Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

12.12.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 06.11.2009 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] (актовий запис №944) та малолітню доньку, [PERSON], [INFO] (актовий запис № 12989). Зараз вони з чоловіком проживають разом в одному будинку, однак не ведуть спільного господарства, фактично не мають шлюбних стосунків. Між ними часто трапляються сварки у звязку з тим, що його чоловік не дбає про сімю, не приділяє йому та дітям уваги та не надає кошти на їх утримання. В неї втрачено почуття любові та поваги до чоловіка. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливим та фактично таким, що буде суперечити її інтересам. Просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], який зареєстрований 06.11.2009 року Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 51). Після розірвання шлюбу повернути дошлюбне прізвище Істратенко. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, в позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК) установив наступне. Так, між сторонами було зареєстровано шлюб 06.11.2009 року Авангардівською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, про що зроблено актовий запис № 51. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO] (актовий запис №944) та малолітню доньку, [PERSON], [INFO] (актовий запис № 12989). Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення сімейних відносин є різні погляди на сімейне життя. На примирення позивач не згоден, ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 20.03.2017 року сторонам було надано строк на примирення. Але відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України -\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені\~\~судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved