overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом мотивуючи свої вимоги тим, що вони з відповідачем 16.01.2012 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між сторонами припинені з лютого 2016 року, збереження шлюбу неможливе. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву у якій просила розглядати справу за її відсутності та позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання також не з'явився, надала суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 16.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №946. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON], дружини - [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Фактичні шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Спір про розподіл спільного майна відсутній. Таким чином, суд вважає що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.01.2013 року. В шлюбі народилися діти: дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають із позивачем. Сімейне життя не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали непорозуміння, відсутні взаєморозуміння, почуття любові, довіри та поваги. Сімейних стосунків не підтримують з серпня 2015 року, проживають окремо. Вважає, що шлюб існує формально, збереження їхньої сімї неможливе, тому просить суд розірвати шлюб, судовий збір стягнути з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, 28.11.2017 року подала заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Сташук», щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча завчасно та належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що стверджується судовим оголошенням опублікованим в газеті «Волинь-нова» від 16.11.2017 № 127. Таким чином, справа розглядається за відсутності відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням вимог, встановлених законом. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з таких підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ЕГ № 077991 від 14.01.2013 року вбачається, що 14 січня 2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано виконавчим комітетом Немирської сільської ради Рожищенського району Волинської області, актовий запис № 1, після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище «Сташук» (а.с.4). В шлюбі народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження останніх (а.с. 5, 6). В судовому засіданні встановлено, що сімейне життя між сторонами не склалось, через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки, сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо, шлюб існує формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечать інтересам сторін, тому шлюб слід розірвати. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище Сташук. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача \~слід стягнути 640 грн. оплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 червня 2009 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 червня 2009 року, актовий запис № 667 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а/с 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

11 жовтня 2017 року, позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, в якому просила суд стягнути з відповідача, на свою користь на утримання їхньої малолітньої доньки [PERSON],\~ [INFO] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини, мотивуючи це тим, що їхня спільна донька перебуває лише на її утриманні, відповідач повністю усунувся від виховання та утримання їхньої доньки, матеріальної допомоги добровільно не надає. Позивачка в судовому засіданні повністю підтримала позов та просила суд, його задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю. Заслухавши думку сторін і дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 121 СК України, права та обовязки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст. 181 СК України, за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує : стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Одночасно, стаття 183 СК України зазначає частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Суд встановив, що у сторін по справі, які не перебувають у шлюбі, народилась донька [PERSON], 01.07.2008 р., що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 423955 виданого повторно 26.03.2015 р., в якому батьком дитини записаний відповідач, який офіційно працевлаштований у ІМТП на посаді охоронника, що він підтвердив в судовому засіданні (а.с. 7). \~ \~З матеріалів позову і пояснень сторін вбачається, що сторони проживають окремо один від одного на протязі 2 місяців, донька перебуває лише на утриманні позивачки, відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги добровільно не надає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~У звязку з викладеним, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову, який слід задовольнити повністю.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

11 жовтня 2017 р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 05 червня 2013 р., між нею і відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дебальцівському міському управлінні юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів одруження 05 червня 2017 р. зроблено запис за №47 та видане свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе, у відповідності до ст.224 ЦПК України, розглянути позов за його відсутністю та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 05 червня 2013 р уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дебальцівському міському управлінні юстиції у Донецькій області, про що в книзі реєстрації актів одруження 05 червня 2017 р. зроблено запис за №47 та видане свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Проте сторони не підтримують родинних відносин. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, які мають істотне значення. Враховуючи те, що однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, суд вважає, що у зв'язку з відсутністю вільної згоди позивача на продовження шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам, а також принципу добровільності шлюбу, у зв'язку з чим, є неможливим. Таким чином, суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу ґрунтується на законі та є такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 11 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на його утримання в сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення навчання у Хмельницькому професійному ліцеї, посилаючись на те, що відповідач матеріальної допомоги не надає. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, повідомлений про дату, час і місце судового засідання належним чином, не повідомивши про причини неявки. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 280 ч. 1 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. \~ \~ \~ \~Заслухавши учасника процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до вимог ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. \~ \~ \~ \~Як з'ясовано судом, [PERSON], [INFO], навчається у Хмельницькому професійному ліцеї. \~ \~ \~ \~Оцінюючи встановлене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON], аліменти в сумі 1000 грн. щомісячно до закінчення ним навчання у Хмельницькому професійному ліцеї, але не пізніше, аніж до досягнення ним двадцяти трьох років, починаючи з 11 жовтня 2018 року. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-03 00:00:00

11\~жовтня 2018\~року [PERSON]\~звернулась до\~суду із\~вказаним позовом,\~мотивуючи свої\~вимоги тим,\~що з\~25.04.2015 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя не склалось, сторони мають різні інтереси, відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, просить шлюб розірвати. Спору про місце проживання дитини сторони не мають, майновий спір відсутній. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала, просила судові витрати залишити за нею. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 25.04.2015 року зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 199, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 5). Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (а.с.10). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про визначення місця проживання між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем згідно її заяви. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112\~Сімейного кодексу\~України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

11 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із вказаною позовною заявою до [PERSON]. 13 лютого 2019 року справу передано до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області за підсудністю. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків з виховання та утримання свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], не піклується про його здоров'я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Посилаючись на викладене, просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Сторони в підготовче судове засідання не з'явилися. Позивачка та відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як вбачається зі свідоцтва про народження (а. с. 6), позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має, крім інших, один із батьків. Відповідно до ч. 2 ст. 164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав є ухилення батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Пленум Верховного Суду України в п. 16 Постанові № 3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснив, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи. Враховуючи повну, вільну і безумовну відмову відповідача від виховання і утримання сина, суд вважає позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки за клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

11 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01 липня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 42 (а. с. 4), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 5, 6), і які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

11 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей, які проживають з нею. Посилаючись на те, що сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в\~судове засідання\~не з`явилися.\~Позивачка та\~відповідачнадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідач вказав, що позов визнає повністю. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 листопада 2004 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний актовий запис № 109 (а. с. 5), від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] ,що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 6-8), і які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved