Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

10.08.2021 [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП «Шахта №9 «Нововолинська» про стягнення моральної шкоди, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він працював на «Шахта №9 «Нововолинська» на підземних роботах. Як наслідок роботи у шкідливих умовах праці (фізичне навантаження, пил, шум, несприятливий мікроклімат) протягом 24 років він отримав такі профзахворювання: пневмоконіоз, ЛН-І-ІІ, та супутні хвороби: метаболічна кардіоміопатія, СН 0; хронічна вертеброгенна попереково-крижова радикулопатія в ст. субремісії; ПАД в/кінцівок, хронічна двобічна сенсоневральна приглухуватість ІІ ст.; гіперметропія сл.. ст. обох очей; пресбіопія; ангіопатія сітківки обох очей. 05.02.2016 було складено акт розслідування професійного захворювання, яким встановлено, що він отримав професійні захворювання внаслідок довготривалої роботи у шкідливих умовах праці, а саме пил, шум. Згідно з довідкою про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у додаткових видах допомоги від 03.08.2021 позивачу встановлено 35% втрати професійної, присвоєно третю групу інвалідності (а.с.20, 21). Вважає, що відповідач несе обов?язки щодо відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, яка полягає у важких фізичних, душевних, психічних стражданнях, завданих йому важким та тривалим лікуванням, яке триває надалі, відновлення попереднього стану не прогнозовано - тривалий час лікувався у лікарнях місцевого та обласного значення та в ДУ інституті медицини праці академії медичних наук України, переніс дороговартісне лікування. Внаслідок професійного захворювання втратив 35 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях - зокрема постійний фізичний дискомфорт, незручність у рухах та диханні, що суттєво вплинуло на життя позивача. Позивач зазначає, що у його життєвих і виробничих стосунках виникли істотні вимушені зміни - втрата звичних життєвих і виробничих стосунків, змушений постійно відвідувати лікувальні заклади, хвороби зруйнувала усі мрії та перспективи позивача щодо кар`єрного росту, та розвитку в професійному плані, негативні зміни в сімейному житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища сім?ї, зниження прибутків, і відповідно фінансових можливостей, дискомфорт та незручність у рухах та диханні, рівень доходів позивача значно знизився через неможливість продовження трудової діяльності, підробітків та ведення підсобного господарства. Зазначає, що через ушкодження здоров`я на виробництві позивачу спричинено моральну шкоду, обов`язок про відшкодуванню якої несе роботодавець, зокрема ДП «Шахта №9». Просить стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 80290 грн., виходячи з того, що розмір моральної шкоди визначається як добуток ступеню втрати працездатності (35 відсотків) на розмір прожиткового мінімуму на день подачі позову ( 2189 грн.), із розрахунку 35% х 2294 грн.= 80290 грн. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з`явилися. Представник позивача подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у їхню відсутність, позовні вимоги підтримали з підстав наведених у позові, просить їх задоволити. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. У поданному відзиві (а.с.37,38) зазначили, що підприємство знаходиться у вкрай важкому фінансовому становищі та є неплатоспроможним у зв`язку із ліквідацією підприємства, у задоволенні позову просять відмовити. Дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працював на ВП «Шахта №9 «Нововолинська» на підземних роботах, стаж роботи на таких роботах понад 24 роки. Відповідно до Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.02.2016 (а.с.18,19), позивачу встановлено професійне заххворювання: пневмоконіоз (t/s, 1/1), ЛН І ступеню. Як вбачається з пункту 16 Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.02.2016 професійне захворювання позивача виникло за обставин важкої праці в шкідливих умовах вугільних шахт протягом 24 років 4 місяців 22 дні. Міри, які приймались на шахті, зокрема: зрошення, оснащення гірничих машин засобами пилеподавлення, побілка, обмивка штреків, а також примішення працівниками засобів індивідуального захисту не дали повного захисту організму від несприятливого впливу основного фактору - пилу, що призвело до виникнення профзахворювання - пневмоконіоз (t/s, 1/1), ЛН І ст. Гірничо-видобувна техніка, більшість шахтних машин та механізмів, що використовуються на підприємстві є технічно недосконалою в частині пилевої характеристики. Згідно з 17 пунктом Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 05.02.2016, причина виникнення професійного захворювання були пил, важкість праці, вібрація, шум. Рівні пили при роботі шахтних машин та обладнання перевищують санітарно-гігєнічні норми і становлять 293,511 мг/м.куб. Висновком МСЕК від 03.08.2021 позивачу [PERSON] встановлено 35 % втрати професійної працездатності та встановлено ІІІ групу інвалідності з 01.08.2021. Вказані обставини підтверджуються копією довідок МСЕК (а.с. 20,21). Нормами Конституції України, а саме ст.ст. 21, 43, 46 передбачені права працівників на охорону їх життя і здоров`я у процесі трудової діяльності, на належні, безпечні і здорові умови праці. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, який фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Разом з тим ст. 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до вимог ст.153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Умови праці на робочому місці, безпеки технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, поєднаної з явною небезпекою для життя, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Як встановлено в суді відповідач ДП «Шахта № 9 «Нововолинська» не забезпечив безпечних умов праці [PERSON] на робочому місці. Досліджені докази дають суду підстави вважати, що неправомірними діями відповідача ДП «Шахта №9 «Нововолинська» позивачу спричинено моральну шкоду, яка виразилась у такому. [PERSON] отримав професійне захворювання, зазнав фізичного болю та страждань, які переносить і по теперішній час, втратив 35% професійної працездатності. Отже, спричинена позивачу моральна шкода у зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, підлягає відшкодуванню відповідачем ДП «Шахта №9 «Нововолинська» з вини якого вона заподіяна. Відповідно до роз`яснень пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 року № 4 розмір моральної шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних та фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Враховуючи характер моральних та фізичних страждань, їх тривалість, спосіб заподіяння і виходячи з засад справедливості та розумності, суд приходить до висновку, що в користь позивача [PERSON] слід стягнути 50000 гривень на відшкодування моральної шкоди. При визначенні розміру відшкодування моральної шкоди, суд враховує обставини справи те, що позивач отримав професійне захворювання - пневмоконіоз (t/s, 1/1), ЛН І ст. Переніс ряд медикаментозних призначень, проходив лікування у медичних установах, що підтверджується медичною документацією (а.с.9-17). Внаслідок професійного захворювання втратив 35 відсотків працездатності, отримав обмеженість у фізичних можливостях - у самообслуговуванні, незручність у диханні. Позивачу протипоказана робота в шкідливих і небезпечних умовах. Втрата здоров`я позивача, призвела до втрати нормальних життєвих зв`язків, незручностей в побуті у самообслуговуванні, незручність спілкування, і вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя. Позивач втратив перспективи щодо розвитку в професійному плані, отримав негативні зміни в житті, додаткові витрати та зниження матеріального становища - зниження прибутків та витрати на постійне медикаментозне лікування. А тому виходячи із характеру душевних страждань [PERSON] та із засад розумності і справедливості, суд вважає, що до стягнення підлягає 50000 грн. моральної шкоди. З огляду на вищенаведену мотивацію, а також беручи до уваги фінансове становище відповідача, суд частково задовольняє позовні вимоги [PERSON] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн., та на користь позивача 2000 грн понесених витрат на професійну правничу допомогу, що підтверджено документально (а.с.25-29).

Outcome: partial