Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

11 грудня 2018 року представник позивача за довіреністю звернувся до Шевченківського районного суду Харківської області з вказаним позовом, яким просить суд визнати [PERSON] право власності на земельну частку (пай) розміром 8,54 умовних кадастрових га із земель реформованого АТ «Дружба» на території Сподобівської сільської ради Шевченківського району Харківської області, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER] від 21.06.1996 року. В обґрунтування позову вказує, що відповідно до Розпорядження Шевченківської РДА від 21.06.1996 року позивачем було отримано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. При виявленні бажання виділити в натурі (на місцевості) належну їй земельну частку (пай) з'ясувалося, що Сертифікат втрачено, що унеможливило отримання в натурі вищевказаної частки (паю). У зв'язку з втратою сертифікату на право на земельну частку(пай) позивач по справі не може реалізувати своє право на виділення земельної ділянки в натурі та набуття на неї права власності, внаслідок чого змушена звернутися до суду. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю (а.с.11) позовні вимоги повністю підтримав та наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача - Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області за довіреністю (а.с.16) у судовому засіданні проти задоволення позовної заяви не заперечувала. У відповідності до вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши докази в їх сукупності, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до Розпорядження Шевченківської РДА від 21.06.1996 року [PERSON] отримала Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 232. При виявленні [PERSON] бажання виділити в натурі (на місцевості) належну їй земельну частку (пай) з'ясувалося, що Сертифікат втрачено, що підтверджується копією оголошення про втрату Сертифікату в газеті «Краєвид» (а.с.18). При зверненні представника позивача до Шевченківської РДА із заявою про надання роз'яснень з приводу отримання дублікату сертифікату на право на земельну частку (пай) замість втраченого сертифікату, було повідомлено, що видати дублікат Сертифікату на земельну частку (пай) не можливо, оскільки станом на сьогоднішній день вони не видаються (а.с.8). При зверненні позивача до відділу Держгеокадастру у Шевченківському районі Харківської області, було надано відповідь, що дійсно сертифікат серії [NUMBER] було видано на ім'я [PERSON] (а.с.9). У відповідності до ст.ст. 316,328 ЦК України право власності це є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до п.п. 16,17 Перехідних положень ЗК України, громадянам-власникам земельних часток(паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки(паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток(паїв) в натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно абз.1 ст. 2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток(паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку(пай), а також рішення суду. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Тому на підставі вищевикладеного, з метою захисту майнових прав позивача, суд вважає за необхідне позов задовольнити .

Outcome: approved