Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

12.03.2019 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що вони з відповідачем з 23.09.2017 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Олевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області за актовим записом №118. Від спільного проживання в зареєстрованому шлюбі мають неповнолітню дитину: дочку [PERSON] , [INFO] , яка знаходиться на матеріальному утриманні та вихованні позивачки, а тому вона просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до повноліття дитини, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку Законом України «Про Державний бюджет України», так як відповідач ухиляється від її утримання в добровільному порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою суду від 15.03.2019 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін та надано відповідачу для подання клопотання про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін. Окрім того відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач, у встановлений судом строк, надав на адресу суду заперечення на позовну заяву, в якому просить відмовити позивачці в задоволені позову, оскільки має скрутне матеріальне становище, так як сплачує кредити, які брали на спільні потреби з позивачкою та надає позивачці кошти на утримання спільної дитини, на підтвердження чого надав квитанції про перерахунок коштів на ім`я позивачки. За таких обставин суд розглядає справу відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Таким чином, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 23.09.2017 року, що стверджується копією свідоцтва про шлюб.Від спільного проживання у них народилася дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про народження дитини.(а.с.9) На теперішній час сторони мешкають окремо, дитина проживає разом з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року, № 2402-ІІІ, кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Із положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 року № 789-ХІІ, частин 7, 8 ст.7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Так статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Разом з тим статтею 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Разом з тим, відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже судом встановлено, що на час звернення позивачки до суду з позовною заявою про стягнення аліментів на дитину, відповідачем було надано квитанції про перерахунок коштів позивачці на утримання дитини в невеликому розмірі. Тому, оцінюючи зібрані по справі докази, враховуючи інтереси дитини для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя, повного та всебічного розвитку, враховуючи матеріальний та сімейний стан платника аліментів та одержувача аліментів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а тому аліменти на утримання неповнолітньої дитини повинні бути стягнуті з відповідача в судовому порядку, згідно вимог ст. 183 СК України, у частці від заробітку, а саме у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів, отже згідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: partial