Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

11 січня 2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення юридичного факту смерті [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що вона є рідною сестрою [PERSON], [INFO]. [INFO] [PERSON] помер в с. Олександрівка Білогорського району Автономної Республіки Крим. Територія АРК Крим є тимчасово окупованою територією України на якій органи державної влади не виконують свої повноваження. Зазначає, що для отримання свідоцтва про смерть брата зверталася до Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, проте листом від 21.12.2017 року за №105/14.11-144 у реєстрації смерті було відмовлено, оскільки було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просить встановити факт смерті [PERSON], [INFO], громадянина України, який помер [INFO] у с. Олександрівка Білогорського району Автономної Республіки Крим, Україна. 11 січня 2018 року ухвалою суду відкрито провадження у справі. Заявник до судового засідання не з'явилася, надала письмову заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в заяві. Представник заінтересованої особи до судового засідання не з'явився, в наданій суду письмовій заяві просить розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 293 ЦПК України суди розглядають в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є рідною сестрою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про одруження, відповідно до якого [PERSON] зареєструвала шлюбу з [PERSON] та прийняла його прізвище «[PERSON]» та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №00019362266 (а.с.9,19). Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Заявник вказує, що [PERSON] помер у с.Олександрівка Білогорського району Автономної Республіки Крим, яке на теперішній час є тимчасово окупованою територією, вона отримала лікарське свідоцтво про смерть, однак отримане свідоцтво перешкоджає їй скористатися законними правами про реєстрацію факту смерті, оскільки воно видано на території де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У абзаці першому п. 13 постанови від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» Пленум Верховного Суду України надав роз'яснення про те, що заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Порядок встановлення факту смерті та її причин, встановлений Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» (далі - Закон) та Інструкцією щодо заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть (форма № 106/о), затвердженою наказом МОЗ України від 08.08.2006 р. № 545 (Інструкція). У відповідності до ч. 1 ст. 17 Закону, державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання (ч. 3 ст. 17 Закону). Відповідно до вимог п. 3 Розділу 1 Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні затверджених наказом МЮУ від 18.10.2000 р. № 52/5, у зв'язку із неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану АРК та м. Севастополя на тимчасово окупованій території проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України, здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території. Із наведеного вище вбачається, що державна реєстрація смерті у позасудовому порядку проводиться при наявності документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою. Заявником на підтвердження факту смерті [PERSON], [INFO] надано довідку про причину смерті за № 789 від 29.11.2017 відповідно до якої причиною смерті [PERSON] зазначено туберкульоз міліарний гострий множинної локалізації (а.с. 12). Згідно листа Покровського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за №105/14.11-144 від 21.12.2017 року [PERSON] було відмовлено у реєстрації смерті [PERSON], оскільки заявником було пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. (а.с.5) Згідно до положень ч. 3,4 ст. 49 ЦК України Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Оскільки заявник не має можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт смерті [PERSON] на тимчасово окупованій території, а також надати для реєстрації смерті [PERSON] документи, передбачені законодавством України, оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приймає до відома відомості щодо смерті батька заявника видані на тимчасово окупованій території та вважає, що факт смерті [PERSON], [INFO] у с. Олександрівка Білогорського району Автономної Республіки Крим від туберкульозу міліарного гострого множинної локалізації, підтверджується наданими суду доказами, тому є правові підстави для задоволення заяви та для встановлення факту, що має юридичне значення.

Outcome: approved