Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

12 березня 20145 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області в інтересах Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського звернувся прокурор прокуратури Кобеляцького району Полтавської області із позовом до [PERSON] про стягнення витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, вказуючи, що 14.08.2013 року близько 09:00 години на автошляху Кобеляки-Білики, в напрямку м. Кобеляки, [PERSON], керуючи автомобілем марки HYUNDAI ACCENT 1/5D, державний номерний знак [NUMBER], порушивши п.п. 12.3, 12.4, 12.9 б) Правил дорожнього руху України, перевищив максимально дозволену швидкість руху в населених пунктах, не вжив заходів до зменшення швидкості руху та допустив зіткнення з моторолером марки YAMAHA JOG SA 041, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON], яка рухалась в попутному напрямку по зустрічній смузі руху, а потім змінила напрямок свого руху праворуч і виїхала на смугу руху автомобіля марки HYUNDAI ACCENT 1/5D. В результаті зіткнення водій моторолера марки YAMAHA JOG SA 041 [PERSON] отримала тяжкі тілесні ушкодження. 24 січня 2014 року Кобеляцьким районним судом Полтавської області [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. В період з 20.08.2013 р. по 02.09.2013 р. [PERSON] знаходилася знаходилася на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського. На лікування [PERSON] закладом здоров'я було витрачено 4218,09 грн. Враховуючи, що витрати на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину підлягають відшкодуванню особою, яка вчинила злочин у розмірі фактичних витрат органу, який здійснює фінансування закладу охорони здоров'я, прокурор прокуратури Кобеляцького району прохає суд стягнути із [PERSON] кошти, витрачені на лікування потерпілої. Прокурор прокуратури Кобеляцького району, Мойсеєнко С.М., в судовому засіданні підтримала позовні вимоги. Представник Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Відповідач, [PERSON], в судовому засіданні позов визнав частково, прохав відмовити у задволенні позову в частині стягнення витрат за 13 ліжко-днів у сумі 3899,48 грн., оскільки дані кошти не являються витратами на лікування потерпілої. Суд розглянувши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, вироком Кобеляцького районного суду Полтавської області від 24.01.2014 р. [PERSON] визнаний винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України. Потерпілою по даному правопорушенню є [PERSON] (а.с.3-4). З 20.08.2013 р. по 02.09.2013 р. [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в нейрохірургічному відділенні Полтавської обласної клінічної лікарні ім. М.В. Скліфосовського. На лікування останньої, закладом здоров'я було витрачено 4218,09 грн., що підтверджується відповідною довідкою адміністрації лікарні (а с. 2). Відповідно до ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Згідно п. 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 року № 545, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. В зв'язку з цим вимоги позивача про стягнення витрат на стаціонарне лікування є обґрунтованими. Крім цього, як вбачається із матеріалів справи, згідно пенсійного посвідчення № [NUMBER] [PERSON] є інвалідок ІІ групи (а.с. 9), а відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються інваліди І та ІІ груп, а тому судові витрати слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved