Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-09 00:00:00

11 червня 2020 року позивач звернувся до суду з вище зазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у шлюбі з [PERSON] з 07 лютого 1997 року, зареєстрованого Виконавчим комітетом Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 1. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] в позовній заяві зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося, у зв`язку з втратою почуття поваги одне до одного, постійних сварок та різними поглядами на сімейне життя. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено. Ухвалою Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 червня 2020 року дану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з`явилася. До суду подала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] » (а.с.15). Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов визнав, на розірвання шлюбу погодився (а.с. 16). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 лютого 1997 року, зареєстрованого Виконавчим комітетом Кибинської сільської ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не надав суду жодних заперечень, позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved