Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

11 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 23 липня 1998 року Віньковецьким відділом РАГС Віньковецького району Хмельницької області, актовий запис № 25. Позов мотивовано тим, що сторони перебувають у шлюбі з 23.07.1998 року. У період шлюбу у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. В період спільного проживання сторони зрозуміли, що втратили почуття одне до одного, які повернути немає ні бажання, ні можливостей. Розбіжності в поглядах на життя провокують важку психологічну атмосферу в сім`ї. Від цього безпосередньо страждає позивачка та дитяча психіка. За таких обставин зберегти шлюб неможливо, а тому позивачка просить розірвати шлюб у судовому порядку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. В підтримання позову пояснила, що із чоловіком в шлюбі прожили 16 років. Протягом цього часу сімейне життя було нестабільне. У сім`ї виникали сварки, та зрештою вони припинили шлюбні стосунки. У наданий судом термін для примирення вони не примирились, оскільки не намагались цього робити. Позивачка також вказувала, що неповнолітні діти будуть проживати разом із нею, спору стосовно спільно нажитого майна між подружжям немає, так як вони поділились добровільно. Судові витрати просила віднести на її сторону. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Пояснив, що кожен з них живе своїм життям та інтересами, тому шлюбу як такого між ними не існує. Не заперечує, щоб після розірвання шлюбу діти постійно мешкали спільно з позивачкою, спільно нажитим майном розділились добровільно. Заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 23 липня 1998 року у Віньковецькому відділі реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER]. В період шлюбного життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що протягом подружнього життя у сім`ї [PERSON] склалася напружена психологічна атмосфера. На теперішній час сторони не підтримують подружніх відносин і їхній шлюб існує формально. Позивачка примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Відповідач визнав позовні вимоги повністю, та не заперечує проти розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 31.12.2014 року сторонам було надано строк для примирення один місяць, але, як пояснили у судовому засіданні позивачка та відповідач, примирення між ними неможливо, і ніяких кроків для цього вони робити не бажають. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати. За клопотанням позивачки судові витрати покласти на неї.

Outcome: approved