Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

10 липня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що з 22 листопада 2013 року перебуває у шлюбі з [PERSON] , який не розірвано. Мають спільну дитину, неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 року народження. На теперішній час сторони спільно не проживають, спільного господарства не ведуть, діти знаходяться на повному утриманні матері. Батько неповнолітнього матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим мати вирішила узаконити процедуру сплати аліментів, та просить стягнути з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/4 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 22 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, який не було розірвано. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що відображено у свідоцтві про народження серії [NUMBER] , виданому Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області (актовий запис №1018 від 30 серпня 2014 року). На даний час дитина проживає разом з матір`ю, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї виданою житлово-будівельним кооперативом «Граніт» № 117 від 08.07.2019року. Згідно зі ст.180, ст.182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв`язку з чим, суд вважає, що вимоги про стягнення аліментів на дитину у вигляді 1/4 частки доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню, а визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 768,40 гривень.

Outcome: approved