Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

12.11.2019 року позивачі звернулися до суду з уточненим вищевказаним позовом, яким просять визнати право власності за ними на частини житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані на [ADDRESS] : - на 1 / 3 частину за [PERSON] - як за членом колгоспного двору; - на 1 / 9 частину за [PERSON] - як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , що помер [INFO] , - на 1 / 9 частину за [PERSON] як за спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] ; - на 4 / 9 частини за [PERSON] - як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , мотивуючи вимоги тим, що державний реєстратор відмовив в реєстрації та нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину - у зв`язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на це нерухоме майно. Крім того, [PERSON] просить також визнати за ним право власності на 1 / 3 частину земельної ділянки площею 1,81га, з кадастровим номером 5121487000 :01:005:0476 та з цільовим призначенням (використанням) - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - що розташована на території Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області, - як за спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] , що померла [INFO] , мотивуючи вимогу тим, що нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину з-за неправильного зазначення його частки у заповіті, яка вказана не у частках, а перерахована і вказана відразу у гектарах, проте в державному акті вказано у частках - по 1 / 3 частині кожному. У судове засідання позивачі не з`явилися, надавши суду заяву про розгляд справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в особі представника - голови Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - надіслав суду заяву про те, що сільська рада копію позовної заяви отримала, вимоги позивача визнає, просить розглянути справу без участі її представника. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини: - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS] , - на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] та позивач [PERSON] ; кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 3 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що підтверджується довідкою Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 06.06.2019р. за №1264 (а.с.20); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER] , видане 01.08.2002 року Червоноармйською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №68 ( а.с.11); - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] (серії [NUMBER] від 25.10.1954 року, а/з №8, а.с.10) його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] (серії [NUMBER] від 09.06.1966 року, а/з №8, спадк. справа а.с.5) його батьками є [PERSON] та [PERSON] ; - рішенням Болградського районного суду Одеської області від 01.04.2008р. №2-О-33/2008 встановлений факт, того що позивач [PERSON] , [INFO] , своєчасно прийняв спадщину, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] , який помер [INFO] в місті Одеса, рішення набрала законної сили 11.04.2008 року (а.с.16); - згідно довідок Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області від 06.06.2019р. за №1264, спадкодавець [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з ним на день його смерті проживали: дружина [PERSON] , син [PERSON] ; на день смерті [PERSON] разом з нею був зареєстрований та проживав син [PERSON] , 1954р.н., який, згідно матеріалів спадкової справи, від спадщини не відмовлявся (а.с.20); - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] , видане 04.04.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №51 ( а.с.12); - згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі за №53559451 (а.с.22) та заповіту від 21.09.2019 року, що зареєстрований в реєстрі за №85 (а.с.23), спадкодавець [PERSON] заповідала своє майно: позивачу [PERSON] - частину житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , а також земельну ділянку площею 0,6003га, що розташована на території Червоноармійської сільської ради; також вона заповідала синові - [PERSON] земельну ділянку, що розташована на території Червоноармійської сільської ради в розмірі 1,81га ( а.с.23); - згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку (серії ЯЛ№459409 від 12.04.2012 року, а.с.17) спадкодавцю [PERSON] належить земельна ділянка площею 1,81га, що розташована на території Червоноармійської сільської ради, кадастровим номером 5121487000:01:005:0476; - з технічного паспорту на садибний житловий будинок вбачається, що спірна нерухомість розташована на [ADDRESS] (а.с.13-15); - на усне звернення позивача до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 26.09.2013 за №02.14./600, позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті його матері [PERSON] , яка померла [INFO] , - у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спадкову нерухомість (а.с.21); - згідно відповіді приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. на ухвалу суду від 06.12.2019р. за №2845/01-16 - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , яка померла [INFO] , - заводилася, спадкоємцем її майна за заповітом є її син - позивач [PERSON] ; - згідно відповіді завідувача архівом [PERSON] на ухвалу суду від 12.12.2019р. за №4258/01-20 - спадкова справа щодо майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , - заводилася, спадкоємцем його майна за законом є його син - позивач [PERSON] , який на частину спадщини вже отримав свідоцтва про право на спадщину за законом (від 15.04.2008 року, зареєстрований в реєстрі за №3362, спад. справа а.с.10); - відповідно до заяви представника Кубейської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз`яснено щодо правовідносин, які виникли до ухвалення 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглися після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України у редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Відносини, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року №1952-IV, із змінами і доповненнями. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч.4ст.182 ЦК України). Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивач, [PERSON] будучи як член колгоспного двору власником житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресом: [ADDRESS] , та не може зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються його права як власника користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене його право потребує захисту у судовому порядку. Відповідно до ст.ст.1216,1220,1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. А, відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об`єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, а саме, - за [PERSON] - на 1 / 3 частину домоволодіння як за членом колгоспного двору, та на 1 / 9 частину - як за спадкоємцем за законом після смерті його батька, та за [PERSON] - на 1 / 9 частину домоволодіння як за спадкоємцем за законом після смерті його батька та на 4 / 9 частини домоволодіння, а також - на 1 / 3 частину земельної ділянки, як за спадкоємцем за заповітом після смерті його матері, - підтверджується вищезазначеними а також іншими доказами, що були досліджені судом, які містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved