Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-25 00:00:00

11 грудня 2017 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачки про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі договору б/н від 26 вересня 2013 року відповідачка отримала кредит в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 30 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів банку. Відповідачка зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконала, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносила, станом на 31 жовтня 2017 року її заборгованість склала 20402,46 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив клопотання про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, направила заяву про розгляд справи за її відсутності та часткове визнання позовних вимог позивача через надмірно великий розмір нарахованих відсотків. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 26 вересня 2013 року між позивачем та відповідачкою було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту, в розмірі 2000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою за користування кредитом 2,5 % на місяць на суму залишку заборгованості (30 % на рік), обовязковим щомісячним платежем 7 % від заборгованості (але не менше 50,00 грн.), з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг та тарифів (а.с.6-31). Згідно п.п.2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов і правил надання банківських послуг, кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає йому право в будь-який момент змінювати його. У відповідності до п.2.1.1.7.6. зазначених Умов при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобовязань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій. За умовами п.2.1.1.12.6.1. вказаних Умов, у випадку виникнення прострочених зобовязань на суму від 100 грн., клієнт виплачує банку пеню в розмірі базової відсоткової ставки по договору за кожен день прострочення кредиту + 50 грн. одноразово. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачці кредитну картку, однак остання не виконала взятих на себе зобовязань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 31 жовтня 2017 року їй нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 20402,46 грн., з яких 1882,12 грн. заборгованість за кредитом, 17072,60 грн. заборгованість за відсотками, 500,00 грн. штраф фіксована частина та 947,74 грн. штраф процентна складова (а.с.3). Суму заборгованості перед позивачем відповідачка в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобовязального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідачка порушила умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувалася з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки заборгованості за кредитом, в розмірі 1882,12 грн. та штрафу 500,00 грн. (фіксована частина) є обґрунтованими i підлягають задоволенню. Разом з тим, суд не погоджується з розрахунком заборгованості відповідачки за відсотками, наданого позивачем. З розрахунку позивача вбачається, що розмір заборгованості відповідачки за відсотками з 03 жовтня 2013 року по 31 жовтня 2017 року складає 17072,60 грн. за відсотковою ставкою: по 01 вересня 2014 року 30 %, по 01 квітня 2015 року 34,8 % та по 31 жовтня 2017 року 43,2 %. Однак, при перерахунку вказаної заборгованості, її розмір складає 2890,81 грн. виходячи з наступного розрахунку: заборгованість за відсотками з 03 жовтня 2013 року по 29 квітня 2015 року, складає 854,55 грн. (згідно розрахунку позивача), а в період з 30 квітня 2015 року по 31 жовтня 2017 року 2036,26 грн. (1882,12 грн. заборгованість за тілом кредиту х 43,2 % річних (погашення заборгованості в період дії ставки) : 360 днів у році = 2,26 грн. відсотки за 1 день х 901 день). За такого, з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за відсотками в розмірі 2890,81 грн. Крім того, підлягають і частковому задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідачки штрафу процентна складова (5 % від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків і комісій), а саме в розмірі 238,65 грн., оскільки заборгованість за кредитом з урахуванням розміру відсотків, яка підлягає стягненню з відповідачки, становить 4772,93 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідачку обовязок по відшкодуванню позивачу судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Outcome: partial