Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

10 березня 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом в якому просить: встановити факт проживання з 21 серпня 2007 року по [INFO] [PERSON] однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час смерті постійно проживав без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; визнати [PERSON] спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час смерті постійно проживав без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 2,00 га кадастровий номер 6520982000:07:027:0115, цільове призначення - для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Давидово-Брідської сільської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , на час смерті постійно проживав без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява мотивована тим, що [INFO] помер [PERSON] , після якого відкрилась спадщина у виді земельної ділянки площею 2,00 га розташована на території Давидово - Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, яку успадкувала позивач як спадкоємець четвертої черги за законом, про що свідчить факт її постійного проживання разом з померлим за однією адресою. Оскільки встановлення факту простійного проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем та встановлення в такому випадку факту прийняття спадщини вирішується виключно в судовому порядку, позивач заявила відповідні вимоги. У відзиві на позов, поданому представником відповідача 05 травня 2020 року, останній вказав, що з 21 серпня 2007 року по [INFO] [PERSON] проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу разом з [PERSON] за різними адресами в с. Давибів Брід, що вбачається з довідок, Акту опитування сусідів, облікових карток об`єкта погосподарського обліку за період з 2011 року по 2016 року, а також показів свідків. Під час розгляду справи суд, за клопотанням представника, ухвалою суду від 26 березня 2020 року витребував з Великоолександрівської державної нотаріальної контори Херсонської області відомості про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, пояснивши, що позивач будучи спадкоємцем четвертої черги за законом та постійно проживаючи із спадкодавцем вважається такою, що прийняла спадщину після смерті останнього, а отже за нею має бути визнане право власності на вказане майно в порядку спадкування за законом. На судове засідання представник відповідача не з`явився, надав заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. У відповідності до частини третьої статті 200 ЦПК України, зважаючи на визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підготовчому судовому засіданні. Заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов необхідно задовольнити частково з огляду на таке. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується актовим записом № 15 зробленим 01 серпня 2016 року виконавчим комітетом Давидово - Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області. (серія [NUMBER] ). На момент смерті йому належала земельна ділянка площею 2,00 га у межах згідно з планом розташована на території Давидово - Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області для ведення особистого селянського господарства, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 891640 від 20 жовтня 2011. Відповідно до довідки Давидово - Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області від 18 лютого 2020 року [PERSON] , [INFO] , проживав та був зареєстрований на території Давидово - Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області, а саме в період 21.08.2007 року по 12.09.2013 року за адресою: [ADDRESS] підтверджено книгою № 8, особовим рахунком № [NUMBER] ; з 13.09.2013 року по 12.06.2015 року [ADDRESS] підтверджено книгою № 8 номер об`єкта по господарському обліку № 0487-1; з кінця 2015 року по [INFO] [ADDRESS] підтверджено книгою № 6 номер об`єкта по господарському обліку № 0487-2. Разом з ним також постійно проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] , з якою померлий проживав спільно без реєстрації шлюбу. Відповідно до Акту підписаного сусідами [PERSON] , а саме[PERSON] та [PERSON] підтверджено, що [PERSON] постійно проживала без реєстрації зі своїм співмешканцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , при цьому проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки подружжя, дітей не мали. Підписи вказаних осіб засвідчено головою Давидово - Брідської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області секретарем Благодатівської сільської ради Доній В.В. Відповідно до Інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 30 квітня 2020 року спадкової справи після смерті [PERSON] , [INFO] ,не заводилось. На судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що добре знає позивача та знала її чоловіка [PERSON] з яким позивач проживала за однією адресою, при цьому вони вели спільне господарство. На судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що добре знала чоловіка позивача [PERSON] з яким позивач проживала по день його смерті за однією адресою вони вели спільне господарство. Наведені докази є належними та допустимими, оскільки отримані у встановленому законом порядку, містять інформацію щодо предмету доказування, узгоджуються між собою, не заперечуються сторонами та не викликають сумніву щодо їх достовірності. Підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені судом фактичні обставини справи свідчать про те, що між сторонами виникли правовідносини з приводу спадкування, що врегульовано нижченаведеними нормами цивільного законодавства станом на час виникнення спірних правовідносин. Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відповідно до частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. У відповідності до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права, одним із способів захисту цивільного права та інтересу може бути визнання права. Аналіз зазначених норм закону дає підстави для висновку, що особа може набути право на спадкове майно за таких умов: вона відноситься до кола спадкоємців визначених законом; нею прийнято спадщину у встановленому законом порядку; спадкодавець на момент смерті мав власність або права, які не припинилися у зв`язку з його смертю. Отже, із зазначених положень цивільного законодавства вбачається, що позивачка є спадкоємцем четвертої черги за законом, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , шляхом постійного проживання з ним, а отже має право ставити на вирішення суду питання про перехід власності належної спадкодавцю до неї у порядку спадкування. Факт проживання позивача з померлою однією сім`єю до часу відкриття спадщини встановлений із факу їх проживання за однією адресою в період часу з 21.08.2007 року по 12.09.2013 року за адресою: [ADDRESS] ; з 13.09.2013 року по 12.06.2015 року [ADDRESS] ; з кінця 2015 року по [INFO] та тих обставин, що останніми спільно велося господарство. Зазначені обставини також свідчать про те, що позивач постійно проживавала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а отже вважається такою, що прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки протягом встановленого законом шестирічного строку не відмовилася від неї. Отже, суд вважає за необхідне задовольнити позов частково, визнавши, що [PERSON] проживала однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття із [PERSON] і визнавши за [PERSON] право власності на спадкове майно. При цьому, часткове задоволення вимоги позивача щодо встановлення факту проживання однією сім`єю разом із спадкодавцем обумовлено періодом такого проживання із яким законодавець пов`язує виникнення у заявника юридичних прав та обов`язків. Період, який виходить за межі п`яти років спільного проживання разом із спадкодавцем до часу відкриття спадщини не має для заявника юридичного значення, а отже підстави для його визнання відсутні. Також, встановлення факту проживання однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини особи із спадкодавцем виключає підстави для окремого визнання особи спадкоємцем конкретної черги спадкоємців. У даному випадку норма закону закріплена у статті 1264 ЦК України є імперативною, а отже резюмує віднесення особи, яка проживала із спадкодавцем до часу відкриття спадщини впродовж п`яти років, до спадкоємців четвертої черги за законом. Обраний позивачем спосіб захисту невизнаного права відповідає вимогам закону та змісту правовідносин. Ухвалюючи рішення, суд врахував, що при такому вирішенні спору буде досягнуто справедливий баланс інтересів як позивача, яка прийняла спадщину у виді майна, що належало її співмешканцю, так і відповідача, який не набув таке право на спірне майно у порядку встановленому законом. Відповідно до частини першої, пункту першого частини другої та частини третьої статті 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого позивачем судового збору суд покладає на позивача, враховуючи при цьому, що право останнього не було порушене неправомірними діями або бездіяльністю відповідача, вирішення вимоги позову не віднесено до компетенції органу місцевого самоврядування, представником відповідача позовні вимоги не заперечувалися та учать відповідного органу обумовлена встановленими законом повноваженнями та особливістю порядку вирішення спорів подібної категорії. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial