Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

11.01.2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду із вказаним позовом, мотивуючи тим, що 25 листопада 1998 року в с. Кулажинці Гребінківського району Полтавської області померла її баба, [PERSON]. Баба позивача на час відкриття спадщини мав право на земельну частку (пай) розміром 4,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала в КСП «Перемога», с. Кулажинці, Гребінківського району, Полтавської області на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0029322. З метою реалізації свого права на спадщину позивач звернулася до [PERSON] державної нотаріальної контори, проте отримала від нотаріуса відмову через те, що належний спадкодавцю сертифікат на земельну частку (пай) зіпсований, шляхом механічного пошкодження. З огляду на викладене, позивач просить визнати за нею право на вищевказане спадкове майно. Представник позивача та представник відповідача у судове засідання не зявились, надіслали заяви, згідно яких просять розглядати справу без їх участі, представник позивача позовні вимоги підтримує, представник відповідача позов визнає. Зясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов належить задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії 1-КЕ за № 328613 встановлено, що [PERSON] померла 25 листопада 1998 року /а.с.9/. Таким чином, на усі права та обовязки, що належали їй на цей момент відкрилась спадщина. Відповідно п. п. 4 та 5 Прикінцевих і перехідних положень ЦК України цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набранння ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набранння чинності ЦК України. Згідно письмового розяснення державного нотаріуса, в.о. завідувача [PERSON] державної нотаріальної контори за вих. № 10/02-14 від 11.01.2017 р. спадкова справа на майно померлої 25 листопада 1998 року [PERSON] відкрилася за № 4/2017 /а.с. 5/ з огляду на рішення суду про надання додаткового строку для прийняття спадщини /а.с. 13-15/, заяву про прийняття спадщини подала внучка [PERSON], про інших спадкоємців не відомо. Однак, нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що сертифікат на право на земельну ділянку зіпсовано. Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 383 від 27.07.2016 року, згідно по господарської книги № 1 за 1996-2000 роки, особовий рахунок № 59, [PERSON], яка померла 25.11.1998 року була зареєстрована на території даної сільської ради за адресою: с. Кулажинці, Гребінківського району Полтавської області. Була зареєстрована одна /а.с. 19/. Згідно відповіді на запит виконавчого комітету Кулажинської сільської ради Гребінківського району Полтавської області № 384 від 27.07.2016 року /а.с. 19/ спадщина після померлої 25.11.1998 року [PERSON] відумерлою не визнавалася. Зважаючи на дату смерті спадкодавця та прийняття спадщини до спадкових відносин у даній справі підлягає застосуванню ЦК України 2004 року з наступними змінами та доповненнями. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Як вбачається із копії паспорта серії КН № 019916/а.с. 6/, копії свідоцтва про народження серії І-КЕ № 218986 /а.с. 16/, копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-КЕ № 251103 /а.с. 17/, копії свідоцтва про народження серії ІІ-КЕ № 288385 /а.с. 18/, позивач є онукою спадкодавця [PERSON], а звідси згідно ст. 1265 ЦК України спадкоємцем пятої черги за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з відповіді на запит відділу Держгеокадастру у Гребінківському районі Полтавської області за вих. № 25 від 30.01.2017 року, померла [PERSON] отримала сертифікат серії ПЛ № 0029322 відповідно книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) КСП «Перемога» згідно рішення [PERSON] РДА № 351 від 06.11.1996 року, розмір земельної частки (паю) становить 4,70 умовних кадастрових гектарів, який знаходиться на території Кулажинської сільської ради та на даний час ніким не успадкована. Дублікат сертифіката на імя [PERSON] [PERSON] РДА не може видати в звязку з відсутністю бланків сертифікатів та смертю власника сертифіката /а.с. 30/. В силу частин 3 та 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Відповідно до чинного на момент видачі сертифікату Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року сертифікат посвідчував право особи на відповідний пай. Таким чином, право власності спадкодавця на вищевказану земельну частку (пай) було дійсне до моменту її смерті. З огляду на викладене, позивач успадкувала вищевказану земельну частку (пай), на яку право власності на момент відкриття спадщини належало [PERSON] Враховуючи, що заперечень проти позову не надійшло, визнання права власності на спірне майно за позивачем в порядку спадкування відповідає положенням чинного законодавства України, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ст. 1218, ч. ч. 1 та 2 статті 1220, ст. 1265 ЦК України, ч.ч. 3 та 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року за № 1952-IV з наступними змінами та доповненнями, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» № 720/95 від 08.08.1995 року,

Outcome: approved