Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

11.08.2012 було зареєстровано шлюб між [PERSON] (дошлюбне прізвище «Рєзнік») та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 11.08.2012 серії І-ЖС № 113999. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.01.2013 серії І-ЖС № 216381. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 23.08.2013 по справі № 317/3034/13-ц з відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. Рішенням Запорізького районного суду Запорізької області від 20.03.2014 по справі № 317/183/14-ц шлюб між сторонами було розірвано. Довідкою Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 16.06.2015 № 0597 підтверджується те, що позивач проживає в с. Лежине разом з дитиною та матірю. Згідно з довідкою Наталівської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 16.06.2015 № 0595 дитина перебуває на утриманні позивача. Розрахунком заборгованості боржника по аліментам від 22.06.2015, складеним державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Новомиколаївського районного управління юстиції Запорізької області, підтверджується наявність у відповідача заборгованості по аліментам в розмірі 5 801,20 грн. З висновку органу опіки та піклування Новомиколаївської селищної ради Новомиколаївського району Запорізької області про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої [PERSON], [INFO], від 12.08.2015 № 01-01-19/1492 та пояснень, наданих у судовому засіданні представником служби у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області, випливає, що такий висновок було зроблено у звязку з неподанням позивачем жодних доказів на підтвердження ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили суду, що відповідач після народження дитини не виявляв до неї жодного інтересу, не займався її вихованням, жодної допомоги позивачу не надавав. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, зокрема один з батьків. Однією з підстав для позбавлення батьківських прав, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обовязками. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Частиною першою статті 61 ЦПК України встановлено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Вищенаведеними доказами в їх сукупності, в тому числі і заявою відповідача від 17 серпня 2015 року про відсутність заперечень проти позбавлення його батьківських прав, підтверджується факт свідомого ухилення відповідача від виконання батьківських обовязків щодо його дитини. Висновок органу опіки та піклування від 12.08.2015 № 01-01-19/1492 про недоцільність позбавлення відповідача батьківських прав суд відхиляє, з огляду на недостатню його обґрунтованість, у звязку з чим цей висновок не відповідає інтересам дитини. З огляду на викладене, зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, якими б спростовувались доводи позивача, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав є обґрунтованими та підлягають задоволенню. З огляду на викладене, суд визнає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 03.07.2015 № 0.0.405167876.1, якою підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved