Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

11 липня 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи свій позов тим, що 27.08.2005 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, який 09.10.2012 року розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ним. З серпня 2012 року не сплачує аліменти, в зв'язку з чим утворилася заборгованість в сумі 22 177 грн. 42 коп. Тому просила суд позбавити [PERSON] батьківських прав у відношенні малолітнього [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представники [PERSON], [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.125), заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило. Представник виконавчого комітету Шевченківської районної в м.Полтаві ради в особі органу опіки та піклування за дорученням Дяченко В.В. в судове засідання не з'явився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.115). Щербанівська сільська рада Полтавського району в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали довідку, в якій просили проводити розгляд справи за відсутності їх представника. При розгляді питання по суті покладаються на розсуд суду (а.с.38). Виконавчий комітет Київської районної в м.Полтаві ради в особі органу опіки та піклування в судове засідання свого представника не направив, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності. Повністю довіряють складу суду. При винесенні рішення просять врахувати інтереси дитини (а.с.114). Служба у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації в судове засідання свого представника не направила, попередньо надали заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та висновок про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] (а.с.126-129). Враховуючи згоду позивача [PERSON] та її представників [PERSON], [PERSON], а також наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, заслухавши думку позивача [PERSON], її представників [PERSON], [PERSON], пояснення свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що 27 серпня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] Щербанівською сільською радою Полтавського району Полтавської області був зареєстрований шлюб, який рішенням Київського районного суду м.Полтави від 09.10.2012 року було розірвано (а.с.7). [INFO] від шлюбу народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.03.2006 року, актовий запис №33 (а.с.6). Згідно вищевказаного свідоцтва батьками [PERSON] є батько - [PERSON], мати - [PERSON]. Як встановлено судом [PERSON] зареєстрований з матір»ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї №380 від 24.06.2016 року, яку видано КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради (а.с.5), проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Батько участі в вихованні та утриманні сина не приймає, що і змусило позивача звернутись до суду за захистом прав малолітнього [PERSON]. Відповідно до ст.164 Сімейного кодексу України батько, мати можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно пункту 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновленні і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В судовому засіданні 14.09.2016 року відповідач [PERSON] суду пояснив, що дійсно був одружений з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 09.10.2012 року шлюб між ними розірвано. З позовом [PERSON] не згоден, оскільки дуже любить сина, бажає з ним спілкуватися та виховувати. В зв»язку з тяжкими життєвими обставинами (їздив на заробітки в Польщу, потрапив в дорожньо-транспортну пригоду, знаходився на лікуванні 8 місяців в госпіталі в Польщі) та тяжким матеріальним становищем був позбавлений можливості спілкуватися з сином та його належним чином утримувати. Але на даний час прикладає зусилля для відновлення свого стану здоров»я, поновлення паспорту громадянина України та влаштування на роботу. Згідно характеристики учня 1-В класу [PERSON], виданої директором школи №38 Полтавської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів за час навчання [PERSON] його батько до школи не з'являвся, навчальними досягненнями та поведінкою сина не цікавився, зв'язків з класним керівником та членами педагогічного колективу не підтримував (а.с.54-56). Відповідно до довідки-розрахунку №28688, виданої Київським ВДВС Полтавського МУЮ 05.07.2016 року [PERSON] має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 22 177 грн. 42 коп. (а.с.78). В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] вказували на те, що відповідач [PERSON] не спілкується з сином [PERSON], матеріальної допомоги на його утримання не надає. Частиною 4-5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку виконавчого комітету Київської районної м.Полтаві ради, як органу опіки та піклування про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON], затвердженого рішенням Київської районної в м.Полтаві ради від 13.09.2016 №251 «Про затвердження висновку про недоцільність позбавлення батьківських прав [PERSON]», враховуючи пояснення [PERSON], вважає, що [PERSON] намагається відновити спілкування з сином та надалі хоче брати активну участь у його вихованні, на засіданні комісії з питань захисту прав дитини між батьками була досягнута згода щодо участі [PERSON] у вихованні сина. Тому орган опіки та піклування виконавчого комітету вважає за недоцільне позбавлення батьківських прав [PERSON], який проживає за адресою: [ADDRESS], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.80-81). Згідно висновку служби у справах дітей Полтавської районної державної адміністрації, служба у справах дітей райдержадміністрації вважає за недоцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] (а.с.127-129). Отже, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що батько [PERSON] рідко спілкується зі своїм сином [PERSON] та приділяє недостатньо уваги його вихованню. Показання свідків як з боку позивача, так і відповідача підтвердили той факт, що відповідач не приділяє достатню увагу вихованню сину. В той же час позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу та може бути застосований у виняткових випадках при доведеності винної поведінки особи. В даній ситуації батько бажає брати участь у вихованні сина, в зв'язку з чим він звернувся до органу опіки та піклування в Київському районі м.Полтави з заявою про встановлення графіку побачень з дитиною. В зв'язку з чим рішенням Київської районної в м.Полтаві ради від 13.09.2016 року №250 «Про визначення участі у вихованні дитини [PERSON], [INFO] та спілкування з ним батька» [PERSON] встановлено графік побачень щонеділі з 10:00 до 17:00 в присутності матері. Встановлені в судовому засіданні факти не є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Отже, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачем судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed