Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

11 грудня 2015 року, [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому, посилаючись на той факт, що життя з відповідачем не склалося, у них виявилися різні погляди на життя та різні характери, внаслідок чого, в останній час їхні стосунки вкрай погіршилися та виникали сварки в сім`ї і непорозуміння, внаслідок чого сторони не проживають разом з квітня 2015 р. і їхня сім`я існує лише формально та розпалася остаточно, просила розірвати шлюб, укладений з відповідачем зареєстрований 04.09.2009 р. Сухолиманською сільрадою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 09) від якого народився малолітній син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та поділити спільне сумісне майно подружжя набутого за час шлюбу, залишивши в її власності земельну ділянку площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер : [NUMBER], яка належить їй на праві власності згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] виданого 23.05.2013 р. Реєстраційною службою Овідіопольського РУЮ Одеської області (номер запису про право власності 1027510) та легковий автомобіль універсал ВАЗ д/н [NUMBER], який належить їй на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого на її ім`я 30.07.2011 р. Позивачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином - особисто під підпис, причини неявки суду не повідомила, надіславши на адресу суду заяву, в якій повністю підтримала позов, просила його задовольнити і посилаючись на ст. 158 ЦПК України, просила суд слухати справу за її відсутності (а.с. 23,26). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив, надіславши до суду свою письмову заяву, в якій позов визнав повністю, просивши його задовольнити у повному обсязі та з проханням про слухання справи за його відсутності (а.с. 27). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Суд встановив, що позивачка та відповідач офіційно зареєстрували свій шлюб 04.09.2009 року, що підтверджуються свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.09.2009 р. (актовий запис № 09), зареєстрованого Сухолиманською сільрадою Овідіопольського району Одеської області, в якому у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] від 05.01.2012 р. (а.с. 8,9). Суд з'ясував, і це підтверджується матеріалами позову, що подружжя фактично припинили спільне проживання та ведення спільного господарства з квітня 2015 р. і з цього часу не підтримують шлюбних і сімейних відносин, у зв'язку з тим, що спільне життя у сторін не склалося, та за час спільного життя, у них виявились несумісність характерів та поглядів на життя, що призвело до напруження їхніх стосунків. Також, суд встановив і це підтверджується матеріалами справи, що під час шлюбу, сторони придбали земельну ділянку площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер : [NUMBER], яка належить позивачці на праві власності згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] виданого 23.05.2013 р. Реєстраційною службою Овідіопольського РУЮ Одеської області (номер запису про право власності 1027510) та легковий автомобіль універсал ВАЗ д/н [NUMBER], який також був оформлений на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] на ім`я позивачки 30.07.2011 р. (а.с. 10-14). З матеріалів позову вбачається, що будь-якого іншого майна за час шлюбу сторони не мають. Статтями 368,372 ЦК України передбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У разі поділу майна, що є спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. У відповідності до ст. 24 СК України - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ст.ст. 60,61 СК України, майно подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об'єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, за винятком тих, які виключені з цивільного обороту. Статті 69-71 СК України передбачають, що дружина та чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина та чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. У разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема, на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбаченим ЦК України. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства, з чим погодився відповідач у своїй письмовій заяві про згоду з позовом, а тому позов в цій частині слід задовольнити. Крім того, з урахуванням письмової заяви відповідача, який повністю визнав позов і просив задовольнити позов повністю, суд вважає необхідним задовольнити позов в частині поділу спільного майна подружжя, виділивши у власність позивачки все вищевказане майно подружжя у вигляді земельної ділянки площею 0,1 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою : [ADDRESS], кадастровий номер : [NUMBER], яка належить позивачці на праві власності згідно свідоцтва про право власності [NUMBER] виданого на її ім`я 23.05.2013 р. Реєстраційною службою Овідіопольського РУЮ Одеської області (номер запису про право власності 1027510) та легковий автомобіль універсал ВАЗ д/н [NUMBER], який належить позивачці на праві власності на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] виданого на її ім`я 30.07.2011 р.

Outcome: approved