Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

12.10.2018\~р.\~позивач звернулася\~у суд\~з позовом,\~у якому\~просить:\~розірвати шлюб\~з відповідачем,\~що укладений\~02.03.2002\~р.;\~стягувати з\~відповідача на\~її користь\~аліменти на\~утримання дітей\~[PERSON],\~[INFO]\~та [PERSON],\~[INFO]\~у твердій\~грошовій сумі\~у розмірі\~3\~000\~грн.\~щомісячно.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~послалася на\~те,\~що спільне\~життя у\~них з\~чоловіком не\~склалося через\~відсутність взаєморозуміння,\~різні погляди\~на життя\~та сімейні\~обовязки,\~сімя існує\~лише формально.\~Зазначає,\~що вони\~разом не\~проживають,\~почуття любові\~та поваги\~втрачено,\~шлюб існує\~лише формально.\~Крім цього\~ствердила,\~що відповідач\~самоусунувся \~від виконання\~своїх батьківських\~обовязків, добровільно\~коштів на\~утримання дітей\~не надає,\~відтактягар матеріального утримання дітей лежить на ній. Також просить стягнути з останнього судові витрати. 08.02.2019 року у судове засідання учасники справи не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, при цьому сторони наголосили про відсутність між ними будь-яких спорів чи претензій стосовно спільно нажитого в шлюбі майна. Разом з цим, представник позивачки вказав, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.03.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-БК № 286656, виданим відділом РАГС Самбірського МУЮ Львівської області. Як вбачається з копій свідоцтв серії 1-СГ №252963 від 14.08.2002 р. та серії І-СГ №076693 від 10.11.2006 р, у даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Згідно позовної заяви та клопотань по суті справи, сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Окрім цього, зі змісту позовної заяви вбачається, що тягар матеріального утримання дітей лежить на позивачці, відповідач відповідних коштів для цього добровільно не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, беручи до уваги позицію відповідача щодо готовності сплачувати аліменти, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 704, 80 грн. від якого позивачка була звільнена при подачі позову, сплачений позивачкою судовий збір у сумі 704, 80 грн. підлягає стягненню з відповідача у користь позивачки.

Outcome: approved