Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

11 червня 2018 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що 17 лютого 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обовязку утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає та не бере участі в їх вихованні. В свою чергу, позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, [PERSON] не надає ніякої матеріальної допомоги на її утримання, що ставить її та сина у скрутне матеріальне становище, а відповідач, будучи працездатною особою, має можливість надати їй допомогу, тому позивач просить стягнути аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини від його заробітку щомісяця до досягнення трирічного віку дитиною, починаючи з дня подачі позову до суду. Ухвалою судді від 19.07.2018 року відкрите провадження по справі. Справа знаходилась в провадженні судді Мельник О.М. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 09 листопада 2018 року справа передана судді Сорокі О.В.. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 17 лютого 2017 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с. 6). Малолітня дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сімї від 11 червня 2018 року, складеною головою квартального комітету № 12 (а.с. 8). Сторони на момент розгляду справи в суді припинили сімейно-шлюбні відносини з 20 лютого 2017 року. Відповідно до ч. 1\~ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч. 2\~ст. 75 СК України,\~право на\~утримання (аліменти)\~має той\~із подружжя,\~який є\~непрацездатним,\~потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. У відповідності до ч. 2\~ст. 84 СК України\~дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Зважаючи на фактичні дані, встановлені судом, щодо проживання дитини з матір'ю, а також на вік дитини, яка не досягла 3-років та перебування матері у відпустці по догляду за дитиною, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною 3-х років, що на думку суду буде достатнім розміром для утримання дружини. З урахуванням вимог\~ст. 191 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти з моменту звернення до суду, тобто з 11 червня 2018 року. У відповідності до вимог п. ч.2\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати у виді судового збору у розмірі 768,40 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, у відповідності до вимог\~Закону України «Про судовий збір». На підставі викладеного,

Outcome: partial