Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

12.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості із заробітної плати. В обгрунтування своїх позовних вимог вказала, що 13.03.2014 р. її прийнято на посаду завідуючої складом у ТОВ «Агро-Овен», де вона працює і до цього часу. Починаючи з 01.01.2017 р. по 31.07.2017 р. відповідач не виплачує позивачу заробітну плату, посилаючись на відсутність грошових коштів. Крім того, [PERSON] стало відомо, що в період з 01.01.2017 р. по 31.07.2017 р. вона працювала у відповідача неофіційно. Всього станом на 12.12.2017 р. відповідач заборгував [PERSON] 42000 грн., але виплатити їх внаслідок відсутності грошових коштів відмовився. Прохала стягнути з ТОВ «Агро-Овен» на її користь, заборгованість по заробітній платі у сумі 42\~000 грн. 14.12.2017 р. судом відкрито провадження по даній справі. 05.02.2018 р. на адресу суду надійшов відзив від представника ТОВ «Агро-Овен» [PERSON], в якому вони заперечують проти задоволення позову. Посилаються на те, що позовні вимоги [PERSON] не відповідають дійсності та є необгрунтованими, оскільки з 03.01.2017 р. позивач вийшла у відпустку по догляду за дитиною до 3-х років , де і знаходиться досі. [PERSON] не надала жодного доказу на обгрунтування суми заборгованості 42000 грн., порушення її прав з боку відповідача, що є підставою для відмови в позові. В судовому засіданні позивач позов підтримала та прохала його задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, посилаючись на недоведеність факту виконання з боку [PERSON] службових обовязків під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, а тому позовні вимоги є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що позивачка [PERSON] працює на посаді завідуючої складом у ТОВ « Агро-Овен». Починаючи з 03.01.2017 р. [PERSON] знаходилась у відпустці по догляду з дитиною до досягнення трирічного віку. У звязку з перебуванням позивача у зазначеній відпустці, вона на загальних підставах отримує від держави матеріальну допомогу по догляду за дитиною до трьох років у відповідному розмірі. Починаючи з 15 липня 2017 року-дати виходу [PERSON] у декретну відпустку у звязку з вагітністю та пологами, її функціональні обовязки завідуючої складом тимчасово були делеговані іншим співробітникам на підставі відповідних наказів, а саме з15.07.2016 р. по 30.09.2016 р. функціональні обовязки завідуючої складом тимчасово виконувала головний бухгалтер РЦ у м. Полтаві [PERSON] ; з 30.09.2016 р. по день фактичного виходу із відпустки функціональні обовязки завідуючої складом тимчасово виконувала касир [PERSON] Заяви стосовно переривання відпустки по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку та виходу на роботу, з боку позивача до ТОВ «Арго-Овен» не надходило. У березні 2018 року позивач звернулась до ТОВ «Агро-Овен» із офіційною заявою від 16.02.2018 р. про переривання відпустки та бажання приступити до виконання своїх обовязків з 20.03.2018 р. Через дрібні обсяги товарообороту по розподільчому центру ТОВ «Агро-Овен» у м. Полтава, утримання якого є нерентабельним на даний час, у звязку з перенесенням складу до м. Дніпро, позивачу було запропоновано переведення у м. Дніпро на посаду комірника з посадовим окладом 3\~750 грн. та відповідним режимом роботи. До цього часу відповідь від [PERSON] про переведення не отримано. На підтвердження позовних вимог [PERSON] надала суду роздруківки прінт-скріни електронних листів , які підтверджують виконання функціональних обовязків в період з січня 2018 р. та докази про те , що заробітна плата виплачувалася інша , ніж мінімальна. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ч.4 ст. 77 ЦПК України суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд вважає що дані роздруківки з електронної пошти, переписки у вайбері не є допустимими електронними доказами в розумінні вимог ст. 100 ЦПК України. Відповідно до ст. 100 ч.2, 3 ЦПК України електронні докази подаються в оригіналі або електронній копії , засвідченій електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до ЗУ « Про електронний цифровий підпис». Учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбачених законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом. Учасник справи , який подає копію електронного доказу , повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу електронного доказу. Направлення офіційних листів позивачу з офіційної електронної адреси відповідача з приводу допуску її до роботи в період декретної відпустки чи підвищення заробітної плати не знайшло свого підтвердження в ході розгляду справи. Враховуючи, що з 03.01.2017 р. [PERSON] знаходиться у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, доказів на підтвердження факту виконання нею службових обовязків у ТОВ «Агро-Овен» під час перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку суду не надано , а тому її позовні вимоги є необгрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed