overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

12.02.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилаючись на необхідність встановлення факту родинних відносин, що має юридичне значення для створення умов щодо прийняття спадщини після смерті [PERSON], що мала місце 12.02.2017 року, просила ухвалити судове рішення про встановлення фату родинних відносин між нею та [PERSON] на рівні рідних дочки та матері. У судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа Новобузький районний відділ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, втім направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника відділу, заперечень проти заяви [PERSON] не має. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Судом встановлено, що 13.02.2017 року в с. Софіївка, Новобузького району, Миколаївської області, у віці 91 років, померла громадянка [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть (копія) серії 1-ФП № 250197, видане виконкомом Софіївської сільської ради Новобузького району Миколаївської області 13.02.2017 року (а.с. 7). Разом з тим, як вбачається з свідоцтва про народження заявниці (змінила своє прізвище з «Сапронюк» на «Барановська» у звязку з укладенням шлюбу 16.09.1978 року), видане 23.08.1958 року Софіївським сільським ЗАГС Новобузького району Миколаївської області, матірю заявниці значиться [PERSON], тобто існує розбіжність у зазначені імені заповідачки та матері заявниці (а.с. 6, 8). З вказаних підстав державним нотаріусом Новобузької державної нотаріальної контори Миколаївської області, згідно з повідомленням від 15.08.2017 року за вих. № 668/02-14, відмовлено у вчинені нотаріальної дії з приводу видачі спадкоємниці [PERSON] свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] (а.с. 10). Між тим, з дослідженого у судовому засіданні диплому (ксерокопії), серії Ю № 906891, виданого 28.06.1977 року Новобузьким педагогічним училищем Миколаївської області, вбачається, що вказаний документ про отримання середньо-спеціальної освіти виданий саме на імя [PERSON] (а.с. 9). Таким чином, дослідженні докази вказують на те, що маються підстави для встановлення факту родинних відносин між [PERSON], яка померла 12.02.2017 року та [PERSON], [INFO], на рівні рідних матері та дочки. Встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, так як вона на підставі нього зможе отримати свідоцтво на спадщину за законом після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

12.02.2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем, за час спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем у нього не склалося, причиною цього стало відсутність взаєморозуміння, різниця характерів та поглядів на життя. Внаслідок зазначеного вони з 2014 року спільно не проживають та не підтримують подружніх відносин, за цей час він зрозумів, що їх шлюб існує формально. На примирення не згідний, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутність та зазначив, що позовні вимоги підтримує повністю та просить такі задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~ Відповідач, яка належним чином повідомлялася \~про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не зявилася, подала відзив на позов в якому позовні вимоги визнала повністю, вважає збереження шлюбу не можливим, після розірвання шлюбу просить відновити її дошлюбне прізвище «Зозуля». Так як всі учасники справи не явилися в судове засідання, фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснюється. Відповідно до ч. 6 ст. 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, враховуючи те, що заява про визнання відповідачем позову не порушує прав, свобод чи законних інтересів інших осіб, та не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу, а позовні вимоги позивача є законними та обґрунтованими, суд вважає, що позов підлягає задоволеннюз наступних підстав. Сторони 15.07.2005 р. зареєстрували шлюб у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 1386, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СГ № 004925 від 15.07.2005 року. Від шлюбу у сторін народилася донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися, близько трьох років вони спільно не проживають та не ведуть спільне господарство, втрачені всі фізичні та духовні звязки. Дані обставини унеможливлюють перебування \~позивача та відповідача \~у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній \~згоді жінки та чоловіка. Примушування \~жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Також з відповідача у відповідності зі ст.141 ЦПК України, слід стягнути в користь позивача 640,00 грн. понесених ним судових витрат зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

12.02.2018 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 05.08.2006 зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, з листопада 2017 року проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В підготовче судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відмовляється від надання строку для примирення. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить розірвати шлюб. В зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, у випадку визнання позову відповідачем за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 05.08.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 214. Мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорює ту обставину, що на даний час сторони проживають окремо. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

12.02.2018 до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 27.11.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2055. Позивач просить суд розірвати їх спільний з відповідачем шлюб і в обґрунтування своїх вимог зазначає, що вони з чоловіко мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, від її представника до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27.11.2010 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис № 2055. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~статті 112 Сімейного кодексу України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (статті 1 Сімейного кодексу України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Отже, судом встановлено, що сімя розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

12.02.2018р. [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 09.03.2016р. вони з відповідачем зареєстрували шлюб, за час якого 23.01.2017р. у них народився син [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, через що між ними виникали непорозуміння, які призвели до припинення сімейних відносин, в результаті чого вони з лютого 2018 року проживають окремо, спільного господарства не ведуть. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб, та визначити місце проживання сина біля відповідача. Позивач в судове засідання не зявився, скориставшись своїм правом, передбаченим ч.3 ст.211 ЦПК України, заявивши клопотання про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, справу просила розглянути без її участі, а після розірвання шлюбу просила залишити її прізвище незмінним. Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, позивач на примирення не згоден і відповідач проти позову не заперечує. За таких обставин суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України та ч.8 ст.294 ЦПК України, а також вимоги відповідача щодо надалі іменуватися прізвищем «Панова» після розірвання шлюбу, вважає їх такими, що підлягають задоволенню. Суд розяснює, що згідно зі ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобовязаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

12.02.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення строкового безоплатного земельного сервітуту - права прокласти на свою земельну ділянку водопровід через сусідню земельну ділянку. Так, [PERSON] просить суд встановити на його користь право строкового безоплатного земельного сервітуту на користування частиною сусідньої земельної ділянки для прокладення водопроводу: право протягом 3-х місяців з дня набуття рішенням суду законної сили прокласти водопровід з вул. [PERSON] (колишня вул. Куйбишева) у м. Запоріжжі на земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, ОСГК «Дружба № 3», земельна ділянка № 270, кадастровий номер 2310100000:07:005:0137, яка належить на праві власності [PERSON] через земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, вул. І. Сікорського (колишня вул. Куйбишева), 15-і, яка належить на праві користування [PERSON] і перебуває у власності територіальної громади м. Запоріжжя, у відповідності до робочого проекту, розробленого ліцензованою організацією- ТОВ „НК Астра-Дніпро. [PERSON] позов не визнав, зазначив, що можливі і інші варіанти прокладення водопроводу до земельної ділянки [PERSON] поза межами належної йому на праві користування земельної ділянки. Також [PERSON] вважає, що [PERSON] може уступити до ОСГК № 3 „Дружба і отримувати воду від водопроводу кооператива. Третя особа- Запорізька міська рада вважає за належне ухвалити рішення відповідно до чинного законодавства. Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

12.02.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення строкового безоплатного земельного сервітуту - права прокласти на свою земельну ділянку водопровід через сусідню земельну ділянку. Так, [PERSON] просить суд встановити на його користь право строкового безоплатного земельного сервітуту на користування частиною сусідньої земельної ділянки для прокладення водопроводу: право протягом 3-х місяців з дня набуття рішенням суду законної сили прокласти водопровід з вул. [PERSON] (колишня вул. Куйбишева) у м. Запоріжжі на земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, ОСГК «Дружба № 3», земельна ділянка № 270, кадастровий номер 2310100000:07:005:0137, яка належить на праві власності [PERSON] через земельну ділянку за адресою: м. Запоріжжя, вул. І. Сікорського (колишня вул. Куйбишева), 15-і, яка належить на праві користування [PERSON] і перебуває у власності територіальної громади м. Запоріжжя, у відповідності до робочого проекту, розробленого ліцензованою організацією- ТОВ „НК Астра-Дніпро. \~ Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-05 00:00:00

12.02.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] (далі відповідач) батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та утриманню сина. У підготовчому засіданні позивач предявлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Вона пояснила, що відповідач покинув сімю і повністю самоусунувся від виховання та матеріального утримання сина. Відповідач у підготовче засідання не зявився, про час і місце його проведення сповіщався належним чином. З огляду на те, що відповідач склав заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав щодо малолітнього сина [PERSON], [INFO], яка посвідчена нотаріально і приєднана до справи, а також на приписи статті 200 ЦПК України суд визнав можливим розглянути справу в підготовчому засіданні. Представник Новозаводської районної у місті Чернігові ради, що бере участь у справі в якості органу опіки та піклування, висловив позицію про доцільність задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Раніше сторони проживали однією сімєю і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Після народження сина відповідач покинув сімю і почав проживати окремо. Він ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню дитини та її матеріальному утриманню. Як убачається з матеріалів справи, за місцем проживання позивача для малолітнього Андрія створено належні умови для проживання та розвитку; орган опіки та піклування Новозаводської районної у місті Чернігові ради надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON], [INFO]; відповідач також склав нотаріально посвідчену заяву про згоду на позбавлення його батьківських прав по відношенню до сина (а.с. 8, 9, 14). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню і матеріальному утриманню малолітнього сина [PERSON] є повністю доведеним, предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

12.02.2018року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу а.с. 2-3. В обґрунтування позову позивач вказує, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.08.2016року. Шлюбні стосунки припинили з вересня 2017року, проживають окремо, неповнолітніх дітей не мають, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про місце, день та час розгляду справи повідомлена належним чином, згідно з п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України (а.с.21). В підготовчому засіданні пояснила, що згодна на розірвання шлюбу за умови, що позивача буде знято з реєстрації за адресою: Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Астрономічна, 5/8, так як останній прописаний в її квартирі. У разі неявки в судове засідання учасника справи, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду, відповідно до ч.8 ст. 128 ЦПК України, без поважних причин або без повідомлення причин неявки, суд розглядає справу за відсутності такого учасника. Суд, врахувавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб 27.08.2016 року (а.с.5). З пояснень позивача та відповідача, даних про реєстрацію місця проживання слідує, що з вересня 2017 року шлюбні відносини фактично припинені, спільно не проживають, сторони зареєстровані за адресою проживання відповідача (а.с. -9,10). У сторін взаємне непорозуміння з приводу різних поглядів на життя, позивач має намір утворити нову сімю, тому подальше збереження шлюбу з відповідачем суперечить його інтересам. Суд, з'ясувавши дійсні причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, тривалість припинення шлюбних відносин, намір вступити в шлюбні відносини позивача з іншою жінкою, також бере до уваги відсутність неповнолітніх дітей, вважає, що надання строку для примирення буде суперечити правам позивача, тому шлюб слід розірвати. На підставі ст.ст. 24, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-18 00:00:00

12.02.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.01.2015 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ізюму реєстраційної служби Ізюмського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №05. Мотивуючи позовну заяву вказав, що спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини припинені. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім'я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 14.01.2015 року (а.с.8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] ( а.с.9) . Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Подружні відносини припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved