Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

12.12.2017 року позивач звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області про надання [PERSON] додаткового строку, необхідного для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 10.08.2007 року. З позовної заяви вбачається, що 10.08.2007 року померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, а саме на земельну ділянку площею 0,87 га, розташовану на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області. З метою оформлення спадщини позивач 25.05.2017 року звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті матері, однак йому було відмовлено та розяснено, що відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини законом встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. При цьому йому було рекомендовано звернутись в суд. Причиною пропущення строку прийняття спадщини стала відсутність коштів для звернення до нотаріуса. На підставі зазначеного позивач просить надати йому додатковий строк, необхідний для звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої 10.08.2007 року. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, однак від його представника надійшла заява, відповідно до якої вона просить здійснити розгляд справи за її відсутності, а також зазначає, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справ, в судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву, відповідно до якої просить провести засідання без його участі, а також зазначає, що позовні вимоги визнає в повному обсязі.\~\~\~ На підставі письмових заяв представника позивача та відповідача суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. \~ \~ \~ \~ Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України\~ суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши надані письмові докази, судом достовірно встановлено: З державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА № 159448 від 23.06.2005 року вбачається, що [PERSON] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації Кілійського району Одеської області від 27.09.2004 року № 549 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,87 га на території Приморської сільської ради Кілійського району Одеської області (земельна ділянка № 203) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.08.2007 року померла [PERSON], про що 11.08.2007 року складено відповідний актовий запис № 15, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ЖД № 109649, виданого 11.08.2007 року Виконавчим комітетом Приморської сільської ради Кілійського району одеської області. 30.10.1969 року народився [PERSON], батьками якого записані [PERSON] та [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис за № 39, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-АГ № 609313 від 06.11.1969 року. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). У відповідності з ч. 1-2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. В ст. 1261 ЦК України зазначено, що \~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Отже, судом достовірно встановлено, що позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], померлої 10.08.2007 року. В ст. 1269 ЦК України зазначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. У відповідності до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно інформаційного листа № 1013/01-16 від 25.05.2017 року, наданого Білгород-Дністровською міською державною нотаріальною конторою Одеської області, представник позивача звертався до нотаріуса для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON], однак йому було відмовлено в оформленні спадкових прав у звязку з тим, що ним було пропущено законодавчо визначений термін у шість місяців для прийняття спадщини. Відповідно ч. 1,3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши надані позивачем письмові докази,

Outcome: approved