overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

11.04.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 09.02.2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені з березня 2016 року через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «Галкіна». Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 09.02.2002 року зареєстрували шлюб. (а.с.6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. (а.с.8) Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

11.04.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання її з відповідачем дитини в твердій грошовій сумі: 1500 грн., посилаючись на ухилення відповідача від утримання дитини. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Позивачка не заперечувала проти заочного розгляду справи. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 19.01.2001 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі: 1500 грн., але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення його від сплати судових витрат, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

11.04.2016 року до суду подано заяву, в якій заявник просить встановити факт належності її житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 11 по вул. Південній в с.Куна Гайсинського району, свої вимоги мотивує тим, що після смерті її матері [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 11по вул. Кірова в с.Куна Гайсинського району, який належав на праві власності спадкодавці відповідно до договору купівлі-продажу від 9.04.1960 року, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, проживає тривалий час в цьому будинку, обслуговує його, однак в звязку з втратою правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може оформити спадщину. [PERSON] в судове засідання не зявилася, в поданій до суду заяві вимоги заяви підтримала, просила їх задовольнити, справу розглядати без неї (а.с. 22). Представник Кунянської сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про визнання вимог заявника та розгляду справи без участі представника (а.с. 25). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 11по вул. Кірова в с.Куна Гайсинського району, який належав на праві власності спадкодавці відповідно до договору купівлі-продажу від 9.04.1960 року, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, однак в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість не може оформити спадщину. Вказані правовідносини регулюються: -\~ст.328 ЦК України, за якою право власності набувається на підставах, що не заборонені законом; - ч.5\~ст.1268 ЦК України, відповідно до якої незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оскільки [PERSON] як спадкоємиця за законом першої черги спадкового майна після смерті матері [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 11 по вул. Південній в с.Куна Гайсинського району не може нотаріально оформити своє спадкове право в звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказану нерухомість, то суд визнає за необхідне позов задовольнити, встановити факт належності заявниці вказаної нерухомості в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

11.04.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 15.11.2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини у них не має. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] надав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає (а.с. 15,16 - заява). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~15.11.2013 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 636 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 копія свідоцтва про народження). Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст. ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

11.04.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 25.10.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Від шлюбу мають спільну доньку - малолітню [PERSON], [INFO]. Також зазначає, що сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, зникло почуття любові, в результаті чого вони стали один для одного чужими людьми, які мають різні погляди на життя та різні цінності, Таким чином, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, клопотань поро відкладення розгляду справи чи розгляд справи у його відсутності не надав, про дату та час судового засідання був повідомлений належний чином. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 25 жовтня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). Від шлюбу мають спільну доньку - малолітню [PERSON], [INFO] (а.с. 5). В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони, хоча й проживають разом, проте ведуть роздільне господарство, позивач збереження сім'ї не бажає та не вважає можливим. Часом наданим судом для примирення подружжя, сторони не скористалися, примирення подружжя не відбулося. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

11.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що їй на праві власності належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS]. В зазначеному будинку вона зареєстрована з 22.10.1999 року. Окрім неї в будинку були зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON] З вересня 2014 року відносини між нею та відповідачами погіршились і як наслідок вони виїхали з особистими речами з місця своєї реєстрації та почали проживати окремо. З того часу відповідачі будь-яких відносини з нею не підтримують, спілкування ігнорують, в вищезазначеному будинку не проживають та їх особистих речей в будинку не має. У зв'язку з тим, що вона вимушена сплачувати комунальні послуги за відповідачів і не може оформити пільги на оплату комунальних послуг, просить суд визнати їх такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Позивач надала заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Належно повідомлені відповідачі в судове засідання не з'явились з невідомих причин, заяву про причини неявки або про розгляд справи за їх відсутності суду не надавали, тому суд розглядав справу на підставі ст. 224 ЦПК України заочно. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом належить будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.7-8). Відповідачі зареєстровані та проживали в зазначеному будинку, як члени сім'ї позивача до вересня 2014 року (а.с.9-13). Судом встановлено, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] не проживають з 2014 року, особисті речі в будинку відсутні, що підтверджується актом вуличного комітету (а.с.14-15) Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] втратили право користування житлом в будинку [ADDRESS], оскільки за вказаною адресою вони відсутні без поважних причин більше терміну, визначеного ч. 2 ст. 405 ЦК України. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

11.04. 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в судове засідання не зявився звернулась до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити, шлюбно сімейні відносини між ними припинені з липня 2007 року. Окрім того, зазначив, що у разі неявки відповідача не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилась, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовуються, суду не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.06.1993 року. Малолітніх та неповнолітніх дітей сторони не мають. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені з липня 2007 року, у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, позивач з відповідачем спільне господарство не ведуть, єдиного сімейного бюджету не мають. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю подружжя на теперішній час не має. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

11.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона з відповідачем зареєстрували шлюб 12.05.2006 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки між ними припинені через відсутність взаєморозуміння. Відновлення сімейних відношень вважає неможливим, на примирення позивачка не згодна. Просить суд про розірвання шлюбу з відповідачем. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням справу розглядати за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав заяву до суду, що позов визнає в повному обсязі та просить справу слухати у його відсутність. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12.05.2006 року у відділі РАЦС Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис №282, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Сторони мають неповнолітню дитину. Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.107 СК України. Відповідно до ст.110 ч.1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали, справи суд вважає, що доводи позивачки про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні та позов підлягає задоволенню, тому що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивачка категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

11.04.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Розірвати шлюб у добровільному порядку через органи ДРАЦС вона відмовляється, у звязку з чим він змушений був звернутись з даним позовом до суду. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просить залишити їй дошлюбне прізвище Костюк. Вивчивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Як встановлено судом, 29 серпня 2015 року між сторонами укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області зроблено актовий запис № 64 (свідоцтво про шлюб серія 1-ЖД № 238024). Відповідно до матеріалів справи сторони припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства вже декілька місяців і не мають наміру їх поновлювати, сім'я носить виключно формальний характер. Дітей не мають. Розірвати шлюб через органи ВДРАЦС відповідач відмовляється. Згідно\~ст. 56 СК України, чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. Відповідно до\~ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач вирішила відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-18 00:00:00

11.04.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач до судового засідання не з*явилась, але подала заяву в якій просила справу розглянути без її участі та позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала про розгляд справи в заочному порядку. Відповідач до судового засідання не з*явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомив, судом прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, оскільки в судовому засіданні встановлено, що: Відповідач по справі є батьком своєї неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.5), який знаходиться на утриманні матері - позивача [PERSON] (а.с.6,7), відповідач допомоги на утримання своєї неповнолітньої дитини не надає. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. З урахуванням досліджених в судовому засіданні доказів, суд вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу) щомісяця на утримання своєї неповнолітньої дитини . Неявку відповідача до судового засідання про яке він був повідомлений у передбаченому законом порядку, суд розцінює як небажання відповідача оспорювати пред'явлений до нього позов, оскільки він не надав суду відомостей про причину своєї неявки, та заперечень щодо позову, пред'явленого до нього. Таким чином є всі підстави для задоволення позову у повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір у сумі 551,20 грн., а також на підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

11.04.2016 року позивач звернулася у суд із зазначеним позовом і свої доводи мотивувала тим, що 25.09.2015 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок № 21 по пр.Риночний в м.Волноваха Волноваського району Донецької області, загальною площею 73,6 кв.м., житловою площею 25,0 кв.м. з надвірними будовами та спорудами, земельні ділянка площею 0,0590 га, передану для обслуговування жилого будинку та господарськи споруд, кадастровий номер 1421510100:01:005:0383. Вона своєчасно звернулась до нотаріальної контори с заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки

Outcome: approved