Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

12.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, згідно якого просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 01.07.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області, за номером актового запису 134, між позивачем [PERSON] та відповідачем - [PERSON]. Позивач в судове засідання не з'явилася, була належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, однак надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглянути вищезазначену справу за його відсутності, позовні вимоги позивача визнає. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з позовної заяви та встановлено в судовому засіданні позивач з відповідачем зареєстрували шлюб 01.07.2006 року, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №134 (копія свідоцтва наявна в матеріалах справи - а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] наявне в матеріалах справи) - а.с.5. Сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося та припинено внаслідок відсутності взаєморозуміння в сім'ї, вони не проживають разом з листопада 2013 року. Відповідач, згідно наданої заяви, визнає позов [PERSON] про розірвання шлюбу в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Дружина та чоловік за змістом ст.55 СК України зобов'язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved