Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-28 00:00:00

10 січня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що 25.02.2000 року між нею та відповідачем у Городищенській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що за останні роки спільного проживання відносини в подружжя погіршилися, в сім'ї виникали різні непорозуміння, сварки, внаслідок чого сімейні відносини в подружжя припинилися. Починаючи з 2017 року, сторони не підтримують жодних сімейних стосунків, шлюб існує формально. Відтак, оскільки сім'я розпалася, примирення між сторонами неможливе, то подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 25.02.2000 року Городищенською сільською радою Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 1. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 04 лютого 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву, у якій позовні вимоги підтримує повністю, просить суд їх задовольнити та справу слухати у її відсутності. Судові витрати просила залишити за нею. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з'явився, подав заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу слухати у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з'явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 25.02.2000 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Городищенській сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 1, про що свідчить оригінал свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 22.01.2019, виданого повторно. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд дійшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. На підставі наведеного,

Outcome: approved