Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-04 00:00:00

10.07.2020 [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. Позов мотивував тим, що [PERSON] передав під розписку у позику [PERSON] грошові кошти на умовах строковості та зворотності загальною сумою 4 000 євро, а він в свою чергу, зобов`язався повернути ці кошти до 10.11.2016. Станом на день звернення до суду із відповідним позовом, відповідач свої зобов`язання не виконав. А тому, позивач просив суд стягнути з відповідача в свою користь суму боргу за договором позики у розмірі 5\~398,91 євро (що еквівалентно відповідно до курсу НБУ станом на 10.07.2020 164\~854,47 грн.), 3 відсотки річних у розмірі 359,67 євро (що еквівалентно відповідно до курсу НБУ станом на 10.07.2020 10\~982,85 грн.) та судові витрати. Ухвалою суду від 05.10.2020 відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідач [PERSON] в судові засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України та відповідно до вимог Гаазької Конвенції про вручення за кордоном судових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року. Заяви про розгляд справи за його відсутності, а також відзив на пред'явлений позов відповідач не подавав. \~ \~ \~ \~Представник позивача [PERSON] попередньо подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності за наявними матеріалами, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За погодженням представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] 10.11.2015 отримав грошові кошти у розмірі 4\~000 євро в позику на умовах строковості та зворотності від [PERSON] під 1% на місяць строком до 10.11.2016 про що склав відповідну розписку 12.07.2017, оригінал якої надано представником позивача та приєднано до матеріалів справи (а.с.4). Позивач стверджує, що заборгованість [PERSON] стан на день звернення до суду з відповідним позовом не погашена, останній ухиляється від повернення позики та будь-якого спілкування з приводу вирішення спору. Відповідно до ч.2 ст.5 ЦПК України у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Статтями11, 509 ЦК України установлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають в тому числі і з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч.2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Оскільки розписка підписана особисто відповідачем, суд дійшов висновку, що в даному випадку є дотриманою письмова форма договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 ст.626 ЦК України установлено, що Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. законом або не випливає із суті договору. Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Як вбачається з матеріалів справи, на час звернення до суду відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання, грошові кошти в сумі 4\~000 євро не повернув. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане в гривнях. Позивач при зверненні з позовом до суду розрахував суму отриманих за розпискою коштів відповідно до курсу Національного банку України станом на 10.07.2020, де курс іноземної валюти по відношенню до гривні становив: 1 долар США=30,5359 грн. Таким чином, розмір отриманих відповідачем коштів в національній валюті становить 122\~143,60 грн. Відтак, суд дійшов обґрунтованого висновку про необхідність стягнення із відповідача [PERSON] переданих йому [PERSON] грошових коштів в розмірі 4\~000 євро, що становить 122\~143,60 грн. Такий спосіб\~захисту порушеного\~права позивача\~відповідає позовній\~вимозі та не суперечить закону. Що стосується вимоги про стягнення трьох процентів річних, то вони підлягають до задоволення, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що боржником прострочено виконання грошового зобов`язання, то на ньому лежить обов`язок сплатити 3% річних, що згідно з поданим розрахунком становить 359,67 євро, що еквівалентно 10\~982,85 грн. Окрім того, згідно розрахунку позивача, 1% в місяць від суми позики становить 1\~398,71 євро, що еквівалентно 42\~710,87 грн. Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід на користь позивача стягнути з відповідача 5\~398,91 євро заборгованості за розпискою, що еквівалентно 164\~854,47 грн., та 3% річних у розмірі 359,67 євро, що еквівалентно 10\~982,85 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України Згідно квитанції №12384Е1А29 від 10.07.2021, позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено 1\~758,40 грн. судового збору (а.с.1), відтак стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у вказаному розмірі.

Outcome: approved