Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

12 березня 2016 року представник ПАТ «Мегабанк» звернувся до Жовтневого районного суду м. Харкова звернувся з позовом до [PERSON], [PERSON], в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь банку заборгованість за договором про надання овердрафту у сумі 2\~623,28 грн., та стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що 27.02.2013 року між [PERSON] та ПАТ «Мегабанк» було укладено Договір про надання овердрафту, за яким банк надав позичальнику можливість здійснювати перерахування коштів або отримувати готівку понад залишок коштів на поточному рахунку в межах встановленої суми ліміту у розмірі 6\~000 грн. в строк з 27.02.2013 року по 25.02.2014 року. В забезпечення виконання зобовязань позичальника, було укладено договір поруки між банком та [PERSON], за якими поручитель зобовязався відповідати перед кредитором за належне виконання позичальником зобовязань, що виникають із кредитного договору. Представник позивача вказує, що [PERSON] порушує умови кредитного договору, у зв'язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 29.02.2016 року становить 2\~623,28 грн. У зв'язку з викладеним представник позивача і був змушений звернутися до суду з даним позовом. Представник позивача[PERSON], яка діє на підставі довіреності від 21.12.2015 року, в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про день, час та місце слухання справи повідомлені належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, причина неявки суду не відома. Клопотання про відкладення справи до суду не надходили. У звязку з цим, суд, згідно вимогам ч. 4 ст. 169 та ст.ст. 224-225 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, проти чого не заперечував і представник позивача по справі. Дослідивши надані позивачем і долучені до матеріалів справи письмові докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність у їх задоволенні, виходячи з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що 27 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Мегабанк» та [PERSON] було укладеного Договір про надання овердрафту №17-296П/13. (а.с. 8-9) Відповідно до п. 1.1 Договору, кредитодавець надає право позичальнику, який є держателем платіжної картки НСМЕП в строк з 27.02.2013 року по 25.02.2014 року здійснювати перерахування коштів або отримувати готівку понад залишок коштів на його поточному рахунку №262068001657, відкритому у кредитодавцю, в межах встановленої суми ліміту, який у відповідності до п. 1.2 Договору встановлений у розмірі 6\~000 грн. Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобовязання є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З матеріалів справи вбачається, що позичальник [PERSON] скористався овердрафтом на суму 4\~023,28 грн. (а.с. 12) Отже, банк виконав взяті на себе зобовязання в частині надання овердрафту. Відповідно до пункту 5.1 Договору, за користування овердрафтом позичальник сплачує кредитодавцю проценти у розмірі 39% річних. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. [PERSON] зобовязався здійснити кінцеве погашення заборгованості за овердрафтом перед кредитодавцем у строк до 16.00 години 25.02.2014 року. (п. 4.2.1 договору) Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В забезпечення виконання зобов'язань по кредитному договору, 27.02.2013 року між ПАТ «Мегабанк» та [PERSON] було укладено Договір поруки №17-296П/13-П. (а.с. 11) Згідно п.1.1 Договору поруки, поручитель поручається перед кредитором за виконання [PERSON] в повному обсязі усіх його обовязків, що виникли з Кредитного договору №17-29611/13 від 27.02.2013 року. Згідно ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Отже, [PERSON] та [PERSON] є солідарними боржниками за Договором про надання овердрафту №17-296П/13 від 27.02.2013 року. Представник позивача вказує, що [PERSON] зобовязання за кредитним договором належним чином не виконує, не вносить грошові кошти для погашення заборгованості зі кредитом та відсотками, а у досудовому прядку врегулювати спір не вдалося. Статтею 611 ЦК передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема у вигляді сплати винною особою неустойки (штрафу, пені). Згідно до п. 7.1 Договору у разі непогашення основного боргу за овердрафтом в строк, встановлений п. 4.2.1 Договору правовідносини сторін перетворюються у правовідносини за короткостроковим кредитом і кредитодавець переносить заборгованість за овердрафтом та нарахованими відсотками на відповідні рахунки короткострокових кредитів. Отже, в судовому засіданні було встановлено, що відповідачем [PERSON] було порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 29.02.2016 року існує заборгованість у сумі 2\~623,28 грн. (а.с. 10) Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право кредитора достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Враховуючи викладене позивач має право вимагати повернення суми отриманого [PERSON] кредиту та сплату нарахованих відсотків з усіх відповідачів у справі в солідарному порядку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином і в термін передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за виконання грошового зобов'язання. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Порушення боржником умов договору є цивільним правопорушенням, оскільки стаття 629 ЦК встановлює принцип обовязковості виконання договору. Виходячи з викладеного суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги КС «Соколов» підлягають задоволенню. Позивач також просив суд стягнути з відповідача на свою користь судові витрати. У звязку з тим, що справа доведена до суду з вини відповідачів, з них на підставі вимог ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем відповідно до меморіального ордеру №1396-3 від 09.03.2016 року у сумі 1\~378 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved