Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

11.02.2021 адвокатом Сініциною О.П., яка дії в інтересах [PERSON] , до Бориспільського міськрайонного суду Київської області подано позов проханням: розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , укладений 31.07.2015, та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно в до досягнення дитиною повноліття (а.с. 2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 31.07.2015 між сторонами було укладено шлюб, від якого у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . За змістом позову в останній час шлюбне життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Зазначено, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, сумісне проживання між сторонами фактично припинено, та за глибоким переконанням позивача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам та інтересам дитини. Примирення та збереження шлюбу між ними неможливе. Також зазначено, що дитини проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. На прохання позивача допомогти матеріального, відповідач відповідає категоричною відмовою. Ухвалою від 22.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 22). У судове засідання сторони не з`явились, від представника позивача надійшла заява з проханням слухати справу без участі позивача та її представника, позовні вимоги представник позивача підтримала та просила задовольнити. Проти постановлення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву, заяв та клопотань не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 31 липня 2015 року у Виконавчому комітеті Щасливської сільської ради Бориспільського району Київської області, про що складено актовий запис № 49, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу Серії [NUMBER] (а. с. 9). В даному шлюбі у сторін [INFO] народилася дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Солом`янським районним у м.Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві 10 червня 2017 року (а. с. 10). Як встановлено з зазначених у позові обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. При цьому суд враховує вимоги ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Та обставина, що малолітня дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на його утриманні є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання шлюбу обґрунтовані , а також в частині про стягнення аліментів з урахуванням того, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 1/4 частки його заробітку. Суд враховує, що такий розмір аліментів відповідає визначеному ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника аліментів у безспірному порядку. За змістом ст. 191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Згідно зі штампом на поштовому конверті, позовна заява була направлена до суду 08.02.2021, а тому в силу вимог ст.191 Сімейного кодексу України аліменти підлягають стягненню зі вказаної дати. Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до вимог ст.141 ЦПК України сплачені при подачі позивачем позову про розірвання шлюбу в сумі 908 гривень (а.с. 1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, а також на користь держави в розмірі 908 гривень, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved