Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

11 грудня 2020 року представник позивача звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із вказаним позовом. З урахуванням уточнених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 02.12.2019 о 14:35 год. в м. Дніпро біля з`їзду з Самарського мосту по вул. Красноармійській у напрямку руху вул. Томської, відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mazda Premacy», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Дорожньо-транспортна пригода сталася при наступних обставинах: 02.12.2019 о 14:35 год. [PERSON] керував належним йому автомобілем «Mazda Premacy», реєстраційний номер [NUMBER] , і рухався по вулиці Красногірська (Красноармійська) м. Дніпро в напрямку вулиці Томська. В цей час з місця паркування в напрямку вулиць Красногірської та Томської м. Дніпро рухався автомобіль «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який не вступив дорогу рухомому по ній автомобілю «Mazda Premacy», реєстраційний номер [NUMBER] , чим порушив вимоги п.10.2 ПДР України. Даний факт підтверджується висновком експертного дослідження №19/104-9/2д/41/42 від 21.07.2020, час, що минув з моменту виїзду автомобіля «Volkswagen Golf» на перетинання проїзних частин Самарського мосту та вул. Томської з прилеглої території до моменту зіткнення, становить 1,92±0,04с. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mazda Premacy» [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР. В умовах місця події, водій автомобіля «Mazda Premacy» [PERSON] не мав технічної можливості запобігти ДТП своєчасним застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення. При завданому механізмові події, в діях водія автомобіля «Mazda Premacy» [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР, які з технічної точки зору могли б знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля «Volkswagen Golf» [PERSON] визначалась виконанням ним вимог п.10.2 ПДР і для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили б йому виконати зазначені вимоги. При завданому механізмі події, дії водія «Volkswagen Golf» [PERSON] не відповідали вимогам п.10.2 ПДР, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП. В результаті зіткнення вказаних транспортних засобі, належному [PERSON] на праві власності автомобілю «Mazda Premacy», реєстраційний номер [NUMBER] , були спричинені технічні пошкодження. Згідно висновку експертного дослідження авто товарознавця №7101 від 030.1.2020, вартість матеріальної шкоди склала 87490,02 грн. Згідно висновку судової авто технічної експертизи №19/104-9/2д/41/42 від 21.07.2020, у даній дорожній обстановці водій автомобіля «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.10.2 ПДР України. Просив суд визнати винним [PERSON] у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 02 грудня 2019 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заподіяну джерелом підвищеної небезпеки шкоду у розмірі 87490,02 грн., витрати на професійну правничу допомогу - 12000,00 грн., судові витрати за проведене експертне дослідження - 1125,60 грн. та судовий збір - 874,90 грн. 14 грудня 2020 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська провадження по справі було відкрито та призначено справу до розгляду в підготовчому засіданні в порядку загального позовного провадження (а.с.72, 73). 05 квітня 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому він просить розглянути відзив на позовну заяву та відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, також судові витрати покласти на позивача. 12 квітня 2021 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив в якій він позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. 05 травня 2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшли заперечення відповідно до яких зазначає, що відповідач не визнає позовні вимоги та просить відмовити у їх задоволенні у повному обсязі та судові витрати покласти на позивача. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовну заяву підтримали та просили її задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні заперечували проти позову та просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.12.2019 о 14:35 год. в м. Дніпрі біля з`їзду з Самарського мосту по вул. Томській біля ЕО4974 сталося ДТП між автомобілем Mazda Premacy, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався по вул. Красногірській в напрямку вул. Томської, та автомобілем Volkswagen Golf, державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався у зустрічному напрямку. В ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальним збитками. За фактом ДТП на водія [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №193728 від 02.12.2019 за ст.124 КУпАП (а.с.21). Постановою Самарського районного суду від 09.07.2020, провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно [PERSON] закрито за спливом строком притягнення до адміністративної відповідальності (а.с.28, 29). Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ №7191 від 03.01.2020, вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Mazda Premacy, державний реєстраційний номер [NUMBER] , ідентифікаційний номер (VIN) [NUMBER] , пошкодженого внаслідок від ДТП, становить: 87490,02 грн. (а.с.30-49). Згідно висновку експертного дослідження Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру №19/104-9/2д/41/42 від 21.07.2020, час, що минув з моменту виїзду автомобіля «Volkswagen Golf» на перетинання проїзних частин Самарського мосту та вул. Томської з прилеглої території до моменту зіткнення, становить 1,92±0,04с. В даній дорожній обстановці водій автомобіля «Mazda Premacy» [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог п.12.3 ПДР. В умовах місця події, водій автомобіля «Mazda Premacy» [PERSON] не мав технічної можливості запобігти ДТП своєчасним застосування екстреного гальмування із зупинкою автомобіля до місця зіткнення. При завданому механізмові події, в діях водія автомобіля «Mazda Premacy» [PERSON] не вбачається невідповідностей вимогам п.12.3 ПДР, які з технічної точки зору могли б знаходиться у причинному зв`язку з настанням даної ДТП. Технічна можливість запобігти ДТП для водія автомобіля «Volkswagen Golf» [PERSON] визначалась виконанням ним вимог п.10.2 ПДР і для нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, які б не дозволили б йому виконати зазначені вимоги. При завданому механізмі події, дії водія «Volkswagen Golf» [PERSON] не відповідали вимогам п.10.2 ПДР, що з технічної точки зору перебуває у причинному зв`язку з настанням ДТП (а.с.50-61). 25.09.2020 [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «АРКС» із заявою-вимогою в якій просив відкошувати йому шкоду заподіяну транспортним засобом «Volkswagen Golf», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] у розмірі 87490,02 грн. (а.с.63-66). АТ «СК «АРКС» листом №8784/12ЦВ від 04.11.2020, відмовила [PERSON] у виплаті страхового відшкодування через відсутність правових підстав для визнання заявленого випадку страховим (а.с.67-69). Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд виходить з наступних висновків. Відповідно до ст.1166, ст.1188 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Таким чином, згідно аналізу чинних положень законодавства, цивільно-правова відповідальність виникає лише за наявності вини особи. В матеріалах справи наявна копія постанови Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 09.07.2020, відповідно до якої провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст.124 КУпАП відносно позивача закрито за спливом строку притягнення до адміністративної відповідальності, що не є реабілітуючою обставиною, тобто такою, що спростовує факт наявності вини особи. Таким чином, зазначена постанова не може бути доказом підтвердження вини відповідача [PERSON] , натомість інший документ компетентного органу, яким було б підтверджено наявність вини [PERSON] у пошкодженні належного позивачу [PERSON] автомобіля «Mazda Premacy», номерний знак [NUMBER] , останнім суду надано не було. Як на підставу наявності вини [PERSON] у пошкодженні належного йому автомобіля і відповідно настання його цивільно-правової відповідальності позивач посилається на висновок експертного дослідження №19/104-9/2д/41/42 від 21.07.2020 року, однак суд критично ставиться до зазначених тверджень виходячи з наступного. При дослідженні висновку експертного дослідження №19/104-9/2д/41/42 від 21.07.2020 року виявлено, що його проведено з порушенням порядку призначення та проведення. Відповідно до ч.6 ст.102 ЦПК України у висновку експерта повинно бути зазначено: коли, де, ким (ім`я, освіта, спеціальність, а також, за наявності, свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта), на якій підставі була проведене експертиза, хто був присутній при проведенні експертизи, питання, що були поставлені експертові, які матеріали експерт використав. Відповідно до ч.7 ст. 102 ЦПК України у висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність про відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків. Як вбачається з матеріалів справи та безпосередньо висновку експерта, відповідач не був запрошений на проведення експертного дослідження, чим був позбавлений права надання пояснень та можливості ставити запитання. Крім того, експерта не було попереджено про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, всупереч вимог ст.102 ЦПК України, у зв`язку з чим, суд не може прийняти, як належний доказ відповідних обставин, висновок експерта. Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з положень ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, під час судового розгляду предметом доказування є факти, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, судом досліджено кожний доказ, наявний у матеріалах цивільної справи. Так, всупереч вказаним вимогам закону позивачем не було надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, на які він посилається, як на підставу своїх вимог щодо відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Окрім того, як встановлено судом, цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] на момент вчинення ДТП була застрахована в АТ «СК «АРКС» за полісом обов`язкового страхування №АО/4671844 від 15.11.2019р. (а.с.23, 67). Порядок та умови здійснення страхового відшкодування при настанні страхових випадків за договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентується ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів». Відповідно до ст.6 Закону стразовим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майну потерпілого. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи. Відповідно до порядку встановленому ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, встановленої ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Враховуючи вищенаведене та аналізуючи матеріали справи в їх сукупності, на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши належність та допустимість доказів, відсутність таких, які підтверджують причинно-наслідковий зв`язок між діями [PERSON] та ДТП, що сталася 02.12.2019 року, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог, як недоведених. Відповідно ст.141 ЦПК України, судовий збір та інші витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed