Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

10.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. 22.10.2019 року судом було відкрито провадження у справі та ухвалено рішення про призначення підготовчого судового засідання. 27.11.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні. Позивач обґрунтувала свої вимоги тим, що 20.05.2005 року, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції в Одеській області, про що зроблено актовий запис № 23. Сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, підчас спільного проживання відносини поступово погіршувалися, оскільки вони втратили один до одного почуття поваги та любові, мають різні погляди на життя, виховання дітей, побут, ведення господарства, у зв`язку з чим між ними часто виникають непорозуміння та сварки і тому позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її волі та інтересам. Шлюбні відносини фактично припинені з 23 червня 2019 року і по теперішній час не відновлені, спільне господарство не ведеться, а тому позивач просить шлюб розірвати. Позивач, повідомлена належним чином у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, згідно якої просила розглядати справу у її відсутність, наполягаючи на задоволенні позову та не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Відповідач, повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, про поважність причини неявки суд не сповістив, з заявою про відкладення розгляду справи не зверталався, тому суд, за згодою позивача, прийняв рішення про заочний розгляд справи. Оскільки у судове засідання не з`явилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд прийняв рішення про розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом встановлено, що 20.08.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Красноокнянського районного управління юстиції в Одеській області, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис № 23 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] ) /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають двох дітей, а саме неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] /а.с.7-8/. Сімейне життя у подружжя не склалося. Подружжя проживає окремо. Сім`я фактично розпалася та існує лише формально. Причиною розпаду сім`ї стало те, що між сторонами виникають часті непорозуміння та сварки, у зв`язку з втратою один до одного почуття поваги та любові, мають різні погляди на життя, виховання дітей, побут, ведення господарства. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 1 статті 110 СК України, встановлено право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу. Таким чином забезпечується принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У зв`язку з тим, що під час підготовки справи до розгляду були виявлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позиції інтересів подружжя, суд не надавав строку на примирення і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила своє прізвище, вона має право після розірвання шлюбу і надалі іменуватися цим прізвищем. Задовольняючи позовні вимоги позивача, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved