Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

12 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до Управління комунальним майном Луганської міської ради про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в обґрунтування якого зазначила, що [INFO] після тяжкої хвороби помер її чоловік, [PERSON], після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді ? частки квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину. Позивачка зазначає, що її чоловік був тяжко хворим, потребував догляду, після його смерті стан її здоров'я значно погіршився, численні захворювання призвели до того, що у позивачки виникли проблеми з ходою та пересуванням, а тому вона не могла виходити з дому, що стало причиною її пропуску встановленого законом строку для звернення щодо оформлення спадщини. У зв'язку із важким станом здоров'я, лише в січні 2014 року позивачка звернулась до державної нотаріальної контори щодо оформлення спадщини та отримала відмову. Просила суд визначити додатковий строк у три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті чоловіка, [PERSON], котрий помер [INFO]. Позивачка в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив розглядати справу за його відсутності та ухвалити рішення на розсуд суду. Вивчивши позовні вимоги та матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представленими сторонами доказів. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень. Судом встановлено, що 01 жовтня 1977 року у Палаці Щастя м. Ворошиловграда було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно свідоцтва про право власності на житло, квартира, яка знаходиться в [ADDRESS] належить в рівних частках [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, [PERSON] помер [INFO] вдома (а.с. 7) через онкологічну хворобу (а.с. 10, 13, 33-34). Як вбачається з медичної документації, залученої до матеріалів справи, яка була оглянута в судовому засіданні, у позивача [PERSON] наявні декілька хронічних захворювань (а.с. 14-32), через загострення яких позивачкою було пропущено строк на оформлення спадщини. 17 лютого 2014 року постановою державного нотаріуса Першої державної Луганської нотаріальної контори позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск встановленого шестимісячного строку на подання відповідної заяви (а.с. 12). Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Після смерті чоловіка у позивачки значно погіршився стан здоров'я і нею було пропущено встановлений строк для прийняття спадщини, а тому позивачка вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови ПВС України « Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року N 7, особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, а тому, на підставі наданих доказів, переконався в тому, що позивачка має декілька хронічних захворювань, та відносить до поважних причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та задовольняє позовні вимоги позивачки. На підставі рішення суду про визначення додаткового строку для прийняття спадщини спадкоємець повинен у визначений судом строк звернутися до нотаріальної контори та подати відповідну заяву, після чого він буде вважатися таким, що прийняв спадщину. На підставі ст. ст. 1216,1261, 1268, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved