Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

11 травня 2015 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Рантье» (далі ТОВ «ФК «Рантье») з вказаним позовом в якому зазначено, що 11 липня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір №В88.981.71398 за умовами якого остання отримала кредит у розмірі 21030 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17% річних з погашенням заборгованості за кредитом та нарахованими відсотками у терміни, встановлені Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Станом на 30 вересня 2015 року [PERSON] свої зобовязання за кредитним договором не виконала, борг не погасила у звязку з чим її заборгованість за кредитним договором на вказану дату становила 29\~309,53 гривні. 30.09.2015 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея банк» був укладений договір факторингу № 30/09-1 за умовами якого ТОВ «ФК «Рантье» набуло право вимоги за вищевказаним кредитним договором. За таких обставин просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «ФК «Рантье» заборгованість за кредитним договором у сумі 28806,30 гривень, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1378 гривень. В судове засідання представник позивача не зявився, надав суду письмову заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суд не повідомила. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечував представник позивача, судом, відповідно до положень ст.224 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. У звязку з розглядом справи за відсутності сторін судове засідання не фіксувалося за допомогою технічних засобів. Перевіривши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11 липня 2012 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № В88.981.71398, за умовами якого остання отримала кредит у сумі 21030 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 17% річних строком на 30 місяців. Сторонами було визначено, що повернення кредитних коштів, сплата відсотків за його користування та плата за кредитне обслуговування здійснюється щомісячними платежами до 11 числа кожного місяця включно у рівних частинах по 1254,42 гривень, а останній платіж повинен бути здійснений до 11.05.2015 року у сумі 1358,79 гривень (погашення кредитної заборгованості визначена у Графіку щомісячних внесків за кредитним договором, який мститься у Додатку №1 до вказаного договору, який є невідємною частиною кредитного договору). Також встановлено, що 30 вересня 2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «ФК «Рантье» був укладений договір факторингу № 30/09-1 за умовами якого гідно якого ПАТ «Ідея Банк» відступив (передав у власність) ТОВ «Факторингова компанія «Рантье», а ТОВ «Факторингова компанія «Рантье» з 30 вересня 2015 року набув (прийняв у власність) право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором (а.с.16-21). Згідно витягу з Додатку №2 до договору факторингу №30/09-1 від 30 вересня 2015 року позивач прийняв право вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №В88.981.71398 від 11.07.2012 року. Згідно письмового розрахунку заборгованості за кредитним договором №В88.981.71398 від 11.07.2012 року станом на 30.03.2016 рік відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору та має заборгованість яка становить 28\~806,30 гривень і складається з: заборгованість за тілом кредиту 16492,25 гривень, заборгованість за нарахованими відсотками та несплаченими відсотками та комісіями 12\~314,05 гривень, що підтверджено наданою позивачем довідкою-розрахунком заборгованості. Згідно до\~статті 629 Цивільного кодексу України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). В силу ч.1\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» глави\~Глава 71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог\~ст. 610 ЦК України\~порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до\~ст. 1077 ЦК України\~за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Відповідно до\~ст. 1078 ЦК України,предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події. У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається. Статтею 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. Стаття 1082 ЦК України\~зобов'язує боржника здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов'язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов'язку перед ним. Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов'язку перед клієнтом. З урахуванням викладеного, вимоги позивача щодо стягнення на його користь з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №В88.981.71398 від 11.07.2012 року у сумі 28806,30 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1378,00 гривень.

Outcome: approved