Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

11.08.2021 року [PERSON] в особі представника адвоката Бабкової О.С., звернулася до суду з позовом до відповідача про зняття\~арешту з\~майна, а саме: дивана сірого кольору з візерунками; меблевої стінки темно коричневого кольору з 5 секцій; телевізору «Samsung», серійний номер 15363LJC100408Z, який було накладено згідно постанови про опис та арешт майна боржника від 15.07.2021 року, винесеної начальником Первомайського міськрайнного\~ відділу Державної \~виконавчої служби\~ Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса) Крецу Б.М.\~ Свої вимоги позивачка мотивує тим, що за адресою: [ADDRESS] , разом з нею проживає її син [PERSON] . За вказаною адресою він також зареєстрований. В період з 19.01.2007 року по 16.09.2013 року він перебував у шлюбі з [PERSON] . Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] .. 16.10.2016 року згідно виконавчого листа №2/484/1385/13, виданого Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, Первомайським відділом ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відносно [PERSON] (сина позивачки) було відкрито виконавче провадження №52659640 про стягнення аліментів на утримання дитини. У зв`язку з тим, що у [PERSON] існує заборгованість по сплаті аліментів, 15.07.2021 року начальником Первомайського відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області було винесено постанову про опис та арешт майна за адресою, де він зареєстрований та проживає. Проте, до майна, на яке накладено арешт, [PERSON] (син позивачки) ніякого відношення не має, так як все придбане за власні кошти позивачки ще у 2002 році. З цих підстав позивачка вважає, що відсутні належні правові підстави для обтяження її майна в даний час, а існування такого арешту перешкоджає повноцінній реалізації її права власності, тому просить скасувати вказане обтяження. Ухвалою суду від 11.08.2021 року у вказаній справі відкрито провадження та постановлено призначити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивачка та її предстаник - адвокат Бабкова О.С. у судове засідання не з`явилися. 01.11.2021 року представник позивачки надала суду заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки. Позовні вимоги підтримали і просили їх задовольнити у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Представник відповідача на судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням. Причини його неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, відзиву із запереченнями на позов не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Третя особа\~ [PERSON] \~на судове засідання не з`явилася, 29.09.2021 року надала суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що проти задоволення позову не заперечує. Третя особа [PERSON] на судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, шляхом направлення судових повісток рекомендованим листом з повідомленням. Причини його неявки суду невідомі, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, письмових пояснень щодо позову не надано, а тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності. Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно постанови державного виконавця Первомайського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції Уколової Ю.Ю. від 16.10.2016 року відносно боржника [PERSON] було відкрито виконавче провадження № 52659640 щодо виконання виконавчого листа №2/484/1385/2013, виданого 16.08.2013 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] (а.с.13). 15.07.2021 року, в межах вказаного виконавчого провадження, постановою начальника Первомайського міськрайнного\~ відділу Державної \~виконавчої служби\~ Південного міжрегіонального\~управління Міністерства\~юстиції (м.\~Одеса) Крецу Б.М.\~було описано та накладено арешт на майно, а саме на: диван сірого кольору з візерунками; меблеву стінку темно коричневого кольору з 5 секцій; телевізор «Samsung», серійний номер 15363LJC100408Z. Як вбачається\~із вказаної\~постанови,\~опис та\~арешт майна\~проводився за\~адресою: [ADDRESS] , в присутності боржника [PERSON] та його матері [PERSON] (а.с.9). Згідно Інформаційної довідки №268552283 від 02.08.2021 року (а.с.10), а саме відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , - належить на праві приватної власності [PERSON] (позивачці у справі). Статтею 41\~Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Згідно ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Відповідно до ст. ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Вимоги позивачки, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Така позиція викладена в постанові Верховного Суду України №6-26цс13 від 15 травня 2013 року. Відповідно до ч.1\~ст. 328 ЦК України\~особа має право вільно володіти, користуватися, розпоряджатися своїм майном на власний розсуд і вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Судом встановлено, що відсутні будь які правові підстави для існування обтяження у вигляді арешту майна [PERSON] в межах виконавчого провадження № 52659640,оскільки воно відкрите відносно її сина [PERSON] , а не відносно неї. Крім того, майно, на яке накладено арешт, є її особистою власністю і придбане за її власні кошти, а не за кошти її сина. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження майном. Тому суд вважає, що є підстави для скасування зазначених вище обтяжень, оскільки наявні заборони перешкоджають позивачеві повноцінно реалізувати своє право власності. Відповідно до ч.1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною 2\~ст. 12 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ним вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Враховуючи наведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Про відшкодування судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: approved