Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

10 вересня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради про визнання права на спадкове майно. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що її бабі [PERSON] та батькові [PERSON] , на праві спільної сумісної власності належала квартира [ADDRESS] . Зазначає, що у свідоцтві про право власності на вказану квартиру частки кожного з власників не визначені, а тому [PERSON] та [PERSON] належало по 1/2 частці даної квартири. Вказує, що [PERSON] померла [INFO] . З 1989 року та по день смерті [PERSON] її батько [PERSON] проживав разом із своєю матір`ю [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , та продовжував проживати у вказаній квартирі після смерті останньої. Зазначає, що [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався оскільки фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, та оскільки [PERSON] був єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Вказує, що [PERSON] помер [INFO] , та після його смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Зазначає, що в установлений законом строк, а саме 15.04.2011 року вона звернулась до Сьомої криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] . 14 грудня 2016 року отримала постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька - [PERSON] , оскільки останній пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , а також у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між сином та матір`ю. Вказує, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.01.2018 року було встановлено факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є рідним сином [PERSON] , також даним рішенням було встановлено, що [PERSON] проживав разом зі своєю матір`ю [PERSON] з 1989 року. У зв`язку з тим, що вона є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] , інших спадкоємців після смерті останнього не має, просить визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS] , як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька - [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою суду від 18 вересня 2018 року позовну заяву залишено без руху та позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 24 жовтня 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 06 березня 2019 року за клопотанням позивача витребувано докази у справі. 06 березня 2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача до судового засідання не з`явилась, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, рішення прийняти у відповідності до чинного законодавства. Перевіривши письмові матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з таких підстав. Судом встановлені такі обставини. Позивач [PERSON] є дочкою [PERSON] . (а.с. 8,9) [PERSON] , який помер [INFO] є рідним сином [PERSON] , яка померла [INFO] . (а.с. 11,17) [PERSON] проживала і була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 27 лютого 1968 року, померла [INFO] та 12 січня 1996 року була знята з реєстрації у зв`язку зі смертю. На момент смерті інших членів сім`ї немає. (а.с.15) Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло за № 3086 від 13 жовтня 1993 року, довідки КП «Криворізьке бюро технічної інвентаризації» за №150686 від 26.10.2016 року, власниками квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , квартира належить їм на праві спільної сумісної власності. (а.с. 13,14,87). [PERSON] помер [INFO] в м.Кривий Ріг, Дніпропетровської області. (а.с.10) 15 квітня 2011 року позивач [PERSON] звернулась до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] . (а.с.78). Постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В. від 14 грудня 2016 року відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки [PERSON] пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та не вступив фактично в управління спадковим майном, а також відсутність документального підтвердження факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як між сином та матір`ю. (а.с.16) Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс набрав чинності 01 січня 2004 року. Відповідно до п.4 цих положень ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Звертаючись до суду із позовом позичка [PERSON] зазначила, що її батько [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] . Оскільки спадщина після смерті [PERSON] відкрилася, але належним чином не оформлена спадкоємцями до 01 січня 2004 року, до правил спадкування в цій частині слід застосовувати норми Цивільного кодексу УРСР від 1963 року. Відповідно до ст. 526, 529 ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідомо, - місцезнаходження майна або його основної частини. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки померлого. Отже, після смерті у 1995 році [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді частини квартири за адресою: [ADDRESS] , і син померлої [PERSON] , був спадкоємцем першої черги. Згідно із ст. 548-549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженням. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Під фактичним вступом у володіння спадковим майном розуміються будь-які дії спадкоємця з управління, розпорядження і використання майна, підтримання його в належному стані, сплати податків, страхових внесків, інших платежів, здійснення за рахунок спадкового майна витрат, погашення боргів спадкодавця та ін. Причому цей перелік не є вичерпним. Під час розгляду справи судом не встановлено достовірних доказів які б свідчили про те, що [PERSON] після смерті матері [PERSON] вступив у володіння спадковим майном останньої, надана ж позивачкою копія акта проживання, від 10.01.2017 року (а.с.12), не може слугувати доказом фактичного вступу [PERSON] у володіння спадковим майном [PERSON] . Також суд зауважує, що звертаючись до Сьомої Криворізької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] позивачка [PERSON] зазначала, що [PERSON] до дня своєї смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . (а.с.78) Статтями 1216-1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно із ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до ст.16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Так, під час розгляду справи судом встановлено, що постановою державного нотаріуса Сьомої криворізької державної нотаріальної контори Грабевник О.В., від 14 грудня 2016 року, відмовлено [PERSON] у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її батька [PERSON] , померлого [INFO] , оскільки останній пропустив шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , та не вступив фактично в управління спадковим майном, частиною квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Також судом встановлено, що після постановлення 05 січня 2018 року Саксаганським районним судом міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, рішення про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , та набрання даним рішенням законної сили позивачка [PERSON] не зверталась до нотаріальної контори із заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи, наданої на виконання ухвали суду 15 квітня 2019 року. Таким чином, оскільки позивач заявила вимоги про визнання права власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] в цілому, позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не вірно обрано передбачений ст. 16 ЦК України спосіб захисту своїх прав. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed