Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

10 серпня 2015 року Служба у справах дітей Липоводолинської РДА Сумської області звернулася в інтересах малолітньої [PERSON] до суду із вказаним позовом. Свої вимоги служба мотивувала тим, що рішенням Липоводолинського районного суду від 19 лютого 2014 року малолітню [PERSON] відібрано від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Розпорядженням голови Роменської РДА Сумської області від 14 листопада 2014 року утворено прийомну сім'ю [PERSON] та влаштовано до неї [PERSON], як дитину, позбавлену батьківського піклування. У зв'язку з тим, що з часу відібрання дитини її біологічна матір жодного разу не цікавилася долею своєї дитини (не зверталася до служби у справах дітей, до Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини, до прийомних батьків, не відвідувала дитину, не телефонувала їй), а у свою чергу зловживає спиртними напоями (перебуває на обліку у лікаря нарколога, у 2013-2014 роках неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за появу у громадському місці у стані алкогольного сп`яніння), не працює, у період з 08 лютого 2013 року по 15 липня 2014 року перебувала на профілактичному обліку у службі у справах дітей, має вдома неналежні для проживання та виховання дітей житлово-побутові умови, притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов'язків, негативно характеризується, позивач ввважає, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, тому просить позбавити її батьківських прав відносно її дочки [PERSON], [INFO], стягнути з матері аліменти на утримання дитини у розмірі 200 грн. щомісячно та залишити дитину у прийомній сім'ї. Представник служби у справах дітей Костян Л.Ю., представник органу опіки та піклування Дяченко Л.Б. підтримали позовні вимоги. Представник прокуратури Мащенко Т.І. підтримала позов у частині позбавлення відповідача батьківських прав, вважала позовні вимоги в іншій частині такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач [PERSON] та треті особи [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] (відомості про батька внесено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК) та [PERSON], [INFO] (а.с. 24, 29, 38). Вказані особи також є батьками [PERSON], [INFO] (а.с.30). Постановою Липоводолинського районного суду Сумської області від 17 грудня 2013 року [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обов'язків щодо виховання дітей) (а.с.23). У грудні 2013 року та лютому 2014 року відповідач двічі приягувался до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 178 КУпАП та ч. 2 ст. 178 КУпАП (поява в громадському місці у стані алкогольного сп'яніння). Із 18 грудня 2013 року [PERSON] перебувала в КУ «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини» (а.с.6, 7). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2014 року відібрано [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та передано дитину органу опіки та піклування - виконавчому комітету Московської сільської ради Липоводолинського району, для її подальшого влаштування, а також стягнуто з [PERSON] на користь Сумського обласного спеціалізованого будинку дитини аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 100 грн., на період відібрання дитини від матері (а.с.34-37). Наказом начальника Служби у справах дітей Липоводолинської РДА Сумської області від 15 липня 2014 року [PERSON] знято з профілактичного обліку, у зв'язку зі зміною статусу та поміщено на облік, як дитину, позбавлену батьківського піклування (а.с.41). Розпорядженням голови Липоводолинської РДА Сумської області від 30 липня 2014 року [PERSON] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.5). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 14 жовтня 2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с.55-58). Розпорядженням голови Роменської РДА Сумської області від 14 листопада 2014 року на основі родини [PERSON] та [PERSON], яка проживає у с.Бобрик Роменського району Сумської області, утворено прийомну сім'ю, до якої влаштовано малолітню [PERSON]. Того ж дня дитину було передано прийомним батькам (а.с.39). Рішенням Московської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 18 лютого 2015 року вирішено доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON] (а.с.16). Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Липоводолинської РДА Сумської області від 23 квітня 2015 року вирішено звернутися до суду з позовом про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] (а.с.9). У висновку органу опіки та піклування - виконавчого комітету Московської сільської ради Липоводолинського району від 18 лютого 2015 року зазначено про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно малолітньої [PERSON]. Мотивами такого висновку стали зловживання [PERSON] та членами її сім'ї алкогольними напоями, відсутність заробітку, відсутність та непроявлення турботи відносно відібраної за рішенням суду дитини (а.с.19). Відповідно до акту обстеження сім'ї, яка опинилася в складних життєвих обставинах від 12 серпня 2015 року у будинку за місцем проживання [PERSON] у с.Московське Липоводолинського району Сумської області дуже брудно, речі розкидані, їсти не приготовано (а.с.91). Згідно з актом обстеження умов проживання прийомної сім'ї [PERSON] по [ADDRESS], в прийомній сім'ї створені належні умови для повноцінного розвитку та виховання дитини (а.с.12). Із 2014 року [PERSON] перебуває на обліку у лікаря-нарколога, діагноз F 10.2 (а.с.96). Відповідно до ч.1 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 статті 51 Конституції України передбачено, що сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з положеннями абз.3 ч.2 ст.3 СК України дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Відповідно до вимог ст.150 СК України виховання, піклування, забезпечення фізичного, духовного та морального розвитку дитини, забезпечення здобуття нею освіти є прямими обов'язками батьків. Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Із матеріалів справи вбачається, що позивачем надано ряд доказів, які, на думку служби, вказують на неналежне виконання відповідачем батьківських обов'язків. У зв'язку з цим, суд не бере до уваги докази, які вже були враховані судом та стали підставою ухвалення 19 лютого 2014 року рішення про відібрання [PERSON] від матері. Також, суд не бере до уваги зазначену позивачем підставу для позбавлення батьківських прав [PERSON] - можливість усиновлення [PERSON] її прийомними батьками, тому надані для обґрунтування цієї обставини докази не можуть вважатися належними у розумінні ст. 58 ЦПК України. Суть позовних вимог зводиться до того, що матір не бере участь, не цікавиться протягом відібрання дитини вихованням та розвитком дочки, вживає алкогольні напої, а тому ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст.164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини. У пунктах 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року №3 надано роз'яснення про те, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Зазначені обставини не можуть бути підтвердженням свідомого ухилення матері від виконання батьківських обовязків протягом відібрання дитини. Сумнівним видається правильність та виправданість поведінка відповідача у разі її постійних телефонних дзвінків прийомним батькам та її появи у прийомній сім'ї. Щодо іншої, визначеної п.4 ч. 1 ст. 164 СК України, підстави для позбавлення відповідача батьківських прав, суд вважає, що хронічний алкоголізм відповідача не знайшов свого достовірного підтвердження відповідними медичними висновками. Перебування на диспансерному обліку у лікаря-нарколога в Липоводолинській ЦРЛ з діагнозом за кодом F 10.2 по Міжнародній класифікації хвороб, не є доказом хронічного алкоголізму відповідача. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року зазначено, що розірвання сімейних зв'язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідно до ст. 165 СК України позивач мав право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Проте, для з'ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправданим у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини. Той факт, що дитина вже поміщена у більш сприятливе для її виховання середовище, вказує на вчинення службою у справах дітей достатніх спрямованих на захист інтересів дитини дій, і розірвання між матір'ю і дитиною сімейних зв'язків шляхом позбавлення батьківських прав не є необхідним та не може вважатися заходом, спрямованим на захист інтересів дитини. Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України», зазначено про те, що при непозбавленні судом відповідача батьківських прав встановлюється справедлива рівновага між інтересами біологічної матері та дитини: першій надається часова можливість у подальшому довести повне усунення підстав для відібрання дитини, стимулювавши матір до подальшого створення належних сімейних, житлово-побутових та матеріальних умов для проживання дитини у сімї з матірю, а дитині в подальшому перебувати у прийомній сімї, що і буде загалом відповідати найважливішим інтересам самої дитини, які мають переважати над інтересами батьків. Тому, оцінюючи період із початку відбирання дитини суд не встановив обставин, які б свідчили про наявність підстав для позбавлення відповідача батьківських обов'язків. Щодо вирішення питання про стягнення аліментів на дитину, суд виходить з того, що рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 19 лютого 2014 року з [PERSON] на час відібрання дитини від матері присуджені аліменти на утримання [PERSON]. Тому, за певних обставин позивач вправі ініціювати перед судом питання про зміну розміру аліментів (ст.192 СК України) або звернутися до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадженні (ст.378 ЦПК України). Із матеріалів справи та пояснень представника служби у справах дітей вбачається, що спір з приводу місця проживання дитини відсутній. Ураховуючи викладене, суд відмовляє у задоволенні позову в повному обсязі.

Outcome: dismissed