Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-04 00:00:00

10.10.2018 року керівник Вознесенської місцевої прокуратури Миколаївської області Шевченко В. в інтересах держави в особі Веселинівської райдержадміністрації та Головного управління Держгеокадастру в Миколаївській області звернувся до суду з позовом до [PERSON], третьої особи: Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області, про дострокове розірвання договору оренди землі, повернення земельної ділянки та стягнення шкоди. В позові зазначив, що розпорядженням Веселинівської райдержадміністрації від 11.06.2012 №и 275-р [PERSON] надано в оренду терміном на 10 років земельну ділянку площею 27,6252 га із земель державної власності для сінокосіння та випасання худоби в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. 13.06.2012 року між Веселинівською райдержадміністрацією та [PERSON] укладено договір оренди зазначеної земельної ділянки, який зареєстровано у Веселинівському відділі земельних ресурсів 13.06.2012 року за № 482178064001269. Зазначеним договором визначено, що [PERSON] передається в оренду на строк 10 років земельна ділянка сільськогосподарського призначення площею 27,6252 га для сінокосіння та випасання худоби. Разом з тим, відповідач використовує надану йому в оренду земельну ділянку не за цільовим призначенням, вирощує зернові культури, тобто здійснює товарне сільськогосподарське виробництво. Зазначене підтверджується матеріалами перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.05.2017 року та від 13.06.2018 року, постановами про накладення адміністративного стягнення від 12.06.2017 року та 20.06.2018 року. Крім того, внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням у 2017 році державі завдано шкоду у розмірі 11289,41 грн., яка [PERSON] була сплачена 06.08.2018 року. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем обов'язків встановлених договором і порушенням вимог чинного законодавства, а саме - використання орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням, позивач просить достроково розірвати договір оренди землі, укладений між Веселинівською райдержадміністрацією та [PERSON] від 13.06.2012 року та зобов'язати відповідача повернути орендовану ним земельну ділянку. Крім того, просить стягнути з [PERSON] шкоду в розмірі 11291,82 грн., яка була спричинена ним внаслідок використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Прокурор в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю. Представник Веселинівської райдержадміністрації в судове засідання не з'явився. Від першого заступника голови райдержадміністрації Дрозд А. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Веселинівської райдержадміністрації, позовні вимоги підтримують повністю. Представник Головного управління Держкгеокадстру в Миколаївській області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Від сільського голови Гасюка П.П. надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечують. В зв'язку з неявкою всіх учасників справи, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, заяви сторін, суд приходить до наступних висновків. 13.06.2012 року між Веселинівською райдержадміністрацією та [PERSON] було укладено договір оренди землі, який був зареєстрований 26.06.2012 року у відділі Держкомзему у Веселинівському районі за № 482178064001269 (а.с. 38-40). Відповідно до умов даного договору Веселинівська райдержадміністрація надала, а відповідач [PERSON] отримав в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 27,6252 га пасовищ, з кадастровим номером [NUMBER], для сінокосіння та випасання худоби, що розташована в межах території Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Вказаний договір оренди укладено терміном на 10 років. Відповідно до п.п. 1, 2, 15 договору, земельна ділянка передана для сінокосіння та випасання худоби. Відповідно п. 28 договору орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Згідно п. 31 договору орендар зобов'язаний, крім іншого,виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором. Згідно п. 38 договору дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою сторін або рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. З акта обстеження земельної ділянки від 23.05.2017 року та акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.05.2017 року вбачається, що при обстеженні земельної ділянки державної власності площею 27,6252 га пасовищ для сінокосіння та випасання худоби, яка розташована на території Катеринівської сільської ради та використовується [PERSON] на підставі договору оренди від 13.06.2012 року встановлено, що земельна ділянка розорена (а.с. 48). 12.06.2017 року державним інспектором-головним спеціалістом відділу контролю за використанням та охороною земель складено протокол про адміністративне правопорушення та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, відповідно до якого [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП, а саме: використання земельної ділянки площею 27,6252 га державної власності не за цільовим призначенням, з накладенням на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с. 51, 52). З постанови про накладення адміністративного стягнення від 12.06.2017 року вбачається, що адміністративним правопорушенням, а саме нецільовим використанням земельної ділянки, заподіяно матеріальну шкоду на суму 11289,41 грн. яка розрахована відповідно до Методики, затвердженої постановою КМУ від 25.07.2007 року № 963 (а.с. 52). [PERSON] визнав свою вину та згідно квитанцій від 06.07.2018 року сплатив штраф в сумі 170 грн. та заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 11289,41 грн. (ас. 53, 54) Крім того, 12.06.2017 року державним інспектором винесено припис, відповідно до якого [PERSON] зобов'язано усунути порушення земельного законодавства (а.с. 50). 08.09.2017 року державним інспектором проведено повторну перевірку дотримання вимог земельного законодавства ,в результаті якої встановлено, що земельна ділянка площею 27,6252 га державної власності розорена [PERSON] та підготовлена до посіву озимих культур, вимоги припису від 12.06.2017 року не виконані (а.с. 55). Згідно акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства та акта обстеження земельної ділянки від 13.06.2018 року, державним інспектором, за участю голови Катеринівської сільської ради, землевпорядника, у присутності [PERSON] проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що земельна ділянка площею 27,6252 га державної власності, призначена для сінокосіння та випасання худоби, яка знаходиться в користуванні [PERSON] на підставі договору оренди землі від 13.06.2012 року оброблена та на ній зростає пшениця (а.с. 58, 60). За результатами перевірки та виявленого порушення державним інспектором відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення від 13.06.2018 року (а.с. 61). 20.06.2018 року державним інспектором винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 53 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 грн. (а.с. 62-63). Згідно копії квитанції від 06.07.2018 року [PERSON] сплатив штраф в розмірі 170 грн. (а.с. 64). Крім того, 13.06.2018 року державним інспектором винесено припис, яким [PERSON] зобов'язано привести у попередній стан земельну ділянку відповідно до умов договору оренди та техдокументації або усунути порушення у будь-який інший не заборонений законодавством термін у строк до 13.07.2018 року (а.с. 60). З акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 27.07.2018 року вбачається, що за результатами перевірки дотримання вимог земельного законодавства під час використання [PERSON] земельної ділянки державним інспектором встановлено, що припис від 13.06.2018 року на усунення порушення вимог земельного законодавства [PERSON] виконано частково, а саме, земельна ділянка задискована після збору врожаю, але відновлення угідь не встановлено, ділянка не засіяна травами, що свідчить про використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. (а.с. 65) За невиконання припису державним інспектором складено протокол про адміністративне правопорушення від 01.08.2018 року та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення від 01.08.2018 року, якою [PERSON] визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 188-5 КУпАП, з накладенням на останнього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 153 грн. (а.с. 68-69). Згідно копії квитанції від 06.08.2018 року [PERSON] сплатив штраф в розмірі 153 грн. (а.с. 70). Таким чином, у зв'язку з порушенням відповідачем умов договору оренди землі, використання орендованої земельної ділянки не за цільовим призначенням і стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст. 131-1 Конституції України прокуратура здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Згідно зі ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті. Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор зобов'язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб'єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Відповідно до ч.2 ст. 45 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Наведені вище вимоги закону прокурором дотримані, що підтверджується змістом позовної заяви. Про звернення до суду прокурор повідомив Головне управління Держгеокадастру у Миколаївській області та Веселинівську районну державну адміністрацію. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з загальним правилом, визначеним ч.2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 9 ст. 93 Земельного кодексу України та ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються законом. Відповідно до ч. 5 ст. 20 ЗК України земельні ділянки сільськогосподарського призначення використовуються їх власниками або користувачами виключно в межах вимог щодо користування землями певного виду використання, встановлених статтями 31, 33-37 цього Кодексу. Згідно зі ст. ст. 34, 93, 96 ЗК України громадяни можуть орендувати земельні ділянки для сінокосіння і випасання худоби. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням. Відповідно до умов частини 1 статті 24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема: використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди; дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів норм і правил. Відповідно до частини 2 статті 25 Закону України «Про оренду землі» орендар земельної ділянки зобов'язаний: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, рекреаційного та історико-культурного призначення. Згідно зі ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Із змісту ч.1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» слідує, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно з п. «ґ» ч. 1 ст. 141, ст. 143 Земельного кодексу України підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Примусове припинення прав на земельну ділянку здійснюється у судовому порядку у разі використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Згідно Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням - невикористання земельної ділянки, крім реалізації науково обґрунтованих проектних рішень, або фактичне використання земельної ділянки, яке не відповідає її цільовому призначенню, встановленому при передачі земельної ділянки у власність чи наданні в користування, в тому числі в оренду, а також недодержання режиму використання земельної ділянки або її частини в разі встановлення обмежень (обтяжень). Додатком 4 до Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України N 1051 від 17.10.2012 року передбачено, що посовища це сільськогосподарські угіддя, які систематично використовуються для випасання худоби; рівномірно вкриті деревинною та чагарниковою рослинністю площею до 20 відсотків ділянки. Судом встановлено, що земельна ділянка площею 27,6252 га пасовищ була надана в оренду відповідачу для сінокосіння та випасання худоби. Зазначене підтверджується проектом землеустрою щодо відведення земельних ділянок, розпорядженням Веселинівської райдержадміністрації від 11.06.2012 року № 275-р, договором оренди землі від 13.06.2012 року. Згідно проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки відповідачу в оренду, категорія земель - А 01 землі сільськогосподарського призначення, код цільового використання - 01.08 для сінокосіння та випасання худоби. Земельна ділянка дає обмеження на використання - заборона на зміну цільового призначення земельної ділянки. Згідно п. 31 Договору, орендар зобов'язаний виконувати встановлені щодо об'єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі. Разом з тим, відповідач [PERSON] неодноразово використовував земельну ділянку не за цільовим призначенням, в порушення умов Договору та норм чинного законодавства. Зазначене порушення підтверджується: актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 23.05.2017 року, актом обстеження земельної ділянки від 23.05.2017 року відповідно до яких земельна ділянка була розорена; протоколом про адміністративне правопорушення та постановою про накладення адміністративного стягнення; актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 08.09.2017 року; актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства та актом обстеження земельної ділянки від 13.06.2018 року, відповідно до яких на земельній ділянці зростала пшениця. Крім того, порушення підтверджується копіями квитанцій про сплату [PERSON] штрафу та заподіяної шкоди за 2017 рік. Спірна земельна ділянка є пасовищем та передана для сінокосіння та випасання худоби, а тому її використання з метою розорювання та засівання сільськогосподарськими культурами суперечать її цільовому призначенню. Вказані обставини є достатньою підставою для розірвання договору оренди землі через невиконання орендарем своїх зобов'язань за договором щодо використання земельної ділянки за цільовим призначенням. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оренду землі», у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Згідно зі ст. 1212 ЦК України особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За таких обставин, позовні вимоги про розірвання договору оренди землі та повернення земельної ділянки в розпорядження держави підлягають задоволенню. Згідно п. 12, п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» у випадках самовільного зайняття земельних ділянок, псування, забруднення земель чи вчинення інших порушень земельного законодавства шкода відшкодовується відповідно до статей 211, 212 ЗК, статей 22, 623, 1166, 1172, 1192 ЦК особами, що її заподіяли. Вирішуючи спори про відшкодування власникам землі й землекористувачам шкоди, заподіяної самовільним зайняттям або забрудненням земельних ділянок та іншими порушеннями земельного законодавства, суди мають виходити з того, що відповідно до статті 156 ЗК, статті 1166 ЦК така шкода відшкодовується у повному обсязі. Згідно з п. 7 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу (далі - Методика), затвердженої постановою КМ України від 25.07.2007 №963, розрахунок розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, проводиться інспекціями Мінприроди або Держземінспекцією та її територіальними органами. Згідно з п.3.1. Методичних рекомендацій щодо застосування Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покрову без спеціального дозволу, затверджених наказом Державного агентства земельних ресурсів України, Державної інспекції з контролю за використанням і охороною земель від 12.09.2007 №110, підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок є матеріали справи про адміністративне провадження, які підтверджують факт вчинення правопорушення, а саме: акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства; протокол про адміністративне правопорушення; припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства); акт обстеження земельної ділянки. Також в п. 4.3 Методичних рекомендацій зазначено, що акт обстеження земельної ділянки є невід'ємною частиною розрахунку розміру заподіяної шкоди, оскільки на підставі даного документу визначається площа, на якій заподіяно шкоду й у разі відмови порушника добровільно відшкодувати заподіяну шкоду (збитки) направляє другий примірник акту разом з розрахунком заподіяної шкоди з позовною заявою в суд для їх примусового стягнення. Згідно акта обстеження земельної ділянки від 13.06.2018 року, державним інспектором в присутності [PERSON] проведено обстеження земельної ділянки площею 27,6252 га, державної власності, цільове призначення якої для сінокосіння та випасання худоби, за результатами якого встановлено нецільове використання земельної ділянки, а саме, земельна ділянка оброблена та на ній зростає пшениця. До акта обстеження додано розрахунок державного інспектора розміру шкоди, заподіяної використанням земельної ділянки не за цільовим призначенням, розмір якої становить 11291,82 грн. Розмір шкоди визначено згідно Методики, затвердженої постановою КМ України від 25.07.2007 № 963. Оскільки матеріалами справи підтверджується як наявність в діях відповідача вини по нецільовому використанню земельної ділянки, так і розмір заподіяної шкоди, позовні вимоги прокурора слід визнати законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов підлягає задоволенню, тому з відповідача на користь прокуратури Миколаївської області підлягають стягненню витрати, понесені на оплату судового збору за позовну заяву в сумі 6429,58 грн. На підставі викладено,

Outcome: approved