Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

10.08.2017 року позивач в особі свого представника за довіреністю звернувся до суду із позовною заявою, в якій з урахуванням уточнень від 27.03.2018 року, просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №V04.176.75568 від 17.03.2016 року, укладеного між ПАТ «Ідея банк» (правонаступником якого є позивач по справі) та відповідачем у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань. Крім цього, відповідно до первинної позовної заяви просив стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1600,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказав, що 17.03.2016 року між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №V04.176.75568 на суму 24415,00 гривень зі сплатою 0% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. 17.11.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» було укладено договір факторингу №17/11-1, відповідно до якого до ТОВ «ФК»Рантьє» як первинному фактору перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №V04.176.75568 від 17.03.2016 року. 28.02.2017 року між ТОВ «ФК «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило назву ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір факторингу №18/02-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Рантьє» відступило позивачу право вимоги до відповідача, а позивач набув право вимоги грошових коштів від відповідача за кредитним договором №V04.176.75568 від 17.03.2016 року. У порушення умов договору №V04.176.75568 від 17.03.2016 року відповідач [PERSON], зобов'язання за ним належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 27.07.2017 року має заборгованість по тілу кредиту 21275,98 гривень без інших платежів. Враховуючи часткове погашення заборгованості від 27.07.2017 року відповідачем, заборгованість відповідача складає 13211,98 грн. Посилаючись на вказані обставини, позивач просив стягнути на його користь з відповідача заборгованість в розмірі 21275,98 гривень та судові витрати у розмірі первинно заявлених 1600,00 гривень. У судове засідання представник позивача не з`явився. Надав суду разом з позовною заявою клопотання, відповідно до якого надав згоду слухання справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.6). Згоди на заочний розгляд справи не надавав. 27.03.2018 року надав суду заяву, в якій відмовився від вимог до відповідача на суму 8046,00 грн. та підтвердив вимоги на суму 13211,98 грн. Заяв щодо вирішення питання стягнення судового збору у зв'язку з відмовою від частини позовних вимог суду не подавав, повідомив суд про зміни свого місцезнаходження (а.с.50-63). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, день та місце судових засідань 05.03.2018 року та 04.04.2018 року повідомлялася належним чином відповідно до вимог п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України, причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду від 05.03.2018 року через неявку відповідача без поважних причин розгляд справи було відкладено (а.с.46). Таким чином судом встановлена повторна неявка відповідача у судові засідання без поважних причин, що дозволяє суду розглянути справу по суті. Однак відсутність згоди позивача на постановлення заочного рішення вимушує суд розглянути справу у загальному порядку. Враховуючи неявку всіх учасників справи у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 17.03.2016 року між ПАТ «Ідея банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №V04.176.75568 на суму 24415,00 гривень зі сплатою 0% річних, з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором та надав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується меморіальним ордером №4606623_Р від 18.03.2016 року (а.с.12). 17.11.2016 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «Рантьє» було укладено договір факторингу №17/11-1, відповідно до якого до ТОВ «ФК»Рантьє» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №V04.176.75568 від 17.03.2016 року. 28.02.2017 року між ТОВ «ФК «Рантьє» та ТОВ «Фінансова компанія «Серет», яке змінило назву ТОВ «Нью Файненс Сервіс» був укладений договір факторингу №28/02-1, у відповідності до умов якого ТОВ «ФК «Рантьє» відступило позивачу право вимоги до відповідача за кредитним договором №V04.176.75568 від 17.03.2016 року (а.с.17-22). Відповідно до витягу з додатку №2 до договору факторингу №28/02-1 від 28.02.2017 року загальна сума заборгованості щодо відповідача,яка була передана позивачу була фіксованою без права її збільшення та склала 22885,98 грн. З моменту передання права вимоги до позивача відповідач сплатила на його користь 1610,00 грн. трьома платежами від 24.04.2017 року, 23.05.2017 року та 23.06.2017 року, що підтверджується випискою по особовому рахунку відповідача станом на 27.07.2017 року (а.с.14) та підтверджувалося позивачем у своїй позовній заяві, у зв'язку з чим загальна вартість вимог до відповідача склала 21275,98 грн., заявлених у позовній заяві. Таким чином вимоги позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та є правомірними. В той же час через сплату відповідачем на користь позивача суми боргу під час знаходження справи у суді у розмірі 8046,00 грн., позивач відмовився в своїх позивних вимог в цій частині та просив стягнути з відповідача на його користь 13211,98 грн. залишку заборгованості. Заяв щодо стягнення судового збору у повному обсязі не подавав, хоча зазначив, що наслідки відмови від позову позивачу відповідно до норм ЦПК України відомі. Таким чином в даній справі позовні вимоги в сумі 13211,98 грн. підлягають задоволенню, а провадження в частині вимог на суму 8046,00 грн. закриттю у зв'язку із відмовою позивача від позову в цій частині. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до умов ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Згідно з ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Щодо судового збору, то тут суд зазначає наступне. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір за вимогою про стягнення 13211,98 грн. у розмірі 992,00 грн., що складає 62% від заявленого первинно до відшкодування судового збору у розмірі 1600,00 грн. в частині, в якій позивач підтримує свої вимоги відповідно до норм ч.1 ст.141 ЦПК України. Щодо судового збору у розмірі 608,00 грн., то в цій частині судовий збір стягненню не підлягає, виходячи з наступного. Відповідно до норм ч.3 ст.142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред'явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрати із відповідача. Заяв від позивача щодо стягнення судового збору після часткової відмови від позову до суду не надходило, тому в цій частині судові витрати у розмірі 608,00 грн. з відповідача стягненню не підлягають. В той же час відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вказана норма є ідентичною до норми ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, позивачу за рахунок державного бюджету слід повернути 50% судового збору в частині, в якій він відмовився від позову і в якій суд не мав прав на стягнення вказаної суми з відповідача по справі, а саме 304,00 грн. як половину від 608,00 грн. Відповідно до п.п.15.5 п.15 ч.1 розділу ХІІІ «перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суду, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved