Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-18 00:00:00

12 березня 2020\~ року Смілянським міськрайонним судом Черкаської області було прийняте рішення, яким позов [PERSON] було задоволено частково. Стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/6 частини всих видів його заробітку щомісячно починаючи з 3 грудня 2018 року по 4 лютого 20121 року включно. Однак, під час ухвалення вказаного рішення судом не було вирішено питання про судові витрати та про негайне стягнення аліментів за один місяць. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі та у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання (ч. 3,4 ст. 270 ЦПК України). Суд, не вбачає необхідності у виклику сторін\~ в судове засідання. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність ухвалення додаткового рішення по справі за власної ініціативи. Відповідно ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Судом винесено рішення яким позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] задоволено частково. За рішенням з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на навчання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 3 грудня 2018 року по 4 лютого 2021 року включно. Однак як вбачається з резолютивної частини рішення, суд не вирішив питання щодо стягнення з відповідача судових витрат. Під час винесення рішення суд в мотивувальній частині рішення вказав на необхідність стягнення судового збору на користь держави з відповідача, однак в резолютивній частині це не відобразив. Пунктом шостим частини першої статті 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати, про що, відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, зазначає у резолютивній частині рішення. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В силу ч.6 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави, оскільки позивач звільнена від їх сплати у відповідності до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Оскільки [PERSON] звернулась до суду у 2018 році із позовом не матеріального характеру, який було задоволено то судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Крім того судом в описовій частині рішення було вказано на те що рішення про стягнення аліментів за один місяць слід допустити до негайного виконання, однак вказівки на це у резолютивній частині рішення не міститься. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. За таких обставин слід винести додаткове рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп. та допустити рішення про стягнення аліментів за один місяць до негайного виконання. На підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» та

Outcome: approved