overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-23 00:00:00

1. 17 липня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від березня 2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, проте мешкають разом. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 5). 2. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 06.03.2001. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] . Сторони не ведуть спільного господарства від моменту одруження, проте мешкають разом. Спору щодо спільного майна не існує. 3. Відповідач у суді не заперечував проти позову, пояснивши, що сторони дійсно не ведуть спільного господарства від 2001 року. Спору щодо спільного майна не існує. 4. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 5. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 6. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 7. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 06.03.2001. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис - 49) (а.с. 9). 8. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с.а.с. 10, 11). 9. Від березня 2001 року сторони не ведуть спільного господарства, проте дотепер мешкають разом. 10. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. 11. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 12. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 13.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

1. 18 грудня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Бутюгіної Є.С., [PERSON] , треті особи управління-служба у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради, Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання недійсним та скасування рішення, скасування державної реєстрації, витребування майна з чужого незаконного володіння, відшкодування збитків, зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 27.06.2007 між АКБ «Форум» та позивачкою було укладено кредитний договір, на забезпечення якого між позичальником та АКБ «Форум» було укладено договір іпотеки. Предметом іпотеки стала належна позивачці квартира [ADDRESS] тепер Дніпрі). Згодом рішенням суду з позивачки на користь АКБ «Форум» було стягнуто заборгованість за укладеним кредитним договором. 22.05.2018 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» через аукціон набуло право вимоги за укладеним з позивачкою кредитним договором. 05.07.2018 ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» звернулося до державного реєстратора КП «Реєстрація нерухомості та бізнесу» Бутюгіної Є.С. і,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

1. 18 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ст орони перебувають у шлюбі від вересня 2010 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей. Взаємини з відповідачкою розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають разом. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 15 січня 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 14). 3. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 10.09.2010. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів Тимура та Мирона. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають в одній квартирі. Спору щодо спільного майна не існує. Позивач бажає, аби старший син мешкав разом з ним. 4. Відповідачка у суді не заперечувала проти позову, пояснивши, що сторони дійсно не ведуть спільного господарства від жовтня 2019 року, шлюбних відносин не підтримують, але мешкають разом. Спору щодо спільного майна дійсно не існує. Відповідачка заперечує проти того, щоб хтось з дітей мешкав не з нею. 5. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 7. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 8. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 10.09.2010. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис 420) (а.с. 6). 9. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . 10. Від жовтня 2019 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, проте мешкають разом. 11. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. 12. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 13. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 14.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

1. 18 липня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від вересня 2012 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 4). 2. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, а відповідач визнав позов. 3. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 5. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 6. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 08.12.2012. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис 495) (а.с. 5). 7. Від шлюбу сторони дітей не мають. 8. Від лютого 2016 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 9. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 10. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 11. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 12.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-16 00:00:00

1. 18 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від лютого 1994 року. Від шлюбу сторони малолітн іх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 13). 2. 14 червня 2019 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 29). 3. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 05.02.1994 року. Сторони від шлюбу мають повнолітню дочку. Від січня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства. 4. Відповідачка до суду не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 5. 17 липня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 05.02.1994 року. Шлюб зареєстровано відділом запису актів громадянського стану Індустріального району м. Дніпропетровська (актовий запис - 81) (а.с. 8). 10. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають (а.с. 9). 11. Від січня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. 12. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і її збереження неможливе. 13. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

1. 19 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 10 січня 2019 року суд постановив ухвалу про надання сторонам строку для примирення, зупинення провадження справі (а.с. 22). 3. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов. 4. Відповідачка до суду не з`явилася, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за її відсутності та визнання позову (а.с. 15). 5. Суд, заслухавши думку позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 7. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 8. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 27.04.2012. Шлюб зареєстровано Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис - 129) (а.с. 4). 9. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачкою (а.с. 5). 10. Від липня 2016 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 11. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 12. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 13. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 14.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-10 00:00:00

1. 19 квітня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Іванов О.І., про визнання права власності на майно (а.с.а.с. 3 - 9). 2. 24 квітня 2019 року судом у справі було ухвалено рішення про задоволення позову (а.с.а.с. 144, 145). 3. Рішення від 24.04.2019 року оскаржено [PERSON] в апеляційному порядку (а.с.а.с. 147, 148). 4. 03 червня 2019 року Дніпровським апеляційним судом було постановлено ухвалу про повернення справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат між сторонами (а.с. 151). 5. Сторони, третя особа до суду не з`явилися, повідомлялися належним чином. 6. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав. 7. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 8. З матеріалів справи вбачається, що позивачка при зверненні до суду понесла судові витрати в сумі 704,80 грн. (а.с. 1). При цьому суд, ухвалюючи рішення, не розпорядився цими витратами. 9. Таким чином, оскільки суд не вирішив це питання, розв`язуючи спір 24.04.2019 року, у справі необхідно ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачів на користь позивачки у рівних частках (по 352,40 грн.) відповідної компенсації. 10.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

1. 19 липня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від червня 1997 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач визнав його. 3. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 5. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обстави н життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 6. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 07.06.1997. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Амур-Нижньодніпровської районної Ради народних депутатів м. Дніпропетровська (актовий запис 303) (а.с. 8). 7. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). 8. Від лютого 2019 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 9. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і її збереження неможливе. 10. Спору з приводу спільно нажитого майна між сторонами не існує. 11. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 12.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

1. 19 червня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ст орони перебувають у шлюбі від січня 1983 року. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 14 листопада 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 23). 3. Позивачка до суду не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутністю (а.с. 16). 4. Відповідач до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 5. 14 січня 2020 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 22.01.1983. Шлюб зареєстровано відділом запису актів цивільного стану Жовтневого району м. Дніпропетровська (актовий запис - 80) (а.с. 4). 10. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. 11. Від січня 2019 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. 12. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. 13. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

11 березня 2010 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 1200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 21429,05 грн., заборгованність за кредитом - 307,50 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 15991,09 грн, заборгованність за пенею та комісією - 3633,84 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 996,62 грн., всього загальна сума забогованості склала 21429,05 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 березня 2010 року в розмірі 21429,05 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, заяви про розгляд справи за її відсутності суду не надала, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 11 березня 2010 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 1200,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобов'язання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 17 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 21429,05 грн., заборгованність за кредитом - 307,50 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом - 15991,09 грн, заборгованність за пенею та комісією - 3633,84 грн, а також штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 996,62 грн., всього загальна сума забогованості склала 21429,05 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved