Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

1. 19 червня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про відшкодування збитків. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що при проведенні перевірки стану електричного приладу обліку електроенергії відповідачів було встановлено самовільне підключення струмоприймачів до електромережі позивача. За вказаним порушенням було складено акт та нараховано до сплати 40 599,83 грн. (вартість необлікованої електроенергії за півроку), які відповідачі у добровільному порядку не сплачують. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку компенсації заподіяних збитків у сумі 40 599,83 грн. та судових витрат (а.с.а.с. 1, 2). 2. 04 лютого 2019 року суд ухвалив заочне рішення про задоволення заявленого позову (а.с.а.с. 58, 59). 3. 12 лютого 2020 року суд за заявою [PERSON] скасував заочне рішення від 04.02.2019 (а.с. 112). 4. У судовому засіданні представниця позивача підтримала заявлені позовні вимоги, пояснивши, що при проведенні перевірки електричного приладу обліку електроенергії у нежитловому приміщенні відповідачів ( [ADDRESS] ) було встановлено факт самовільного підключення струмоприймачів до електромережі позивача без встановлення приладу обліку. За вказаним порушенням було складено акт та нараховано до сплати 40 599,83 грн. (вартість необлікованої електроенергії за півроку). 5. Представник відповідачів у суді заперечував проти позову, зазначивши, що 24.04.2017 господарським судом Дніпропетровської області вже було ухвалене рішення між тими ж сторонами про той самий предмет, отже підстав для задоволення позову не існує. Крім того, у відповідному акті перевірки та складеному на його підставі протоколі відповідач послався на норму, яка не регулює питання постачання електроенергії населенню. Більше того, акт перевірки складено лише відносно [PERSON] , отже підстав для стягнення коштів з обох власників немає. 6. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, показання свідків, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Судом встановлено, що 30.07.2015 при проведенні перевірки нежитлового приміщення відповідачів ( [ADDRESS] ) було встановлено самовільне підключення струмоприймачів до електричних внутрішньодомових мереж, виконане дротом АПВ 2 х 4 та дротом АПВ 2 х 2,5 від розподільчої коробки внутрішньодомових мереж. За вказаним порушенням було складено акт про порушення від 30.07.2015 №101662, який [PERSON] підписувати відмовився (а.с.а.с. 3 - 8). 8. Згідно з протоколом від 20.08.2015 №8 - 19 засідання комісії з розгляду акту про порушення №101662 від 30.07.2015 обсяг недоврахованої електроенергії за шість місяців склав 24 085,0 кВт/год. (40 599,83 грн.) (а.с.а.с. 12 - 15). 9. Відповідно до пункту 1.3 Правил користування електричною, затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 №28 (далі - Правила), постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом. 10. Згідно з пунктами 3.1, 3.6 Правил електроустановки споживачів мають бути забезпечені необхідними розрахунковими засобами обліку електричної енергії для розрахунків за спожиту електричну енергію, технічними засобами контролю і управління споживанням електричної енергії та величини потужності, а також (за бажанням споживача) засобами вимірювальної техніки для контролю якості електричної енергії. Підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) обліку електричної енергії, забороняється. 11. За правилами, встановленими підпунктом 27 пункту 10.2 Правил, споживач зобов`язаний не допускати безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача, а також відшкодовувати збитки, завдані постачальнику електричної енергії (електропередавальній організації), у разі виявлення безоблікового користування електричною енергією від технологічних електричних мереж споживача. 12. Судом встановлено, що під час проведення позивачем перевірки нежитлового приміщення, належного відповідачам, було встановлено самовільне підключення струмоприймачів до електричних внутрішньодомових мереж, виконане дротом АПВ 2 х 4 та дротом АПВ 2 х 2,5 від розподільчої коробки внутрішньодомових мереж, внаслідок чого позивачем було складено відповідний акт, а згодом - ухвалене рішення (у вигляді протоколу), яким визначено вартість необлікованої електроенергії. 13. Така вартість розрахована позивачем за правилами Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 04.05.2006 №562. 14. Ураховуючи викладене, а також приписи статті 541 Цивільного кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів у солідарному порядку компенсацію заподіяних позивачеві збитків у сумі 40 599,83 грн. 15. Суд критично ставиться до посилання представника відповідачів на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.04.2017, ухвалене у справі №904/8621/16, оскільки, незважаючи на один і той же предмет і підстави позову, вказана справа відрізняється від цивільної справи №203/2116/18 за своїм суб`єктним складом (а.с.а.с. 138 - 143). 16. Так, відповідачем у господарській справі виступала фізична особа-підприємець [PERSON] . При цьому, відмовляючи у позові, господарський суд Дніпропетровської області обґрунтував своє рішення саме і лише тим, що позивач не довів той факт, що порушення було пов`язане з підприємницькою діяльністю останнього. 17. Суд також вважає помилковим твердження представника відповідачів про те, що в акті перевірки та складеному на його підставі протоколі відповідач послався на норму, яка не регулює питання постачання електроенергії населенню. 18. Так, висновки, викладені у зазначених документах, дійсно побудовано на приписах Правил, пунктом 1.1 яких визначено, що вони регулюють взаємовідносини, які виникають в процесі продажу і купівлі електричної енергії між виробниками або постачальниками електричної енергії та споживачами (на роздрібному ринку електричної енергії). Дія цих Правил поширюється на всіх юридичних осіб та фізичних осіб (крім населення). 19. Судом встановлено, що зазначене вище приміщення відповідачів має статус нежитлового, отже не може використовуватися ними як житло. 20. З огляду на викладене правовідносини між відповідачами як споживачами послуг позивача та позивачем як надавачем таких послуг не є правовідносинами з надання послуг постачання електричної енергії населенню. 21. Довід про те, що акт перевірки було складено лише відносно одного власника приміщення, не має правового значення, отже не впливає на вирішення спору. 22. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачів на користь позивача у рівних частках також підлягає стягненню компенсація понесених ним судових витрат у сумі 1 762,00 грн. - по 881,00 грн. (а.с. 20). 23.

Outcome: approved