Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

11 квітня 2017 року позивач звернулася до суду із даним позовом в якому зазначає, що 22 лютого 1992 року із відповідачем зареєструвала шлюб, який рішенням Камінь-Каширського районного суду від 27 жовтня 2010 року було розірвано. Під час перебування у шлюбі в них народилося троє дітей. За час вказаного шлюбу 19 листопада 1992 року відповідачу рішенням Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району № 13/1 виділено земельну ділянку розміром 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд по вул. Першотравнева, 64, в с. Личини Камінь-Каширського району. На вказаній земельній ділянці за час спільного проживання ними побудовано житловий будинок та надвірні будівлі і споруди, які згідно витягу з погосподарської книги належать [PERSON] Відповідач в добровільному порядку відмовляється виготовити реєстраційні документи та провести державну реєстрацію нерухомого майна, що є спільною сімейною власністю подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину вказаного нерухомого майна, що порушує її права. У звязку з цим, просить визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель і споруд на вул. Першотравнева, 64, с. Личини Камінь-Каширського району і стягнути із відповідача в її користь понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задовольнити. Відповідач позов визнав та пояснив, що дійсно за час шлюбу із позивачем побудували житловий будинок з надвірними спорудами в с. Личини по вул. Першотравнева, 64, Камінь-Каширського району, не заперечує проти поділу спільного майна подружжя. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення. Судом установлено, що сторони з 22 лютого 1992 року по 27 жовтня 2010 року перебували в зареєстрованому шлюбі, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 5) та рішенням Камінь-Каширського районного суду від 27 жовтня 2010 року (а.с. 6). За час перебування у вказаному шлюбі в сторін народилося троє дітей (а.с. а.с. 7, 8, 9), які на даний час є повнолітніми. Як убачається із довідки Личинівської сільської ради Камінь-Каширського району №260 від 24 березня 2017 року (а.с. 11), [PERSON] рішенням сесії сільської ради від 19 листопада 1992 року № 13/1 виділялася земельна ділянка розміром 0,25 га для будівництва будинку. На вказаній земельній ділянці по вул. Першотравнева, 64, в с. Личини Камінь-Каширського району сторонами за час шлюбу був побудований житловий будинок з надвірними будівлями, що вбачається із витягу з погосподарської книги №3 за 2016-2020 роки Личинівської сільської ради, згідно якого дане будинковолодіння належить [PERSON] Відповідно до ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Таким чином, оскільки вищевказане нерухоме майно набуте сторонами за час шлюбу, воно належить їм на праві спільної сумісної власності. В силу ст. 69 ч. 1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є обєктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним контрактом. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Так само, відповідно до ст. 372 ч. ч. 1-3 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого ТОВ «Бюро оцінки та інвентаризації» станом на 08 вересня 2017 року, вартість будинковолодіння по вул. Першотравнева, 64, в с. Личини Камінь-Каширського району становить 267743 грн. Оскільки позивач не наполягає на виділення її частки вказаного майна в натурі, виходячи із рівності часток майна подружжя, суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину вищевказаних житлового будинку та надвірних будівель і споруд, що становить 133871 грн. 50 коп. (267743 грн. : 2). Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в розмірі 1338,71 грн. (а.с. 1)

Outcome: approved