Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-06 00:00:00

11.12.2019 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - Районна адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району, Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради в особі відділу реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради, про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання дитини, в якому просила: -надати дозвіл на зняття з реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] , без згоди батька, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] ; -надати дозвіл на реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , за адресою: [ADDRESS] разом з матір ю, [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] , без згоди батька [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2018 [PERSON] визнаний батьком її доньки - [PERSON] , [INFO] , яка з народження мешкає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач не приділяє вихованню, розвитку та спілкуванню із дитиною свого часу, матеріальної допомоги ніколи не надає. На момент звернення до суду місце знаходження відповідача позивачу не відоме. В травні 2019 року позивач придбала квартиру, яка розташована в [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі - продажу, зареєстрованим в реєстрі 30.05.2019 за № 2357 та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 168712741. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи з 29.06.2007 позивач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Дитина з дня народження зареєстрована за цією ж адресою. 06.11.2019 позивач звернулась до Відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою про зняття з реєстрації місця проживання і реєстрацію місця проживання доньки [PERSON] . У проведенні зняття з реєстрації місця проживання і реєстрації місця проживання доньки позивачу було відмовлено, обґрунтовуючи тим, що нею не подано згоди батька дитини, що передбачено п. 18 і п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 № 207. Ухвалою суду від 27.12.2019 відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання, встановлено відповідачу і третім особам, для подання до суду відзиву на позов та пояснення, з документальним обґрунтуванням. 14.02.2020 до суду від представника районної адміністрація Запорізької міської ради по Вознесенівському району надійшов відзив. У відзиві зазначено, що на теперішній час батько малолітньої дитини позивачки долею доньки не цікавиться, тим самим усунувшись від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, місце його перебування не відомо, що унеможливлює отримання позивачем письмової згоди батька на реєстрацію дитини за місцем проживання матері. Будь-яких обставин, які б свідчили про наявність спору між батьком та матір`ю дитини, щодо визначення її місця проживання не зазначено. Вважає, що прийняття рішення про надання дозволу на зняття з реєстрації місця проживання та реєстрацію місця проживання [PERSON] , [INFO] не призведе до порушення та звуження охоронюваних законом прав та інтересів дитини. Ухвалою суду від 17.02.2020 закрито підготовче провадження по справі, справа призначена до судового розгляду. У судове засідання позивач не з`явилась, звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився. Виклик відповідача у справі здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник третьої особи - Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району до судового засідання не прибув, у відзиві на позов звернувся з проханням розглядати справу у їх відсутність та ухвалити рішення в інтересах дитини. Представник третьої особи - Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради до судового засідання не прибув, у заяві від 13.01.2020 звернувся з проханням розглядати справу за їх відсутності. Проти позову представник Департаменту не заперечує. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, з`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] [INFO] , ІПН [NUMBER] , з 29.06.2007 зареєстрована за адресою [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 01.10.2013 № 04-26/5-9186. З 05.06.2018 за вказаною адресою зареєстрована і [PERSON] [INFO] (дочка), що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 05.06.2018 № 04-18/5-423. Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2018 у справі № 335/9687/18, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа - Вознесенівський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства - задоволено. Визнано [PERSON] , [INFO] , громадянина республіки Туніс , батьком [PERSON] , [INFO] . Визначено повне ім`я та прізвище [PERSON] , [INFO] , як « [PERSON] ». З судового рішення випливає, що [PERSON] , громадянин республіки Туніс . У зв`язку з тим, що на час народження дитини, відповідачка не перебувала у шлюбі, місцезнаходження батька дитини [PERSON] їй було невідоме, тому відомості про батька у свідоцтві про народження дитини записані зі слів матері. Згідно свідоцтва про народження, яка народилася [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] , видане 12.08.2014 Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 509), в графі «батько» записано « [PERSON] ». Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 24.10.2018 року у справі № 335/9687/18 набрало законної сили 26.11.2018 року. Отже, сторони - [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] (ІПН [NUMBER] ), що підтверджується повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 20.12.2018 . 30.05.2019 позивач придбала у власність квартиру [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири, зареєстрованим в реєстрі 30.05.2019 за № 2357 та посвідченим приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Запорізької області Якіб`юк Ю.А. та у Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 168712741 від 30.05.2019. 06.11.2019 позивач звернулась до Начальника відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Руденко С.І. із заявою про зняття з реєстрації місця проживання № 2878-5/04-20 від 06.11.2019. У заяві позивач просила зняти з реєстрації місце проживання [ADDRESS] її малолітню дитину [PERSON] [INFO] . У графі вибуття за адресою: [ADDRESS] . У знятті з реєстрації місця проживання відмовлено на підставі ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 № 207. 06.11.2019 позивач звернулась до Начальника відділу реєстрації фізичних осіб по Вознесенівському району управління державної реєстрації фізичних осіб департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Руденко С.І. із заявою про реєстрацію місця проживання малолітньої дитини № 700-5/04-18 від 06.11.2019 . У заяві позивач просила зареєструвати місце проживання [ADDRESS] малолітньої дитини [PERSON] [INFO] . У графі адреса реєстрації місця проживання на дату звернення (попереднє місце реєстрації): [ADDRESS] . У реєстрації місця проживання відмовлено на підставі ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою КМУ від 02.03.2016 № 207. Підставою для звернення до суду з зазначеним позовом стала відсутність інформації щодо місця перебування батька дитини [PERSON] , а отже відсутність дозволу на зняття малолітньої дитини з місця реєстрації для подальшої її реєстрації за новим місцем проживання. Відповідно до ч. 1 ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ст. 154 СК України батьки мають право на самозахист своєї дитини, повнолітніх дочки та сина. Батьки мають право звертатися до суду, органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій за захистом прав та інтересів дитини, а також непрацездатних сина, дочки як їх законні представники без спеціальних на те повноважень. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (ст. 155 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає, (ч.ч. 1, 4 ст. 29 ЦК України). За вимогами ст.ст. 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено обов`язок протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання і зняття з місця реєстрації особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Підпунктом 6 п. 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016, відповідно до якої у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами місце проживання дитини, яка не досягла 14 років, реєструється разом з одним із батьків за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Пунктом 26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 передбачено, що у разі реєстрації місця проживання батьків за різними адресами зняття з реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним із батьків здійснюється за письмовою згодою другого з батьків у присутності особи, яка приймає заяву, або на підставі засвідченої в установленому порядку письмової згоди другого з батьків (крім випадків, коли місце проживання дитини визначено відповідним рішенням суду або рішенням органу опіки та піклування). Згідно положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована Україною 27.02.1991, дата набуття чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що Конвенція покликана гарантувати не теоретичні чи ілюзорні права, а права практичні та ефективні (справа «Вайт і Кеннеді проти Німеччини» (пункт 67), «Принц Ліхтенштейну Ганс-Адам ІІ проти Німеччини» (пункт 45). Згідно зі ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Закон України «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, і з метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст.18 Закону України «Про охорону дитинства», діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем. За статтею 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Отже, суд вважає, у випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, які стосуються інтересів дитини, з урахуванням положень ст. 3 Конвенції про права дитини, пріоритети повинні надаватися якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Враховуючи викладене, встановлені обставини справи, а також те, що невизначеність реєстрації місця проживання малолітньої [PERSON] [INFO] за фактичним місцем проживання зі своєю матір`ю суперечить її інтересам та суттєво обмежує реалізацію її прав, гарантованих Конституцією та законами України, зокрема права на свободу пересування та вільний вибір місця проживання, права на освіту, охорону здоров`я та соціальний захист та виходячи з пріоритету інтересів дитини, їх найкращого забезпечення, суд вважає, що позовні вимоги про надання дозволу на зняття з реєстрації та реєстрацію місця проживання дитини без згоди батька є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved