Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-15 00:00:00

11.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення права користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: вул. Леніна № 11, с. Н. Збурївка, Голопристанського району Херсонської області, посилаючись на те, що вона є власником 3/5 частин житлового будинку, який вона отримала у спадок після смерті чоловіка, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 19.12.1997 року. На підставі даного свідоцтва право власності на зазначений будинок визнано за її дітьми: дочкою [PERSON] та сином [PERSON]. Крім власників у спадковому будинку зареєстрований і відповідач по справі, він є колишнім чоловіком її доньки, яка розірвала з ним шлюб рішенням Голопристанського районного суду від 25 березня 2011 року. З 2011 року й по теперішній час, тобто більше чотирьох років відповідач по справі не проживає у вищезазначеному будинку без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, місце його перебування не відоме. На даний час у позивача виникла необхідність вирішити питання про призначення субсидії, однак в звязку з тим, що в її будинку зареєстрований відповідач, зявилися проблеми в її оформлені, тому позивач просить даний позов задовольнити. В судове засідання належним чином повідомлений позивач не зявилася, в поданій суду заяві просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач повторно у судове засідання не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлявся у встановленому ч.5 ст.74 ЦПК України порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зясувавши \~обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~ Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Так, в судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи,що позивач з 19.12.1997 року є власником 3/5 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: вул. Леніна № 11, с. Н. Збурївка, Голопристанського району Херсонської області на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.12.1997 року. (а. с. 5). Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Матеріалами справи встановлено, що у будинку, належному позивачу, крім неї, зареєстрований, зокрема, відповідач по справі [PERSON], який на даний час в будинку не проживає, що підтверджується поштовими повідомленнями, участь в утриманні будинку не приймає. Згідно наданих позивачем письмових доказів вбачається, що відповідач не проживає за місцем реєстрації з з 2011 року й по теперішній час. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідач не проживає у будинку позивача на протязі 5 років, використовує будинок не за цільовим призначенням, тобто не для проживання, а виключно для реєстрації місця проживання, що порушує права позивача як власника будинку, зазначені у ст. 150 ЖК України та ст. ст. 317, 319 ЦК України, а іншого порядку, результатом якого є зняття відповідача з реєстрації в будинку позивачки, законодавством не передбачено (окрім зняття з реєстрації в добровільному порядку). Відповідно до ч.1\~ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved