Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

10 жовтня 2017 року, позивач [PERSON]\~ звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем з 06 серпня 2005 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Новосавицькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області,\~ актовий запис № 04. Від вказаного шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї послужила несумісність характерів\~ та різність поглядів на подальше спільне проживання. Шлюбні відносини фактично припинились з червня 2016 року. Тому просить суд, розірвати шлюб між нею та\~ [PERSON], зареєстрований Новосавицькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 04. Позивачка в судовому засіданні позов про розірвання шлюбу підтримала в повному обсязі, просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зазначивши, що шлюбні відносини між ними припинено, вона категорично налаштована на розірвання шлюбу та на примирення не згодна, оскільки відповідач систематично зловживає спиртними напоями та постійно ображає її, все це негативно впливає на неї та дітей. Крім того, просила суд після розірвання шлюбу, залишити їй шлюбне прізвище « Іванова», неповнолітні діти залишаються проживати разом з нею. Відповідач в судовому засіданні позов не визнав в повному обсязі, заперечував проти розірвання шлюбу з [PERSON] Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 06 серпня 2005 року Новосавицькою сільською радою Великомихайлівського району Одеської області, актовий запис № 04. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. На підставі ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають з червня 2016 року, позивач відновлювати подружні відносини не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини не має потреби, оскільки вважає, що їхня сім'я розпалася остаточно. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. При таких обставинах, суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка й жінки й роблять їхнє спільне життя надалі неможливим, тому що, збереження родини суперечило б інтересам сторін, адже позивач категорично налаштована на розірвання шлюбу, на примирення не згодна, а оскільки шлюб ґрунтується на вільній згоді сторін, то ніхто не вправі примусити чоловіка та жінку до шлюбу. Таким чином, з огляду на вказані обставини подальше застосування будь-яких заходів щодо примирення подружжя, як це передбачає ст.111 Сімейного кодексу України, є недоцільним та неефективним і суперечить моральним засадам суспільства. Згідно ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає надалі іменуватися прізвищем «Іванова». Спору стосовно поділу майна подружжя не має. Частина 3 ст.115 Сімейного кодексу України регламентує, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В порядку ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. на користь позивачки [PERSON]. На підставі ст.ст. 10, 11, 197 ч. 2, 209, 212, 214, 215 ЦПК України, суд

Outcome: approved