Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-11 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відділу освіти Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області про визнання незаконним наказу про звільнення з роботи та поновлення на роботі. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що відповідно до наказу №312-к від 31 грудня 2013 року була призначена на посаду директора Новодмитрівського навчально-виховного комплексу з 31 грудня 2013 року до 27 червня 2014 року, а за наказом відповідача №85-к від 27 червня 2014 року була звільнена з цієї посади 27 червня 2014 року у зв'язку з закінченням строку трудового договору. У цей же день вона була ознайомлена з наказом про звільнення і вважає, що її звільнено незаконно, оскільки 27 червня 2014 року пропрацювала повний робочий день і, таким чином, дія строкового трудового договору, який закінчився 26 червня 2014 року, була продовжена на невизначений термін, оскільки ні вона, ні відповідач не вимагали припинення дії строкового трудового договору. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Представники відповідача Виниченко Н.М. та Бурдун А.В. позов не визнали та пояснили суду, що за погодженням з [PERSON] та на підставі заяви останньої, наказом №312-к від 31 грудня 2013 року та була призначена на посаду директора Новодмитрівського навчально-виховного комплексу з 31 грудня 2013 року до 27 червня 2014 року. У зв'язку з тим, що строк дії строкового трудового договору спливав 27 червня 2014 року, то у цей день за наказом №85-к [PERSON] була звільнена з вказаної посади у зв'язку із закінченням строку трудового договору. Після закінчення строку трудового договору із [PERSON] трудові відносини з нею продовжені не були, вона звільнена в останній день роботи, а тому дія трудового договору не може вважатись продовженою на невизначений термін. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає, що у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити по наступним підставам. Судом встановлено, що згідно наказу в.о.начальника відділу освіти Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області №312-к від 31 грудня 2013 року відповідно до п.2ст.23 КЗпП України [PERSON] була призначена на посаду директора Новодмитрівського навчально-виховного комплексу з 31 грудня 2013 року до 27 червня 2014 року (а.с.12). Підставою такого призначення була особиста заява [PERSON] (а.с.31). Відповідно до п.2ч.1ст.23 КЗпП України трудовий договір може бути на визначений строк, встановлений за погодженням сторін. Отже, за погодженням з відповідачем та [PERSON], що вбачається з тексту її особистої заяви, з нею був укладений строковий трудовий договір на строк з 31 грудня 2013 року до 27 червня 2014 року. Наказом відповідача №85-к від 27 червня 2014 року [PERSON] була звільнена з посади директора Новодмитрівського навчально-виховного комплексу 27 червня 2014 року у зв'язку з закінченням строку трудового договору на підставі п.2ч.1ст.36 КЗпП України (а.с.28). Відповідно до вимог ч.1ст.39-1 КЗпП України, якщо після закінчення строку трудового договору (пункти 2 і 3 статті 23) трудові відносини фактично тривають і жодна із сторін не вимагає їх припинення, дія цього договору вважається продовженою на невизначений строк. Само по собі видання відповідачем наказу про звільнення [PERSON] є вимогою про припинення з нею трудових відносин, які не можуть вважатись продовженими на невизначений термін, оскільки трудовий договір припинений у останній визначений у наказі про укладення строкового трудового договору робочий день [PERSON], а саме 27 червня 2014 року. Звільнення [PERSON] в останній робочий день 27 червня 2014 року відповідає вимогам п.2.27 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року №58 з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до якого днем звільнення вважається останній день роботи. З наказом про звільнення з посади [PERSON] була ознайомлена 27 червня 2014 року, що нею не заперечується, а факт відмови від підпису про ознайомлення з цим наказом у вказаний день засвідчений відповідним актом відповідача (а.с.29). Таким чином, вимоги діючого законодавства щодо звільнення [PERSON] відповідачем були виконані і підстав для визнання незаконним наказу про звільнення з роботи та поновлення її на роботі судом не встановлено.

Outcome: dismissed