Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

12.04.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій вона просить суд винести рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.02.1990 року між сторонами. В обґрунтування вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини. Від шлюбу подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу ведення спільного господарством між сторонами припинено. Позивачка вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 21.05.2021 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 17.06.2021 року позивачка направила до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час, дату і місце розгляду справи повідомлявся шляхом надіслання судової повістки за останнім відомим місцем проживання та телефонограмою. Проте, про поважність причин неявки в судові засідання відповідач суду не повідомив, відзив на позов не надав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 17.02.1990 року Володимир-Волинським н/в ЗАГС, Волинської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів складено відповідний актовий запис №54. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 17.02.1990 року. Від шлюбу подружжя має спільного сина [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] ). Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, якщо позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи приписи статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved