Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

11 червня 2021 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення суми. Свої вимоги обґрунтувала тим, що відповідач [PERSON] є її колишнім чоловіком з яким вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 26 липня 1980 року по 06 червня 2009 року. 09 вересня 2004 року згідно договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ДМНО Якубою Ю.А., була придбана квартира [ADDRESS] . Покупцем квартири в договорі зазначена вона. Житлова площа квартири складає 69,4 кв.м., а загальна 114,1 кв.м. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2012 року за відповідачем було визнано право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] . Вона самостійно несла витрати на утримання квартири [ADDRESS] , Ѕ частина якої належить відповідачу. В цій квартирі ніхто не проживає і ніхто не зареєстрований. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року з відповідача на її користь в рахунок відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території та комунальних послуг квартири [ADDRESS] за період з липня 2017 року по жовтень 2019 року включено було стягнено 17237,50 грн. За період з грудня 2019 року по лютий 2021 року включно в рахунок оплати за опалення нею було сплачено: грудень 2019 р. - 1700 грн., лютий 2020 р. - 2000 грн., березень 2020 р. - 1000 грн., червень 2020 р. - 2000 грн., липень 2020 р. - 1000 грн., серпень 2020 р. - 899, 38 грн., грудень 2020 р. - 1300 грн., січень 2021 р. - 1983,90 грн., лютий 2021 р. - 2220,86 грн., березень 2021 р. - 1788,74 грн., а всього 15 892,88 грн. За період з листопада 2019 року по лютий 2021 року включно в рахунок оплати витрат на утримання будинку та прибудинкової території сплачено: листопад 2019 р. - 750 грн., грудень 2019 р. - 770 грн., лютий 2020 р. - 1000 грн., березень 2020 р. - 1000 грн., червень 2020 р. - 270,10 грн., червень 2020 р. - 1000 грн., липень 2020 р. - 2000 грн., серпень 2020 р. - 1000 грн., вересень 2020 р. - 600 грн., жовтень 2020 р. - 1000 грн., листопад 2020 р. - 600 грн., грудень 2020 р. - 700 грн., січень 2021 р. - 697, 80 грн., лютий 2021 р. - 759,78 грн., березень 2021 р. - 759,78 грн., а всього 12 907, 46 грн. За період з листопада 2019 року по лютий 2021 року включно за воду сплачено: листопад 2019 р. - 150 грн., грудень 2019 року - 150 грн., січень 2020 року - 150 грн., лютий 2020 р. - 150 грн. , березень 2020 р. - 160 грн., квітень 2020 р. - 150 грн., травень 2020 р. - 150 грн., червень 2020 р. - 170 грн., липень 2020 р. - 180 грн., серпень 2020 р. - 200 грн., вересень 2020 р. - 150 грн., жовтень 2020 р. - 200 грн., листопад 2020 р. - 130 грн., грудень 2020 р. - 170 грн., січень 2021 р. - 163,30 грн., лютий 2021 р. - 167,20 грн., березень 2020 р. - 170, 85 грн., а всього 2 761,42 грн. Всього за зазначені періоди вона понесла витрати на оплату комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] в розмірі (15892,88+12907,46+2761,42) 31 561,76 грн. Частка відповідача складає половину, а саме 15 780,88 грн. Право власності відповідача на 1/2 частину квартири було припинено в порядку виконання виконавчого провадження і 04 березня 2021 року на її ім`я було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину спірної квартири, яка належала відповідачу. Просить суд ухвалити рішення, як стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території та оплату комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] за період з листопада 2019 року по лютий 2021 року включно в сумі 15780,88 грн. Стягнути з відповідача на її користь всі судові витрати. 15 липня 2021 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Враховуючи позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 13 лютого 2020 року, стягнуто з [PERSON] на корить [PERSON] в рахунок відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території та комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] за період з липня 2017 року по жовтень 2019 року в сумі 17237,50 грн. та судові витрати у розмірі 768,40 грн. Вказаним рішенням також встановлено, що 06.06.2009 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 09.09.2004, [PERSON] продала, а [PERSON] придбала нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] . За адресою [ADDRESS] , позивач [PERSON] є незареєстрованим власником. Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2012 по справі № 436/4287/12 з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто борг у розмірі 23317,58 грн. та визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частку квартири [ADDRESS] Відповідач [PERSON] є власником Ѕ частки квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с.6-8). Судом встановлено, що право власності [PERSON] на 1/2 частину квартири було припинено в порядку виконання виконавчого провадження і 04 березня 2021 року на ім`я [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на 1/2 частину спірної квартири, яка належала [PERSON] (а.с.9). Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з наступних висновків. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. В силу ст. 322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За приписами ч.1 ст.544 ЦПК України боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу до кожного з решти солідарних боржників у рівній частині, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. Відповідно до п.35 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою КМУ №572 від 08.10.1992, власники квартири зобов`язані своєчасно вносити плату за обслуговування і ремонт будинку, комунальні та інші послуги, п.п.41, 42 Правил передбачено, що розподіл загальних витрат на оплату житлово-комунальних та інших послуг в квартирах, в яких проживає два і більше власників, провадиться за узгодженням між власниками квартири, а спори щодо оплати вирішуються судом. Відповідно до ч.1, ч.3 ст.9 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. З наданих позивачем квитанцій за період з листопада 2019 по лютий 2021 року вбачається, що останньою було сплачено суму за надання комунальних послуг та утримання будинку та прибудинкової території у розмірі 31561,76 грн. (а.с.19-27). Відповідач [PERSON] будучи співвласником квартири [ADDRESS] , за вищезазначений період щомісячно оплату комунальних послуг та витрати на утримання будинку та прибудинкової території не здійснював. Утримання квартири у вигляді оплати на утримання будинку та прибудинкової території, а також плати за комунальні послуги є солідарним обов`язком її власника. Оскільки частка [PERSON] складала половину квартири, останній зобов`язаний був нести солідарний обов`язок у витратах на управління, утримання та збереження вищезазначеної квартири. Отже, виходячи з цих обставин справи, наведених вимог закону, суд перевіривши надані позивачем докази, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та вважає за необхідне їх задовольнити. Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved