Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

11.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних. Свої вимоги мотивує тим, що 10.10.2009 року вона передала [PERSON] завдаток у розмірі 25200 грн. в рахунок майбутніх платежів за купівлю квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. На підтвердження цього між ними було укладено письмовий договір про намір від 10.10.2009 року. У строк виконання договору відповідач договірних зобов*язань не виконала - не продала квартиру. 18.04.2011 року судом було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 25200 грн. До теперішнього часу умови договору та рішення суду не виконані Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному розмірі та просила суд задовольнити позов, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, письмових заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обгрунтовується, суду не надав, про час та місце розгляду справи відповідачка повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224 - 226 ЦПК України. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне: 10.10.2009 року [PERSON] передала [PERSON] завдаток у розмірі 25200 гривен в рахунок майбутніх платежів за купівлю квартири що знаходиться за адресою [ADDRESS] та належить [PERSON] На підтвердження цього було укладено письмовий договір про наміри від 10.10.2009 року (а.с 8-9) Виконання договору відповідач на порушення своїх договірних зобов'язань квартиру не продала. Позивачка у квітня 2010 року звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідачки 25200 гривень боргу. Рішенням суду встановлено, що між сторонами у справі 10.10.2009 року був укладений договір про наміри, відповідно до якого [PERSON] зобов'язалась продати, а [PERSON] в свою чергу придбати квартиру [ADDRESS]. 18.01.2011 року судом прийнято рішення про задоволення позову та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 25200 гривень, держмито у сумі 252грн., та витрати ІТО в сумі 120 грн. (а.с.10) До теперішнього часу умови договору та рішення суду не виконані. 17.01.2014 року Дзержинським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-772/11, який виданий 18.12.2013 року Дзержинським районним судом міста Харкова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] у відшкодування матеріальної шкоди 25200 грн. (а.с. 35) Відповідно до ст. 611 ЦК України - у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки, а також відшкодування збитків та моральної шкоди. Враховуючи положення ч.2 ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Положеннями ч. 2 ст. 1214 ЦК України встановлено, що у разі безпідставного одержання чи збереження грошей нараховуються проценти за користування ними. Статтею 536 ЦК України визначено, що за користування чужими грошовими коштами боржник повинен сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів визначається договором. Якщо договором не передбачено розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного Банку України. Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник, який прострочив виконання грошового зобов*язання на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні підлягають частковому задоволенню. Суд вважає за необхідне відмовити у задоволення стягненні трьох відсотків річних від простроченої суми за весь час прострочення в сумі 2272 грн 14 коп., у зв*язку з тим, що користування чужими грошовими коштами включає в себе три відсотки річних. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 229 грн 41 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial