійні кошти. Вона отримує допомогу при народженні дитини, відповідач матеріально допомагає не кожен місяць, хоч має власний магазин меблів. Дитина мала проблеми зі станом здоров'я, зараз стан її здоров'я покращився, але потрібно буде ще проводити з нею профілактичні заходи. Зараз вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 19.09.2016 року. Представник позивача пояснив, що ознайомившись із запереченням відповідача, вважає, що воно є безпідставним. Відповідач є приватним підприємцем, має дохід (не фіксований), а тому має можливість надавати матеріальну допомогу як дитині, так і дружині. Дитина потребує профілактичного нагляду спеціалістів, а тому матері необхідно докласти зусиль для профілактичного лікування дитини. Щодо стягнення аліментів на утримання дружини до 6 років в твердій грошовій сумі - 2 000 грн., то вирішення цього питання залишає на розсуд суду. Відповідач позовні вимоги визнає частково. Згоден на стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1 500 грн. та надав до суду документи, що декілька раз перерахував кошти на утримання син. Починаючи з серпня 2014 року він кожного тижня давав дружині по 500 грн., а також на профілактичне лікування дитини давав по 1000 грн., проте доказів не має. Не згоден на те, щоб з нього стягували аліменти на утримання дружини до виповнення дитині 6-ти років, так як він за станом здоров'я перебуває на «Д» обліку, проходить періодично курси лікування, а крім того платить по 1 500 грн. на утримання сина. Представник відповідача звертає увагу суду на те, що відповідач мав дохід в 2013 році - 34 200,00 грн., а в 2014 року він становить 35 800 грн., за станом здоров'я перебуває на диспансерному обліку. Відповідач згоден платити аліменти на тримання сина в твердій грошовій сумі 1500 грн.. Щодо вимог позивачки про стягнення аліментів на її утримання до виповнення дитині шести років, то вважає, що дані вимоги не ґрунтуються на законі, оскільки згідно ч.4 ст. 84 СК України - суд може стягнути аліменти за умови, що чоловік може надавати їй таку матеріальну допомогу. Крім того позивач отримує 810 грн. від управління праці та соціального захисту населення. Заслухавши пояснення позивачки, відповідача та їх представників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст., ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України У відповідності із ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Судом встановлено, що з 01.08.2012 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). З позовної заяви та пояснень сторін вбачається, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8). Згідно пояснень сторін, позивач та відповідач проживають окремо. Відповідач є фізичною особою - підприємцем, має нерегулярний та мінливий дохід та не надає позивачці достатньо коштів на утримання дитини чи іншої матеріальної допомоги, а також відповідач не надав до суду доказів того, що він добровільно утримував та матеріально забезпечував сина. Лише після того, як позивач звернулася до суду з даним позовом, він 26.01.2015р., 16.02.2015 року перерахував позивачці аліменти на утримання дитини в розмірі 1 500 грн.. А тому суд вважає, що відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків належним чином без поважних причин, а за законом батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити; розмір аліментів у твердій грошовій сумі. (ч. 1). Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. (ч.2). При визначені розміру аліментів, суд враховує те, що позивачка має на утриманні малолітню дитину, не працює; а відповідач є працездатним, фізичною особою - підприємцем, має нерегулярний та мінливий дохід, так в 2013 році він становив - 34200,00 грн., а в 2014 року він становить 35800 грн., що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця та довідкою Олександрійської ОДПІ (а.с. 82, 64), при цьому у справі є дані про те, що позивач отримує допомогу при народженні дитини в розмірі 810 грн. (а.с.65); за станом здоров'я відповідач перебуває на «Д» обліку в Олександрійській міській лікарні №1 та проходить курси лікування (а.с.66). Таким чином, суд, виходячи із інтересів неповнолітньої дитини вважає, що відповідач може і повинен надавати матеріальну допомогу на її утримання та погоджується з тим розміром аліментів, які визнає відповідач в твердій грошовій сумі - по 1 500 грн., щомісячно, до повноліття дитини, враховуючи при цьому те, що відповідач в судовому засіданні заявив, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1 500 грн. визнає та вже декілька раз перерахував ці кошти на утримання дитини, а згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При цьому, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення на її користь на утримання дитини аліментів в розмірі 3 000 грн., щомісячно, є необґрунтованими та дані про те, що відповідач маєв в 2013 році дохід 300 000 грн. (а.с. 10) спростовуються наданими відповідачем доказами, а саме: податковою декларацією платника єдиного податку - фізичної особи - підприємця та довідкою Олександрійської ОДПІ (а.с. 82, 64). Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.3 ст.184 СК). ( Статтю 184 доповнено частиною третьою згідно із Законом N 2901-IV ( 2901-15 ) від 22.09.2005 ). Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, в даному випадку стягнення аліментів присуджується з 12.09.2014 року, тобто з дати надходження позову до суду. Позивачкою заявлено вимогу про стягнення з відповідача грошових коштів на її утримання у твердій грошовій сумі по 2000 грн., щомісячно і до досягнення дитиною шести років. Відповідно до ст. 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Розглядаючи питання про можливість стягнення аліментів з відповідача на утримання позивачки як дружини, з якою проживає дитина віком до шести років, суд виходить з положень ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження, згідно яких із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: - у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, відшкодування шкоди у зв'язку із втратою годувальника та збитків чи шкоди, заподіяних злочином, - п'ятдесят відсотків; - за всіма іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - двадцять відсотків. Враховуючи викладені положення діючого законодавства, обставини справи в цілому та те, що позивач не довела ту обставину, що дитина має вади фізичного розвитку, а тому вона має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років, оскільки з довідки Олександрійської дитячої лікарні вбачається, що їх син - [PERSON] знятий з диспансерного обліку в червні 2014 року в зв'язку з одужанням (а.с.11), а також те, що з відповідача суд стягує аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі 1 500 грн., щомісячно, що становить 1/2 частину (50%) усіх видів його доходу і те, що йому на прожиття має бути залишено 50% , а також враховуючи, що на будь - які інші джерела доходів відповідача позивачка не вказала, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання позивачки, оскільки за обставинами справи чоловік в даному випадку не взмозі надавати їй таку допомогу. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 243,60 грн..

Outcome: partial