Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-25 00:00:00

10.10.2018 року\~ позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на наступні обставини. Він з відповідачем по справі зареєстрував шлюб 24 вересня 2013 року, про що складено відповідний актовий запис № 1328. Від спільного життя дітей не мають. Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу є те, що їх сімейне життя з відповідачем не склалось. Вони мають різні характери, вподобання та погляди на сімейне життя, з березня 2018 року вони не проживають разом, не підтримують сімейно-шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства. Всі ці обставини призвели до того, що вони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного. Просив суд не вживати заходів щодо примирення подружжя та шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 24.09.2013 року, про що складений відповідний актовий запис № 1328 розірвати ( а. с. 3-4 ).\~ Ухвалою судді від 02 листопада 2018 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у вищезазначеній цивільній справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання на 16 годину 30 хвилин 26 листопада 2018 року ( а. с. 12-13 ). Ухвалою суду від 26 листопада 2018 року постановлено закрити підготовче засідання та призначено вищевказану цивільну справу до розгляду по суті на 14 годину 30 хвилин 26 грудня 2018 року ( а. с. 21 ). В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, разом із позовною заявою надав заяву, в якій просив його справу про розірвання шлюбу до [PERSON] розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує щодо заочного розгляду справи ( а. с. 7 ). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи свідчить наявне поштове повідомлення, з якого убачається що остання отримала особисто, про що свідчить особистий підпис. Ухвалою суду від 26 грудня 2018 року вирішено провести заочний розгляд у вищезазначеній цивільній справі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не зявилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленному цим Кодеком, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин,крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. В судовому засіданні встановлено, що 24 вересня 2013 року було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що в Книзі реєстрації шлюбів 24.09.2013 року зроблено відповідний актовий запис за № 1328, де прізвище після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини [PERSON] та [PERSON], що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб, Серія І-БК № 151795, виданого\~ 24 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області ( а. с. 6 ). Встановлено, що подружжя від даного шлюбу дітей не мають. Встановлено, що спільне життя у подружжя не склалося, сімя фактично розпалася, шлюб існує формально. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного.\~ Збереження сімї неможливе та суперечить інтересам позивача. Спільне господарство не ведеться та з березня 2018 року подружжя мешкає окремо один від одного. Відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 1 СК України, завданням Сімейного кодексу України є зміцнення сімї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб. Відповідно до ч. 2 п. 3 ст. 1 цього Кодексу,\~ завданням Сімейного кодексу України є побудова сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, повязані спільним побутом, мають взаємні права та обовязки. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Частиною 2 статті 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу не може бути предявлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Частина 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв»язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки, спільне життя у подружжя не склалось, шлюб існує формально, подружжя не повязано спільним побутом,\~ між подружжям припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться, подружжя з березня 2018 року мешкає окремо один від одного,\~ збереження сімї суперечить інтересам позивача, суд приходить до висновку, що родина фактично розпалась та її поновлення неможливе, у звязку з чим, шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно із п. 1 ч.ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Отже, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені позивачем при звернені до суду судові витрати у сумі 704,80 гривень, понесення яких документально підтверджується наявною в матеріалах справи квитанцією ( а. с. 2 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved