Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

12.01.2015 р. позивач [PERSON] звернувся до Приморського районного суду м.Одеси з позовом до [PERSON], треті особи Приморський районний відділ у місті [PERSON] Державної міграційної служби України, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради та згідно уточненої позовної заяви від 05.08.2015 р. просить скасувати зняття з реєстрації неповнолітнього [PERSON], за адресою: [ADDRESS]; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS], посвідчений 01.08.2014 р. державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 4-1063; стягнути з [PERSON] на свою користь грошові кошт в сумі еквівалентній 500 доларів США, що складають на день подання позову суму 10085 гривень; зобовязати [PERSON] повернути безпідставно набуте нею майно: комплект кухонних меблів в робочому стані, туалетний мармуровий стіл у ванній кімнаті в робочому стані, АГВ „Вайлант робочому стані, Гидробокс у ванній кімнаті в робочому стані, кондиціонер „LG в гостинній кімнати в робочому стані, кондиціонер „LG в спальній кімнати в робочому стані. (а.с. 1 3, 66 69) Свої позовні вимоги мотивував тими обставинами, що зняття з реєстраційного обліку в квартирі під № 96 будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі його малолітнього онука [PERSON] відбулося з порушенням закону і це, в свою чергу, є підставою для визнання договору купівлі-продажу зазначеної квартири недійсним. Також вказував, що з відповідачки необхідно стягнути заборгованість у сумі еквівалентній 500 доларів США за договором про надання консалтингових послуг та витребувати від [PERSON] комплект кухонних меблів, туалетний мармуровий стіл, АГВ «Вайлант», гидробокс, два кондиціонера «LG». Відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] та просить стягнути з [PERSON] безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 13250 гривень, які еквівалентні 500 доларам США, а також просить стягнути з нього на свою користь судовий збір в розмірі 243,60 гривень. (а.с. 35 36) При цьому посилається на те, що 01.08.2014 р. між нею та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартирі під № 96 будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі, а також була укладена угода про надання їй останнім допомоги в укладанні договору оренди не житлового приміщення (кладової) в будинку № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі, яке [PERSON] видав за свою власність. Згідно п.3 Угоди вона передала [PERSON] 500 доларів США, що на тай час було еквівалентно 6000 гривень та залишок суми в розмірі 500 доларів США вона зобовязалася сплатити до 21.12.2015 р. Через деякий час, звернувшись до КП „Житлово-комунальний сервіс їй пояснили, що наякого договору оренди не житлового приміщення (кладової) в будинку № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі з нею укласти не можуть. [PERSON], на її неодноразові прохання повернути їй отримані грошові кошти, відповів відмовою та навпаки вимагав доплатити йому суму еквіваленту 500 доларів США. Вважає, що [PERSON] не мав законних підстав укладати з нею угоду та отримувати грошові кошти, оскільки ніякого права власності на підсобне приміщення у нього не було та не оформлювалося. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав повністю та просив позов задовольнити в повному обємі, а в зустрічному позові відмовити. Позивач пояснив, що надав [PERSON] консалтингові послуги щодо оформлення нею договору оренди підсобного приміщення в будинку № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі, тому згідно укладеного між ними договору на його користь необхідно стягнути грошові кошти в сумі еквівалентній 500 доларів США, а саме 10085 гривень як заборгованість за надані послуги. Пояснив також, що [PERSON] безпідставно користується належним йому на праві власності майном в спірній квартирі, тому це майно необхідно витребувати на його користь. Представник позивача [PERSON] підтримала позовні вимоги [PERSON] та в судовому засіданні пояснила суду, що зняття з реєстрації неповнолітнього [PERSON] 02.03.2012 року відбулося без особистої заяви батька, з порушенням норм чинного законодавства України та що це є підставою для визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири під №96 в будинку під № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі, посвідченого 01.08.2014 року державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори [PERSON] за реєстровим №4-1063. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] вважала безпідставними та просила у ньому відмовити. Відповідач за первісним позовом [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог [PERSON] повністю та пояснила, що укладення та посвідчення договору купівлі-продажу квартири під №96 в будинку під № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі 01.08.2014 року відбулося з дотриманням вимог діючого законодавства, тому не має ніяких підстав для визнання угоди недійсною. Заперечувала проти безпідставності набуття нею комплекту кухонних меблів, туалетного мармурового столику, газового котлу «Вайлант», гідробоксу та двох кондиціонерів «LG», оскільки за це майно вона з [PERSON] повністю розрахувалася. Підтримуючи свої позовні вимоги за зустрічним позовом, [PERSON] пояснила, що [PERSON], зловживаючи її правовою необізнаністю, 01.08.2014 року безпідставно отримав від неї грошові кошти в сумі еквівалентній 500 доларів США за надання допомоги в укладенні договору оренди нежитлового приміщення в будинку під №32 по вул.Новосельського в м.Одесі, тому просила стягнути з останнього ці кошти. Представник відповідачки [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити у позовних вимогах [PERSON] як незаконних, підтримала та просила задовольнити зустрічний позов [PERSON] Заперечуючи проти позову [PERSON] зазначила, що на її думку останній не мав права заявляти позовні вимоги в частині зняття з реєстраційного обліку в квартирі під № 96 будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі неповнолітнього [PERSON], оскільки не є законним представником дитини. Також вказала, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання договору купівлі-продажу спірної квартири, стягнення грошових коштів та витребування речей не ґрунтуються на законі та є безпідставними. Представник Приморської районної адміністрації Одеської міської ради вважала, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в частині скасування зняття реєстрації неповнолітнього [PERSON] з квартири під №96 в будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі. Представник Приморського районного відділу у місті [PERSON] державної міграційної служби України в судову засідання не зявився, проте до суду надана заява про слухання справи у відсутність представника цієї установи. Залучений до участі у справі [PERSON], як законний представник неповнолітнього [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином через засоби масової інформації, відповідно до вимог ч.9 ст.74 ЦПК України. Вислухавши пояснення сторін та їх представників, представника третьої особи - Приморської районної адміністрації Одеської міської, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов [PERSON] задоволенню не підлягає, а зустрічний позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 серпня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, посвідчений державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори [PERSON], що зареєстрований за реєстровим № 4-1063. Відповідно до вказаного договору [PERSON] купила у [PERSON] квартиру під № 96 у будинку під №32, по вулиці Новосельського в місті Одесі. Відповідно до п.2 зазначеного договору грошові кошти в сумі 811440 гривень за продану квартиру продавець [PERSON] отримав від покупця [PERSON] до підписання цього договору. Згідно п.7 договору купівлі-продажу продавець [PERSON] засвідчив, що інтереси членів його сімї укладенням цього договору не порушуються. Пунктом 12 договору купівлі-продажу врегульовано, що право власності на квартиру, згідно п.4 ст.334,ст.640 ЦК України, виникає у покупця з моменту державної реєстрації договору. (а.с. 10) Відповідно до акту прийому-передачі від 04.08.2014 року саме цього дня відбулася передача квартири та обладнання в ній, в тому числі: комплект кухонних меблів, туалетний мармуровий стіл, АГВ «Вайлант», гидробокс, два кондиціонера «LG», покупцю [PERSON], про що свідчать особисті підписи сторін. (а.с. 72) Як вбачається з довідок (виписок із будинкової книги про склад сімї та реєстрацію), виданих дільницею №10 КП ЖКС «Порто-Франківський» від 20.11.2013 р. та від 17.07.2014 р., копії яких надані [PERSON], станом на ці дати в спірній квартирі не було зареєстровано будь-яких осіб. (а.с. 8, 9) Відповідно до акту мешканців будинку під №32 від 15.03.2015 року, посвідченого начальником дільниці №10 КП ЖКС «Порто-Франківський» в період з 2013 року по серпень 2014 року в спірній квартирі №96 постійно ніхто не проживав, квартира здавалась в оренду. Також зазначено, що [PERSON] та [PERSON] ніколи в квартирі не проживали. (а.с. 43) Згідно листа Приморського районного відділу у місті [PERSON] управління державної міграційної служби України в Одеській області від 25.12.2014 року за №16/6346 15.11.2013 року [PERSON] та його малолітній син [PERSON] були зняті з реєстраційного обліку в спірній квартирі на підставі заяви позивача [PERSON] з поданням свідоцтва про право власності серії САС 842043 від 22.03.2010 року. (а.с. 12) Частиною 3 ст.10 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач [PERSON] всупереч вимогам ст.ст.10, 60 ЦПК України, не надав до суду доказів того, що зняття з реєстраційного обліку малолітнього [PERSON] відбулося з порушенням його прав на проживання та користування спірною квартирою. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного із них, встановлено ч.4 ст.29 ЦК України. Отже, місце проживання неповнолітнього [PERSON] закон повязує з місцем проживання його батьків або одного із них. Законні представники малолітнього [PERSON] [INFO] будь-яких позовних вимог до відповідачки [PERSON] не заявляли. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] не надав до суду доказів порушення вимог ст.ст. 203, 215 ЦК України при укладанні та посвідченні договору купівлі-продажу квартири під №96 в будинку під № 32 по вул. Новосельського в м.Одесі від 01.08.2014 року. Надану до суду угоду від 01.08.2014 року про оплату [PERSON] консалтингових послуг по оформленню договору оренди на нежитлове приміщення в будинку під №32 по вул. Новосельського в м.Одесі в розмірі еквівалентному одній тисячі доларів США суд оцінює як спосіб безпідставного заволодіння чужими грошовими коштами. Зважаючи на положення ст.1212 ЦК України, отримані [PERSON] за цією ж угодою грошові кошти в сумі 13250 гривень, що еквівалентно 500 доларів США, підлягають поверненню [PERSON] (а.с. 37) Частиною 1 ст.1212 ЦК України врегульовано, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Відповідно до ч.2 ст.1212 ЦК України положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Згідно положень ст.16 ЦК України способом захисту цивільного права та інтересу може бути відшкодування майнової шкоди. Крім цього, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом врегульовано ч.2 ст.16 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved