overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-27 00:00:00

11.10.2016 року головний лікар Краматорської психіатричної лікарні звернулась в суд з заявою про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний заклад в умовах стаціонару без його згоди. В судовому засіданні лікар-психіатр Краматорської психіатричної лікарні підтримав заявлені вимоги і суду пояснив, що у зв'язку із наявністю у [PERSON] тяжкого психічного розладу, який обумовлює небезпеку для оточуючих, він підлягає направленню на стаціонарне лікування без його згоди, так як є хворою. Законний представник хворого, просить, також, заяву задовольнити, госпіталізувати [PERSON] у стаціонар. Прокурор підтримала заяву головного лікаря психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричний стаціонар. Вислухавши доводи учасників судового засідання, суд вважає, що заяву головного лікаря КЛПУ «Міська психіатрична лікарня» задовольнити. Судом встановлено, що [PERSON] страждає на психічне захворювання «шизофренія параноїдна, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом особистості, знаходився на лікуванні у психіатричній лікарні, спостерігалась амбулаторно, в цей час представляє небезпеку для оточуючих, тому має потребу у лікуванні у психіатричній лікарні. Зазначені обставини підтверджуються поясненням лікаря - психіатра, законного представника хворого, висновком комісії лікарів-психіатрів. За таких обставин, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» є всі підстави для госпіталізації [PERSON] у психіатричний стаціонар у примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-05 00:00:00

11.10.2016 року до суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивачка посилаючись на не проживання відповідача, без поважних причин за місцем своєї реєстрації понад два роки, а саме з зими 2015 року, просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав і просив про його задоволення. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином за місцем своєї реєстрації, як поштою, так і через оголошення в пресі, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. Представник позивачки не заперечував проти заочного розгляду справи по суті за відсутності відповідача. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності відповідача. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної у матеріалах справи, копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.05.2015 року, позивачка є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, довідки комунального концерну «Центр комунального сервісу» Деснянського району м. Києва від 05.10.2016 року, відповідач з 28.01.1992 року зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. На запит суду до суду надійшло повідомлення, що за відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС, УДМС України в м. Києві, відповідач зареєстрованим по м. Києву не значиться. Як доводять позивачка зі своїм представником, відповідач за місцем своєї реєстрації не проживає без поважних причин понад два роки. Доводи позивачки та її представника про не проживання відповідача за місцем реєстрації, понад два роки, підтверджуються актом ЖЕД № 301 від 08.12.2016 року, який є в матеріалах справи. Відповідно до листа «Лівобережного поштамту» від 03.11.2016 року, відповідачем за місцем реєстрації періодичні друковані видання на 2016 рік, не передплачені. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Будь-яких конкретних правових доказів про те, що він за місцем реєстрації не проживає менше року або про те, що понад рік він не проживає за місцем реєстрації з поважних причин, а також про наявність у нього наміру проживати в квартирі за місцем реєстрації або про наявність у нього домовленості з власником спірного житла, яка б свідчила про збереження за ним права на житло понад рік, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Понесені позивачкою судові витрати по справі, представник позивачки, просив покласти на позивачку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-05 00:00:00

11.10.2016 року ПАТ Акцент-Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 24.12.2015 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким останній отримав кредит в розмірі 10543 грн. 00 коп.\~ зі сплатою за користування кредитом 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість станом на 14.09.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 13322,25 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом ухвалено розглядати справу в заочному порядку у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 24.12.2015 року сторони уклали договір № ABH0F9130492496, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 10543 грн. 00 коп. на строк 24 місяці з 24.12.2015 р. По 23.12.2017 р. зі сплатою за користування кредитом 0,12 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом та щомісячної комісійної винагороди в розмірі 358,46 грн. За умовами кредитного договору повернення відповідачем кредиту і сплата відсотків, та комісій має здійснюватися щомісяця рівними платежами. Кредит позивачем відповідачу наданий і даний факт сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 14.09.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 10543,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом 7,78 грн.\~ Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані штрафні санкції: заборгованість по комісії 1607,07 грн.; пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором в розмірі 53,82 грн.; штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 610,58 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 13322,25 грн., а також судові витрати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-27 00:00:00

11.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 25.04.2001 року. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов визнає. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 25.04.2001 року. За час спільного проживання у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сімї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

11.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача [PERSON], який помер 12.03.2016 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на земельну ділянку розташовану на території Вільшанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. Позивач у судове засідання не зявився, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у його відсутність. Відповідач Вільшанська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Вільшанська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

11.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 30.04.1999 року та зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 215. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені декілька років, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що від шлюбу у сторін народилося троє дітей, однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримала та просить його задовольнити, пояснила, що збереження сімї неможливе, а тому заперечувала проти надання подружжю строку на примирення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 30.04.1999 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 215, що вбачається із свідоцтва про одруження серії 1-ЕД № 132331 /а.с. 11/. Від шлюбу у сторін народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], що слідує із відповідних свідоцтв про народження. У свідоцтвах про народження батьками вказані сторони по справі /а.с. 5-7/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад декілька років, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання дітей, їх утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнала позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

11.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Тютюнниківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті заповідача [PERSON], яка померла 08.12.2008 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул.Чуднівська, буд.40, с.Судачівка, Чуднівського району, Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті [PERSON], оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до Чуднівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач Тютюнниківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Тютюнниківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

11.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зазначивши, що вона є власником житлового будинку по вул. Кременчуцька,17 в с. Дабинівка, Кобеляцького району Полтавської області. У грудні 2005 року в її житловому будинку зареєструвався співмешканець [PERSON], [INFO]. У червні 2007 року позивач припинила будь-які стосунки з відповідачем, з того часу він припинив фактично проживати в її будинку. Оскільки, [PERSON] на даний час не є членом сімї [PERSON] і ніяких домовленостей між ними про використання житла позивача для його реєстрації не існувало, то остання вимагала у відповідача знятися з реєстраційного обліку за адресою її будинку, на що він постійно ігнорував вказані звернення та продовжував використовувати без згоди власника належне їй помешкання для власного реєстраційного обліку. Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користуватися житловим будинком по вул. Кременчуцька, 17 в с. Дабинівка, Кобеляцького району Полтавської області, який належить на праві власності [PERSON], знявши з реєстрації його місце проживання за вищевказаною адресою. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду заяву, в якій підтримали заявлені вимоги та прохали їх задовольнити. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій прохав суд справу розглядати в його відсутності, позов визнав повністю. Представник третьої особи сільський голова Комендантівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області [PERSON] надав суду заяву, в якій не заперечував проти задоволення заяви та прохав ргзглянути справу в його відсутності. Суд, розглянувши та вивчивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач без згоди власника будинку використовує належну йому власність для свого реєстраційного обліку, чим порушують його права як власника, а відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки, [PERSON] не є членом сімї [PERSON], проживає за іншою адресою ( а.с.7,8), ніяких домовленостей між ними про використання житла позивача для його реєстрації не існувало, зволікає із зняттям з реєстрації, то слід усунути перешкоди у здійсненні права [PERSON] користуватися та розпоряджатися своїм майном, визнавши [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням , знявши з реєстрації його місце проживання в житловому будинку по вул. Кременчуцька,17 в с. Дабинівка, Кобеляцького району Полтавської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

11.10.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в обґрунтування якого, послалася на таке: Вона є власницею будинку [ADDRESS], в якій зареєстрований позивач, донька [PERSON], [INFO] та колишній чоловік [PERSON], який майже 6 років не мешкає за даною адресою і його місце перебування невідоме. Житлом відповідач не цікавиться, комунальні платежі нараховуються і на нього, проте, він їх не оплачує і вони лягають тягарем на позивача. Вважає, що в порядку ст. 405 ЦК України може ставити питання про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком. Позивач до судового засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча судом повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без його участі не надав, як і не надав судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: згідно поквартирної картки (а.с.5) позивач є власницею будинку [ADDRESS], в якій зареєстровані позивач, її донька [PERSON], [INFO] та колишній чоловік [PERSON]. З викладеного позивачем у позовній заяві вбачається, що [PERSON] залишив будинок більше 6 років та не проживає в ньому. Вказаний факт знаходить своє підтвердження і в Акті від 07.10.2016 року, складеному працівниками Первомайської міської ради Харківської області у присутності сусідів, що [PERSON] не проживає в б. [ADDRESS] більше 6 років (а.с.9). Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за членом сім`ї власника житла зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов'язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності причин відсутності на спірній житловій площі понад 1 рік, не довів своєї правоти. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач втратив інтерес до спірного житла. Крім того, на відповідача нараховуються комунальні платежі, які лягають тягарем на позивачку. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved