Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

12.11.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів та звільнення від сплати заборгованості. Вказував на те, що в Ленінському\~ ВДВС ММУЮ перебуває виконавче провадження про стягнення з позивача аліментів на користь відповідачки на утримання двох його неповнолітніх дітей в розмірі 1/3\~ частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку. Проте, на теперішній час відповідач не має змоги сплачувати аліменти на дітей у вказаному розмірі, оскільки він хворіє, не працює, на його утриманні знаходяться племінники, які є сиротами та перебувають під опікою непрацездатної матері відповідача. Крім того [PERSON] зазначав, що протягом тривалого часу після стягнення з нього аліментів ( з 2012 по 2015 р.р.) він проживав разом з відповідачкою та їх дітьми, матеріально їх утримував. Посилаючись на вищевикладене позивач просить суд змінити розмір аліментів, які стягуються з нього на підставі рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва по справі № 2/1416/3543/2012 від 12.12.2012 р., відповідно до якого позивача зобовязано сплачувати на користь відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] Нікіти, [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], з 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на тверду грошову форму в розмірі 400 грн. 00 коп. щомісячно з урахуванням індексації; звільнити від сплати заборгованості в сумі 21\~453 грн. 24 коп. В судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідачка [PERSON] вважала, що позов задоволенню не підлягає. Представник ДВС покладався на розсуд суду. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно до Свідоцтв про народження [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] 12.12.2012 р. Ленінським районним судом м. Миколаєва постановлено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, відповідно до якого позовні вимоги було задоволено частково. А саме стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.10.2012 р. до досягнення [PERSON] повноліття, після чого у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання [PERSON] до досягнення нею повноліття. По даній справі судом було видано виконавчий лист, який перебуває на виконанні у Ленінському ВДВС ММУЮ з 2015 року. Згідно розрахунку заборгованості Ленінського відділу ДВС ММУЮ, станом на 01.09.2015 р., заборгованість позивача [PERSON] по сплаті аліментів становить 21\~453 грн. 24 коп. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст.ст.\~182,\~183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей тощо. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у звязку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що після стягнення з нього аліментів він продовжував проживати разом з відповідачкою та їх дітьми та матеріально їх утримував. Крім того зазначав, що в 2015 р. його матеріальний стан суттєво погіршився, оскільки він не отримує доходу, утримує дитину від першого шлюбу, допомагає своїм батькам та племінникам - сиротам, стан його власного здоров?я погіршився, а тому він позбавлений можливості сплачувати аліменти в розмірі, визначеному раніше рішенням суду. Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого № 6258/914 від 30.07.2014 р. [PERSON] хворіє гострим панкреатитом. З пояснень позивача вбачається, що в нього на утриманні знаходяться його племінники - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Разом з тим, відповідно до Рішення ради Опіки та піклування Бузької сільської ради №3 від 09.10.2002 р. опікуном [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] призначена [PERSON], мати позивача. Отже, саме вона здійснює їх утримання. Позивач із своєю матірю не проживає. Крім того, на теперішній час [PERSON] є повнолітньою. Щодо посилань позивача на те, що він проживав спільно з відповідачкою та надавав кошти на утримання своїх неповнолітній дітей вже після стягнення аліментів, вони не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки доказів на підтвердження даних обставин суду не надано. Відповідно до ст.ст.\~60,\~61 ЦПК\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] вказував на те, що в нього на утриманні також перебуває неповнолітня дитина від першого шлюбу, на користь якої він сплачує аліменти. Однак дана обставина вже існувала на час стягнення з позивача аліментів на утримання Нікіти та Аріни, а тому не може бути підставою для зміни розміру аліментів. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та в їх задоволенні необхідно відмовити, оскільки позивач не надав достатніх та належних доказів існування підстав для зменшення розміру аліментів та звільнення його від сплати заборгованості. На підставі ст.ст. 21, 24, 110, 111, 112, 180, 182, 184 СК України,

Outcome: dismissed