Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

10 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.\~Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , в якому просить провести розподіл спільно нажитого майна подружжя, а саме: визнати за нею право власності на Ѕ ідеальну частку квартири [ADDRESS] . Стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частки автомобіля марки MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] в сумі 64000,00грн. (а.с.3-7). І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем перебували у шлюбі з 20.09.2002 року по 07.11.2017р. У період шлюбу ними була придбана квартира [ADDRESS] та автомобіль марки MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . Після розірвання шлюбу вони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна. Вона з неповнолітнім сином проживає в спірній квартирі, відповідач має безперешкодний доступ до квартири, але постійно в ній не проживає. Автомобілем користується виключно відповідач по роботі. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Представник позивача, адвокат Салін С.В. в судовому засіданні просив позов задовольнити з підстав викладених у ньому. Відповідач проти позовних вимог не заперечував. Зазначив, що оцінка автомобіля здійснена три роки тому, тому вона не актуальна. Квартиру дійсно придбано в період шлюбу, вона однокімнатна і він не знає як її ділити. Гроші він позичав не на придбання квартири, а на її ремонт. Гроші були від продажу іншої квартири, яку він продав у 2003 році, а також від продажу квартири, яку він отримав у спадок, після батьків. \~ \~ \~ \~ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. 21.06.2019 року ухвалою судді відкрито загальне позовне провадження і призначено підготовче засідання (а.с.45). \~ \~ \~ \~Ухвалою судді від 07.11.2019 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.69). 06.05.2020 року в судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Під час\~розгляду справи\~судом заслухано\~позивача та її представників, відповідача,\~ досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи. \~ \~ \~ \~ \~ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Судом встановлено, що 20 вересня 2002 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, про що 20.09.2002 року видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 333 (а.с.31). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.33). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 27 жовтня 2017 року, яке набрало законної сили 07.11.2017р. шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.32). \~ \~ \~ \~26 липня 2003 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 26.07.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Камеко Т.П., зареєстрованого в реєстрі за № 1376 (а.с.11). \~ \~ \~ \~22.06.2006 року право приватної власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] про що свідчить витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 11023347 від 22.06.2006р. (а.с.12). \~ \~ \~ \~14.03.2007 року автомобіль марки MITSUBISHI Lancer, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] зареєстровано за [PERSON] (а.с.13). \~ \~ \~ \~Відповідно до висновку експерта [PERSON] про оцінку транспортного засобу від 29 вересня 2016р. ринкова вартість автомобіля MITSUBISHI Lancer, IX 2.0i, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] на дату оцінки складає 187936,02грн. (а.с.14-30). \~ \~ \~ \~У відповідності до нотаріально посвідченої 05.09.2019р. заяви [PERSON] та [PERSON] у березні 2003 року та у травні 2003 року отримали у борг у [PERSON] 1500,00 дол. США та 2000,00 дол. США відповідно на придбання ними квартири [ADDRESS] . Борг був повернутий поівністю у літку 2005 року (а.с.57). ІV. Мотивована оцінка\~кожного\~аргументу,\~наведеного\~учасниками\~справи,\~щодо\~наявності\~чи відсутності\~підстав\~для\~задоволення позову.\~Норми\~права,\~які\~застосував\~суд,\~та\~мотиви\~їх застосування. Відповідно до частини 1 статті 60, статті 63 Сімейного кодексу України (далі СК) майно, придбане подружжям за час шлюбу, належить їм на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з подружжя не мав за поважною причиною самостійного заробітку (доходу). Подружжя мають рівні права на володіння, користування й розпорядження майном, яке належить їм на праві спільної сумісної власності. Аналогічні положення містить у собі частина 3 статті 368 Цивільного кодексу України (далі ЦК). Згідно з частиною 1 статті 61 СК об`єктами права спільної сумісної власності подружжя можуть бути будь-які речі, крім виключених з цивільного обігу. Ураховуючи положення приведених норм, суд вважає, що право спільної сумісної власності сторін, безумовно, поширюється на спірну квартиру і автомобіль. Вони були придбані під час шлюбу, не є річчю індивідуального користування, що є підставою для такого висновку суду. У відповідності з частиною 1 статті 69, частиною 1 статті 70 СК дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За правилами, встановленими частиною 1 статті 71 СК, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Відповідно до п. 22-24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, вирішуючи спір між подружжям про майно необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором або законом. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні\~речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу й залишає майно у їх спільній частковій власності. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4, 5 ст. 71 СК щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених ст. 365 ЦК, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (ст. 11 ЦК) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. \~ \~ \~ \~Відтак, суд вважає за необхідне задовольнити позов у повному обсязі визнавши за позивачем права власності на половину придбаної під час шлюбу квартири та стягнення з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості Ѕ частини автомобіля відповідно до наявної в матеріалах справи оцінки. \~ \~ \~ \~Крім того автомобілем користується виключно відповідач та позов в цій частині ним визнається. \~ \~ \~ \~Вирішуючи питання про розподіл судових втрат суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Таким чином, враховуючи повне задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені нею судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2439,00грн. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved