Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

11 грудня 2020 року позивач Акціонерне товариство «БАНК ФОРВАРД» звернулося до Царичанського районного суду Дніпропетровської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 28.08.2012 року відповідач підписала Заяву №99503343, яка в п. 3 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки. 03.12.2012 року ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві [PERSON] , і уклав з нею Договір про надання та використання платіжної картки №102106628 (далі - Договір), шляхом відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та випустив на ім`я відповідачки платіжну картку. Разом з тим, у зв`язку із неналежним виконанням [PERSON] умов Договору, в останньої станом на 03.12.2020 року виникла заборгованість перед АТ «Банк Форвард» в сумі 26510,08 гривень, з яких: 24379,08 гривень - сума заборгованості та нараховані за період з 01.03.2018 року по 03.12.2020 року 2134,00 гривень - 3% річних. 02.12.2017 року, а потім повторно 07.08.2020 року АТ «Банк Форвард» направило відповідачу Заключний Рахунок-виписку із вимогою погасити заборгованість за Договором в сумі 24379,08 гривень, що підтверджується копіями поштових документів. Проте, в порушення цих умов Договору заборгованість в сумі 24379,08 гривень відповідачкою погашена не була. Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі та стягнути з відповідача заборгованість у сумі 26513,08 грн., з яких: 24379,08 гривень - сума заборгованості та 2134,00 гривень - 3% річних, а також судовий збір у сумі 2102,00 грн. Ухвалою суду від 20 серпня 2021 року відкрито провадження по даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України роз`яснено учасникам справи про її розгляд без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, також було надано строк для подання відповідачем відзиву на позов. Вказану ухвалу та копію позовної заяви з додатками було направлено відповідачу, які були отримані відповідачем 08 жовтня 2021 року, що підтверджується роздруківкою з офіційного сайту Укрпошти. 12 жовтня 2021 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнає, оскільки грошові кошти в банку не брала, а також прохала відмовити у задоволенні позову у зв`язку із закінченням строку позовної давності, так як у позові говориться про порушені права банку, що мали місце ще у 2012 році, тобто 9 років тому. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 28.08.2012 року відповідач підписала Заяву №99503343, яка в п. 3 містить пропозицію (оферту) про укладення договору про надання та використання платіжної картки. 03.12.2012 року ПАТ «Банк Руский Стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» (а.с.68-70), акцептував (прийняв) пропозицію (оферту), викладену в заяві [PERSON] , і уклав з нею Договір про надання та використання платіжної картки №102106628 (далі - Договір), шляхом відкриття поточного рахунку № [NUMBER] та випустив на ім`я відповідачки платіжну картку. Статтею 639 ЦК України визначено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Виходячи із зазначеного положення закону, Договір про картку укладений у письмовій формі, оскільки його умови зафіксовані в Заяві, Умовах по карткам та Тарифах. Відповідно до ч. 2 ст. 642 ЦК України, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. Таким чином, наслідком акцепту (прийняття) АТ «Банк Форвард» оферти (пропозиції), викладеної в п. 3 Заяви [PERSON] , став факт укладення Договору про картку. Відповідно до п. 3 підписаної [PERSON] . Заяви, Договір про картку укладений на умовах, викладених в цій Заяві, Тарифах по картках Банку та Умовах надання та обслуговування платіжних карток Банку. Відповідно до п. 13. Заяви, [PERSON] розуміє і погоджується з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку є Умови по картках (діючі Тарифи по картках Клієнт отримує у день отримання Картки, а також діючі Тарифи та Умови по картках, розміщені на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет, з якими Клієнт може у будь-який час ознайомитись (п. 2.12. Умов по Карткам)). При цьому, відповідно до підписаної нею (що підтверджено в п. 12) Заяви, [PERSON] сама запропонувала вважати вказані документи невід`ємними частинами Договору про картку. Оскільки Договір про картку укладений не шляхом підписання єдиного документу, а шляхом подання Заяв [PERSON] до Банку, то один примірник Заяви відповідачки залишився у неї, а ще один - у позивача (що підтверджено в п. 12 Заяви). Відповідно до п. 13 Заяви, [PERSON] з Умовами по картках та Тарифами ознайомлена, повністю згідна, їх зміст розуміє, та їх положень зобов`язується неухильно дотримуватись. Відповідно до п. 4.1. Умов по картках, які є невід`ємною частиною Договору про картку, заборгованість Клієнта перед Банком за цим договором виникає в результаті: надання Банком Клієнту кредиту; нарахування Банком процентів, що належать до сплати Клієнтом за користування кредитом; нарахування Банком плат і комісійних винагород, що належать до сплати Клієнтом; виникнення інших грошових зобов`язань Клієнта перед Банком, визначених Договором про картку (у тому числі Тарифами та/або Умовами по карткам). Відповідно до п. 7.10. Умов по картках Клієнт зобов`язався у випадку отримання кредитів в рамках Договору про картку погасити такий кредит відповідно до Умов по картках, а також сплатити Банку відсотки за користування кредитом та інші платежі, передбачені діючими в Банку Тарифами. Згідно п. 8.9. Умов по картках Банк має право стягувати з Клієнта проценти за користування Кредитом, плати, комісійні винагороди, а також інші платежі (в т.ч. штрафи/пені), передбачені Договором про картку (у тому числі Умовами по карткам та/або Тарифами). Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Встановлено, що [PERSON] належним чином не виконала умови Договору про картку, у зв`язку з чим у неї станом на 03.12.2020 року виникла заборгованість перед АТ «Банк Форвард» в сумі 26513,08 грн., з яких: 24379,08 гривень - сума заборгованості та 2134,00 гривень - 3% річних, а також судовий збір у сумі 2102,00 грн. (розрахунок: сума заборгованості - 24379,08 гривень; період розрахунку: з 01.03.2018 року (перший день після закінчення 30-денного строку оплати Заключного рахунку-виписки) по 03.12.2020 року - всього 1065 днів; сума трьох процентів річних станом на 03.12.2020 року = 24379,08 гривень х 3 % х 1065 днів / 365 днів) = 2134,00 гривень. Суд вважає, що наданий стороною позивача розрахунок заборгованості [PERSON] за Договором про картку та нарахованих 3 % річних на суму боргу є належним доказом у справі, в свою чергу, відповідачкою будь-якого іншого розрахунку в ході розгляду справи надано не було, клопотання про призначення експертизи щодо визначення заборгованості нею не заявлено. Доводи [PERSON] про те, що вона не перебувала у договірних відносинах з позивачем, спростовуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. Щодо доводів [PERSON] про застосування у даному випадку строку позовної давності щодо стягнення АТ «Банк Форвард» заборгованості за Договором про картку та 3% річних, суд вважає їх необґрунтованими, виходячи із такого. Відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Тобто, позовна давність - це встановлений законом строк, протягом якого особа, право якої порушено, може вимагати примусового здійснення або захисту свого права шляхом подання позовної заяви до суду. Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін (ч. 1ст. 259 ЦК України). У своїх поясненнях [PERSON] зазначила, що нібито права Банку були порушені у 2012 році, відповідно строк позовної давності сплинув. Разом з тим, згідно виписки по особовим рахунках (а.с.63) 04 грудня 2017 року проведена сплата по кредитній угоді №102106628 від 03.12.2012 року [PERSON] - 983,32 гривень. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2017 року, а потім повторно 07.08.2020 року АТ «Банк Форвард» направило відповідачу Заключний Рахунок-виписку із вимогою у строк до 02.01.2018р. погашення заборгованості за Договором про картку в сумі 24379,08 гривень, що підтверджується копіями поштових документів (а.с.66, 67). Так, Верховний Суд у своїй Постанові від 30.10.2019 року у справі №751/10114/16-ц щодо аналогічних правовідносин прийшов до висновку, що Клієнт АТ «Банк Форвард» була ознайомлена з тарифами банку, оскільки за умовами пункту 8 заяви-оферти, банк у повному обсязі повідомив про порядок обчислення процентних доходів, перелік, розмір і базу розрахунку всіх комісій, предмет кожної сукупної послуги, обґрунтування вартості супутньої послуги; правило, за яким змінюється процентна ставка за кредитом, фінансові умови договору про картку міститься також в умовах по картках. Клієнт погодилась з тим, що з тарифами по картках ознайомлена та погоджується з ними, їх зміст розуміє і зобов`язується дотримуватись її положення. Таким чином, закінчення терміну кредитування визначено сторонами моментом вимоги у спосіб, передбачений п.п.2.20, 4.18, 8.9, 8.16 Умов по карткам, за якими договір діє до повного погашення заборгованості на підставі виставленого клієнту банком заключного рахунку-виписки. Погашення заборгованості повинне бути здійснене клієнтом у строк не пізніше 30 календарних днів від дня виставлення заключного рахунку-виписки. Днем виставлення заключного рахунку-виписки є день його формування і направлення клієнту (в даному випадку 02.01.2018 року). Таким чином з 03.01.2018р. у позивача виникло право на звернення до суду з позовом про стягнення заборгованості. При цьому, позивач звернувся до суду з позовом про захист свого порушеного права 11.12.2020р. З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку позивачем строк позовної давності не було пропущено, а тому в цій частині доводи відповідача також відхиляються судом. Отже, судом встановлено, що право позивача порушено невиконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань, тому підлягає захисту. За наведених обставин, суд вважає, що вимоги позивача знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд виходить з вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, оскільки позовні вимоги задоволено в повному обсязі, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2102,00 грн. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved