Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

11 жовтня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач посилається на те, що вона та [PERSON] є рідним братом та сестрою по батькові. На підставі договору дарування житлового будинку, позивач набула право власності на житловий будинок №80 з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: м. Дніпро, вул. Сержанта Литвищенка. У вказаному житловому будинку значиться зареєстрованим відповідач, хоча останні пятнадцять років за вказаною адресою не проживає. Остання відома інформація про відповідача те, що він переїхав до своєї рідної матері жити у Донецьку область. Позивачу невідомо де може знаходить відповідач, його телефон та інші засоби звязку. Позивач має намір звернутись до держави з метою отримання житлової субсидії. Реєстрація відповідача у вказаному житловому будинку матиме влив на розмір житлової субсидії. Окрім того, реєстрація відповідача у її будинку порушує її право як власника житлового будинку, оскільки відповідач за вказаною адресою не проживає більше пятнадцяти років, немає жодних звязків з позивачем, проте все одно за вказаною адресою продовжує бути зареєстрований. Просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком №80, розташованим за адресою: вул. Сержанта Литвищенка, буд.80, м. Дніпро, що є підставою для зняття його з реєстрації. 18.10.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження (а.с.19). Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але до початку судового засідання через канцелярію суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити їх, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, причини неявки невідомі. Від відповідача відзиву на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову на адресу суду не надходило, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Третя особа - Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не зявилися, повідомлялися належним чином про час та місце розгляду справи, на адресу суду від них надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, прийняти рішення суду, згідно матеріалів справи та відповідно до чинного законодавства України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно положень ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Відповідно до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що на підставі договору дарування житлового будинку від 28.04.2007 року посвідченого державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №3-1446, [PERSON] належить житловий будинок №80 з господарськими будівлями та спорудами за адресою: м. Дніпро, вул. Сержанта Литвищенка (а.с.12). 04.07.2007 року за [PERSON] зареєстровано право власності на домоволодіння №80 по вул. Сержанта Литвищенка в м. Дніпропетровську, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а.с.13). Крім позивача в будинку також зареєстровані відповідач [PERSON], 27.10.1983р.н., донька [PERSON], 29.09.1995р.н. та донька [PERSON], 10.05.2006р.н., що підтверджується довідкою №6320 від 17.08.2018 року, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с.11). Відповідач [PERSON] більше року фактично не проживає у спірному житлі за адресою м. Дніпро, вул. Сержанта Литвищенка, буд.80 понад 12 років, а лише зареєстрований у спірному домоволодінні, фактичне місце його проживання невідоме, що підтверджується довідкою №263 виданою головою квартального комітету №14 від 20.11.2018 року (а.с.26). Таким чином, суд знаходить встановленим той факт, що відповідач [PERSON] добровільно покинув будинок №80 по вул. Сержанта Литвищенка у м. Дніпрі (м. Дніпропетровську) та з того часу без поважної причини не проживає там, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Таким чином, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням обґрунтована, а отже підлягають задоволенню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved