Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

11.06.2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, вказав, що 14 червня 2007 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта») та [PERSON] уклали кредитний договір № 003-16046-140607 згідно якого Банк надав відповідачеві кредит в сумі 4849 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3 Договору за користування кредитом відповідач сплачує проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує плату в розмірі 1.95 % в місяць за п. 2.5 Договору. Остаточний термін повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 13 червня 2008 року. Відповідачем кредитні кошти отримані про що свідчить меморіальний ордер №20404828 від 14.06.2007 року та рахунок-фактура №М21-000906 від 14.06.2007 року. Відповідачем порушено умови кредитного договору і він має прострочену заборгованість. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргового зобов'язання в примусовому порядку. Станом на 20.03.2014 року за відповідачем рахується заборгованість по вище зазначеному кредитному договору на загальну суму 1399,45 грн., яка складається з наступних сум: заборгованість за сумою кредиту -1399,45 грн. Просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банку» 1399 грн. 45 коп. заборгованості за кредитним договором та понесені позивачем при зверненні з позовом до суду судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.23), у позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] позов не визнала, просила у задоволенні позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» відмовити в зв'язку з пропуском позивачем строку звернення до суду (а.с. 24). Суд, заслухавши пояснення відповідачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 14.06.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-16046-140607 згідно якого Банк надав відповідачеві кредит в сумі 4849 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п.2.3 Договору за користування кредитом відповідач сплачує проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує плату в розмірі 1.95 % в місяць за п. 2.5 Договору. Остаточний термін повернення кредиту та сплати процентів і комісійних по ньому не пізніше ніж 13 червня 2008 року. Відповідачем кредитні кошти отримані про що свідчить меморіальний ордер №20404828 від 14.06.2007 року та рахунок-фактура №М21-000906 від 14.06.2007 року. Відповідачем порушено умови кредитного договору і він має прострочену заборгованість станом на 20.03.2014 року в сумі 1399,45 грн.( а.с. 4-11). Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 610 та 623 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані збитки. Умови Договору відповідачем [PERSON] порушені, про що свідчить розрахунок, наданий позивачем (а.с. 4-5), згідно якого, станом на 20.03.2014р. заборгованість відповідача складає 1399,45грн. Кредит надавався на строк 12 місяців, з кінцевим терміном повернення та сплати всіх плат не пізніше ніж 13 червня 2008 року. Відповідно до ч.5 ст.261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Як вбачається з вищезгаданого розрахунку, остання оплата по рахунку була проведена відповідачкою 14.07.2008 року і після того ніяких дій, що свідчать про визнання нею свого боргу, вона не вчиняла. Відповідно до ст. 256, 257 ЦК України, загальна позовна давність - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, встановлюється тривалістю у три роки. Згідно зі ст. 266 ЦК України, зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). ПАТ «Дельта-Банк» звернулося до суду 11.06.2014 року, вже після спливу строку позовної давності. Відповідно до ст.267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Таким чином, оскільки представниками позивача ні у позовній заяві, ні під час судового розгляду не наведено обставин, що свідчили б про зупинення строку позовної давності або наявність поважних причин його пропущення, суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 1399,45 грн., яка нарахована станом на 20.03.2014 року слід відмовити в зв'язку зі спливом позовної давності. В зв'язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду, не підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: dismissed