Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем по справі, який рішенням суду від 30.11.2012 року розірвано. Від шлюбних відносин народилась дитина - [PERSON], [INFO] Сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з викладеним позивачка просить суд винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Сторони в судове засідання не з'явились, повідомлені належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог, відповідач - телефонограмою повідомив суд про визнання позову у повному обсязі, сторони виявили бажання про розгляд справи у їх відсутність. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 30.11.2012 року розірвано (а.с.2). Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], батьком якого згідно свідоцтва про народження дитини є відповідач по справі (а.с.3). Відповідно до довідки № 70 від 29.01.2016 року, виданої Лиманською селищною радою Роздільнянського району Одеської області - неповнолітня дитина проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.4). Батько дитини проживає окремо та матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Суд, зважаючи на положення ст.ст.141, 180-182 СК України, зокрема про солідарний обов'язок батьків на утримання неповнолітніх дітей та той факт, що відповідач зобов'язаний утримувати неповнолітню дитину, вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved