Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

11.01.2021 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 5000,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 15 травня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 503, зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. Шлюб не розірвано, але вже два з половиною роки вони не проживають разом та не ведуть спільного сімейного життя. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , однак батько не бере участі у забезпеченні дитини. Відповідач не має інших утриманців, він працездатний, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому, на думку позивачки, він може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15.01.2021 відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, судове засідання призначено на 18.02.2021. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні надав пояснення, в яких зазначив, що визначений у позовній заяві розмір аліментів у сумі 5000,00 грн. є для нього обтяжливим, однак він погоджується сплачувати на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 2500,00 грн. щомісячно. У зв`язку з вказаним позивач погодилась із запропонованим відповідачем розміром аліментів та просила суд постановити рішення про стягнення з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 2500,00 грн. щомісячно. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15 травня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 503, однак проживають окремо. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої від 01.11.2018 серії [NUMBER] , в якому батьком вказано [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] . Встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Положеннями частини другої статті 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття. Такий же обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття встановлений і в статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України). Відповідно до ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Так, відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини першої статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зважаючи на те, що відповідач за віком є працездатним, відомостей про наявність на утриманні у нього інших осіб до суду не надійшло, а також враховуючи те, що сторони під час розгляду справи у суді досягли згоди щодо розміру аліментів у сумі 2500,00 грн., суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 2500 грн. щомісячно, починаючи з 11 січня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого позивач була звільнена відповідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial