Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

12.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У своєму позові позивач зазначила, що знаходилась у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] та у них народилася донька [PERSON], [INFO]. На теперішній час, дитина знаходиться на її утриманні. Дитина є інвалідом з дитинства, хворіє на мікроцефалію, внутрішню гідроцефалію, епілепсію, затримку психомоторного розвитку. Наявні важки захворювання постійно потребують значних грошових коштів для її лікування. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Посилаючись на вищезазначене просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини, щомісяця до повноліття дитини. Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 02.08.2018 року відкрито провадження по даній справі. У судове\~засідання позивач\~не зявилася,\~надала до\~суду заяву\~в якій\~уточнила позовні\~вимоги просила\~стягнути аліменти\~з відповідача\~у розмірі\~1/4\~частини від усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого на відповідний вік дитини, щомісяця до повноліття дитини, також просила розглянути справу за її відсутності. У судове засідання відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 02.09.2000 року знаходяться в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Також у судовому засіданні встановлено, що неповнолітня дитина проживає з позивачем, яка самостійно вирішує першочергові потреби дитини, а саме безпосередньо здійснює догляд за дитиною, займається її вихованням, надає матеріальну допомогу. Крім того, відповідно до медичного висновку № 428/1 на дитину інваліда віком до 16 років від 18.08.2004 року, [PERSON], [INFO] має захворювання на мікроцефалію, внутрішню гідроцефалію, епілепсію, затримку психомоторного розвитку. Відповідно до ст.\~180\~СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст.\~182\~СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, гарантовано, що у будь-якому випадку дитина повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків. Стаття 18 Конвенції встановлює принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Передбачено, що батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини і предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, при визначенні розміру аліментів, суд враховує той факт, що відповідач здоровий, працездатний, на утриманні інших осіб немає. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини заробітної плати (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% відсотків від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.07.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018р. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved