Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-04 00:00:00

11 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Свої вимоги мотивувала тим, що від шлюбу з відповідачем, який розірвано 13 вересня 2012 року, має повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається на 4 курсі денної форми навчання в ДВНЗ «Одеський коледж транспортних технологій». Відповідач сплачував аліменти на утримання доньки відповідно до рішення Арбузинського районного суду Миколаївської області від 15 серпня 2017 року, але з досягненням нею повноліття відмовився їх добровільно сплачувати. На даний час донька перебуває на повному її утриманні у звязку з тим, що навчається. Відповідач має постійне місце роботи і може надавати матеріальну допомогу, однак надає її нерегулярно і робити це добровільно відмовляється. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, на період навчання, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, тобто 30 червня 2018 року, але не довше, ніж до досягнення донькою 23-річного віку та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Провадження за вимогами позивача було відкрите ухвалою судді Арбузинського районного суду Миколаївської області від 14 грудня 2017 року та призначено попереднє судове засідання на 16 січня 2018 року. 15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року. Відповідно до п. 9 Розділу ХІІІ перехідних положень ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. 16 січня 2018 року в підготовчому засіданні відповідач надав суду відзив на позовну заяву. У звязку з цим судом визначено позивачу строк для подання відповіді на відзив, а відповідача зобовязано надати докази по справі, в підготовчому засіданні оголошено перерву до 05 лютого 2028 року. 05 лютого 2018 року в підготовчому засіданні позивач надала відповідь на відзив, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач надав письмові докази про його стан здоровя, а також відомості щодо майнового стану та визнав позовні вимоги у повному обсязі. Проти ухвалення рішення на стадії підготовчого провадження сторони не заперечували. Тож, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження, оскільки відповідач позов визнав повністю і сторони проти такого вирішення справи не заперечували. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 ЦПК України. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, а також оцінивши їх з точки зору належності і допустимості, достатності та взаємозвязку, в межах заявлених вимог, визнання позову відповідачем,

Outcome: approved