Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

11.11.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з таким позовом в якому вказувала, що 02.12.1999 року між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивачка придбала в останнього земельну ділянку площею 0,195 га., розташовану по [ADDRESS] призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. В цей же день договір було зареєстровано на Універсальній товарній біржі «Нерухомість Н» за № 60. Нотаріально договір сторони не посвідчували, однак всі істотні умови договору купівлі-продажу були виконані, а саме продавець передав покупцю майно, а покупець прийняла його та сплатила за нього певну грошову суму, обумовлену договором. В подальшому вона від нотаріуса дізналася, що спірний договір є недійсним, що створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном, тому позивачка просила суд визнати такий договір дійсним та визнати за нею право власності на придбану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач [PERSON] надала пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в своїй заяві на адресу суду зазначив, що позов визнає в повному обсязі, претензій до позивача не має, просить слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд встановив наступне. 02.12.1999 року [PERSON] придбала у [PERSON] земельну ділянку площею 0,195 га., розташовану по [ADDRESS] призначену для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, зареєструвавши в цей же день договір купівлі-продажу на Універсальній товарній біржі « Нерухомість Н» за № 60. Нотаріально договір сторони не посвідчували, проте повністю виконали взяті на себе зобов'язання. В подальшому [PERSON] маючи намір розпорядитися земельною ділянкою звернулася до нотаріуса, який їй роз'яснив, що вважає договір недійсним, оскільки він нотаріально не посвідчений, дана обставина створює їй перешкоди в розпорядженні придбаним майном, тому змушена звертатися до суду за захистом своїх прав. Сторони в свій час ухилилися від належного (нотаріального) посвідчення договору купівлі-продажу. Судом встановлено, що при укладенні договору сторони узгодили всі його істотні умови і виконали свої зобов'язання, але не здійснили нотаріального посвідчення цього договору, як того вимагала ст. 18 ЗК України 1990 року (чинна на час придбання майна). З положень ч. 1 ст. 47 ЦК України 1963 року вбачається те, що угода, укладена з порушенням вимог про її обов'язкове нотаріальне посвідчення, вважається недійсною. Згідно ч. 2 ст. 47 ЦК України 1963 року якщо одна зі сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Враховуючи встановлені обставини суд вважає, що цивільне право позивачки підлягає захисту, а позов як обґрунтований належить задовольнити.

Outcome: approved