Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АВТО ПРОСТО» про розірвання договору та відшкодування матеріальних збитків та моральної шкоди, спричиненої невиконанням умов договору про надання послуг. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що у вересні 2015 року в приміщенні торгового центру «Даринок» він побачив рекламну вивіску «АВТО ТАК», звернувшись до менеджера та отримавши інформацію про умови придбання транспортного засобу, у нього виникло бажання придбати автомобіль марки «Chevrolet cruze», наслідком чого стало укладення між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», в особі продавця-консультанта [PERSON], що діяв на підставі Довіреності, та [PERSON] Договору № 716262 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі, предметом якої є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля. Відповідно до умов укладеного Договору позивач здійснив передплату у розмірі 13 600 грн. та два платежі - на суму 5088,36 грн. та 4 429,20 грн., проте автомобіль так і не отримав. Також вказує, що переконавшись у недобросовісності ТОВ «АВТО ПРОСТО» та пустих обіцянках передати автомобіль, перестав здійснювати наступні платежі за Договором. Зазначає, що оскільки відповідач ввів його в оману та не виконав взяті на себе зобов'язання, він звернувся до відповідача з вимогою про повернення сплачених грошових коштів та розірвання договору, однак наміру розривати вказаний договір у нього фактично не було. Також зважаючи на те, що діями відповідача йому заподіяно матеріальні збитки та моральну шкоду, просив стягнути з відповідача грошові кошти у розмірі 23 117, 56 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000, 00 грн., а також постановити рішення яким розірвати договір про надання послуг, укладений між ним та ТОВ «АВТО ПРОСТО» 25.09.2015 року Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Зазначив, що ТОВ «АВТО ПРОСТО» вводить споживачів своїх послуг в оману, в томі числі й позивача при укладенні Договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів введено в оману, оскільки менеджерами ТОВ «АВТО ПРОСТО» було повідомлено позивачу зовсім інші умови, ніж відображені в Договорі укладеному між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, зазначив, що при укладенні Договору з відповідачем вважав, що отримає автомобіль після внесення передплати у розмірі 13 600 грн. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував. Зазначив, що, на виконання укладеного між позивачем та відповідачем Договору № 716262 в рамках системи АвтоТак, відповідачем було надано позивачу фінансові послуги, що направлені на придбання автомобіля на основі системи АвтоТак, які полягають у формуванні групи учасників, організації і проведенні розподілу товарів (автомобілів) в групах асигнаційний активів, а саме включено позивача до групи № 1230 та присвоєно номер 94 у групі, а також інші послуги передбачені Договором. Підписавши Договір та Додатки до нього, позивач засвідчив, що розуміє та згоден з усіма визначеннями, умовами та змістом Договору та Додатків до нього. На виконання умов Договору позивачем, при підписанні Договору, було сплачено Винагороду за послуги пов'язані із включенням договору до системи у розмірі 13 759,20 грн., а також два щомісячні платежі. Починаючи з грудня 2015 року позивач взагалі припинив виконувати взяті на себе зобов'язання за Договором, з огляду на що у відповідності до п. 13.4 Розділу ІІ Договору ТОВ «АВТО ПРОСТО» було в односторонньому порядку розірвано Договір з позивачем у березні 2016 року. Що стосується вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача всіх сплачених коштів на виконання умов договору, то вказав, що вона є передчасною, та такою, що суперечить пп.12.1.2 підписаного сторонами Договору. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 22.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Просто», в особі продавця-консультанта [PERSON], що діє на підставі Довіреності та [PERSON] було укладено Договір № 716262 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (Автомобіля) у групі, предметом якої згідно ст. 1 є надання Учаснику послуг системи АвтоТак, спрямованих на придбання Автомобіля. Договір укладається шляхом підписання Сторонами Договору та підписання Додатку № 1, який є невід'ємною частиною Договору (а.с. 10-18). Таким чином, між [PERSON] та ТОВ «Авто Просто» виникли договірні правовідносини, внаслідок укладення між ними договору про надання послуг. Також встановлено, що 22.09.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «АТ СЕРВІС», в особі Генерального директора [PERSON], та [PERSON] було укладено Договір доручення № 716262, відповідно до п.1.1. якого Повірений зобов'язався вчинити визначені Договором дії від імені Довірителя (а.с. 5-6). Судом встановлено, не заперечувалося сторонами, та підтверджується наданими ними документами, що на виконання умов Договору № 716262, позивачем було сплачено винагороду за послуги пов'язані із включенням договору до системи у розмірі 13759,20 грн., а також два щомісячні платежі 12.10.2015 року та 18.11.2015 року, які складаються з періодичного платежу, що є безпосередньо платою за автомобіль у розмірі 6229,16 грн. та винагороди товариства у розмірі 3388,40 грн. Таким чином, як вбачається зі змісту позовної заяви та заперечень проти позовної заяви, починаючи з грудня 2015 року, позивачем не здійснювалися періодичні внески на виконання умов Договору № 716262. За змістом ст. 907 ЦК України договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Відповідно до п. 12.1 Договору № 716262, учасник, який ще не отримав Автомобіль, має право розірвати Договір за власним бажанням, про що зобов'язаний повідомити АВТО ПРОСТО. Крім того, згідно п. 13.4 Договору № 716262, якщо Учасник, який не отримав Автомобіль, не сплатить 3 (три) або більше послідовних або вибіркових періодичних платежів разом із щомісячною винагородою, АВТО ПРОСТО має право розірвати Договір в односторонньому порядку. Повернення сплачених періодичних внесків, після вирахування Відступного, таким Учасникам відбувається в строки та у розмірі, який розраховується відповідно до положень п. 12.1.1., 12.1.2 Статті 12 Розділу ІІ Договору. Як вбачається з письмових заперечень проти позову та підтверджено представником відповідача в судовому засіданні, на підставі п. 13.4 Договору № 716262, в березні 2016 року Договір № 716262 було розірвано ТОВ «АВТО ПРОСТО» в односторонньому порядку. З огляду на викладене, позовні вимоги позивача про розірвання Договору № 716262 є безпідставними. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача, на підставі ст. 1166 ЦК України матеріальних збитків у розмірі 23 117 грн., необхідно зазначити наступне. Статтею 1166 ЦК України закріплено порядок стягнення майнової шкоди, спричиненої деліктом, тобто такої, що виникла з деліктних правовідносин. Разом з тим, між сторонами виникли саме договірні, а не деліктні, правовідносини, а грошові кошти, які позивач просить стягнути з відповідача, як матеріальні збитки, є загальною сумую всіх платежів здійснених позивачем на користь відповідача в рамках Договору № 716262. З огляду на, що у суду відсутні правові підстави для стягнення з відповідача на користь позивача вказаних коштів саме як збитків, завданих діями ТОВ «АВТО ПРОСТО». Крім того, Договором № 716262 закріплено порядок та строки повернення коштів, внаслідок розірвання договору, водночас позивачем при зверненні до суду вказаних обставин не враховано. Так, відповідно до п. 12.1.1 Договору № 716262 поверненню підлягають саме періодичні платежі, а сума, що підлягає поверненню, розраховується відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким Учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою, за вирахуванням Відступного за відмову від Договору у розмірі 2 (двох) періодичних платежів, розрахованих відповідно до Поточної ціни автомобіля, дійсної в місяці сплати таким Учасником останнього щомісячного періодичного платежу разом із щомісячною винагородою. Згідно п. 12.1.2. Договору № 716262 максимальний строк повернення періодичних платежів згідно п. 12.1.1. не може перевищувати двох років. Що стосується вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно приписів ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Враховуючи, що позивачем в судовому засіданні не доведено факту протиправних дій відповідача, які б могли призвести до заподіяння йому моральної шкоди, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в даній частині задоволенню також не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed