Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

10 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова Компанія СІТІ Фінанс, Публічного акціонерного товариства Дельта Банк, в якій просить суд визнати недійсним договір відступлення права вимоги № 2238/К від 07.05.2020 року, укладеного між Акціонерним товариством Дельта Банк та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Сіті Фінанс в частині права вимагати Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Сіті Фінанс від [PERSON] виконання зобов`язання за кредитним договором № 002-03184-130108 від 13 січня 2008 року. Позовна заява мотивована тим, що право вимоги за кредитним договором № 002-03184-130108 від 13 січня 2008 року на день відступлення права вимоги у первісного кредитора не було, заборгованість за кредитним договором відсутня. Представник Публічного акціонерного товариства Дельта Банк надіслав відзив на позовну заяву, в якій просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів в обґрунтування позову, порушення своїх прав та інтересів укладенням вищезазначеного спірного договору, позивачем не доведено існування обставин, з якими законодавець пов`язує недійсність правочину. Позивач надіслав відповідь на відзив, в якому зазначив, що відповідач ПАТ Дельта Банк у відзиві не навів жодного доводу, аргументу про дійсність обсягу прав вимоги, яка відступила. При кредиті в сумі 3000 грн за договором заборгованість по тілу кредиту не може складати 10005,48 грн, отже вона нарахована незаконно, після закінчення строку кредитування у січні 2010 року, тому не може бути дійсною. Обсяг прав вимоги, що були відступлені не відповідав вимогам щодо наявності та дійсності обсягу прав, що можуть передаватися первісним кредитором новому кредитору, що є істотною умовою договору відступлення права вимоги. Учасники справи у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача просила розглянути справу за її відсутності, інші учасники справи про причину неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що між Публічним акціонерним товариством Дельта Банк (Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія Сіті Фінанс (Новий кредитор) укладено договір № 2238/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року, згідно умов якого Банк відступає новому кредитору належні банку, а новий кредитор набуває права вимоги банку до: позичальників фізичних осіб, зазначених у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки божників, за кредитними договорами тощо, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них. Згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору, надалі за текстом Основні договори, надалі за текстом Права вимоги. Витяг з додатку 1 до договору № 2238/К про відступлення прав вимоги від 07.05.2020 року містить кредитний договір № 002/03184/130108 від 13.01.2008 року, боржник [PERSON] , загальна сума заборгованості по договору, станом на 07.05.2020 року 10055,48 грн. Згідно договору № 002/03184/130108 від 13.01.2008 року, укладеного між ПАТ Дельта Банк та [PERSON] було відкрито картковий рахунок, надана платіжна картка. Частиною першою статті 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана надати суду докази на підтвердження своїх вимог або заперечень. Так, статтею 215 ЦК України визначено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно із пунктом 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відповідно до статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Положеннями статті 516 ЦК України передбачено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач посилається в позові, що належним чином виконала зобов`язання з повернення кредиту, посилаючись на суму отриманого кредиту, строк дії кредитної картки, неможливість нарахування процентів за користування кредитом після закінчення строку кредитування. Положеннями Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (частини 1,5 ст.81 ЦПК України). В частині 3 статті 12 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Тобто нормами Цивільного процесуального кодексу України передбачено обов`язок позивача довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог, шляхом подання до суду належних та допустимих доказів. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви (ч.2 ст.83 ЦПК України). Також ЦПК України передбачено можливість для позивача заявити клопотання про витребування доказів у разі неможливості самостійно надати докази відповідно до статті 84 ЦПК України. Посилання позивача на суму отриманого кредиту, строк дії кредитної картки не підтверджені належними та допустимими доказами. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Судом задоволено клопотання про витребування доказів від відповідача, ТОВ «ФК «Сіті Фінанс», судом отримані документи на виконання вказаної ухвали суду. Інших клопотань про витребування доказів заявлено не було. Надані квитанції про здійснення погашень за кредитним договором не підтверджують відсутність заборгованості за кредитом, оскільки позивачем не доведено належними та допустимими доказами суму отриманих кредитних коштів. Відповідно до ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Невчинення позивачем необхідних процесуальних дій унеможливлює встановлення обставин справи, перевірки їх доказами, в той час як суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, що визначено в частині 7 ст.81 ЦПК України. Судом встановлено, що договір відступлення права вимоги між ПАТ «Дельта Банк», як кредитором, та ТОВ Фінансова компанія Сіті Фінанс, як новим кредитором, укладено із дотриманням норм закону, позивачем з огляду на положення статей 512, 514 ЦК України для застосування такого способу захисту, як визнання спірного правочину недійсним, не доведено порушення, невизнання або оспорення цим договором суб`єктивного права, оскільки заперечення щодо розміру заборгованості можуть бути висунуті боржником до нового кредитора,у тому числі під час розгляду справи про стягнення з нього заборгованості. Таким чином, у суду відсутні законні та обґрунтовані підстави для задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed