Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

11.12.2015 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частина всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі і мають спільного сина [PERSON]. Відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання сина, добровільно матеріальної допомоги не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивач підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить суд задовольнити позов, з зазначених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не з'явився. 22.01.2016 року зареєстровано заяву відповідача, в якій він просить розглядати справу без його участі і зазначає, що не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення - що передбачено ст. 182 СК України. Статтею 182 СК визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 10.12.1994 року. (а.с. 3) Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] вбачається, що сторони мають спільного сина [PERSON], 2005 року народження. (а.с. 4) Довідка Карлівської міської ради від 19.11.2015 року свідчить, що сторони проживають разом і з ними проживає неповнолітній син [PERSON]. (а.с. 5) При цьому позивач у своєму позові зазначила, що відповідач не утримує дитину в добровільному порядку. Відповідач позов визнав. Обов'язок відповідача утримувати сина випливає із зазначених вище норм Закону. Суд вважає обґрунтованим визначений позивачем розмір аліментів на утримання 1 дитини - ? частина доходу відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їхнього спільного неповнолітнього сина [PERSON], у розмірі ? частина доходу (заробітку) відповідача, щомісячно. Перешкод для стягнення аліментів за станом здоров'я чи у зв'язку з матеріальним становищем відповідача, з наданих сторонами доказів суд не вбачає. З урахуванням положень ЗУ «Про судовий збір» та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved