Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

10.11.2014 року позивачка звернулася до суду та просила ухвалити рішення, яким визнати за нею право власності на ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], співвласником якої був [PERSON], яку позивачка придбала з прилюдних торгів, які проведені Одеською філією №16 приватного підприємства «НИВА-ВШ» та зобов'язати зняти арешт накладений ВДВС Біляївського РУЮ Одеської області на житловий будинок [PERSON], розташований за вище вказаною адресою на підставі ухвали Біляївського районного суду Одеської області №2-626 від 10.02.2009 року. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що їй належить ? частина житлового будинку під [ADDRESS]. Співвласником другої ? частини являється її колишній чоловік [PERSON], з яким вона знаходиться у розірваному шлюбі з 2007 року. Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року було накладено арешт на вище вказаний житловий будинок, у зв'язку з тим, що її колишній чоловік [PERSON] мав борг перед ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» у розмірі 570036,00 грн. В ході примусового виконання рішення суду щодо стягнення боргу з [PERSON] позивачка з торгів купила ? частину вище вказаного будинку, що належала боржникові. На даний час позивачка хоче оформити договір купівлі-продажу нотаріально, але нотаріус не може оформити цей договір, так як на вище вказаний житловий будинок накладений арешт. На підставі викладеного позивачка була змушена звернутись до суду для вирішення спірного питання. Представник позивача та позивачка до судового засідання не з`явилися, але від представника позивачки надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутність, на позовних вимогах наполягав (а.с. 24). У судове засідання представник відповідача не з'явився, однак від нього надійшла заява, у якій він позовні вимоги визнав, не заперечував проти зняття арешту з житлового будинку, а також просив справу слухати у його відсутність (а.с.23). Третя особа [PERSON] до судового засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини не явки суд не повідомив. Вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, відповідно до договору купівлі-продажу від 21.09.2005 року, зареєстрованого в реєстрі за №1-4272, позивачка [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку під [ADDRESS] (а.с.8), що також підтверджується витягом з Державного реєстру право чинів № 1504632 від 21.09.2005 року (а.с.9). Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №17867732 від 25.02.2008 року, [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу належить по ? частині житлового будинку під [ADDRESS] (а.с.10). Як вбачається з матеріалів справи, шлюб між сторонами був розірваний 17.07.2007 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 24.02.2009 року (а.с.6). Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 10.02.2009 року по справі №2-626/2009 було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с.28) та державним виконавцем був складений акт опису і арешту майна (а.с.13). Позивачка [PERSON] з проведених прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, яке належить [PERSON], відповідно до протоколу Приватного Підприємства «НИВА-В.Ш.» №1610/181-1 (а.с.12), придбала ? частину житлового будинку під [ADDRESS], що підтверджується також актом державного виконавця про реалізацію арештованого нерухомого майна від 30.06.2011 року (а.с.15-16). Відповідно до ч. 3 ст. 47 Конституції України ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 114 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Ні підставі вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають судому захисту. На підставі вище вказаного та

Outcome: approved