Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

12 березня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 22328 грн. 76 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № DNH4KS93790820 від 22 травня 2016 року відповідачу було надано кредит у розмірі 1481 грн. 18 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25,08 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 09 лютого 2016 року заборгованість за кредитним договором склала 22328 грн. 76 коп., з якої 4408 грн. 36 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 16380 грн. 94 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1039 грн. 46 коп. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти позовних вимог заперечував. Згідно заперечень проти позову просив застосувати строк позовної давності, вважав, що виходячи з умов договору, останньою датою договору, останньою датою погашення заборгованості, а саме: суми у розмірі 1481,18 грн. - є дата 22.05.2007 року, останньою датою звернення до суду Позивачем щодо стягнення даної і, з урахуванням п.5.5. Умов надання споживчого кредиту фізичним особам є 22.05.2012 року. відповідно останньою датою нарахування всіх інших штрафних санкцій у вигляді неустойки, за порушення зобов'язань Боржником, передбачених п.п. 5.1., 5.2, 5.3, відповідно до п.5.4 Умов - є 22.05.2010 року, а останньою датою звернення до суду Позивачем до суду зі стягнення даних штрафних санкцій, з урахуванням п.5.5 Умов є 22.05.2015 року. Але позивач звернувся до суду вже в 2016 році, що є порушенням п.5.5 Умов та приписів 4.4 ст.267 ЦК України, а саме спливу термін позовної давності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22 травня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір № DNH4KS93790820, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача строковий кредит в розмірі 1481 грн. 18 коп. зі сплатою відсотків у розмірі 25,08 % на рік за користування кредитом строком на 12 місяців шляхом щомісячної погашення заборгованості в період з 21 по 28 число кожного місяця. Відповідно до п.5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими відповідач ознайомився при підписанні 22 травня 2006 року заяви позичальника, про що свідчить підпис відповідача, при порушенні позичальником будь-якого із зобовязань, передбачених заявою та п.п.3.2.2., 3.2.3. даних умов, банк має право нарахувати, а позичальник зобовязується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки платежу Сплата пені здійснюється в гривні. У випадку, якщо кредит видається в іноземній валюті пеня сплачується в гривневому еквіваленті по курсу НБУ на дату сплати Відповідно до п.5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам у разі порушення строків платежів більш ніж на 30 днів, відповідач зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 09 лютого 2016 року заборгованість за кредитним договором склала 22328 грн. 76 коп., з якої 4408 грн. 36 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 16380грн. 94 коп. - пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1039 грн. 46 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Відповідач просить застосувати строк позовної давності до вимог позивача, посилаючись на ст.ст.261 (Початок перебігу позовної давності), 267 (Наслідки спливу позовної давності) ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до п.5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими відповідач ознайомився при підписанні 22 травня 2006 року заяви позичальника, про що свідчить підпис відповідача, терміни позовної давності по вимогам про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки пені, штрафів за даним договором встановлюється сторонами тривалістю 5 років. Відповідно до частин 1,3 ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов'язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як вбачається з виписки з особового рахунку за кредитним договором, укладеним з відповідачем, останній платіж було здійснено 12 грудня 2012 року погашення заборгованості за кредитом. Банк звернувся до суду з позовом 12 березня 2016 року. Тобто, позивачем не пропущено пятирічний строк, який відліковується з 12 грудня 2012 року. Таким чином, позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved