Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-01 00:00:00

12.03.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та [PERSON] про визнання осіб такими, які втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 02.12.1986 року, на праві приватної власності належить житловий будинок № [ADDRESS]. Крім неї, у квартирі зареєстровані її донька [PERSON], яка з 2009 року у будинку не проживає, [PERSON], яка з 2004 року у будинку не проживає та її двоюрідний брат [PERSON], який з листопада 2009 року у будинку не проживає, комунальні платежі, які на них нараховуються, але ними не сплачуються, тим самим перешкоджають позивачу у здійсненні її права власності на житло. В звязку із даними обставинами позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому Законом порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому Законом порядку. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому Законом порядку. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що відповідно до договору купівлі-продажу від [INFO], належить на праві приватної власності житловий будинок № [ADDRESS], а.с. 7-8. Згідно довідки № 2324 від 12.03.2018 року у будинку № [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а.с. 11. Актом від 07.03.2018 року встановлено, що відповідачі [PERSON] не проживає у будинку з червня 2009 року, [PERSON] з 2009 року та [PERSON] не проживає у спірній квартирі з 2004 року, а.с. 10. Оцінка суду. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідачі не проживають в квартирі понад один рік без поважних причин, та як члени сім'ї власника житла можуть бути позбавлені права користування житлом, з метою захисту права власності позивача на житло. На підставі ст.ст. 391, 405 ч. 2 ЦК України,

Outcome: approved