Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] Зазначила, що 07 червня 2008 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. Саме з того часу відповідач самоусунувся від своїх батьківських обов'язків, а саме: відповідач не дбав про добробут родини, про матеріальне забезпечення сім'ї та не проявляв батьківських почуттів до дитини. У зв'язку з цими причинами, позивач була змушена звернутися до Дружківського міського суду Донецької області з приводу розірвання шлюбу. Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 24 жовтня 2011 року шлюб між сторонами був розірваний. Матеріальну допомогу відповідач також дитині не надавав. Позивач була змушена звернутися до вказаного суду з позовом і про стягнення аліментів. Станом на 26 квітня 2013 року за [PERSON] лічилась заборгованість по аліментам у розмірі 20258,23 грн. Зі слів свідка [PERSON] позивачу стало відомо, що з 2014 року відповідач перебував у зоні АТО, а потім виїхав з новою родиною до м. Магадану Російської Федерації. За весь цей час відповідач жодним чином не поцікавився життям дитини, не привітав його з Днем народження та просто не зателефонував. Зараз син [PERSON] навчається у 3-б класі Кіндартівської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів. За місцем навчання характеризується позитивно, приймає участь у ансамблі «Соколята». Позивач самостійно і постійно контролює сина і слідкує за станом його здоров'я. Позивач [PERSON] просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] пояснив суду, що з самого народження сина [PERSON] відповідач не приймає участі у його вихованні. Ще гірша стала ситуація, коли у 2011 році шлюб між сторонами був розірваний. Тоді відповідач виїхав у невідомому напрямку, тобто у місті Дружківка не мешкав. Матеріальну допомогу синові не надавав. Тому, позивач була змушена стягнути з нього аліменти у примусовому порядку. Станом на 26 квітня 2013 року за відповідачем лічиться заборгованість по аліментам у розмірі 20 258,08 грн. Просить позов задовольнити у повному обсязі. Представник органу опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області [PERSON] надала суду висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON] Вважає, що [PERSON] порушує права та обов'язки свого сина, нехтує його інтересами. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився. Виклик відповідача здійснювався шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті Дружківського міського суду Донецької області (http://dr.dn.court.gov.ua/sud0516/novini/134822/), оскільки територія, де знаходяться відповідач, є тимчасово окупованою, і поштове сполучення з ним не здійснюється. Свідок [PERSON] розповіла суду, що доводиться позивачу прабабусею. Так, у 2008 році її онука [PERSON] уклала шлюб з відповідачем. Після весілля вони мешкали разом з рідною бабусею [PERSON] Проживши там деякий час, вони переїхали мешкати окремо від усіх. [INFO] року у них народився син [PERSON] і після цієї події [PERSON] розпочав зловживати алкогольними напоями і, як наслідок, був звільнений з роботи. Після виповнення сину [PERSON] 1,5 років, вони розірвали шлюб. Позивач стягнула з батька дитини аліменти, але він їх не сплачує. З сином не спілкується. Через деякий час свідку стало відомо, що відповідач уїхав до м. Магадану Російської Федерації. З Росії жодного разу сину не дзвонив, листів не надсилав, з Днем народження не привітав. Перебуваючи у м. Дружківка, відповідач знав, що його син вперше в житті йде на свято 1 Вересня, але сина не супроводжував. Свідок [PERSON] пояснила суду, що [PERSON] доводиться їй рідною донькою. З самого народження [PERSON] він мешкає з матір'ю. Відповідач, взагалі постійної роботи не мав, вихованням сина не займався, нічого останньому не купував. Були непоодинокі випадки, коли він активно вживав алкогольні напої та застосував фізичну силу до її доньки. Приблизно у 2014 році відповідач виїхав за межі України. З того часу він не цікався ні розвитком дитини, ні станом його здоров'я. Жодних зв'язків з сином не підтримує. Ніколи йому не подзвонив та з Днем народження не привітав. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Позбавлення батьківських прав - це міра сімейно-правової відповідальності за порушення одним із батьків прав своєї дитини, нехтування її інтересами. Про винятковість позбавлення батьківських прав говорить вичерпний перелік його підстав (ст. 164 СК України). Судом встановлено, що 07 червня 2008 року одружилися [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року у сторін народився син [PERSON]. 24 жовтня 2011 року шлюб був розірваний шлюб. Характеристикою, наданою Кіндратівською спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів з поглибленим вивченням математики та програмування Костянтиівської районної ради підтверджено, [PERSON] навчається у цій школі, завжди доглянутий та чистий. Домашній контроль добрий. Його матір цікавиться як справами дитини, так і школи. У родині [PERSON] отримує багато любові та уваги. В даний час хлопець мешкає по [ADDRESS] разом з бабусею та дідусем. Внеурочний час приймає участь в ансамблі «Соколята» (а.с.11). Відповідно до довідки №Є-421-14.29-10-19950 від 05 жовтня 2017 року, виданої Дружківським міським відділом державно виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [PERSON] станом на 12 грудня 2012 року має борг по аліментам у розмірі 12870,08 грн. (а.с.12). Згідно зі ст.150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Органом опіки та піклування Дружківської міської ради Донецької області складено висновок від 07 грудня 2017 року № 16-3285-01 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до його неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 16 Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя. Зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Суд дійшов до висновку, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] Про це свідчать наступні обставини: з моменту народження сина, відповідач не цікавиться його життям, потребами та не спілкується з ним. Роль батька на себе взяла матір [PERSON] Остання виховує його, забезпечує усім необхідним та приділяє багато часу для розвитку та виховання. Відповідачу не був потрібний син [PERSON]. Його поява на світ постійно нервувала відповідача. Позивач не виключає, що саме це було причиною зловживання алкоголем [PERSON] Тому, вищевказані факти свідчать про те, що в діях [PERSON] є необхідність в позбавленні його батьківських прав відносно сина [PERSON] Суд вважає, що в судовому засіданні знайшли своє підтвердження обставини, передбачені ст. 164 Сімейного кодексу України, і є всі підстави для позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON].

Outcome: approved