Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-30 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 26.04.2016 року у виконавчому комітеті Ріп`янської сільської ради Старосамбірського району Львівської області він зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у них не склалося, починаючи з жовтня 2018 року між ними почали виникати постійні суперечки, вони перестали жити сімейним життям, втратили змогу виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати поточні проблеми. Через несумісність характерів між ними зникла повага один до одного. Часті скандали та непорозуміння викликали постійні хвилювання та стрес. Зазначає, що тривалий час перебував на сході України у зоні проведення АТО. Після повернення заставав у квартирі невідомих людей, які розпивали спиртне та неналежно поводилися в присутності малої дитини. Відповідачка зловживала алкоголем, поводиться аморально, тому проживають окремо. Через вище наведені факти стали чужими людьми, а шлюб між ними є лише формально. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 26.04.2016 року у виконавчому комітеті Ріп`янської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №3. Позивач [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав пояснення аналогічні, викладеним в позові, додатково пояснив, що втратив почуття любові до відповідачки, так як вона його не поважає, вживає алкогольні напої. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні просила позовні вимоги позивача задовольнити, шлюб між ними розірвати, так як він її не любить, її не поважає, застосовує до неї рукоприкладство, говорить про неї неправду щодо вживання нею алкогольних напоїв. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 26.04.2016 року, зареєструвавши шлюб у виконавчому комітеті Ріп`янської сільської ради Старосамбірського району Львівської області, актовий запис №3 (а.с.6). Від спільного подружнього життя мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.7). Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, позивач втратив почуття любові до відповідачки, застосовував до неї рукоприкладство, чого не заперечував в судовому засіданні, проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї. Позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі. Визнання відповідачем пред`явленого позову також не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивач наполягає на розірванні шлюбу і своєму небажанні проживати з відповідачкою однією сім`єю. В останній час сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що свідчить про стійкість конфлікту між ними та остаточний розпад сім`ї, а тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Малолітню дитину сторін залишити на вихованні з матір`ю, з огляду на те, що вона проживає з відповідачкою. При подачі позивачем позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 704 гривні 80 копійок (а.с.1). Позивач від сплати судового збору звільнений, так як є учасником бойових дій, що передбачено п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с.8). Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання про необхідність повернення позивачу помилково сплаченого ним судового збору в розмірі 704 гривні 80 копійок. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки, відповідачкою позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, враховуючи також те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а також, що позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки в користь держави судовий збір в розмірі 384 гривні 20 копійок. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved