overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-10 00:00:00

12.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 07.08.2004 року. На даний час шлюбні відносини припинено. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. На теперішній час дитина мешкає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу в достатньому розмірі на утримання дитини не надає, інших утриманців не має. Позивачка просить у судовому порядку стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач до судового засідання не з'явилася, надала заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, наполягала на задоволенні позовних вимог, також частково змінила позовні вимоги, просила стягнути аліменти на утримання дитини в розмірі ? частини з усіх видів заробітку відповідача. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх його видів заробітку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 07.08.2004 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від вказаного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні матері, батько дитини матеріально не утримує доньку в добровільному порядку. Згідно ст. 180, 181 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до вимог ст. 182, 183, Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини своїх доходів на утримання доньки, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідає вимогам ст. 182 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

12.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття доньки. Відповідач [PERSON] в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття доньки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, на підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, яка зобов'язує батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей до їх повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

12.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання малолітньої доньки -[PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила розглядати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала і просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони знаходилися у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюбу серії [NUMBER] від 14.05.2011р.. [INFO] у них народилася донька - [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження записаний відповідач (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 19.10.2011р.). Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, вихованням не займається. Відповідач здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу дитині. Відповідно до ст. ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з 12.01.2015 року і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

12.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу із відповідачем вона має малолітню доньку [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно не надає допомоги на утримання доньки. В судове засідання сторони не з'явилися, надали заяви, за змістом яких позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач позовні вимоги визнав, просили розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2010 ( а.с.3). 29.07.2014 року шлюб між ними розірвано (а.с.4). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини ( аліменти ) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і ( або ) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку ( доходу ) матері, батька яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки сина; інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, малолітня [PERSON] проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, офіційно не працює, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

12.01.2015 року відкрито провадження у даній справі. Позивачка свої вимоги мотивує тим, що 28.04.2012 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося, на даний час проживають окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, в зв'язку з чим просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідними нормами Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони являються батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується записом в свідоцтві про народження дитини. Сторони не оспорюють факт проживання дитини на даний час разом з позивачкою, що також підтверджується довідкою квартального уповноваженого виконавчого комітету Охтирської міської ради від 29.12.2014 року. Сторони не дійшли згоди про добровільну участь відповідача в матеріальному утриманні дитини. Тому, відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Суд приймає до уваги, що відповідач являється особою працездатного віку, має постійне місце роботи, має задовільний стан здоров'я, інших утриманців не має, що також не заперечується сторонами, а отже не підлягає додатковому доказуванню, відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, тому, відповідно до положень ст. 183 Сімейного кодексу України, підлягають задоволенню і вимоги щодо розміру аліментів на утримання дитини. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, в разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

12.01.2015 року відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 06.06.2009 року зареєструвала шлюб з відповідачем, мають малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, на даний час проживають окремо, вважає, що сім'я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати та стягнути судові витрати. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд проаналізував матеріали справи, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Відповідно до положень ст. 174 ЦПК України, при визнанні позову відповідачем, за наявності до того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Тростянецького районного управління юстиції Сумської області, актовий запис № 64. Мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сторони не оспорюють, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між ними погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення, відновлювати стосунки вони не бажають, від запропонованого судом строку для примирення відмовилися. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. Враховуючи наявність підстав для задоволення позову, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

12.01.2015 року КП «ЖЕК № 1» звернулося до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості з наданих комунальних послуг, мотивуючи свої вимоги наступним: КП «ЖЕК № 1» є балансоутримувачем житлового фонду Слов'янської міської ради, у тому числі будинку [ADDRESS] та надає житлово-комунальні. Відповідач [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS] та має особовий рахунок [NUMBER]. Боржник несвоєчасно та не в повному обсязі здійснює сплату за надані комунальні послуги та станом на 01.01.2015 року має заборгованість у сумі 2796,56 грн. Просять суд стягнути на користь КП «ЖЕК № 7» з відповідача заборгованість з наданих комунальних послуг в сумі 2796,56 грн. та судові витрати. У судове засідання представник позивача Сильченко О.В. не з?явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позовні вимоги задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач [PERSON], який був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, до судового засідання не з'явився і не повідомив суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався, у зв'язку з чим суд за згодою представника позивача розглядає справу у заочному порядку. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин: [PERSON] зареєстрований та мешкає у квартирі [ADDRESS] (а.с.5). Заборгованість з наданих комунальних по квартирі [ADDRESS], особистий рахунок стосовно якого відкрито на ім'я [PERSON], станом на 01.01.2015 року складає 2796,56 грн. (а.с.6). У відповідності до вимог ст. 68 ЖК України, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату за комунальні послуги. Позивачем сплачено 243 грн. 60 коп. судового збору. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову КП «ЖЕК № 7» та стягнення з відповідача на користь КП «ЖЕК № 7» заборгованість за надані комунальні послуги в сумі 2796 грн. 56 коп. та 243 грн. 60 коп. за сплату витрат судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

12.01.2015 року ПАТ «Дельта Банк» (правонаступник ТОВ «Комерційний Банк «Дельта») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалися на те, що 29.12.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № 008-07235-291211, згідно з умовами якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в гривні, надав платіжну картку та здійснював її обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті «Нова Готівочка». Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн., встановивши ліміт на день укладення договору у розмірі 3000,00 грн. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 06.11.2014 року має заборгованість - 4145,00 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача разом із понесеними судовими витратами при подачі позову. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 29.12.2011 року між сторонами був укладений кредитний договір № 008-07235-291211, згідно з умовами якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в гривні, надав платіжну картку та здійснював її обслуговування на умовах, викладених в тарифному пакеті «Нова Готівочка». Банк відкрив відповідачу кредитну лінію на загальну суму 30 000,00 грн., встановивши ліміт на день укладення договору у розмірі 3000,00 грн. У зв'язку з порушенням зобов'язань за договором відповідач станом на 06.11.2014 року має заборгованість - 4145,00 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконувати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо строк виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право достроково вимагати повернення всієї суми кредиту.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-11 00:00:00

12.01.2015 року ПАТ «Дельта Банк» пред'явило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначило, що 25.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №002-04532-251011, згідно з пунктом 1.2 якого банк відкриває відповідачу картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, випускає та надає платіжну картку, а також ПІН-код до картки; здійснює обслуговування відповідача на умовах, викладених в Тарифному пакеті Visa Класичний. ПАТ «Дельта Банк» надає відповідачу [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії, що передбачена п.1.3 кредитного договору, на загальну суму 30000,00 грн. та на день укладення кредитного договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3203,92 грн. Однак, [PERSON] порушила вимоги кредитного договору, а саме не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, однак безпосередньо в позові зазначив, що на підставі ч.2 ст. 158 ЦПК України просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON], повторно до суду не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена, про що свідчить оголошення опубліковане в газеті, про її виклик до суду в дане судове засідання в якості відповідача, тому суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

12.01.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь 2550 грн 00 коп матеріальних збитків, завданих злочином. Позовні вимоги мотивовано тим, що вироком Шевченківського районного суду м.Львова від 13.11.2014 року було засуджено відповідча [PERSON] за скоєння ним злочину по викраденню її мобільного телефону марки «НТС», вартістю 2500 гривень з сім-картою оператора «Київстар» [NUMBER] вартістю 50 гривень. Так як відповідач [PERSON], в зв'язку з перебуванням в місцях позбавлення волі, не з'явився в судове засідання, то позивач [PERSON] подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує і просить їх задоволити. Відповідач [PERSON], який перебуває у Львівському слідчому ізоляторі Управління ДПсУ у Львівській області, подав письмову заяву про визнання заявленого позову. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно вироку Шевченківського районного суду м.Львова від 13 листопада 2014 року, який набрав законної сили, відповідача [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочинів, передбачених ст.185 ч.2 КК України, та обрано покарання у вигляді трьох років шість місяців позбавлення волі. Вищевказаним вироком, серед інших обставин, встановлено, що 24 липня 2013 року приблизно 19.00 годині обвинувачений [PERSON], перебуваючи в салоні маршрутного таксі №49, проїзджаючи по вул.Шевченка в м.Львові, маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, розстібнув застібку у сумці, яка знаходилася на плечі потерпілої [PERSON], звідки таємно викрав мобільний телефон марки «НТС», вартістю 2500 гривень, з сім-картою оператора «Київстар» [NUMBER], вартістю 50 гривень, чим заподіяв потерпілій матеріальної шкоди на загальну суму 2550 гривень. Згідно свідоцтва про зміну прізвища 27.11.2013 року гр.[PERSON] змінала прізвище, ім'я та по-батькові на [PERSON]. Відповідно до вимог ст.61 ч.4 ЦПК України вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок з питань, чи мали місце ці дії та чи вчиненні вони цією особою. 2 Таким чином доведено, що відповідач [PERSON] вчинив таємне викрадення майна потерпілої [PERSON] на загальну суму 2550 грн 00 коп. Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями, майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Оцінюючи докази по даній справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що судом доведено заподіяння майнової шкоди позивачу [PERSON], злочинні дії та вину в цьому відповідача [PERSON], а тому заявлені позовні вимоги слід задоволити

Outcome: approved