Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

12.12.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на будівлю та визнання договору купівлі-продажу дійсним. В позовній заяві позивач вказала, що вона у грудні 2012 року купила житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] Вказаний будинок належав на праві особистої власності по 1/2 частині будинку та надвірних будівель відповідачу [PERSON] та померлому [PERSON]. Вона сплатила за вказаний будинок обумовлену суму грошей, а саме 22 000 гривень, про що свідчать розписки. Укладений договір купівлі-продажу вказаного житлового будинку вони домовилися оформити після оновлення ними технічної документації на вказаний житловий будинок. [INFO] року [PERSON] помер, а договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. На даний час нотаріус відмовляється засвідчити договір купівлі-продажу у зв'язку зі смертю [PERSON]. Позивач вважає, що куплений нею житловий будинок являється її власністю, оскільки вона сплатила всі гроші, а відповідачі передали оспорюваний житловий будинок в її користування. Відповідачі по справі, які являються спадкоємцями після смерті [PERSON] не заперечують проти оформлення права власності на вказаний житловий будинок за нею. Позивач вважає, що оскільки, умови договору виконані і між ними досягнуто усіх істотних умов договору, але у зв'язку із смертю [PERSON] вказаний договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений, то відповідно ст. 220 ч.2 ЦК України суд може визнати такий договір дійсним та визнати за позивачем право власності на вказаний житловий будинок. Тому, позивач [PERSON] просить суд визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 15.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] - дійсним. А також, визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд задовольнити її позовні вимоги, а саме: визнати договір купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладений 15.12.2012 року між нею, [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] - дійсним. А також, визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі по справі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, але подали до суду заяви ( а.с.а.с. 58,60,61,65 ) - згідно яких позовні вимоги [PERSON] визнають, не заперечують проти визнання договору купівлі-продажу житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], укладеного 15.12.2012 року між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] - дійсним. А також, не заперечують проти визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], оскільки позивач [PERSON] дійсно купила у [PERSON] та померлого [PERSON] вказаний житловий будинок, але за життя [PERSON] сторони не встигли нотаріально посвідчити вказаний договір купівлі-продажу. Судовий розгляд по даній справі відповідачі просили суд провести у їхню відсутність, що судом приймається до уваги та вважається за можливе. Вивчивши матеріали даної справи, приймаючи до уваги пояснення позивача, заяви відповідачів суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню з наступних підстав: Житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить на праві особистої власності [PERSON] та [PERSON], на підставі свідоцтв про право власності на спадщину по заповіту від 10.11.2012 року, реєстр № 1398 на [PERSON], і на підставі свідоцтва про право власності по закону за реєстром № 1399 на [PERSON] в розмірі по 1/2 частини будинку та надвірних будівель, які зареєстровані в Каховському бюро технічної інвентаризації 10.11.1992 року ( а.с.а.с. 8, 16,17). Згідно договору купівлі-продажу від 15.12.2012 року ( а.с.23) - [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купила житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] Вказаний договір підлягає нотаріальному посвідченню після виготовлення технічної документації на вказаний житловий будинок. Як вбачається із наданих розписок від 17.01.2013 року та 15.12.2012 року ( а.с.а.с. 21,22) - позивач [PERSON] купила будинок із усіма господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] за 22 000 гривень. Згідно розписки ( а.с. 73) - [PERSON] та [PERSON] отримали від [PERSON] за житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] гроші в сумі 22 000 гривень, а [PERSON] отримала у своє фактичне володіння вказаний житловий будинок. Відповідно до свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 27.02.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Верхньорогачицького районного управління юстиції у Херсонській області ( а.с. 15 ) - [PERSON] помер [INFO] року, актовий запис № 23. 31.10.2013 року на оспорюваний садибний ( індивідуальний) житловий будинок, виготовлено новий технічний паспорт на ім'я [PERSON] ( а.с.а.с.3-7). Згідно спадкової справи № 53-2013 на майно померлого [PERSON] ( а.с.а.с.74-82 ), із заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] до нотаріальної контори звернулися дві доньки померлого - [PERSON] ( а.с. 77) та [PERSON] ( а.с.79). Крім заявниць, спадкоємцями за законом у відповідності до вимог ст. 1261 ЦК України являються мати спадкодавця - [PERSON] та його дружина [PERSON]. Відповідно заповіту від 29.12.2006 року ( а.с. 82) - [PERSON] заповів [PERSON] земельну ділянку, а відповідно заяви про прийняття спадщини ( а.с. 81 ) - [PERSON] прийняла спадщину за заповітом після смерті [PERSON], а саме земельну ділянку, розташовану у Верхньорогачицькому районі Херсонської області. Отже, з вищевказаного вбачається, що спадкоємцями померлого [PERSON] на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] являються [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом щодо земельної ділянки спадкодавця і щодо іншого рухомого чи нерухомого майна [PERSON] спадкових прав [PERSON] не має. Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона передає, або зобов'язується передати майно у власність другій стороні, а покупець приймає, або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Статтею 657 ЦК України передбачено, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Згідно вимог ст. 220 ч.1 ЦК України - у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. В свою чергу, відповідно до ч.2 ст. 220 ЦК України, суд може визнати договір дійсним, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору. Оскільки, в судовому засіданні було встановлено, що сторони договору купівлі-продажу, укладеного 15.12.2012 року в письмовій формі, а саме [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони домовилися, щодо усіх істотних умов договору, позивач сплатила всю обумовлену суму грошей, а саме 22000 гривень, а відповідачі передали у її фактичне володіння оспорюваний житловий будинок, отже відбулося часткове виконання договору, а нотаріальне посвідчення вказаного договору не відбулося через смерть [PERSON], тому суд вважає, що існують всі підстави для визнання такого договору купівлі-продажу - дійсним. Крім того, виходячи зі змісту ст. 334 ЦК України, право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Оскільки, існують всі підстави для визнання договору купівлі-продажу дійсний, тому суд має право визнати за позивачем і право власності на куплений будинок.

Outcome: approved