Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-19 00:00:00

12.04.2019 року [PERSON] звернулася до Великоновосілківського районного суду Донецької області із заявою про встановлення факту родинних відносин та належності документу. Вимоги заявника мотивовано тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . На вказаний будинок, на ім`я позивача, померлою [PERSON] залишено заповіт. Проте у нотаріальному порядку прийняти спадщину заявником не виявилося можливим так як у правовстановлюючих документах та документах про народження наявні розбіжності, про що вказано у постанові нотаріуса. В судове засідання позивач не з`явилася, проте матеріали справи містять її заяву про розгляд справи у її відсутність та про підтримку позову. Представник заінтересованої особи, Великоновосілківської селищної ради Великоновосілківського району Донецької області, проти заявлених вимог не заперечив та також просив про розгляд справи у відсутність заінтересованої особи, що підтверджено відповідною письмовою заявою. При даних обставинах суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. [INFO] в смт. Велика Новосілка Донецької області, померла [PERSON] , [INFO] , у віці 90 років, про що 16.07.2018 року складено відповідний актовий запис № 324 та 16.07.2018 року Великоновосілківським відділом ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області видане свідоцтво про смерть серія [NUMBER] (а.с. 20). На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.1999 року, серія АВА № 367051, померлій [PERSON] належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с. 21). Згідно заповіту від 04.05.1999 року, засвідченого державним нотаріусом С.В. Плаксіним, [PERSON] заповіла будинок за адресою: [ADDRESS] , своїй доньці [PERSON] (а.с. 22). Відповідно до посвідки на постійне проживання серії [NUMBER] від 11.05.2012 року, громадянка Росії, [PERSON] , [INFO] , уродженка України, у 2010 році приїхала з Росії на територію України, місцем прописки якої є Великоновосілківський район Донецької області (а.с. 17) З копії паспорту гр. Російської Федерації вбачається, що (рос. мовою) [PERSON] , [INFO] , є уродженкою смт. Велика Новосілка Донецької області (а.с 12). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.12.1950 року, (рос. мовою) [PERSON] , народилася [INFO] та її матір`ю зазначено (рос. мовою) [PERSON] (а.с. 18) ( Рос. мовою) [PERSON] , [INFO], 06.08.1977 року зареєструвала шлюб з ( рос . мовою) [PERSON] та змінила прізвище на (рос. мовою) « [PERSON] » (а.с. 19). Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.02.2019 року, виданої державним нотаріусом Великоновосілківської районної державної нотаріальної контори Кравець С.В. позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, в зв`язку з невідповідністю написання прізвищ спадкоємця та спадкодавця у різних документах(а.с. 31). Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Ст. 256 ЦПК України, встановлюється, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються і з ім`ям, по батькові, прізвищем, і часом народження цієї особи, зазначеному в свідоцтві про народженні або паспорті. П. 7 Постанови пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» встановлюється, що відповідно до п.1 ст. 273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Таким чином, проаналізувавши надані позивачем докази, як то збіг обставин народження заявника, збіг прізвищ імен та по батькові осіб описаних в рамках даної справи, суд вважає доведеним факт родинних відносин померлої [INFO] [PERSON] та заявника [PERSON] , а саме те, що [PERSON] є донькою [PERSON] . В порядку ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Приписами ст.ст. 1216-1220 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися в наслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України встановлюється, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Виходячи зі змісту наведеної норми і відповідно до встановлених у даній справі обставин неможливість внесення змін у заповіт залишений померлою особою, не може обмежувати права власника, з огляду на що, позивач не може ефективно скористатися своїм правом власності, яке гарантує стаття 1 Протоколу № 1. Одночасно, у відповідності до змісту статті 386 ЦК України,захисту підлягають не тільки права і законні інтереси власників майна, а й осіб які є потенційними власниками та правомірно володіють майном на підставах передбачених законом виходячи зі змісту правочину, тобто в яких із зверненням до суду лише виникне право власності. Враховуючи те, що спадщину у вигляді домоволодіння після смерті [PERSON] заявник не має можливості прийняти через явно допущену помилку у тексті заповіту, через неправильний переклад прізвища з російської мови, в судовому засіданні встановлено правомірність звернення заявника до суду із заявленими вимогами, оскільки про це свідчать письмові докази, а тому заява підлягає задоволенню. Разом з цим, заявлені [PERSON] вимоги стосуються різних обставин, а тому є окремо заявленими вимогами, за звернення до суду з якими передбачено сплата судового збору окремо, тому з заявника [PERSON] слід стягнути судовий збір за звернення до суду з заявою про встановлення одного з двох фактів, що мають юридичне значення.

Outcome: approved