Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-18 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18.10.2000 року Вознесенською філією Південної товарної біржі під № 0612 між ним та [PERSON], [PERSON] був зареєстрований договір купівлі - продажу вищевказаної квартири, відповідно до якого [PERSON] є покупцем даного майна. Умови договору сторонами повністю виконані, договір зареєстрований в Бюро технічної інвентаризації, і лише в 2014 року позивач дізнався, що договір потребує нотаріальної форми посвідчення. Крім того було з'ясовано, що [PERSON] та [PERSON] померли, що позбавляє позивача можливості звернутись до нотаріальної контори з метою оформлення зазначеного договору, що стало підставою для звернення з даним позовом до суду. В судове засідання позивач не з'явився, на адресу суду направив заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON], який є спадкоємцем після смерті [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Зокрема судом встановлено, що між позивачем [PERSON] як покупцем, та [PERSON], [PERSON], як продавцями, 18 жовтня 2000 року за № 0612 був укладений письмовий договір купівлі - продажу квартири [ADDRESS] на Вознесенській філії Південної товарної біржі. Вказаний договір, згідно реєстраційного посвідчення 24 листопада 2002 року був зареєстрований у Вознесенському міжміському бюро технічної інвентаризації. 25 квітня 2013 року право власності [PERSON] на вищевказану квартиру було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстріцію права власності. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] померла [INFO] року (актовий запис про смерть № 255 від 08 травня 2012 року), відповідач [PERSON] також померла [INFO] року (актовий запис про смерть № 29 від 09 січня 2009 року). Після смерті [PERSON] спадкова справа не заведена, спадкоємці з заявами про прийняття спадщини не зверталися, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Садкового реєстру від 10.10.2014 року. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за № 423/2012 від 22.10.2012 року за заявою про прийняття спадщини від онука спадкодавиці [PERSON], що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 10.11.2014 року. Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкування є перехід прав та обов'язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 227 ЦК України (в редакції 1963 року, який, відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, підлягає застосуванню до даних правовідносин), договір купівлі - продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією з сторін є громадянин . Проте, в порушення вищевказаних вимог оформлення обумовленого договору купівлі - продажу нерухомого майна в нотаріальному порядку не відбулося. Ч.2 ст.47 ЦК України, передбачено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна з сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Рішення про визнання договору дійсним може бути прийняте судом на вимогу добросовісної сторони, яка виконала повністю або частково договір. Враховуючи, що сторони за угодою повністю виконали істотні умови договору, за яким продавці передали позивачу у власність обумовлене угодою нерухоме майно, а позивач передав останнім визначену грошову суму (протилежного в судовому засідання не встановлено), але в наступному нотаріальне посвідчення угоди не відбулося, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 47, 227 ЦК України позовні вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved