Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-04 00:00:00

10 липня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказувала, що 27 січня 2018 року вона уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, на підставі чого в сім`ї відбувалися постійні сварки, різні непорозуміння, що негативно впливало на сімейне благополуччя, виховання та розвиток сина, що поступово призвело до того, що вони стали зовсім чужими людьми. Міри, які приймалися для нормалізації нашого життя позитивних наслідків не дали і жити з відповідачем стало взагалі неможливо. Крім того, втратили повагу один до одного, можливості зберегти сім`ю немає. Подружні відносини припинилися. Позивач про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, до суду не з`явилася. У поданій заяві просила розгляд справи провести без її участі, позов підтримала. Відповідач про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду не з`явився. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 27 січня 2018 року [PERSON] , 1997 року народження, та [PERSON] , 1997 року народження, перебувають у шлюбі, який зареєстровано Липоводолинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 4 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що позивач та син [PERSON] зареєстровані в [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 14) При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved