Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

11 грудня 2020 року позивачі звернулися до суду із указаним позовом про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом. Позов обґрунтовують тим, що є спадкоємцями за законом після померлого [INFO] чоловіка та батька [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , яку він прийняв після смерті свої батьків [PERSON] та [PERSON] як єдиний спадкоємець, але не оформив своїх спадкових прав, так як помер. За змістом позову, заяви про прийняття спадщини у встановлений законом термін після померлого подали дружина та донька, які відповідно до матеріалів спадкової справи являються його спадкоємцями в 1/2 частині кожна. Проте, нотаріусом було відмовлено позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину, так як відсутні правовстановлюючі документи на домоволодіння, та немає підтвердження прийняття спадщини померлим батьком. За словами позивачів, померлий [PERSON] вказане домоволодіння прийняв шляхом фактичного вступу в управління спадковим майном та проживання на момент смерті батьків в тому ж приміщенні та користування тими ж предметами, що належали батькам. З огляду на викладене у позовній заяві, позивачі просять визнати за кожним право власності на 42/100 частини житлового будинку [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] чоловіка та батька [PERSON] . Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 14.12.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. Представник відповідача -Територіальної громади м. Житомира в особі Житомирської міської ради в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого у свідоцтві про народження зазначено [PERSON] та [PERSON] . 30.04.1968 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Прізвище дружини після укладення шлюбу « [PERSON] ». [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] . 26.02.2000 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Як вбачається з довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради №5092 від 20.08.2019 року право власності на нерухоме майно, а саме 42/200 ід. частин житлового будинку по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Із наданої Житомирським обласним державним нотаріальним архівом копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.08.1989 року вбачається, що спадкоємцем майна [PERSON] є її син [PERSON] . За змістом листа-відповіді КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради на адвокатський запит за №402 від 18.09.2020 року, за матеріалами інвентаризаційної справи №5887 згідно рішення виконкому Житомирської міської ради від 07.01.1958 року №18 будинок [ADDRESS] . Згідно матеріалів інвентаризаційної справи №2997 на об`єкт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] станом на січень 2003 року право власності на 42/200 ід. частин житлового будинку за вказаною адресою зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого 31.10.1956 Житомирським міським відділом комунального господарства, рішення Народного суду м. Житомира від 24.06.1958 року, справа №2-259. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Згідно повідомлення Житомирського обласного державного нотаріального архіву за №365 від 22.02.2021 року спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] . Померлий [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вищевказаною адресою на день смерті та протягом шести місяців після його смерті були зареєстровані дружина [PERSON] та донька [PERSON] . Із витребуваної судом копії спадкової справи №444/2019, заведеної Житомирською державою нотаріальною конторою Житомирської області до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що дочка та дружина померлого - [PERSON] та [PERSON] звернулися 23.09.2019 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. Інших спадкоємців, з огляду на матеріали спадкової справи, немає. 23.09.2019 року державним нотаріусом Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщуком А.І. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] на 42/200 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , що померла [INFO] , спадщину після якої прийняв її син [PERSON] , але не оформив свої спадкових прав, в 1/2 частці кожній. Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. від 14.05.2020 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі [PERSON] та [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на 42/200 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав [PERSON] , після смерті [PERSON] , оскільки останній спадщину після смерті батька [PERSON] не прийняв. Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася в період чинності Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, то до спірних правовідносин підлягають також застосуванню норми цього Кодексу про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 524 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР). Згідно зі статтею 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. З матеріалів справи вбачається та судом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 42/200 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження обставин фактичного вступу [PERSON] в управління або володіння спадковим майном у вигляді 42/200 частини житлового будинку по [ADDRESS] після смерті [PERSON] позивачами надана копія будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку [ADDRESS] . За відомостями з будинкової книги та довідки КП «ВЖРЕП №5» Житомирської міської ради [PERSON] був зареєстрований за указаною адресою із 12.05.1967 року та знятий з реєстрації 07.04.2012 у зв`язку зі смертю. Таким чином суд дійшов висновку, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України). Згідно з положеннями ч ч. 1, 2 ст. 1220, ч. 1 ст. 1222, ч. 1 ст. 1269, ч. 1 ст. 1270 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Часом відкриття спадщини в такому випадку є день смерті особи. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року №7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з положенням статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Аналіз встановлених судом фактичних обставин справи та норм закону, що їх регулюють, у своїй сукупності дає підстави суду для задоволення позову, адже як з`ясовано, [PERSON] за життя фактично був власником спірного нерухомого майна, однак у зв`язку із відсутністю належних правовстановлюючих документів, після його смерті спадкоємці - його дружина [PERSON] та дочка [PERSON] , не мають змоги оформити своїх спадкових прав. Отже, судом встановлено, що позивачі мають законне право на отримання у власність нерухомого майна в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка та батька відповідно. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved