Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

11 серпня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулась із вказаним вище позовом та зазначила, що вона перебуває в шлюбних відносинах із [PERSON] (далі - відповідач). Від подружнього життя мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між нею та відповідачем не склалося, упродовж останніх років проживають як байдужі один до одного люди. На ґрунті частих непорозумінь між ними виникають сварки. Все це призвело до втрати взаємних почуттів, розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Крім того, відповідач ніде не працює, самоусунувся від матеріального та фінансового забезпечення сім'ї. Витрати за користування будинком та витрати пов'язані з утриманням сина лягли на плечі позивача. З огляду на викладене, позивач просить розірвати між нею та відповідачем шлюб зареєстрований 26.12.2003 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гребінківського районного управління юстиції від 26.12.2003 року, актовий запис № 135; малолітню дитини залишити проживати з нею; прізвище залишити без змін; судові витрати покласти на відповідача. 25.08.2016 року позивач через канцелярію суду подала заяву про повернення позовної заяви в частині визначення місця проживання дитини. Ухвалою судді в той же день позовна заява в частині визначення місця проживання дитини повернута позивачу. В судове засідання сторони не з'явилися. Представник позивача подав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі позивача та представника позивача, на позовних вимогах наполягає, просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач також надіслав суду заяву, в якій позов визнає. З'ясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Відповідно до частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] сторони з 26 грудня 2003 року перебувають в зареєстрованому шлюбі /а.с. 6/. Згідно свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO] /а.с. 6/. Як вбачається із позовної заяви шлюбні стосунки між сторонами припинені. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Вказане згідно частини 2 статті 112 СК України є підставою для постановлення рішення про розірвання шлюбу з огляду на вимоги частини 1 статті 24 СК України, де встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому суд вбачає підстави для постановлення рішення про розірвання шлюбу. На підставі, викладеного, суд вважає, що позов слід задовольнити повністю. Згідно частини 1 статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача на користь позивача пропорційно до задоволеної частини вимог слід стягнути 551 грн. 20 коп. сплаченого судового збору /а.с. 1/. З огляду на вищевикладене, на підставі частини 1 статті 24, статті 112, частини 3 статті 160 СК України,

Outcome: approved