Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

12.04.2013 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що [INFO] померла її бабуся - [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого по [ADDRESS]. За життя [PERSON] складено заповіт, яким все, що буде належати їй на час смерті вона заповідала [PERSON], [PERSON] в ? частині кожному. Однак ні [PERSON], ані [PERSON] спадщини не прийняли, тому спадкоємство здійснюється за законом. Так, у померлої було дві доньки [PERSON] та [PERSON], які померли до часу смерті спадкодавці, а саме [INFO] та [INFO]. Тому єдиною спадкоємицею за законом, що прийняла спадщину (за правом представлення) є вона, оскільки постійно мешкала разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини у спірному будинку та звернулася до нотаріальної контори з метою прийняття спадщини після померлої бабусі. З огляду на те, що іншого житла вона не має та факту не прийняття спадщини за заповітом відповідачами [PERSON], [PERSON] просила її позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та визнати за нею право власності на будинок, розташований по [ADDRESS]. 16.04.2014 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічною позовною заявою в якій просить встановити факт його проживання разом зі спадкодавицею [PERSON], на час відкриття спадщини у будинку [ADDRESS] та визнати за ним право власності на ? частини зазначеного будинку в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 16.04.2014 року позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] об'єднані в одне провадження. У позові [PERSON] вказав, що після смерті [INFO] його бабусі [PERSON] відкрилась спадщина у виді житлового будинку з надвірними будівлями по [ADDRESS], який вона заповідала йому та [PERSON] в ? частині кожному. З заявою про прийняття спадщини, у встановлений законом шестимісячний термін, він не звертався, оскільки вважав, що прийняв спадщину так як мешкав разом з спадкодавицею на час її смерті, здійснював за нею догляд, а після смерті здійснив поховання. Таким чином, з урахуванням вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважав, що має право на майно померлої та просив його позов задовольнити у повному обсязі. [PERSON] 13.05.2014 року звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Ухвалою суду від 14.05.2014 року вирішено питання про об'єднання позовних вимог [PERSON], [PERSON], [PERSON] в одне провадження. В обґрунтування свого позову [PERSON] заперечував проти доводів [PERSON] та [PERSON] та вказав, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину після померлої [PERSON] Так, рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24.10.2013 року йому було визначено додатковий строк для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої спадкодавці, оскільки такий строк був пропущений ним з поважних причин, він перебуває у місцях позбавлення волі та не міг знати про наявність заповіту. Відповідно у строк, визначений судовим рішенням він звернувся до нотаріальної контори, але свідоцтво на право власності на спадщину отримати він змоги не має, оскільки спір про право на житловий будинок, належний померлій, розглядається в судовому порядку. З огляду на те, що [PERSON] спадщини не прийняв, а [PERSON] не є особою визначеною заповітом, а відповідно й не має права на спадкування, просив визнати за ним право власності на спірний будинок вцілому, як за єдиним спадкоємцем за заповітом, що прийняв спадщину у встановленому законом порядку. У судовому засіданні [PERSON] наполягала на задоволенні свого позову, посилаючись на обставини, викладені у ньому. Зазначила про те, що постійно мешкала у спірному будинку, коли захворіла бабуся то здійснювала за нею догляд, приймала участь у похованні. Оскільки іншого житла вона не має та прийняла спадщину шляхом постійного проживання у будинку разом зі спадкодавицею, просила її позов задовольнити. Стосовно позовних вимог [PERSON], зазначила, що його позов визнає, дійсно він проживав близько шести місяців у будинку [PERSON] та здійснював за нею догляд. Позовні вимоги [PERSON] не визнала, вказуючи на їх необґрунтованість. Позивач за зустрічним позовом - відповідач за позовними вимогами [PERSON], [PERSON] - [PERSON] наполягав на задоволенні поданого ним до суду позову в цілому. Заперечував проти задоволення позову [PERSON], вказуючи, що вона не має права на спадкування, оскільки має місце заповіт, складений на його ім'я та ім'я [PERSON] В свою чергу позов [PERSON] визнав частково та вважав, що він має право на ? частину спірного будинку в межах його частки, визначеної заповітом. [PERSON] - відповідач за позовами [PERSON], [PERSON], [PERSON], вказала не необґрунтованість позову [PERSON] та заперечувала проти задоволення позову вцілому. Позов [PERSON] визнала та підтвердила факт його проживання разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини наголошуючи, що він єдиний хто доглядав за бабусею коли та хворіла та поховав її після смерті. Позов [PERSON] визнала частково. [PERSON] довірив представляти свої інтереси в суді представнику - адвокату [PERSON], яка у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог [PERSON], вказуючи, що він є єдиним спадкоємцем який прийняв спадщину. Просила відмовити в задоволенні позову [PERSON], оскільки її вимоги не ґрунтуються на законі, вимоги [PERSON] просила розглянути на розсуд суду. Вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, допитавши свідків, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] є онуками померлої [PERSON] ( а.с.7,8,9,15,20,21) [PERSON] померла [INFO] в м. Зміїв, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ВЛ №285807, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області від 06.11.2010 року, актовий запис №303. (а.с.24) За життя [PERSON] належав житловий будинок [ADDRESS], а саме ? частина вказаного будинку належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області 19.12.2002 року, р-р №2-1185, інша ? частина на підставі свідоцтва про право власності, виданого Зміївською державною нотаріальною конторою Харківської області 19.12.2002 року, р-р №2-1187, що підтверджується відповідними правовстановлюючими документами. ( а.с.28,29,30,31-33) За життя [PERSON], склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Зміївської державної нотаріальної контори 07.03.2006 року, яким все, що буде належати їй на час смерті заповідала своїм онукам [PERSON], [PERSON] в ? частині кожному. ( а.с.27) 12.03.2013 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON], де їй було роз'яснено про необхідність звернення з вказаного питання до суду. ( а.с.36,37) Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24.10.2013 року, [PERSON] визначено додатковий строк - шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], а 10.12.2013 року [PERSON] звернувся з відповідною заявою до нотаріальної контори. ( а.с.86-87,112-116) [PERSON] було роз'яснено про необхідність звернення до суду, з огляду на неможливість видати свідоцтво про право на спадщину, що підтверджується листом №587/12-14 від 10.04.2014 року. (а.с.150) Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття, спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Таким чином, судовим розглядом встановлено, що після смерті [PERSON] має місце спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] ставить питання про визнання за нею права власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом з огляду на виконання нею вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Однак суд не приймає до уваги посилання [PERSON] на зазначений вище факт, а також ті доводи, що вона є єдиною спадкоємицею, що прийняла спадщину після смерті спадкодавці, оскільки такі посилання спростовуються дослідженими в ході судового розгляду доказами, а саме відомостями Зміївської державної нотаріальної контри Харківської області про те, що з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом звернувся [PERSON] Таким чином, заповіт є чинним, відмови від прийняття спадщини від спадкоємців [PERSON], [PERSON], місця не мало, а тому з огляду на зміст ст. 1223 ЦК України, позовні вимоги [PERSON] не ґрунтуються на законі, а відповідно й не підлягають задоволенню. Докази подані [PERSON], які підтверджують факт її постійного проживання зі спадкодавицею, а саме акт обстеження житлово-побудових умов від 07.06.2013 року та подані нею для огляду у судовому засіданні квитанції по оплаті житлово-комунальних послуг, судом до уваги не приймаються, оскільки не є належними та від них не залежить виникнення права на спадкування за законом. Стосовно зустрічного позову [PERSON], слід зазначити наступне. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно, щоб таке проживання було постійним. Перелік документів та інших доказів, які дозволяють визначити постійність проживання, містяться у п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Згідно з цією нормою доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», спори про спадкування, розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що має юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Допитані у судовому засіданні свідки, [PERSON], [PERSON], кожний окремо показали, що їм відомо про те, що [PERSON], близько шести місяці до часу смерті [PERSON] проживав з нею за адресою [ADDRESS] та здійснював за нею догляд. У суду не має підстав ставити під сумнів відомості повідомлені свідками, дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, крім того зазначеного факту проживання [PERSON] разом зі спадкодавицею не спростовували відповідачі [PERSON], [PERSON], та визнали вимоги [PERSON] у повному обсязі. Згідно до товарного чеку від 05.11.2010 року, [PERSON] було придбано ритуальну атрибутику для похорону на суму 928 грн. 90 коп. ( а.с.152) Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що той факт, що [PERSON] мешкав разом зі спадкодавицею [PERSON] на час відкриття спадщини не викликає сумніву, встановити вказаний факт в позасудовому порядку можливості він не має, а встановлення відповідного факту має для нього юридичне значення. Таким чином його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. В свою чергу [PERSON] прийняв спадщину після смерті [INFO] [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно [PERSON] у позасудовому порядку змоги не має з огляду на спір спадкоємців з приводу спадкового майна. Враховуючи, що суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON], а також того факту, що спадкоємцями за заповітом є онуки померлої - [PERSON] та [PERSON] в ? частині кожний, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову [PERSON] та визнання за ним права власності на ? частини будинку №13, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, в порядку спадкування за заповітом. Суд критично ставиться до посилань [PERSON], що окрім нього ніхто із спадкоємців спадщини не прийняв, а тому він повинен успадкувати будинок вцілому, оскільки його доводи спростовуються добутими в ході судового розгляду справи доказами прийняття [PERSON] спадщини, з огляду на зміст ч. 3 ст. 1268 ЦК України. З аналізу доказів у їх сукупності суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позовних вимог [PERSON] в цілому, задоволення позову [PERSON] у повному обсязі та часткове задоволення позову [PERSON] Таким чином, право власності на спірне майно - будинок [ADDRESS] належить визнати по ? частині за кожним, з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, за спадкоємцями, визначеними заповітом, складеним 07.03.2006 року [PERSON] - [PERSON], [PERSON]

Outcome: partial