Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-25 00:00:00

10.10.2018 року в провадження Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя з Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, за підсудністю. В обґрунтування позову позивач зазначила, що з 15.04.2006 року по 23.05.2011 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 23.05.2011 року шлюб розірвано. Рішенням суду від 05.08.2011 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина, у розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 05.07.2011 року і до повноліття дитини. Позивач посилаючись на те, що з лютого 2016 року відповідач проводив часткову сплату нарахованих аліментів, заборгованість по яким станом на 31.07.2018 року складає 32\~458,53 грн., а пеня за період з лютого 2016 року по 31.07.2018 року становить 188\~959,01 грн., при цьому посилаючись на вимоги ст. 194 СК України, просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 32\~458, 53 грн., а також пеню за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2016 по 31.07.2018 року у розмірі 32\~458,53 грн. 09.11.2018 року позивач уточнила позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь заборгованість по виплаті аліментів у розмірі 52\~429,29 грн., а також пеню за прострочення сплати аліментів за період з лютого 2016 по 31.07.2018 року у розмірі 52\~429,29 грн., стягнути з відповідача судові витрати відповідно до розміру понесених під час розгляду справи. Ухвалою суду від 12.10.2018 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та відкрито провадження у справі. Розгляд справи визначено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до письмових заперечень відповідача викладених у його відзиві на позовну заяву, позивач позовні вимоги визнає частково, так зазначає, що дійсно має заборгованість зі сплати аліментів на утримання спільного сина, яка виникла через фінансові труднощі, яку він почав виплачувати до звернення позивача до суду, наявність боргу зі сплати аліментів не заперечує, і не дивлячись на необхідність утримання ще двох дітей, сплачує. Посилаючись на те, що позивачкою наданий розрахунок заборгованості, в який внесені недостовірні відомості, просить відмовити у задоволенні позову в цій частині. У відповідь на відзив, позивач зазначила, що разом з уточненою позовною заявою нею наданий розрахунок заборгованості, який повністю відповідає розрахунку наданому відповідачем. Позивач та її представник в судове засідання не зявилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання, не зявився, подав заяву про відкладення розгляду справи, оскільки перебуває в зоні проведення операції обєднаних сил, при цьому надає довідку з якої вбачається, що відповідач дійсно з 07.02.2019 року перебуває в зоні проведення операції обєднаних сил, при цьому зазначена довідка не містить даних закінчення перебування відповідача в зоні ООС. У звязку з чим, суд визнає неявку відповідача в судове засідання неповажною, та вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню у зв'язку з наступним. З матеріалів справи вбачається, що з 15.04.2006 року по 23.05.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі за час перебування в якому у них народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 10). Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.05.2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 11). Рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.08.2011 року, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, задоволені. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1\\4 частини всіх видів його заробітку, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду з 05.07.2011 року і до повноліття дитини. Відповідно до\~ ст. 196 СК України\~ у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобовязана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Наявність заборгованості по аліментам відповідачем не спростовується. Як вбачається із постанови [PERSON] Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз'яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов'язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов'язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов'язання боржником. Після порушення боржником свого обов'язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов'язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом\~статті 196 СК України\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Відповідно до довідки-розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, наданої Комунарським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів станом на 31.07.2018 року за період з лютого 2016 року по 31.07.2018 року, становить 52429,29 грн. Учасники справи не оспорювали визначений державним виконавцем розрахунок заборгованості. Заперечуючи проти позову, відповідач [PERSON] посилався на те, що розрахунок заборгованості по аліментам, наданий позивачем, розрахований не вірно та не відповідає розрахунку заборгованості здійсненим державним виконавцем станом на 31.07.2018 року, відповідно до офіціальних даних, копію якого надає. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, сторонами надана копія розрахунку заборгованості по аліментам державного виконавця, які обидві станом на 31.07.2018 року містять заборгованість відповідача у розмірі 52429,29 грн., тому суд приймає зазначений розрахунок у якості доказу по справі. Враховуючи вимоги ст. 194 СК України, згідно до яких розмір пені не може бути більше 100 % заборгованості, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 52429,29 грн. Позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості по сплаті аліментів на утримання сина, задоволенню не підлягають, на підставі наступного. Згідно\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження»\~спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом. В порядку\~ст. 195 СК України\~ розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом. Відповідно до ч. 3 ст. 194 СК України заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до\~статті 187\~цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Враховуючи, що між сторонами спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів відсутній, а також те, що всі питання щодо сплати аліментів за судовим рішенням віршуються державним виконавцем при виконанні судового рішення, тому задоволення позовної вимоги про стягнення боргу по аліментам фактично призведене до подвійного стягнення однієї і тієї ж суми, на підставі викладеного позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що складає 704,80 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судові витрати відповідно до розміру понесених під час розгляду справи, які складаються з поштових витрат у розмірі 100 грн. Відповідно п. 4 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати: повязані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно до ч. 1,2 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в звязку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Приймаючи до уваги, що позивач в порушення ст. 134 ЦПК України не надав доказів, які б підтверджували судові витрати у розмірі 100 грн., тому в цій частині слід відмовити.

Outcome: partial