Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

12 вересня 2016 року до суду звернулася [PERSON], з позовними вимогами до [PERSON], та просила стягнути з відповідача на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу щомісяця, до закінчення нею навчання в Київському міському медичному коледжі, тобто по 30 червня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що вона навчається на першому курсі в Київському міському медичному коледжі за денною формою навчання, термін якого визначений з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. Навчання на даний час є безкоштовне, але розмір всіх інших витрат, пов,язаних з навчанням, є значним. Так як відповідач розлучений з її матір'ю, то вона проживає з матір'ю. В зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, яку може надавати відповідач, оскільки він працює на ДСП «ЧАЕС» і має середньомісячний дохід не менше 8000-9000 гривень. Відповідно до рішення суду від 17 серпня 2009 року з відповідача були стягнуті аліменти на користь її матері на її утримання та утримання брата в розмірі 35% від доходів відповідача щомісяця до досягнення дітьми повноліття. [INFO] їй виповнилося 18 років, після чого її мати подала позов про стягнення аліментів на період її навчання у Славутицькому міському ліцеї. З врахуванням рішення суду за даним позовом мати отримувала аліменти в розмірі 42,5% від доходу відповідача. Стягнення аліментів з відповідача на її утримання було припинено 29 травня 2016 року у зв,язку з закінченням навчання в ліцеї. Витрати, які пов,язані з її навчання в Київському міському медичному коледжі, складають істотний розмір, внаслідок чого вона хоче гарантовано у порядку, визначеному законом, отримувати аліменти на її утримання. Крім того просила стягнути понесені нею витрати пов,язані з наданням правової допомоги. В судовому засіданні позивач підтримала заявлені позовні вимоги, у суді дала покази аналогічно викладеним у позовній заяві, в той же час подала заяву на зменшення розміру аліментів з батька, просила стягувати аліменти на своє утримання на період навчання у розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця. Відповідач у судовому засіданні, на початку судового розгляду справи позовні вимоги не визнав, після того як позивач зменшила розмір позовних вимог, то відповідач визнав позовні вимоги і згоден з тим, що на утримання повнолітньої дочки з його заробітку утримували аліменти у розмірі 1/6 частки, на період її навчання. Третя особа в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, вважала, що оскільки дочка навчається, то їй необхідно допомогати. Судом встановлено, що [PERSON], відповідач, та [PERSON], перебували у шлюбі, який рішенням Славутицького міського суду Київської області від 23 липня 2014 року розірвано. Згідно копії свідоцтва про народження, долученої до матеріалів справи, [PERSON] народилася [INFO], про що зроблено актовий запис № 323 від 19 грудня 1997 року. Її батьком є [PERSON], матір,ю - [PERSON]. Місце реєстрації - відділ реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна. Довідкою з Київського міського медичного коледжу № 439 від 01.09.2016 року підтверджується, що [PERSON] - позивачка у справі, навчається у цьому коледжі на 1 курсі, за денною формою навчання. Строк навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2019 року. Суд заслухавши сторони, дослідивши надані сторонами докази, оглянувши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як роз'яснив Пленуму Верховного Суду України у п. 20 постанови № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи вбачається, що позивача що вона дійсно потребує матеріальної допомоги у зв'язку з навчанням в частині забезпечення її необхідними учбовими матеріалами, обладнанням та іншим, на харчування та транспорт, послуги Інтернету, придбання одягу та інших речей. Крім того, після вступу до університету вона фактично переїхала до м. Києва, де її мати вимушена знімати для неї житло, так як коледж на має свого гуртожитку. Згідно довідки про доходи №808 від 30.09.2016 року [PERSON] працює на Державному спеціалізованому підприємстві «Чорнобильська АЕС», інженером, середньомісячна заробітна плата за шість місяців становить 13486,16гривень. Відповідно рішення Славутицького міського суду від 29.06.2016 року з відповідача кожного місяця утримуються аліменти на неповнолітнього сина у розмірі ? частки від всіх видів доходів відповідача. В той же час суд приймає до уваги, що відповідач має двох батьків пенсіонерів, які також потребують додаткової матеріальної допомоги. Частиною 2 ст. 200 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За таких обставин, врахувавши фізичний стан здоров'я позивача і відповідача, матеріальне становище позивача і відповідача, можливість надання матеріальної допомоги позивачу відповідачем, розмір витрат, пов'язаних з навчанням, суд вважає правильним визначити аліменти на її утримання на час навчання у Київському міському медичному коледжу, але не більше як до досягнення двадцяти трьох років, відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України в розмірі 1/6 доходу відповідача щомісяця. Виходячи із змісту ст.201, ч.1 ст.191 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Як зазначено у ч.3 цієї статті до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст.84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, які надають правову допомогу за договором, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. В частині 2 цієї статті зазначено, що граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу, зокрема, у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Як зазначено у п.48 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі(наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів). Оплата витрат за надання правової допомоги [PERSON] та надання послуг за цим договором підтверджується актом виконаних робіт № 55 від 08 вересня 2016 року, рахунком на оплату та квитанцією про оплату 200 гривень. Як вбачається з акту виконаних робіт, адвокатом адвокатського об'єднання «Славутицька міська юридична консультація «Захист» Прокопенком О.П. було затрачено одну годину на надання правової допомоги - підготовки позову до суду. Згідно квитанції, яка долучена до матеріалів справи, [PERSON] оплачено адвокатському об'єднанню «Славутицька міська юридична консультація «Захист» за надання правової допомоги згідно акту виконаних робіт 200 гривень. Таким чином, з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені судові витрати на правову допомогу в сумі 200 гривень 00 копійок. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved