Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

11.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду із указаним позовом, у якому просила стягнути з відповідача аліменти на своє утримання щомісячно у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 21.10.2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча має таку можливість. За таких обставин позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді від 03.12.2019 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Призначено перше судове засідання на 23.12.2019 року. 23.12.2019 року розгляд справи було відкладено на 20.01.2020 року у зв`язку із неявкою відповідача та відсутністю даних щодо вручення судової повістки. 20.01.2020 року розгляд справи було відкладено на 18.03.2020 року у зв`язку із неявкою відповідача. Судова повістка повернулася до суду без вручення за закінченням строку зберігання. 18.03.2020 року розгляд справи було відкладено на 21.04.2020 року у зв`язку із неявкою відповідача. Судова повістка повернулася до суду без вручення за закінченням строку зберігання. Позовну заяву відповідачем також не отримано за закінченням строку зберігання. 21.04.2020 року розгляд справи було відкладено на 28.05.2020 року у зв`язку із неявкою відповідача. Судова повістка повернулася до суду без вручення за закінченням строку зберігання. 28.05.2020 року сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила задовольнити позов та не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач повідомлявся судовими повістками за адресою реєстрації місця проживання, та за адресою фактичного проживання, однак станом на день розгляду справи відзив на позов ним не подано, в судові засідання не з`являвся, будь-яких заяв та клопотань від нього не надходило. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, враховуючи наступне. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (копія на а.с. 4), а також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (копія на а.с. 5) підтверджено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина - [PERSON] , [INFO] . На даний час сторони проживають окремо, жодних стосунків не підтримують, син проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Отже, матеріальне становище дружини, з якою проживає дитина, правового значення не має, а вирішальним є наявність у чоловіка - батька дитини можливості надавати матеріальну допомогу дружині. Згідно положень ч. 8-9 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, які передбачають рівність прав сторін щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості та обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням засад змагальності та диспозитивності, суд вирішує спір на підставі наявних у справі доказів та відповідно до приписів ст. 264 ЦПК України, даючи оцінку аргументам, наведеним позивачем та відповідачем, як учасниками судового процесу. Як встановлено судом, відповідач є батьком малолітнього [PERSON] , добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. При цьому вбачається, що відповідач є молодою особою працездатного віку (32 роки) і може отримувати заробіток чи дохід, достатній для виконання свого обов`язку по утриманню дружини. Доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами, а також тяжкого матеріального становища, які б унеможливлювали чи істотно впливали на виконання ним обов`язку щодо утримання позивача, як дружини, з якою проживає їх спільна малолітня дитина, відповідачем суду надано не було. Відповідно до положень ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. На підставі викладеного, враховуючи законодавчо врегульоване право дружини, з якою проживає дитина, на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років незалежно від її матеріального становища, та неподання відповідачем доказів неможливості надавати позивачу матеріальну допомогу на її утримання, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання позивача в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 11.10.2019 року (день пред`явлення позову до суду) і до досягнення дитиною [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] . Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved