Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

12.10.2018 [PERSON] звернувся із позовними вимогами до [PERSON], ТОВ «Домінанта» про стягнення матеріальної шкоди у розмірі190311,48 грн., які мотивує тим, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 04.07.2017 у справі № 755/13175/17 було визнано обопільну вину учасників ДПТ - [PERSON] та [PERSON] За зверненням позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування до ТОВ «Домінанта» останнім було частково виплачено відшкодування у розмірі 6000,00 грн. Висновком експертного авто товарознавчого дослідження № 963 від 23.08.2017 розмір відновлювального ремонту автомобіля позивача становить 88490,24 грн. З огляду на викладене позивач просить стягнутиізвідповідачів82490,24 грн. суму на відшкодування витрат по відновлювальному ремонту транспортного засобу, а також824,91грнсплаченого судового збору. 22.10.2018 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва прийнято до розгляду та відкрито провадження у цій справі та постановлено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та встановлено сторонам строк на реалізацію процесуального права подачі заяв по суті позовних вимог (а.с. 9-11). 13.11.2018 представник відповідача [PERSON] [PERSON] подала відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити в задоволенні позову, оскільки страхова сума, що підлягає відшкодуванню згідно страхового полісу №АК/3561507 складає 100000,00 грн, однак виплачена ТДВ «СТ «Домінанта» лише 6000,00 грн. Позивач не оскаржив рішення страховика про здійснення страхового відшкодування, а отже погодився з тим, що його витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу з урахуванням зносу, та інші витрати, передбачені ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», склали 6000,00 грн. Позивач так само винний у скоєнні ДТП як і відповідач [PERSON], їх обох було притягнуто до адміністративної відповідальності. Позивач помилково заявляє позовні вимоги про стягнення з відповідачів солідарно 190311,48 грн, оскільки ціна позову складає 82490,24 грн. У своїй відповіді на відзив від 22.11.2018 позивач зазначає, що згідно висновку №963 від 23.08.2017 експертного дослідження сума відновлювального ремонту складає 196311,48 грн, а сума матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту зносу складає 88490,24 грн. Відшкодовані позивачу ТДВ «СТ «Домінанта» 6000,00 грн страхового відшкодування не є остаточним розрахунком. У своєму запереченні на відповідь на відзив від 03.12.2018 представник відповідача [PERSON] [PERSON] зазначила, що згідно інформації про рух грошових коштів, що містяться у наданій позивачем довідці, сформованій за період з 01.04.2018 по 30.06.2018, страхове відшкодування було здійснено ТДВ «СТ «Домінанта» двома платежами на загальну суму 6000,00 грн. При цьому позивач не надав інформації про рух коштів по цьому рахунку за період з моменту прийняття рішення страховиком до моменту подання позову до суду. Позивач не надав доказів звернення до страхової компанії щодо виплати решти страхового відшкодування. За твердженням позивача ТДВ «СТ «Домінанта» погодилась сплатити страхове відшкодування у розмірі 88490,24 грн, тому підстав для стягнення будь-якої суми відшкодування з [PERSON] не має. Наданий позивачем експертний висновок не відповідає вимогам п.5 ст. 106 ЦПК України, оскільки у ремонтній калькуляції зазначені ремонтні роботи, які не співвідносяться з описаними у протоколі огляду транспортного засобу пошкодженнями,зокрема у протоколі огляду вказано про необхідність усунення порушення отворів капоту і передніх правих дверей, при цьому в калькуляцію включено облицювання дверей передніх правих, зняття/встановлення склопідйомника, ручки ЗШ, декоративної накладки дверей передніх правих та заміна декоративної смуги рами даний дверей. З вказаного вбачається завищення вартості ремонтно-відновлювальних робіт, що вплинуло на визначення остаточної вартості відновлювального ремонту автомобіля. Враховуючи те, що при відкритті провадження судом було ухвалено проводити судовий розгляд цієї справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а сторони в установленому законом порядку не подали клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, то в силу положень ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами. У такому випадку судове засідання не проводиться. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного тексту судового рішення (ч. 5 ст. 268 ЦПК України). Судовий розгляд справи призначено на 10.12.2018. Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до такого. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Судом встановлено, що згідно полісу № АК/3561507 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 19.03.2017 транспортний засіб [PERSON] «ДеоЛанос» д.н.з. [NUMBER] застраховано у страховика ТДВ «СТ «Домінанта» /а.с. 5/. 04.10.2017постановоюДніпровськогорайонного суду м. Києва [PERSON] та [PERSON] визнано винними у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на них адміністративні стягнення у виді штрафу /а.с.3/. За змістом вказаної постанови убачається, що 15.08.2017 року о 18 год 30хв, в м. Києві по Дарницькій площі, [PERSON], керуючи автомобілем«ДеоЛанос» д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та на регульованому перехресті здійснив зіткнення з автомобілем «Хюндай Соната» д.н.з. [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було заподіяно матеріальні збитки; 15.08.2017 року о 18 год 30 хв, в м. Києві по Дарницькій площі, [PERSON], керуючи автомобілем «Хюндай Соната» д.н.з. [NUMBER], не врахував дорожньої обстановки, не впевнився в безпечності та на регульованому перехресті здійснив зіткнення з автомобілем «ДеоЛанос» д.н.з. [NUMBER], в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження та було заподіяно матеріальні збитки. 17.08.2017 [PERSON] повідомив ТДВ «СТ «Домінанта» про дорожньо-транспортну пригоду, що сталась 15.08.2018 за участю забезпеченого транспортного засобу «Хюндай Соната» д.н.з. [NUMBER], яким керував страхувальник [PERSON] /а.с.6/. За даними довідки про рух коштів за рахунком, на разунок [PERSON] ТДВ «СТ «Домінанта» 10.05.2018булосплачено 5000,00 грн страхового відшкодування, а 15.04.2018 - 1000,00 грн /а.с.7/. За висновком експертного дослідження № 963 від 23.08.2017 матеріальний збиток, завданий власникові автомобіля «Хюндай Соната» д.н.з. [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП складає 88490,24 грн /а.с.50-55/. Згідно ремонтної калькуляції №963 від 23.08.2017 вартість ремонту належного [PERSON] транспортного засобу «Хюндай Соната» д.н.з. [NUMBER] складає 196311,48 грн /58-61/. Предметом спірних правовідносин у цій праві є відшкодування заподіювачем шкоди потерпілому різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України). Цивільно-правова відповідальність [PERSON], як власника наземного транспортного засобу, застрахована у ТДВ «СТ «Домінанта». Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (ст. 5 ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов'язок виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37 зазначеного Закону), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов'язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Уклавши договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов'язання бере на себе, у межах суми страхового відшкодування, виконання обов'язку страхувальника, який завдав шкоди в межах суми страхового відшкодування. Вказані вище висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року № 14-176цс18. Судом встановлено, що розмір страхового відшкодування завданої майнової шкоди, виплаченої ТДВ «СТ «Домінанта» [PERSON] на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АК/3561507) складає 6000,00 грн. Згідно з частиною першою статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до висновку експертного дослідження № 963 від 23.08.2017 вартість завданого матеріального збитку внаслідок пошкодженого належного позивачу транспортного засобу становить 88 490,24 грн. Виходячи з наданих сторонами доказів та доказів, що містяться у адміністративному матеріалі про порушення Правил дорожнього руху, які допустили водії під час ДТП, що сталася 04.10.2017 судом встановлюється наявність спільної вини як [PERSON], так і [PERSON] (а.с. 3). Відповідач на спростування встановлених судом обставин належних та допустимих доказів суду не надав. Суд бере до уваги, що при виплаті страхового відшкодування страхова компанія не наділена повноваженнями щодо визначення ступеня вини кожного з учасників ДТП, а тому виплату проведено згідно з полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, факт оплати підтверджується довідкою про рух коштів за рахунком. Водночас відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, відшкодовується у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. За приписами статей ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. З огляду на те, що учасники ДТП [PERSON] і [PERSON] постановою суду визнані винними у скоєнні цієї ДТП та притягнуті до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд вважає, що розмір відшкодування завданої відповідачем [PERSON] шкоди становить 50% від завданої шкоди, тобто 38 245, 12 грн ( 88490,24 грн /2 - 6 000 грн (відшкодовані збитки страховою компанією), оскільки позивачем доведено наявність спільної вини та факт завдання шкоди відповідачем, що стороною відповідача не спростовано, дії відповідача були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, [PERSON] не доведено факту покриття страховою виплатою фактичного розміру шкоди, завданої [PERSON], а тому [PERSON] зобов'язаний сплатити [PERSON] різницю між фактичним розміром шкоди з урахуванням обопільної вини та страховим відшкодуванням. Доказів на підтвердження неможливості отримання страхового відшкодування з ТОВ «Домінанта» позивач не надав. При зверненні до суду позивач пред'явив солідарні вимоги до особи, винної у вчиненні ДТП, та до страхової компанії - ТОВ «Домінанта». Водночас, солідарну відповідальність перед потерпілими несуть особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, (статті 543, 1190 ЦК України). У даному випадку шкоду завдано не спільними діями відповідача [PERSON] та ТОВ СК «Домінанта», що виключає солідарність відшкодування збитків, а тому страхова компанія не може бути солідарним відповідачем у розрізі спірних правовідносин у цій справі. Оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним, то суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред'явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ст.ст. 12, 81ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов'язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частинами першою та другою ст. 83 ЦПК України встановлено, що сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв'язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій. Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об'єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму. Допустимість доказів означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами. На обгрунтування позовних вимог позивач [PERSON] надав висновок експертного дослідження на підтвердження розміру завданої майнової шкоди. Відповідач [PERSON] не спростував зазначений письмовий доказ, не надав інших доказів, які б ставили під сумнів правильність висновку експертного дослідження, не ставив питання про призначення у справі відповідної судової експертизи, а відтак його твердження про недоведеність розміру заподіяної позивачеві майнової шкоди є безпідставними. Доводи відповідача про те, що надані позивачем докази матеріальної шкоди, завданої автомобілю внаслідок ДТП, не є належними, достовірними, допустимими та достатніми доказами не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються встановленими судом обставинами, а сам відповідач при поданні відповідних заяв по суті реалізовував надані йому права за допомогою професійної правничої допомоги та не заявив клопотання про проведення експертизи. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. За загальним правилом судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються, у разі задоволення позову - на відповідача ( ч. 2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до абз. 1 ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З урахуванням задоволеного судом розміру матеріальної шкоди - 38 245, 12 грн, із відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню сума сплаченного судового збору у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного вище,

Outcome: partial