overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-11 00:00:00

11.11.2013 р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 6590,59 грн. та судових витрат в розмірі 229,40 грн. В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору № 002-26025-181111 від 18.11.2011 року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 3934,00 грн. на придбання певного майна, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік та остаточним терміном повернення кредиту не пізніше ніж 17.06.2013 року. Відповідно до умов договору [PERSON] зобов'язалася здійснювати погашення заборгованості, проте свої зобов'язання не виконала, та станом на 05.08.2013 року має заборгованість за кредитом в сумі 6590,59 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. Крім того, просить стягнути з відповідача на свою користь, сплачений при подачі позову, судовий збір в сумі 229,40 грн. Позивач ПАТ «Дельта Банк» про час, день та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, на позові наполягають, згодні на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] про час, день та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.11.2011 р. між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 002-26025-181111 - а.с.7-10. Відповідно до якого Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 3934,00 грн. на придбання певного майна, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % на рік та остаточним терміном повернення кредиту не пізніше ніж 17.06.2013 року. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань по поверненню кредиту не виконує, згідно з розрахунком має заборгованість перед Банком по кредитному договору в сумі 6590,59 грн., яка складається: з 4720,80 грн. - заборгованості за сумою кредиту, 0,39 грн. - заборгованості за відсотками, 1869,40 грн. - заборгованості за комісіями. - а.с.6 Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Оскільки відповідачем не виконуються умови договору, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь Банку заборгованість по кредитному договору № 002-26025-181111 від 18.11.2011 року в сумі 6590,59 грн. При задоволенні позову, слід стягнути з [PERSON] на користь позивача судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп., згідно ст.ст.79,88 ЦПК України. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

11.11.2013 р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором №002-14030-090208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (далі - Договір) у сумі 3590,23 грн., а також судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання за укладеним між ними вищезазначеним договором, внаслідок чого виникла така заборгованість. До судового засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, просив розгляну ти позов за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомила, заяв про розгляд справи за її відсутності не надсилала. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, 09.02.2008 р. було укладено Договір №002-14030-090208 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за вказаним вище Договором, у неї станом на 21.09.2013 р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 3590,23 грн., яка складається з: тіло кредиту - 845,83 грн., заборгованість за відсотками - 1065,90 грн., заборгованість за комісіями - 1681,50 грн., що і стало причиною звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду з даним позовом. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст. 525, 526, 610-611, 625, 1050 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

11.11.2013 р. Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього заборгованості за Кредитним договором №002-14967-080408 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки (далі - Договір) у сумі 1216,28 грн., а також судових витрат, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач не виконує належним чином зобов'язання за укладеним між ними вище зазначеним договором, внаслідок чого виникла така заборгованість. До судового засідання представник позивача не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, просив розгляну ти позов за його відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не надсилав. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», з однієї сторони, та [PERSON], з іншої сторони, 08.04.2008 р. було укладено Договір №002-14967-080408 на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки. Внаслідок неналежного виконання відповідачем [PERSON] зобов'язань за вказаним вище Договором, у нього станом на 21.09.2013 р. виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 1216,28 грн., яка складається з: тіло кредиту - 341,81 грн., заборгованість за відсотками - 337,15 грн., заборгованість за комісіями - 537,32 грн., що і стало причиною звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду з даним позовом. Згідно зі ст.ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, враховуючи вищевикладене та на підставі ст.ст. 525, 526, 610-611, 625, 1050 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Також на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

11.11.2014 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с.2-3), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 15). Відповідач надав пояснення на позов, в яких визнав позовні вимоги частково та заявив клопотання про розгляд справ у його відсутності (а.с. 21-22). Представник відповідача надав заяву (а.с. 30), в якій підтримав заперечення на позов у повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 04.07.2009 р. (а.с.5), мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який мешкає з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров'я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню частково. При цьому суд бере до уваги пояснення відповідача (а.с. 21-22). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

11.11.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1-2), мотивуючи свої вимоги наступним. Шлюб з відповідачем розірвано 27.04.2013 р. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати дитину. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку/доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка позов (а.с.1-2) підтримала за вимогами в ньому викладеними. Відповідач позов визнав частково; згоден платити аліменти в розмірі 1/4 частини свого заробітку. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню часткова. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення ними повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи, що відповідач позовні вимоги визнав частково, суд вважає можливим позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 11.11.2014 р. і до досягнення дитиною повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; в задоволенні решти позовних вимог відмовити. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

11.11.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 21.02.2009 року у Тернівському відділі реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 21.02.2009 року. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені в квітні 2014 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними не було згоди та взаєморозуміння, виникали постійні сварки, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.02.2009 року - а.с.5. Шлюбні відносини припинені в квітні 2014 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами не існує. За таких обставин, суд вважає, що в порядку заочного провадження, у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позовна заява про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 121 грн. 80 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду, згідно ст.ст. 79,88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

11.11.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, на її користь. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 01.11.2003 року. Рішенням Тернівського районного суду від 04.12.2013 року шлюб між ними був розірваний. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.3. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

11.11.2014 р. біля 11 год. водій [PERSON] керуючи належним [PERSON] автомобілем [NUMBER] по вул.Театральній 5 в м.Хмельницький в порушення вимог п. 10.1 ПДР України здійснюючи виїзд з прилеглої території житлового будинку не надав перевагу в русі автомобілю Опель д.н.з. [NUMBER], що рухався по головній дорозі та допустив з ним зіткнення, внаслідок якого автомобілі отримали механічні пошкодження. 21.11.2014 р. постановою судді Хмельницького міськрайонного суду Славецького Р.П. визнано винним за вчинення даного ДТП і згідно ст. 124 КУпАП застосовано штраф в розмірі 340 грн.. На момент скоєння ДТП [PERSON] договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів не мав. За заподіяні автомобілю Опель механічні пошкодження МТСБУ 14.01.2015 р. здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 5963,12 грн.. В зв'язку з цим МТСБУ просить суд стягнути дану суму і судові витрати із [PERSON] в порядку регресу. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності. Відповідач [PERSON] незважаючи на належний виклик в судове засідання не з'явився, проведено заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного висновку. Так, за даними копії постанови Хмельницького міськрайонного суду від 21.11.2014 р. [PERSON] притягнений до відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що керуючи автомобілем [NUMBER] по вул.Театральній 5 в м.Хмельницький 11.11.2014 р. скоїв ДТП, в результаті чого було пошкоджено автомобіль Опель. За даними копії платіжного доручення № 9042 від 15.01.2015 р. МТСБУ виплатило потерпілій особі 5963,12 грн.. Відповідно до ст.27 ЗУ Про страхування, ст. 1191 ч.1 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування. Таким чином позивачу діями [PERSON] заподіяно шкоду в розмірі 5963,12 грн., отже вимоги про стягнення із нього виплачених сум обгрунтовані, тому позов підлягає задоволенню. Крім того із [PERSON] необхідно також стягнути судові витрати згідно наданих позивачем доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

11.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб з відповідачкою. Шлюб зареєстрований 04.10.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини не підтримують протягом року. [PERSON] позов визнала, написала письмову заяву, що згодна на розірвання шлюбу. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 04.10.2012 року. Шлюб у них перший. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Протягом року не підтримують сімейні стосунки, проживають окремо. Спору про майно, житло не мають. Дитина живе з матір`ю. Позивач зобов`язується добровільно надавати допомогу на утримання сина. Суд надавав подружжю строк для примирення, але вони не помирились. Наполягають на розірванні шлюбу. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

11.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 02.11.2013 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу дітей не мають. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з січня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна не має. Просить в судовому порядку розірвати шлюб. Позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.11.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 336 (а.с.4). Від шлюбу дітей не мають. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ майна не виникає. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідачка бажає залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, позов позивача підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

11.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в серпні 2009 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, з позовом згодна. Оскільки відповідач позов визнала, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved