Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

11 вересня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до Територіальної громади в особі виконавчого комітету Криворізької міської ради про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування за законом. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що 30 листопада 2016 року помер її брат [PERSON]. Після смерті брата залишилось спадкове майно у вигляді 11/18 частини двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м.Кривий Ріг, мікрорайон 4- Зарічний 29/71, Дніпропетровської області. Зазначає, що вона є спадкоємцем другої черги на майно померлого [PERSON], інших спадкоємців, а ні за законом, а ні за заповітом немає. Вказує, що після смерті брата вона звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено у звязку із відсутністю факту родинних відносин зі спадкодавцем. Зазначає, що оформити спадщину після смерті [PERSON] в іншому ніж у судовому порядку вона не може. Просить встановити факт родинних відносин із померлим [PERSON], визнати право власності в порядку спадкування за законом на 11/18 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м.Кривий ріг, мікрорайон 4- й Зарічний [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник третьої особи [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, не заперечувала проти задоволення позовних вимог в частині встановлення факту родинних відносин, щодо визнання права власності в порядку спадкування за законом зазначила, що встановлення факту родинних відносин із померлим [PERSON] надає позивачці право на звернення до нотаріальної контори задля отримання свідоцтва про право на спадщину, тому просила відмовити в задоволенні позову в цій частині. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що вона є сусідкою [PERSON] проживаючи близько 10 років їй було відомо, що [PERSON] є рідним братом [PERSON] Вони спілкувались між собою називаючи братом та сестрою. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою [PERSON], вона знала померлого [PERSON] та він казав, що він рідний брат [PERSON] Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, встановленими наступні обставини. 30 листопада 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КИ № 716479. (а.с.12). Згідно листа Новоодеського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області за №816/15.22/4.8 від 07.06.2017 року, в архіві відділу відсутній актовий запис про народження [PERSON], [INFO], уродженця [INFO]. Перевірку проведено по поновленим актовим записам про народження з 1944 року по теперішній час, оскільки архівні книги за 1936 рік не збереглися. (а.с.59). Згідно копії свідоцтва про народження серії ІV-УР №1787616, виданого Вознесенським рай бюро ЗАГС Миколаївської області, 18 червня 1939 року народилась [PERSON]. Батьками в свідоцтві про народження записані: [PERSON] та [PERSON]. (а.с.29). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕД №299281, [PERSON] 06 січня 1975 року уклала шлюб із [PERSON], після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище «Франчишина». (а.с.30). У відповідності до постанови державного нотаріуса Другої криворізької державної нотаріальної контори [PERSON], від 11 серпня 2017 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало померлому 30 листопада 2016 року [PERSON], у звязку з тим, що відсутній факт родинних стосунків зі спадкодавцем. (а.с.11). Відповідно до ч. 1 п.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності до розяснень викладених у п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Зібрані у справі докази у їх сукупності вказують на наявність підстав для задоволення позовної заяви [PERSON] в частині встановлення факту родинних відносин, а саме що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], який помер 30 листопада 2016 року. При цьому суд враховує, що встановлення цього факту має для позивачки юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати в подальшому її право на одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Що стосується позовних вимог [PERSON] в частині визнання права власності в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON], судом встановлено наступне. Згідно витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно за №20032675 від 28.08.2008 року, квартира розташована за адресою: м.Кривий Ріг, м-н.4-й Зарічний 29/71 Дніпропетровської області, на підставі свідоцтва про право власності №Ж-3229 від 20.10.1993, належить на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON]. (а.с.15) У відповідності до свідоцтва про право власності на житло №3229Ж від 20.10.1993 року, квартира розташована за адресою: м.Кривий Ріг, м-н. 4-й Зарічний 29/71 Дніпропетровської області, належала на праві спільної власності [PERSON] та [PERSON]. Належна [PERSON] 1/2 частина квартири перейшла у власність [PERSON] 7/18 частин квартири, згідно рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу. 1/9 частка квартири, що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, перейшла у власність [PERSON] (а.с.13). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2009 року, зареєстрованого в реєстрі за №2-6108, спадкоємцем 2/9 частки майна [PERSON] є її чоловік [PERSON] Спадкове майно на яке видано це свідоцтво складається з 1/2 частки двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 4-й Зарічний[ADDRESS].(а.с.14). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №23846302 від 14.09.2009 року, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину ВМО №105278 від 11.09.2009 року, на праві приватної спільної часткової власності належить 2/18 частки квартири розташованої за адресою: Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, мікрорайон 4-й Зарічний[ADDRESS]. (а.с.16). Відповідно до звіту з незалежної оцінки 11/18 частини квартири, розташованої за адресою: м.Кривий Ріг, м-н.4-й Зарічний 29/71, Дніпропетровської області, загальна ринкова вартість даного обєкту нерухомості станом на 06.09.2017 року складає 38000,00 грн. (а.с.20). Згідно спадкової справи №451/2017 заведеної після померлого 30 листопада 2016 року [PERSON], 17 травня 2017 року [PERSON] звернулась до Другої криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON]. Окрім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини останнього ніхто не звертався, заповіт [PERSON] [INFO] не складався. (а.с.49-62). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Порядок та умови прийняття спадщини визначено нормами ст. 1268 ЦК України. Відповідно до гл.7 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається громадянинові за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно ж ч. 1 ст. 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Як розяснено у п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, вимоги спадкоємця про визнання права власності на спадкове майно можуть бути предметом розгляду судом після завершення процедури нотаріального розгляду письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, яка завершується винесенням нотаріусом відповідної постанови про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину. Разом з тим, як встановлено судом, позивач [PERSON] отримала відмову у видачі свідоцтва про спадщину через не підтвердження факту родинних стосунків із спадкодавцем та інших перешкод у видачі такого свідоцтва нотаріусом не було встановлено. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Оскільки позивачем не доведено, що її право власності на спадкове майно оспорюється або не визнається іншою особою, враховуючи встановлення під час даного судового розгляду родинного звязку між позивачкою та спадкодавцем [PERSON], померлим 30 листопада 2016 року, тому суд приходить до висновку про передчасність заявлених позовних вимог з визнання права власності в порядку спадкування за законом на 11/18 частину двокімнатної квартири, розташованої за адресою: м.Кривий ріг, мікрорайон 4- й Зарічний [ADDRESS]. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст. ст. 392, 1268, 1298 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial