Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

11.04.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.09.2014 року в розмірі 13965.88 грн. 12.04.2019 року судом зроблено запит про місце реєстрації проживання відповідача. 23.04.2019 року надійшла інформація про те, що відомості про реєстрацію відповідача відсутні. Ухвалою суду від 24.04.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження. Обґрунтовуючи позовні вимоги представник АТ КБ «ПриватБанк» Гребенюк О.С., який представляє інтереси позивача на підставі довіреності № 3207-К-Н-О від 25.07.2018 року, вказує, що відповідно до укладеного договору [PERSON] було надано кредит у розмірі 7000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 18.03.2019 року має заборгованість в розмірі 13965.88 грн., яку позивач просить стягнути з [PERSON], а також стягнути 1921.00 грн. понесених позивачем судових витрат. В судове засідання представник позивача не зявився, надіслав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе, справу розглядати у відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності сторін. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 19.09.2014 року між ПАТ КБ Приват Банк та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір б/н і згідно даного договору останньому було надано кредит в розмірі 7000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору, надання банківських послуг, відповідач зобовязалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Крім того, кредитним договором передбачено умови надання банківських послуг, у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту ( у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди банку. Відповідач [PERSON] зобовязання по кредитному договору не виконує і станом на 18.03.2019 року має заборгованість в розмірі 13965.88 грн., яка складається із: заборгованості за тілом кредиту 6656.22 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредита 2630.27 грн.; пені за прострочене зобовязання 3438.16 грн.; нараховано пеню 100.00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 641.23 грн. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок - відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлено обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статі 1048 цього Кодексу. У зв'язку із невиконанням відповідачем умов кредитного договору, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 19.09.2014 року підлягають задоволенню частково. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню із відповідача на користь позивача понесений ним судовий збір, що підтверджуються платіжним дорученням № PROM2BGJ67 від 22.03.2019 року.

Outcome: partial