Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

12.06.2019 року Козельщинська районна державна адміністрація Полтавської області звернулася до суду з позовом, в якому просить суд позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач є матір`ю малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , а відомості про батька у свідоцтвах про народження дітей зазначені зі слів матері (в порядку визначеному ч.1 ст.135 СК України). [PERSON] та [PERSON] з 2016-2017 років по теперішній час знаходяться на утриманні та вихованні в Кременчуцькій спеціальній загальноосвітній школі інтернаті. З вересня по листопад 2017 року відповідач проживала в с.Солониця, Козельщинського району, Полтавської області, вирішувала питання реєстрації та отримання соціальних допомог. [INFO] відповідач народила в м.Кременчук [PERSON] та покинула її в медичному закладі, на даний час дитина перебуває в Кременчуцькому обласному спеціалізованому будинку дитини. У грудні 2018 року - січні 2019 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] стаціонарно лікувалися в Кобеляцькій районній лікарні, де згодом були покинуті матір`ю. На даний час діти перебувають в Комунальному закладі «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» та в будинку дитини. Відповідач ніякої участі в житті та вихованні дітей не приймає. Ухвалою суду від 03.07.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі. Ухвалою суду від 29.08.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник органу опіки та піклування у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, прохав позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, проте надали до суду заяви про розгляд справи без участі їх представників, при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав покладаються на розсуд суду. [PERSON] , думку якої було вислухано в судовому засіданні за участі представника [PERSON] , який має педагогічну освіту, пояснила, що проживала в м.Кременчук, потім в сел.Козельщина разом із матір`ю та батьком, потім мати покинула її в лікарні. Де матір зараз, вона не знає. Малолітні діти, [PERSON] , [PERSON] , думку яких було вислухано в судовому засіданні за участі соціального педагога [PERSON] . та вихователя [PERSON] , пояснили, що декілька років перебувають в інтернаті, куди їх привів їх батько, з яким вони раніше проживали в м.Кременчук. Матір вони не пам`ятають взагалі. Думка інших дітей не з`ясовувалась, оскільки вони за своїм віком не мали можливості її висловити. Вислухавши пояснення сторін, думку дітей, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із свідоцтв про народження, із витягів з державного реєстру актів цивільного стану вбачається, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , відомості про батька внесені зі слів матері - в порядку визначеному ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.8-21). Із довідок Кременчуцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Полтавської обласної ради вбачається, що [PERSON] , [INFO] , навчається в установі з 01.09.2017 року по теперішній час, а [PERSON] , [INFO] , навчається з 17.10.2016 року по теперішній час (а.с.35). Відповідно до листа Служби у справах дітей Крюківської районної адміністрації відповідач до школи з`являлася два рази, вчителям та вихователям не телефонувала, ніякої участі в житті та вихованні дітей не приймала (а.с.34). 30.11.2018 року КНМП «Кременчуцьким перинатальним центром ІІ рівня» складено акт про те, що відповідач покинула дитину, яка народилась [INFO] (а.с.25). 08.01.2019 року Кобеляцькою ЦРЛ складено акти про покинутих дітей: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 22-24). Із довідки Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради вбачається, що малолітні діти [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] знаходяться у їхньому закладі з початку 2019 року. Відповідач за час перебування дітей у закладі дітей не відвідувала, не телефонувала, не цікавилася життям та здоров`ям своїх дітей (а.с.33). Із довідки комунального закладу «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Полтавської обласної ради вбачається, що з 15.01.2019 року по теперішній час у їхньому закладі перебуває малолітня [PERSON] , [INFO] , за час перебування дитини в закладі, її мати [PERSON] жодного разу не відвідала дитину, до центру не телефонувала, життям та здоров`ям її не цікавилася (а.с.37) Розпорядженнями Козельщинської РДА № 6 від 28.01.2019 року та № 28, 29, 30 від 28.02.2019 року дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , надано статус дитини позбавленої батьківського піклування (а.с.26-29). Орган опіки і піклування надав висновок від 11.06.2019 щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.5-6). Вислухані діти не виявили бажання надалі проживати з матір`ю. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 3 Конвенції про права дитини визначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно абзацу другого п.16 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку, що відповідачка по-перше, залишила в пологовому будинку [PERSON] , по-друге, тривалий час самоусунулась від виховання своїх дітей, не піклується про їхній фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться їхнім життям та здоров`ям, не турбується про їхнє забезпечення, лікування, не спілкується з дітьми, не виявляє інтересу до їхнього внутрішнього світу, тобто відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дітей. Таким чином, суд приходить до висновку про наявність виключних підстав для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи викладене вище, відповідно до ст.ст.182, 183, 191 СК України, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідачки аліментів на утримання дітей, починаючи з 12.06.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає стягнення аліментів у межах суми за один місяць до негайного виконання. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (позбавлення батьківських прав), поданої фізичною особою, сплачується судовий збір в розмірі 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. В даному випадку заявлено вимоги щодо позбавлення батьківських прав щодо шістьох дітей. Кожна вимога має самостійний характер. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру (аліменти) ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір за шість позовних вимог немайнового характеру та одну майнову, в загальній сумі 5378,80 грн. (768,40 грн. х 7). На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved