Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

11 липня 2016 року позивач ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з вищевказаним позовом, та свої вимоги мотивує тим, що 18 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №1801/0408/88-067 відповідно до якого відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 20000,00 доларів США зі сплатою відсотків в строк та на умовах, що передбачені кредитним договором та додатком № 1 до нього Графіком погашення кредиту. В забезпечення виконання зобовязання відповідача [PERSON] за кредитним договором, 18 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № 1801/0408/88-067-Р-1, згідно якого поручитель поручися перед Банком за виконання позичальником обовязків, що виникли на підставі кредитного договору. 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. В свою чергу, 15 червня 2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та «Альфа-Банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором. Згідно вказаних договорів відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором №1801/0408/88-067 від 18 квітня 2008 року, який було укладено між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] на користь ПАТ «Альфа-Банк». Позивач зазначає, що позичальник [PERSON] взяті на себе зобовязання не виконувала належним чином, внаслідок чого станом на 01 червня 2016 року виникла прострочена заборгованість за кредитом у сумі 2 113,97 доларів США, прострочену заборгованість за відсотками у сумі 84,54 доларів США та неустойку (пеню) у сумі 3,58 доларів США, а всього заборгованість у сумі 2202,09 доларів США, тому позивач просить\~стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом, також понесені судові витрати. \~ В судове засідання представник позивача не зявився, разом з позовом подав заяву про розгляд справи у відсутність представника позивача у всіх судових зсіданнях (а.с.69). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з тих підстав, що прострочення виплат незначне, заборгованість невелика. Подала письмові заперечення проти позову (а.с.99-103). В запереченнях вказує на те, що позивачем не доведено факт, що він є новим кредитором і може бути позивачем у справі, так як не надано оригіналів документів або завірених копій. Позивач не виконав умов договору купівлі-продажу, так як ні ПАТ «Дельта Банк», ні ПАТ «Альфа-Банк» письмово не повідомляли позичальника та поручителя про передачу права вимоги. Позивачем не доведено, що кредитні кошти були надані відповідачу в розмірі та на умовах передбачених кредитним договором, а саме: що відповідач отримувала кредитні кошти в іноземній валюті. При цьому відповідач стверджує, що вона не отримувала готівкою долари США а тому Банк не має права вимагати їх повернення. Вказує на те, що Банк не надав усі первинні документи, які підтверджують факт сплати відповідачами сум за кредитним договором. Відповідач також не погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості, і вважає, що позивач штучно розраховує заборгованість за процентами і неправомірно нараховує пеню. Крім того, відповідач не погоджується з нарахуванням пені у доларах США. При цьому відповідач пояснила, що дійсно у неї утворилась прострочена заборгованість, адже курс долара значно виріс, але вони приймають заходи щодо погашення суми простроченої заборгованості. Крім того, надала письмові докази на підтвердження того, що після подання позову вона сплатила на погашення заборгованості суму 137 доларів США (а.с.120, 121, 122). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином. Подала письмові заперечення проти позову (а.с.108-110). Вважає, що позивачем ПАТ «Альфа-Банк» не доведено факт переходу прав вимоги за кредитним договором, так як не надано оригіналів документів або завірених копій. Позивач не виконав умов договору купівлі-продажу, так як ні ПАТ «Дельта Банк», ні ПАТ «Альфа-Банк» письмово не повідомляли позичальника та поручителя про передачу права вимоги. Крім того, відповідач вважає, що Банком здійснювалось зарахування сум на погашення кредиту в іншій черговості, ніж передбачено п. 5 Договору поруки, а тому не погоджується з розрахунком заборгованості, що надав Банк. Вислухавши заперечення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Судом встановлено, що 18 квітня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» правонаступником якого є ПАТ «Сведбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 1801/0408/88-067, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 20\~000,00 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9% річних та датою остаточного повернення кредиту 18 квітня 2018 року, цільове використання кредиту: на споживчі цілі (а.с.7-15). За умовами п.3.1 Договору позичальник зобовязується погасити заборгованість за кредитом, шляхом внесення коштів на позичковий рахунок №2203.9.0761793.03, щомісячно, через касу банку згідно Додатку № 1 (Графіку погашення кредиту), крім випадків, передбачених п. 3.8., 3.9, 5.1.4 даного договору. Відповідно до п. 6.1.4. Договору. При настанні подій, зазначених у п. 3.8, 3.9, 6.1.2 даного Договору, банк має право вимагати погашення заборгованості у повному обсязі (суми кредиту, нарахованих процентів, комісій, штрафних санкцій). Відповідно п. 3.9 кредитного договору передбачено, що при порушенні умов, передбачених п.5.1.9 цього договору, та/або у випадках, в яких чинним законодавством України передбачено право дострокової вимоги виконання зобовязань, та/або якщо позичальник порушує строки платежів, встановлені п.3.1. цього договору, банк має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів, а позичальник зобовязаний виконати зазначені зобовязання в порядку, передбаченому цим пунктом. Вимога про дострокове повернення кредиту та сплату процентів за користування ним направляється позичальнику у порядку, передбаченому п. 3.10. цього Договору. Відповідно до п. 3.10 Договору, у випадку порушення умов п. 3.8, 3.9 та 6.1 цього договору, вимога про виконання порушеного зобовязання направляється Банком позичальнику у письмовому вигляді та підлягає виконанню у повному обсязі протягом тридцяти календарних днів з моменту її надіслання Банком за адресою Позичальника. Як вбачається з матеріалів справи, письмова вимога про дострокове повернення кредиту була направлена позичальнику та поручителю 23.06.2016 року (а.с.29), однак у тридцятиденний строк відповідачі не здійснили погашення кредиту. Посилання відповідача [PERSON] на те, що строк дії кредитного договору до 18.04.2018 року, і тому звернення Банку до суду є передчасним, суд не приймає до уваги, оскільки, як вбачається з матеріалів справи та умов кредитного договору, Банк скористався своїм правом вимоги про дострокове повернення кредиту, так як позичальником були порушеністроки платежів, встановлені п.3.1. цього договору. На забезпечення кредитного договору, укладеного з [PERSON], 18 квітня 2008 року ВАТ «Сведбанк» уклав з [PERSON] договір поруки № 1801/0408/88-067-Р-1, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед банком за погашення заборгованості по зобовязаннях [PERSON] за кредитним договором (а.с.20-21). Відповідно до п. 2 вказаного Договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобовязань по основному договору кредиту, поручитель з боржником несуть солідарну відповідальність перед кредитором (а.с. 20-21). В п. 3 вказаного Договору поруки зазначено, що відповідальність поручителя обмежується зобовязанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими основними зобовязаннями. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Як вбачається з наданої суду копії договору купівлі-продажу прав вимоги, укладеного 25 травня 2012 року між ПАТ «Сведбанк» та ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 34-52), ПАТ «Сведбанк» (продавець) погоджується продати Права вимоги, а ПАТ «Дельта Банк» (покупець)погоджується купити Права вимоги, прийняти і сплатити загальну купівельну ціну. З акту приймання-передачі прав вимоги до Договору купівлі-продажу Прав вимоги від 25 травня 2012 року вбачається, що кредитний договір № №1801/0408/88-067, укладений з [PERSON] був предметом вказаного договору купівлі-продажу Прав вимоги. (а.с.49-52). Крім того, 15 червня 2012 року укладено договір купівлі-продажу Прав вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ПАТ «Альфа Банк» відповідно до якого продавець (ПАТ «Дельта Банк» погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх покупцю (ПАТ «Альфа Банк»), а покупець погоджується прийняти та сплатити загальну купівельну суму (а.с.53-59). Як вбачається з копії акту приймання-передачі кредитний договір № №1801/0408/88-067, укладений з [PERSON] був предметом вказаного договору купівлі-продажу Прав вимоги (а.с.60-63). Судом встановлено, що позичальником умови кредитного договору не виконувались належним чином, і протягом певних періодів (березень червень 2015 року, вересень-жовтень 2015 року, лютий червень 2016 року) відповідач [PERSON] порушувала зобовязання за кредитним договором щодо своєчасного внесення щомісячних платежів в звязку з чим станом на 01 червня 2016 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом у сумі 2 113,97 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 84,54 доларів США, пеня у розмірі 3,58 доларів США, що у гривневому еквіваленті становить 90,01 грн. (а.с.28-29) Суд не приймає до уваги заперечення відповідачів з того приводу, що позивачем ПАТ «Альфа-Банк» не доведено факт переходу прав вимоги за кредитним договором і що ПАТ «Альфа-Банк» не є новим кредитором, з таких підстав. Як вбачається з матеріалів справи договори купівлі-продажу прав вимоги укладались між Банками ще у 2012 році (а.с. 43,53), і протягом часу з 2012 року по 2016 рік відповідач [PERSON] продовжувала виконувати свої зобовязання за кредитним договором, здійснювала погашення кредиту, сплачувала проценти, достовірно знаючи, що вона погашає заборгованість по кредиту вже до іншого банку, не оскаржувала кредитний договір не порушувала питання про розірвання договору з цих підстав. Суд також не приймає заперечення відповідачів щодо невірного розрахунку заборгованості та невірної черговості зарахування сум на погашення кредиту, оскільки свого розрахунку відповідачі не надали взагалі, а умовами кредитного договору (п. 5.1.3) передбачено, що кошти на погашення заборгованості в першу чергу направляються на сплату процентів, потім на погашення заборгованості за кредитом, у третю чергу на сплату пені. \~При цьому посилання відповідача [PERSON] (поручителя) на п. 5 Договору поруки є недоречним, оскільки [PERSON] як поручитель не здійснювала платежів Банку в рахунок погашення суми кредиту за позичальника. При цьому суд враховує, що у судове засідання 28 жовтня 2016 року відповідач [PERSON] надала суду копії платіжних документів, з яких вбачається, що в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором, позичальником [PERSON] 20 липня 2016 року сплачено 40,00 доларів США, 11 серпня 2016 року 40,00 доларів США, 22 серпня 2016 року 57,00 доларів США (а.с.120-122). Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з врахуванням сплачених відповідачем сум після подання позову, і з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку необхідно стягнути заборгованість в загальному розмірі 2 065,09 доларів США (2202,09404057=2065,09). На підставі ст. 88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги задоволено частково, на 93%, то з відповідачів підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно задоволеним вимогам, 93% від 1378,00 грн., що становить 1281,54 грн., в дольовому порядку в рівних частках, що становить по 640,77 грн. з кожного відповідача.

Outcome: partial