Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-12 00:00:00

11 серпня 2010 року позивач звернувся в суд з позовною заявою до Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області про визнання неправомірними дій щодо перерахунку пенсії за віком, посилаючись на те, що він отримує пенсію за віком, але продовжує працювати. У січні 2009 року він звернувся із заявою до відповідача про перерахунок пенсії на підставі ч.4 ст.42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За її заявою перерахунок пенсії було проведено відповідачем виходячи із показника заробітної плати в середньому на одну особу по Україні за 2007 рік. В той час як за Законом зобов`язані були взяти до уваги цей показник за рік, який передує року проведення перерахунку, тобто за 2008 рік. Свої дії відповідач пояснює роз`ясненнями, які їм надані Пенсійним Фондом України, що позивач вважає незаконним та таким, що порушує його пенсійні права та суперечить вимогам статті 42 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Просить визнати неправомірними дії Управління пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області, здійснити перерахунок пенсії з 01.01.2009 року з урахуванням страхового стажу після призначення пенсії з застосуванням показника середньої заробітної плати за 2008 рік у розмірі 1573,99 грн. Позивач у судове засідання не з`явилася, надав заяву про розгляд справи у її відсутності та підтримки позову. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи за відсутності відповідача та заперечення, згідно з якими проти позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що здійснено перерахунок пенсії, виходячи із положень розділ. 11 пп. 3 Постанови КМУ № 530 від 28 травня 2008 року, виходячи із застосування показника заробітної плати (доходу) в середньому на одну особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внести та які враховуються для обчислення пенсії, за 2007 рік. Ці положення зазначені у спільному листі Міністерства праці та соціальної політики України та пенсійного Фонду України від 11 березня 2009 року за № 20/0/18-09/039 та № 4096/02-01. Вимоги позивача про застосування такого показника за 2008 рік вважав незаконними та просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У судовому засіданні були досліджені: пенсійне посвідчення /а.с.5/, лист-відмова /а.с.9/,заперечення /а.с.16/. Суд, дослідивши доводи відповідача, матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в УПФУ в Першотравневому районі Донецької області та отримує пенсію за віком, що підтверджується пенсійним посвідчення серії [NUMBER] . З 1 січня 2004 року набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року № 1058-1У, який відповідно до його преамбули визначає принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій. Абзацом другим преамбули передбачено, що зміна умов і норма загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону. Частиною 3 статті 4 даного Закону передбачено, що умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення. Право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг визначене статтею 8 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до частини четвертої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у разі, якщо особа продовжувала працювати, провадиться перерахунок пенсії з урахуванням не менше ніж 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії здійснюється із заробітної плати (доходу), з якої була обчислена пенсія. За бажанням пенсіонера перерахунок пенсії провадиться із заробітної плати за періоди страхового стражу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати працівників в середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески та яка відповідно до цього Закону враховується для обчислення пенсії, за календарний рік,\~ що передує року перерахунку пенсії. Із змісту частини четвертої статті 42 зазначеного Закону випливає, що для перерахунку пенсій застосовується показник середньої зарплати за рік, що передує року звернення з перерахунком пенсії. Адже, якщо при перерахунку пенсії береться заробітна плата відповідно до абзацу першого частини першої статті 40, то, відповідно, має застосовуватися і той показник середньої заробітної плати, який береться при призначенні пенсії із заробітку відповідно до цієї ж частини першої статті 40, тобто за календарний рік, що передує року звернення за перерахунком пенсії. У Законі України «Про державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» вносилися зміни до законів лише на період до 31 грудня 2008 року, а постановою кабінету міністрів України від 28 травня 2008 року № 350 «Деякі питання соціального захисту окремих категорій громадян», на яку посилається відповідач, тільки підтверджується застосування при перерахунку пенсії показника середньої заробітної плати в Україні саме за календарний рік, що передує року перерахунку пенсії (розділ 11, підпункт 3). Управління Пенсійного фонду України в Першотравневому районі Донецької області на обґрунтування законності своїх дій посилається на спільний лист Міністерства праці та соціальної політики і Пенсійного фонду України від 11.03.09 року № 20/0/18-09/039, № 4096/02-01, який визначив порядок застосування статей 40 і 42 (частина 4) Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», визначаючи для працюючих пенсіонерів базу для перерахунку пенсії виходячи з показника за 2007 рік, а не рік що передував року перерахунку, як прописано у законі. Згідно ст..117 ч.І Конституції України постанови Кабінету Міністрів України є обов`язковими до виконання. Згідно ч.3 ст. 117 Конституції України Нормативно-правові акти Кабінету Міністрів України, міністерств та інших центральних органів виконавчої влади підлягають реєстрації в порядку, встановленому законом. Що стосується листа вище вказаного, яким керується відповідач, то згідно процедури видання нормативних актів Міністерств та інших відомств, відповідно Указу Президента України «Про державну реєстрацію нормативних актів Міністерств та інших органів державної виконавчої влади» від 03.10.1992 року № 493, вказані акти підлягають державної реєстрації в Міністерстві юстиції України, якщо: а) вони стосуються прав та зобов`язань, законних інтересів громадян; Вказаний лист вказаної реєстрації не проходив тому не є легітимним і не може мати правового пріоритету по відношенню до постанови Кабінету Міністрів України. Посилання відповідача на лист Міністерства праці та соціальної політики України та Пенсійного фонду України, суд вважає необґрунтованими, оскільки листом не можуть регулюватися пенсійні правовідносини і його зміст суперечить ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved