Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

12.03.2018 року ПАТ КБ „ПриватБанк» (надалі [PERSON]) звернулось до суду з вищевказаним позовом до [PERSON], який мотивовано тим, що відповідач відповідно до укладеного договору №б/н від 17.09.2012 року отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами [PERSON]», які викладені на сайті www.privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та [PERSON] Договір, що підтверджується його підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні Договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою [PERSON]. Позивач виконав свої зобовязання та надав Позичальнику кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак, відповідач не надавала своєчасно [PERSON] грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. В звязку з тим, що відповідач не виконала належним чином умови укладеного Договору, позивач звернувся до суду з даним позовом та просив суд стягнути з відповідача заборгованість за вказаним Договором, яка станом на 31.12.2017 року становить 76 717,20 грн. та складається з наступного: - 7 586,27 грн. - заборгованість за кредитом; - 65 001,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 3 629,39 грн. штраф (процентна складова). Викладене стало підставою для звернення позивачем до суду з цим позовом до відповідача за захистом своїх порушених прав та інтересів. В судове засідання представник позивача не зявився, надавши суду заяву, в якій позов підтримав, просив розгляд справи проводити за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечив. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася судом завчасно та належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Повістки про виклик до суду відповідач отримала особисто. Враховуючи зазначені обставини, зважаючи на зміст заяви представника позивача, судом ухвалено провести заочний розгляд справи за наявними у ній доказами, що відповідає положенням ч.4 ст. 223 ЦПК України. За таких обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність позивача і відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання в тому, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав. Однією із загальних засад цивільного законодавства, зокрема, є свобода договору, що стверджується п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України, а в ч.1 ст. 626 ЦК України зазначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 17.09.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» як кредитором та відповідачем [PERSON] як позичальником, шляхом підписання відповідачем анкети-заяви укладено Договір про надання банківських послуг, який складається з Заяви позичальника, Памятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та [PERSON] (а.с.7-32). За зазначеним договором відповідач отримала платіжну картку з кредитним лімітом в розмірі 300 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг», Відповідач при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою пряму та безумовну згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою [PERSON]. [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами [PERSON]», які викладені на банківському сайті з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Умовами та правилами надання банківських послуг». Відповідач на підставі п. 2.1.1.5.5 «Умов та правил надання банківських послуг» зобов'язався погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Згідно ст. 599 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вимог договору та закону. Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч.1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, однак, згідно розрахунку суми боргу, заборгованість відповідача по договору станом на 31.12.2017 року становить 76 717,20 грн. та складається з наступного: - 7 586,27 грн. - заборгованість за кредитом; - 65 001,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина), - 3 629,39 грн. штраф (процентна складова). Отримання відповідачем [PERSON] грошових коштів підтверджується розрахунком заборгованості станом на 31.12.2017 року (а.с.5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В ході розгляду справи судом встановлено, що відповідач отримав на підставі укладеного договору кредитні кошти зі сплатою відсотків за користування, але взяті на себе зобовязання належним чином не виконав, чим істотно порушив умови укладеного договору. Зазначені обставини переконують суд в наявності підстав для стягнення з відповідача заборгованості на користь позивача в наступному розмірі: - 7 586,27 грн. - заборгованість за кредитом; - 65 001,54 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штраф, відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг в розмірі 3 629,39 грн. штраф (процентна складова). На переконання суду позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача фіксованої частини штрафу в розмірі 500 грн. не підлягають до задоволення з огляду на наступне. Відповідно до частини другої статті 549 ЦК України, штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання, а тому не може визначатися у твердій грошовій сумі, на що неодноразово звертав увагу Апеляційний суд Вінницької області, зокрема але не обмежуючись, в рішенні від 21.09.2017 року по справі № 134/411/17. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при поданні позову до суду пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позов задовольняється на суму 76217,20 грн., (99,35%), з відповідача на позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1750, 55 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial