Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

12.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх\~видів його\~заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона\~перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах. Під час спільного проживання у них народилася донька [PERSON] , яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Крім того, позивач зазначає, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, тобто має можливість виплачувати аліменти. В зв`язку з тим, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, позивач звернулася до суду із відповідним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В. І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 19 серпня 2019 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивача та відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому відповідно до письмових заяв позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьком вказаний [PERSON] відповідач по справі, матір`ю [PERSON] позивач по справі, які перебували у шлюбі між собою, що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 303 (а. с. 7, 9). Дитина проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області від 06.06.2019 року № 1255 (а.с. 10). При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 СК України,\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених\~ст. 184 СК України\~(ч. 2\~ст. 182 СК України). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Виходячи з аналізу перелічених норм закону, враховуючи обставини та матеріали справи, а також визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що не зважаючи на те, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, проживаючи окремо, зобов`язаний утримувати свою неповнолітню дитину, яка проживає з матір`ю до досягнення дитиною повноліття в розмірі, визначеному судом. Суд вважає необхідним стягувати аліменти з усіх видів доходів батька дитини, а не тільки з заробітної плати, оскільки це передбачено п. 1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим\~Постановою КМУ від 26 лютого 1993 р. № 146 «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб». Згідно з\~ст. 26 Закону України «Про оплату праці»\~при кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти відсотків, а у випадках, передбачених законодавством - п`ятдесяти відсотків заробітної плати, що належить до виплати працівникам. Однак це обмеження не поширюються на відрахування із заробітної плати при стягненні аліментів на неповнолітніх дітей. У цих випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Оскільки, як судом встановлено, відповідач офіційно працює, отримує регулярно заробітну плату, не заперечує проти сплати аліментів, то при вирішенні питання про стягнення з нього аліментів на утримання дитини необхідно застосувати дію\~ст. 183 СК України. Суд приймає до уваги той факт, що відповідач фізично здоровий, інших дітей, непрацездатних дружини та батьків на утриманні не має, так як доказів їх існування суду не надав, а у зв`язку з чим повинен утримувати свою неповнолітню дитину. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум у 2019 році для дітей віком від 6 до 18 років (в якому перебуває дитина сторін), складає: з 1 січня 2019 року 2027 гривень, з 1 липня 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. Суд враховує положення закону про те, що позивач як і відповідач також має обов`язок утримувати неповнолітню дитину. Відповідно до\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір\~\~аліментів,\~\~ визначений\~\~ за\~\~рішенням\~\~суду\~\~або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за\~\~рішенням\~\~суду\~\~за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни\~\~матеріального\~\~або\~\~сімейного\~\~стану,\~\~погіршення\~\~або поліпшення\~\~ здоров`я\~\~ когось\~\~ із\~\~ них\~\~та\~\~в\~\~інших\~\~випадках, передбачених цим Кодексом. Отже суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Так як позивач звільнена від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судовий збір в сумі 768,40 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь держави у зв`язку із задоволенням позовних вимог позивача про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, документально підтверджені\~витрати позивача\~на професійну\~правничу допомогу\~в розмірі\~1\~000 (одна\~тисяча)\~гривень 00 \~копійок слід\~покласти на\~відповідача.

Outcome: approved