Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-29 00:00:00

12 березня 2020 року [PERSON] звернулась до Приморського районного суду м. Одеси з позовними вимогами в яких просить визнати дійсним Договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3755, а саме: квартири [ADDRESS] , що був укладений на Товарній біржі «Центральна Одеська біржа» 11 листопада 1997 року, а також зареєстрований 28 листопада 1997 року в КП «ОМБТІ та РОН» під №886-стр 13-кн 244 між [PERSON] , в інтересах якої діяла її мати [PERSON] та [PERSON] . Мотивує вимоги тим, що 11 листопада 1997 року на Центральній одеській біржі між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] (Покупець) укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Умови договору купівлі-продажу були повністю виконані сторонами правочину, вона зареєстрована в квартирі та постійно проживає в ній. Нещодавно виникла необхідність розпорядитися цією квартирою, однак нотаріусом було відмовлено у посвідчені будь-яких правочинів, оскільки не був нотаріально посвідчений. Ухвалою від 16 березня 2020 року по справі відкрито провадження та встановлений розгляду справи в загальному порядку, призначено підготовче засідання. Учасники справи в судове засідання не з`явились. 28 квітня 2020 року до суду надійшла заява позивачки про розгляд справи за ії відсуністю, підтримує позовні вимоги. Також 28 квітня 2020 року до суду надійшов відзив відповідача на позов, в якому просить розглянути справу за його відсутністю позовні вимоги визнає. Згідно частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, визнання позивача позову, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що 11 листопада 1997 року між [PERSON] (Продавець) та [PERSON] , яка діє від імені та в інтересах неповнолітньої доньки [PERSON] (Покупець) на Центральній одеській біржі укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] . Відповідно п.2 Договору квартира належала «Продавцю» на підставі Договору дарування, посвідченого Шостою державною нотконторою м.Одеси по реєстру № 3-12930. Покупець в установленому законом порядку зареєструвала право власності на нерухоме майно в ОМБТІ та РОН 17 грудня 1993 року під № 113 пр. реєстр 447 стор. 30. 28 серпня 2012 року [PERSON] , 08 серпня 1990 року уклала шлюб з [PERSON] , про що свідчить актовий запис за № 1048, здійснений Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції. Прізвище дружині після реєстрації шлюбу привласнено [PERSON] . Право власності позивачки зареєстровано в КП «ОМБТІ та РОН» 28 листопада 1997 року за № 886 -стор.13-кн. 244 пр. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК 2003 р. положення зазначеного Кодексу застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК 2003 року, положення цього Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Оскільки правовідносини виникли до набрання новим Кодексом чинності й не мають подовжувального характеру, тому суд при розгляді справи керується положеннями ЦК 1963 року. Відповідно до ст. 224 ЦК України, покупець і продавець повністю виконали умови договору купівлі - продажу. Із змісту договору купівлі-продажу, зареєстрованого на біржі, вбачається, що розрахунок за придбану нерухомість був виконаний в повному об`ємі до підписання договору, про що свідчить п.3 Договору. Яких-небудь суперечок між покупцем і продавцем немає, протизаконних умов угода не містить, проте порушена форма угоди, оскільки при оформленні її не була дотримана нотаріальна форма договору, передбачена ст. 227 ЦК України. Письмовим доказом в даному випадку є договір купівлі-продажу нерухомого майна № 3755 від 11 листопада 1997 року, який був укладений на Центральній одеській біржі. Оскільки вказана угода виконана повністю сторонами, але порушена її форма, суд вважає можливим поновити порушене право позивача на підставі ст. 47 ч.2 ЦК України. При цьому, якщо така угода виконана повністю або частково одною із сторін, а інша сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд на підставі ч. 2 ст. 47 ЦК України на вимогу сторони, що виконала угоду має право визнати її дійсною.

Outcome: approved