Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

10 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON], третя особа служба у справах дітей Хотинської РДА Чернівецької області про стягнення аліментів та позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову позивач [PERSON] посилається на те, що 10 липня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції у Чернівецької області між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, який 16.02.2016 року було розірвано рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області. Під час шлюбу [INFO] року у них народилась донька [PERSON], яка проживає біля неї та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що з відповідачем вона припинила спільне проживання і допомоги на утримання дитини від нього взагалі не отримує, хоча відповідач працездатний і спроможний надавати таку допомогу. Місце роботи відповідача на даний час її невідоме, він має нерегулярний, мінливий дохід. Також зазначає, що відповідач [PERSON] з часу їхнього розлучення ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню доньки, що виражається в тому, що більше року відповідач не зустрічався з дитиною, не дзвонить та не запитує про її здоров'я, розвиток, достаток та ін. Позивач [PERSON] в судове не заявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи - служби у справах дітей Хотинської РДА Варвус О.П. в судове засідання не з'явилась, але надала суду заяву в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, матеріальне становище сторін у справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно положень ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] Із довідки № 1492 від 06.04.2017 року, виданої виконкомом Хотинської міської ради вбачається те, що [PERSON], [INFO] проживає та знаходиться на утриманні своєї матері [PERSON]. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] до звернення з даною позовною заявою до суду матеріальної допомоги дитині добровільно не надавав. Жодних доказів про неспроможність сплачувати аліменти суду також не надано. Як встановлено судом відповідач є працездатним, а отже може і повинен надавати матеріальну допомогу своїй дитині, однак добровільно її не надає. Згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 17.02.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В акті обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] від 06.09.2016 року зазначено, що [PERSON] проживає в [ADDRESS] з донькою у будинку матері, з чоловіком не проживає, аліментів не отримує, спільного господарства не ведуть. Чоловік [PERSON] на даний час знаходиться за кордоном. Відповідно до акта обстеження матеріально-побутових умов від 12.09.2016 року [PERSON] проживає зі своєю донькою. Зі своїм чоловіком [PERSON] шлюб розірвала у лютому 2016 року, який протягом 9-ти місяців перебуває за кордоном, не цікавиться життям своєї доньки, не приймає участі у її вихованні і ніякої матеріальної підтримки її не надає. Згідно довідок Хотинської ЦРЛ від 26.08.2016 року [PERSON] на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває. Згідно довідки Управління інформаційного забезпечення МВС України серія ЧРЕ № 0144928 року, [PERSON] станом на 23.08.2016 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває. Відповідно до висновку Хотинської РДА про позбавлення батьківських прав № 9-498-02-25 від 28.09.2016 року, вбачається, що Хотинська РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] по відношенню до його доньки [PERSON], [INFO]. Згідно письмових пояснень [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вбачається, що вони проживають по сусідству з [PERSON], зазначають, що [PERSON] не виконує батьківських обов'язків, не виявляє до доньки батьківського піклування, не цікавиться здоров'ям та розвитком дитини та не надає жодної матеріальної допомоги на її утримання. Згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Хотинської міської за № 02-20-653, вбачається, що [PERSON] проживає в [ADDRESS], скарги на її адресу до міської ради не надходили, характеризується позитивно. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. На підставі викладеного судом встановлено, що відповідач не приймає участі у вихованні дитини, матеріально її не утримує, не піклується про неї, не цікавиться її фізичним та духовним розвитком, в зв'язку з чим, виходячи з інтересів дитини, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до п.п.15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких встановлених обставин винної поведінки відповідача та свідомого нехтування ним своїх батьківських обов'язків, враховуючи права і інтереси дитини, суд дійшов висновку про злісне ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків та необхідність позбавлення його батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини. В той же час відповідно до ч.2 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно роз'яснень наданих в п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір у розмірі 640 гривень 00 копійок та судовий збір в дохід держави у розмірі 640 гривень 00 копійок. На підставі викладеного і

Outcome: partial