Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

11 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 4000 гривень, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітей повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що вона з 20 квітня 1994 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідач в утриманні дітей участі не приймає, матеріальної допомоги не надає, інших осіб на утриманні не має, позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, відповідач не працевлаштований не працювати не збирається, тому на утримання дітей позивачка бажає стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дітей повноліття. В судовому засіданні позивачка підтримала заявлені уточнені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. В судове засідання відповідач з'явився, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір. Відповідно до ст. 213 ч.3 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що з 20 квітня 1994 року позивач та відповідач з 24.09.2004 року перебувають у зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану м. Кіровське Донецької області шлюбі, актовий запис № 74, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 6), [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с 3), [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 4), [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою суду копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). В судовому засіданні встановлено, що сторони не дійшли домовленості стосовно утримання дітей, відповідач в утриманні дитини участі не приймає, матеріальної допомоги не надає, інших осіб на утриманні не має. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно свідоцтва про народження дитини, батьками [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] В судовому засіданні було встановлено, що діти мешкають з позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї за вих. № 80/2014 від 25.02.2014 року (а.с. 2). Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитино, відповідач ухиляється від свої обов'язків щодо утримання неповнолітніх дітей, не працевлаштований. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 4000 гривень з [PERSON] підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 79 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати у виді судового збору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а саме - у сумі 243,60 гривень. На підставі ст. ст. 180, 182, 184 СК України,

Outcome: approved