Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

11.02.2021 року позивач [PERSON] звернулась в Корабельний районний суд міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 21.11.1995 року Відділом урочистої реєстрації одружень Миколаївської міської ради народних депутатів Міністерства юстиції України, актовий запис № 1678. В обґрунтування позову позивач вказала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені з 2015 року і хоча вони мешкають в одному помешканні, але ведуть окреме господарство та мають окремий бюджет. Причиною розпаду сім`ї стала відсутність взаєморозуміння, поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя. Зазначила, що подальше перебування у зареєстрованому шлюбі суперечить їх інтересам. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач стверджує, що спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 23.03.2021 р. відкрите провадження по справі та вирішено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Одночасно, в ухвалі відповідачу роз`яснено, що він має право подати до суду заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а також має право подати до суду заперечення протягом п`яти днів з дня отримання відповіді на відзив. Сторони в судове засідання не з`явились. Від позивача до суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 21.11.1995 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований Відділом урочистої реєстрації одружень Миколаївської міської ради народних депутатів Міністерства юстиції України, актовий запис № 1678. Від вказаного шлюбу сторони неповнолітнніх дітей не мають. Спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з січня 2015 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач висловила бажання залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити зазначений позов про розірвання шлюбу.

Outcome: approved