Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

11.08.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. Вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 04.10.2003 року, який рішенням суду від 30.09.2015 року було розірвано. Від спільного життя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Посилаючись на відсутність матеріальної допомоги на утримання сина, а також наявність у відповідача нерегулярного та мінливого доходу, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі 2 500 гривень щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи з дня звернення з цим позовом до суду і до настання повноліття. В судовому засіданні позивач підтримала заявлений позов та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні надав заперечення на позов, просив стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини від його доходів, оскільки він офіційно працює супервайзером у ФОП [PERSON] Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. З 04.10.2003 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 30.09.2015 року було розірвано. Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується даними копії свідоцтва про народження останнього. Згідно довідки про доходи ФОП [PERSON] від 12.09.2016 року, [PERSON] працює на посаді супервайзера, загальна сума доходу за період з 01.01.2016 по 31.08.2016 року, за винятком податків, становить 12 584 грн. 16 коп. Положеннями ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином, Сімейний кодекс України передбачає два способи визнання розміру аліментів: у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини (ст. 183 СК України) та у твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України). Враховуючи вищевикладене та оцінюючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина у частці від заробітку (доходу) батька дитини, оскільки дохід відповідача є постійним та не є мінливим. Крім того, нормами чинного Сімейного кодексу України не заборонено, в залежності від встановлених в судовому засіданні обставин справи, визначати розмір аліментів у частці, який підлягає стягненню з дня звернення до суду з позовною заявою. Згідно ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, матеріальний стан та стан здоровя платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. З огляду на вищевикладене та оскільки відповідач по справі є працездатним, працює та отримує заробітну плату, тобто може надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що фіксована аліментна частка від суми заробітку (доходу) відповідача у розмірі 1/4 частини на утримання однієї дитини відповідає вимогам закону. Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що згідно вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ст. 367 ЦПК України, рішення в межах місячної суми платежу підлягає негайному виконанню. На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору в дохід держави, тому відповідно до ст. 88 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача належить стягнути судовий збір на користь держави в сумі, що становить 0,4 розміру мінімальної заробітної плати, тобто 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: partial