Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

11.06.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до досягнення дитиною повноліття та на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з дня звернення до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування позову посилалась на ті обставини, що 14.12.2012 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Від шлюбу мають двох дітей, а саме: малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . На теперішній час вона з відповідачем проживають окремо, обидві дитини постійно проживають разом з нею та перебувають на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14 грудня 2012 року, актовий запис № 1086, зареєстрований Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. (а.с. 8). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9,10). Діти сторін фактично залишилися проживати з матір`ю та перебувають на утриманні позивача. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити частково, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дітьми повноліття, починаючи з 11.06.2020 року, допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В іншій частинні в задоволенні позовних вимог суд відмовляє за їх необґрунтованістю. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 840 грн. 80 коп.

Outcome: partial