Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

12 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, третя особа Новомосковська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом . В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що її батько, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 23 червня 1998 року, був власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори. Також, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 23 червня 1998 року, був власником земельної ділянки загальною площею 0,3309 га., яка надана: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,150 га., для ведення особистого підсобного господарства 0,1809 га., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, договір купівлі-продажу був посвідчений державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори. Позивач зазначила, що її батько - [PERSON], померлого 02 січня 2012 року. З заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого , 02 січня 2012 року звернулася її мати [PERSON], яка 09 липня 2012 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом після [PERSON], померлого 02 січня 2012 року на грошові внески, що знаходяться в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Постановою нотаріуса від 02 липня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, в звязку з тим, що спадкодавець [PERSON], за життя, не зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно. 20 липня 2014 року померла її мати [PERSON]. Позивач зазначила в заяві, що вона у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після матері - [PERSON], померлої 20 липня 2014 року. Постановою нотаріуса від 10 лютого 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, в звязку з тим, що нею не надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. В звязку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати за нею право власності на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, в порядку спадкування після матері - [PERSON], померлої 20 липня 2014 року; -визнати за нею право власності на земельну ділянку загальною площею 0,3309 га., яка надана: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,150 га., для ведення особистого підсобного господарства 0,1809 га., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, в порядку спадкування після матері - [PERSON], померлої 20 липня 2014 року. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Перещепинська міська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглянути справу без участі її представника. Представник третьої особи Новомосковської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не зявився. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що батько позивача [PERSON] - [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 23 червня 1998 року, був власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, який складається з: житлового будинку літ.А, загальною площею 39,1 кв.м., житловою площею 21,3 кв.м.; сараю-літньої кухні літ.Б; сараю літ.В; сараю літ.Г; сараю літ.Д; вбиральні літ.Ж; колодязі літ.К; водоколонки літ.К1, огорожі - №1-4. Договір купівлі-продажу житлового будинку посвідчений державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори. Також, [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 23 червня 1998 року, був власником земельної ділянки загальною площею 0,3309 га., яка надана: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,150 га., для ведення особистого підсобного господарства 0,1809 га., яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46. Земельна ділянка належала продавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ДПН в 010086 від 22 червня 1998 року. Договір купівлі-продажу земельної ділянки був посвідчений державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори. Судом встановлено, що [PERSON] помер 02 січня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлого 02 січня 2012 року звернулася дружина спадкодавця - [PERSON], інших спадкоємців, які прийняли спадщину, судом не встановлено. 09 липня 2012 року [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після чоловіка [PERSON], померлого 02 січня 2012 року на грошові внески, що знаходяться в Публічному акціонерному товаристві «Державний ощадний банк України». Встановлено, що постановою нотаріуса від 02 липня 2014 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, яка розташована за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, в звязку з тим, що спадкодавець [PERSON], за життя, не зареєстрував право власності на зазначене нерухоме майно. Судом встановлено, що 20 липня 2014 року померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Згідно спадкової справи, до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої 20 липня 2014 року звернулася дочка позивач [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Постановою нотаріуса від 10 лютого 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, м. Перещепино, вул. Верхня, буд. № 46, в звязку з тим, що нею не надані правовстановлюючі документи, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначене нерухоме майно. Згідно законодавства України, право власності на нерухоме майно виникає після отримання правовстановлюючого документу на зазначене майно та його державної реєстрації. Як встановлено судом, за життя, [PERSON] та [PERSON] не оформили належним чином правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно, не зареєстрували своє право власності на нього.. В той же час, у відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. У відповідності до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. На підставі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають право діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, прийняла спадщину, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину обумовлена тільки відсутністю реєстрації прав власності на майно спадкоємця, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно.

Outcome: approved