Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

11.11.2014 року ПАТ «КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON], відділу державної виконавчої служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області (далі - ВДВС Зміївського РУЮ) про звільнення майна з-під арешту. 12.02.2015 року позивачем було надано уточнений позов, в якому ПАТ «КБ «Приватбанк» просило звільнити з-під арешту автомобіль Mitsubishi, модель Lancer, 2007 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], на який накладено арешт державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ, 21.09.2009 року постановою про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження від 21.09.2009 року (АА № 549740), а також стягнути зі [PERSON] на користь Банку сплачений судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. В обґрунтування позову ПАТ «КБ «Приватбанк» зазначило, що відповідно до кредитно-заставного договору від 22.08.2007 року № DN81AR03110120 [PERSON] (далі - Відповідач 1) отримав кредит у розмірі 143064 грн. 51 коп. Відповідно до цього ж Договору Відповідач 1 передав в заставу Банку автомобіль Mitsubishi, модель Lancer, 2007 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER]. У зв'язку з порушеннями зобов'язань за кредитним договором у [PERSON] виникла прострочена заборгованість. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2013 року № 202/22438/13-ц в рахунок погашення заборгованості у розмірі 639761,19 грн. звернено стягнення на предмет застави - автомобіль Mitsubishi, модель Lancer, 2007 року випуску, який належав [PERSON], з правом продажу вказаного автомобіля ПАТ «КБ «Приватбанк» з укладанням від імені відповідача договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою-покупцем, зі зняттям даного автомобіля з обліку в органах ДАІ України, а також наданням Банку всіх повноважень, необхідних для здійснення продажу. За інформацією ГУ МВС України в Харківській області на автомобіль Mitsubishi, модель Lancer, 2007 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER], який зареєстрований за Відповідачем 1, накладено арешт, а саме: 21.09.2009 року державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ винесено постанову про арешт майна боржника та оголошено заборону на його відчуження, у т.ч. і на заставне майно Банку. Арешт накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2009 року АА № 549740. Тобто, вказаний арешт накладено після того, як позивачем було укладено Договір застави, а, відповідно, ВДВС Зміївського РУЮ не має будь-якого права для звернення стягнення на заставлене майно на користь стягувачів, які не є заставодержателями. На підставі викладеного, ПАТ «КБ «Приватбанк» просило задовольнити даний позов. У судове засідання представник позивача Клименко Н.С. не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, на задоволенні позовних вимог в повному обсязі наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій справу просив розглядати за його відсутності, ухвалити законне рішення. Крім того, Відповідач 1 повідомив, що більше, ніж один рік спірний автомобіль перебуває на автостоянці ПАТ «КБ «Приватбанк», [PERSON] жодного відношення до нього вже не має. Представник ВДВС Зміївського РУЮ Прохоренко С.В. у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог ПАТ «КБ «Приватбанк» не заперечувала. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав: Судом встановлено, що 22.08.2007 року між ПАТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № DN81AR03110120, в якості забезпечення виконання умов якого був укладений договір застави рухомого майна - автомобіля Mitsubishi, модель Lancer, 2007 року випуску, № кузова/шасі: [NUMBER], реєстраційний номер [NUMBER] /а.с. 5-10, 11-15/. Заочним рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26.04.2013 року № 202/22438/13-ц задоволено позовні вимоги ПАТ «КБ «Приватбанк» та стягнено в рахунок погашення заборгованності за кредитним договором від 22.08.2007 року № DN81AR03110120 звернуто стягнення на предмет застави - вказаний вище автомобіль, який належав [PERSON] /а.с. 16-17/. З матеріалів справи вбачається, що 21.09.2009 року державним виконавцем ВДВС Зміївського РУЮ винесено постанову про арешт майна боржника ([PERSON].) та оголошення заборони на його відчуження, у т.ч. і на заставне майно Банку. Арешт накладено згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 21.09.2009 року АА № 549740 /а.с. 19, 31/. Відповідно до ст. 16 ЗУ «Про заставу» передбачено, що право застави виникає з моменту укладення договору застави,а в разі,коли договір підлягає нотаріальному посвідченню - з моменту нотаріального посвідчення цього договору. Згідно зі ст. 589 ЦК України, ст. 19 ЗУ «Про заставу» у разу невиконання зобов'язання, забезпеченного заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави, за рахунок якого заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі,що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти,відшкодування збитків,завданих простроченою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором - неустойкою), необхідні відшкодування витрати за утримання заставного майна,а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення а майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусової реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника в гривні та іноземній валюті, інші цінності. У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача,стягнення звертається також на належне боржнику інше майно,за винятком майна,на яке із законом не може бути накладено стягнення. Згідно до ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» звернення стягнення на заставне майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Про звернення стягнення на заставне майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями,державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі,та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставного майна. Отже, заставодержатель має переважне право на задоволення його вимог про стягнення боргу з боржника щляхом звернення стягнення на заставне майно. Згідно з ч. 3 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження» для задоволення вимог стягувача, який не є заставодержателем, стягнення на заставне майно боржника може бути звернено у разі виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Положеннями ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження» передбачено право особи, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна,арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня,коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу, якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. З огляду на вищевикладене, враховуючи, що право застави у ПАТ «КБ «Приватбанк» виникло 22.08.2007 року на підставі договору застави рухомого майна, а постанови про арешт автомобіля, що є предметом застави, винесено 21.09.2009 року, тому права Банка є порушеними, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати у розмірі 243,60 грн. підлягають стягненню з відповідача 1.

Outcome: approved