overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

11.02.2016р. до Погребищенського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 31.01.2009 року сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу, [INFO] у них народився син - [PERSON] та [INFO] народилась дочка - [PERSON], які на даний час, знаходяться на утриманні позивача. Відповідач у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає, хоча зобовязаний це робити згідно закону. Тому просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 грн. на кожну дитину, щомісячно всіх видів доходів до повноліття дітей. В судове засідання позивач не не з'явилася, про що повідомила заявою, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд стягнути з [PERSON], [INFO], на свою користьаліменти на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50 (п'ятдесят) грн. щомісячно на кожну дитину, починаючи з 11.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, про що повідомив суд телефонограмою, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 10.04.2009р. [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с.6) та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Вирішуючи спір про стягнення аліментів з відповідача на утримання дітей суд виходить з заявленого позивачкою розміру аліментів та повідомлення відповідача і визначає їх у твердій грошовій сумі по 50 грн. щомісячно на дитину, починаючи з 11.02.2016 року і до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

11.02.2016р. до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, пояснюючи вимоги наступним: вони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 13.09.2008р, одруження було зареєстровано ВДРАЦС по м. Слов'янську Слов'янського МРУЮ у Донецькій області, актовий запис № 513. Від шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO]. В подальшому стосунки погіршились через непорозуміння та різні погляди на життя, відсутність спільних інтересів, між нами зникли почуття і щирість у відношеннях. Замість цього з'явились сварки та скандали. З вересня 2015 року шлюбні стосунки вони не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, таким чином сім'я фактично розпалась, шлюб існує формально і зберегти його неможливо. Час для примирення їм не потрібен. Спору про розподіл майна та місце мешкання дитини не має. Син [PERSON] буде мешкати з матір'ю [PERSON], а він буде у добровільному порядку виплачувати аліменти. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, у разі неявки відповідача винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти розірвання шлюбу та задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу між сторонами, так як подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї [PERSON] неможливе. Враховуючи інтереси дитини, суд вважає за необхідне залишити дитину - [PERSON], [INFO], на вихованні його матері - [PERSON]. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

11.02.2016 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останніх шести місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з позивачкою; спірного майна не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позов задовільнити, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «Коваленко» (а.с.11). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позовні вимоги визнав повністю (а.с.12). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останніх шести місяців, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, який був зареєстрований 11.01.2014 року міським відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 01. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилась, однак про час і місце повідомлена належним чином. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.01.2014 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 06. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій ставить питання про розірвання шлюбу, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 72. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем знаходиться у зареєстрованому шлюбі з 30.04.2011 року. Сумісне життя із відповідачем не склалося, у звязку з різними поглядами на життя. Шлюбні відносини фактично припинені з січня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач надала суду заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~\~ зареєстрованому 30.04.2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 72, що підтверджено копією свідоцтва про одруження серії І-НО № 241734 (а.с.4) Судом встановлено, що сумісне життя подружжя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~\~ За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Позивач просив суд залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу - «Синельник». Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої\~ сімї стало неможливим, а тому позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу\~ про розірвання шлюбу слід задовольнити повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 26.01.2015 року. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 26.01.2015 року помер його та відповідача рідний брат [PERSON]. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, після [PERSON], померлого 26.01.2015 року, позивачу у видачі даного свідоцтва було відмовлено у звязку з пропуском шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини. Позивач вважає, що строк ним було пропущено з поважних причин, оскільки з 07.01.2015 року по 29.10.2015 року він знаходився поза межами України, а саме працював вахтовим методом в артілі старателів «Дражник» в Якутії в Російській Федерації та не мав звязку з родичами, про смерть брата він дізнався від відповідача [PERSON] лише 29.10.2015 року по поверненню до м. Кривого Рогу. У звязку з викладеним, позивач [PERSON] просить встановити йому додатковий двомісячний строк після набрання рішенням законної сили для подання заяви про прийняття спадщини після рідного брата [PERSON], померлого 26.01.2015 року. Позивач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позов визнає у повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі з наступних підстав. Оскільки відповідач позов визнала, тому відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються ст.1272 ЦК України, згідно якої, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі ст.ст.1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-30 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.06.2010 року, який був зареєстрований Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №294. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з лютого 2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на час розгляду справи не мають. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Судом встановлено, що з 12.06.2010 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.3. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], - а.с.4. Шлюбні відносини припинили з лютого 2015 року. З цього часу сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини на час розгляду справи не мають За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чиномпозов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, а також просить стягнути з [PERSON], аліменти на своє утримання, в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною: донькою - [PERSON], [INFO], трьох років, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання не бажає. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне положення платника аліментів, наявність у нього непрацездатних батьків, дітей, стан його здоров'я і інші істотні обставини. Тому відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини від заробітку на утримання дочки - [PERSON], [INFO], до повноліття дитини на користь позивача, крім того відповідно до ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку на її утримання до досягнення дочкою - [PERSON], [INFO] - 3-х років, тобто до [INFO] На підставі ст. 84, 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розподіл майна подружжя. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов'язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частину.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві вказує, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2007 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 87 від 03.11.2007 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне проживання припинено з листопада 2015 року. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає, тому вона змушена звернутися до суду з проханням стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON], які надіслали до суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала та просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 03.11.2007 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №87. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.2). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

11.02.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. У заяві позивачка вказала, що крім неї в спірній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який в даній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, у звязку з чим [PERSON] була змушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки самостійно зняти відповідача з реєстрації не може. В судове засідання позивачка не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала і просила задовольнити, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного: Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину (Серія ВВА №111541 від 25.11.2003 року) посвідченого державним нотаріусом Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори, квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON]. Згідно Свідоцтва про зміну імені (серія 1-ФП №000525 від 27.10.2006 року, актовий запис №64) [PERSON], [INFO] змінила імя на [PERSON]. На даний час у спірній квартирі, окрім позивачки зареєстрований відповідач [PERSON], який був зареєстрований в даній квартирі як син позивачки (згідно з довідкою Житлово-комунального підприємства Миколаївської міської ради ЖЕК №1 «Бриз» за №573 від 09.02.2016 року). Судом також встановлено, що згідно акту про непроживання від 10.02.2016 року з червня місяця 2015 року по теперішній час відповідач в спірній квартирі не проживає, особисті речі з квартири забрав, участі в оплаті за комунальні послуги не приймає і будь-який звязок із спірною квартирою не підтримує. Суд зазначає, що при розгляді справи будь-яких перешкод для проживання відповідача у спірній квартирі з боку позивача, судом встановлено не було. Крім того, наявність формальної реєстрації відповідача у квартирі приводить до додаткових матеріальних витрат позивачем, а саме додаткових платежів за квартплату та комунальні послуги.

Outcome: approved