Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

11 жовтня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 31 жовтня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області згідно актового запису № 644 - розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 31 жовтня 2009 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають та будуть проживати після розірвання шлюбу з нею. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з липня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Прізвище просила залишити [PERSON] , та судові витрати не стягувати з відповідача. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 31 жовтня 2009 року уклали шлюб (арк.с.8). Від шлюбу у них [INFO] народилась донька [PERSON] (арк.с.7), [INFO] народився син [PERSON] (арк.с.6), та [INFO] народилась донька [PERSON] (арк.с.5), які після розірвання шлюбу будуть проживати разом з матір`ю. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з липня 2019 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved