Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

11.03.2016 року старший державний виконавець ВДВС Карлівського РУЮ [PERSON] звернувся до суду з поданням, в якому просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України боржника [PERSON] Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у ВДВС Карлівського РУЮ перебувають два виконавчі провадження з примусового виконання судових наказів виданих Карлівським районним судом про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь АБ «Укргазбанк». Державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, про що повідомлено боржника. Боржнику було надано строк для самостійного виконання рішення, проте рішення не виконані. Для примусового виконання рішень державним виконавцем було направлено запити до реєструючих органів, вимогу боржнику зявитись до ДВС та здійснено вихід за адресою знаходження майна боржника. Державний виконавець вважає, що ним вжито всіх передбачених законом заходів примусового виконання рішень, проте боржник ухиляється від виконання покладеного на нього обовязку, тому він звернувся до суду з цим поданням. В судовому засіданні представник ВДВС Карлівського РУЮ [PERSON] підтримав вимоги подання і просить суд такі задовольнити. Заслухавши пояснення представника ДВС та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про порядок виїзду з України та вїзду в Україну громадян України», громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді закордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобовязань, покладених на нього судовим рішенням - до виконання зобовязань. Відповідно до ч. 1 ст. 377-1 ЦПК України - питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи або керівника боржника юридичної особи у праві виїзду за межі України, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб), вирішується судом за місцезнаходження органу державної виконавчої служби за поданням державного виконавця, погодженим з начальником відділу державної виконавчої служби. З наданих суду доказів вбачається, що постановою від 02.10.2014 року відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 2-н-3/2009, виданого Карлівським районним судом 22.01.2009 року, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» боргу в розмірі 150530,55 грн. (а.с. 4) До матеріалів справи долучено супровідний лист на підтвердження того, що копію постанови відправлено боржнику. (а.с. 5) 02.10.2014 року також відкрито виконавче провадження з виконання судового наказу № 2-н-4/2009, виданого Карлівським районним судом 12.02.2009 року, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ АБ «Укргазбанк» боргу в розмірі 153952,47 грн. (а.с. 6) Державним виконавцем долучено до подання супровідний лист на підтвердження того, що копію постанови відправлено боржнику. (а.с. 7) 07.10.2014 року боржнику було відправлено дві вимоги зявитись до ВДВС, якими повідомлено, що у відділі на виконанні знаходяться виконавчі провадження про стягнення з [PERSON] на користь ПФ ВАТ «Укргазбанк» заборгованості. (а.с. 10-11) Згідно наданих суду матеріалів та пояснень на такі вимоги [PERSON] не відреагував. У своєму поданні старший державний виконавець зазначив, що про відкриття виконавчого провадження боржник був повідомлений згідно з вимогами закону. Частиною 1 ст. 31 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення. В матеріалах справи відсутні докази того, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, відправлену йому у встановлений законом спосіб. Наданий державним виконавцем супровідний лист не є достатнім доказом вручення боржнику постанови. Таким чином, суд не може вважати боржника таким, що повідомлений про відкриття щодо нього виконавчого провадження. До подання долучено відповіді на запити державного виконавця згідно яких за [PERSON] не зареєстровані транспортні засоби (відповідь станом на 21.10.2014 року), а також відсутні записи у Книгах записів про державну реєстрацію Державних актів на право власності на землю, право постійного користування землею та договорів оренди землі (відповідь станом на 22.10.2014 року). (а.с. 12-13) При цьому в матеріалах справи містяться два акти про вихід за місцем знаходження рухомого майна боржника, а саме комбайнів - від 19.02.2015 року та від 04.03.2015 року. Першим актом державний виконавець встановив неможливість провести опис та арешт майна, яке знаходиться за огорожею, у другому - зазначив, що здійснено фотозйомку техніки. (а.с. 15-16) В судовому засіданні представник ДВС пояснив, що за даними Державного реєстру боржник є власником 2 одиниць техніки, проте будь-які докази зазначеного суду не надані. Виходячи з подання, старший державний виконавець вважає, що ДВС проведено всі можливі дії для примусового виконання судових наказів, проте боржник ухиляється від виконання рішень. Суд вважає, що зазначені обставини не доведені дослідженими вище доказами. Інші докази на підтвердження зазначених у поданні обставин суду не надані. З матеріалів справи не вбачається, що боржник повідомлений про відкриті щодо нього виконавчі провадження, а також, що останній має будь-які доходи чи майно (факт належності боржнику рухомого майна не підтверджений доказами). На підставі наданих суду доказів суд не може вважати [PERSON] таким, що свідомо ухиляється від виконання рішення суду. Отже в задоволенні подання слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed