Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

10.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом та просить його задовольнити, мотивуючи свій позов тим, що відповідач по справі є батьком її повнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі позивач [PERSON] перебувала у законному шлюбі, після розірвання якого, син залишився проживати разом з матір'ю, а відповідач на його утримання і до повноліття сплачував аліменти. З 01 вересня 2013 року [PERSON] навчається на 2 курсі денної форми навчання в Національному університеті «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого», у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідч [PERSON] матеріальної допомоги на утримання та навчання дитини не надає. Відповідач нікому аліментів не сплачує, має задовільний стан здоров'я, а тому в змозі надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Причиною звернення до суду стало те, що в добровільному порядку відповідач не бажає матеріально допомагати сину, тому позивач просить суд, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання або до досягнення 23 років. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, заяву повністю підтримує, просить її задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про розгляд справи тільки з його участю не надходило. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст. 224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку сторін, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав, позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого має сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією паспорту (а.с.5-8), який навчається на 2 курсі денної форми навчання в Національному університеті «Юридична академія України імені Ярослава Мудрого», що підтверджується довідкою від 03.10.2014 року (а.с.9). З обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги у позові, вбачається, що дитина повністю знаходиться на утриманні матері, т.я. відповідач на теперішній час матеріальної допомоги сину не надає( а.с.10). Відповідно до ст. 198 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх, непрацездатних доньку або сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть надати таку матеріальну допомогу. Відповідач має можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення дитиною навчання або до досягнення 23 років, що співпадає з позовними вимогами позивача, на підставі чого суд вважає, що позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 10/10.2014 року. Так, згідно ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітня дитина продовжує навчатися і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки повинні утримувати її до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З відповідача також слід стягнути судовий збір, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved