Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

10.09.2018 року позивачі звернулися до суду з вищезазначеним позовом, яким просять визнати: за кожним з позивачів право власності по 1 / 5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що розташовані по [ADDRESS], мотивуючи вимоги тим що, зареєструвати за собою право власності на свої частки вищезазначеного домоволодіння, що належать їм, як членам колгоспного двору, вони на даний час не можуть через відмову реєстраційною службою Болградського районного управління юстиції Одеської області в реєстрації цього їхнього права з-за відсутності правовстановлюючого документу, а за позивачем [PERSON] - ще просять визнати право власності на 2 / 5 частину цього ж будинку, - як за спадкоємцем за законом після смерті батьків: батька [PERSON], що помер [INFO] та матері [PERSON], що померла [INFO], мотивуючи вимогу тим, що нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщину із-за тієї ж причини - за відсутністю належних правовстановлюючих документів на зазначене спадкове майно. У судове засідання позивачі не з'явилися, надавши суду заяву про слухання справи за їхньою відсутністю, підтримали свої позовні вимоги, просили задовольнити в повному обсязі. Відповідач Калчівська сільська рада Болградського району Одеської області до суду надіслала заяву про розгляд справи за відсутністю її представника, позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Розглянувши надані суду документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: - станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок з господарськими будівлями і дворовими спорудами за адресою: [ADDRESS], на праві власності належав колгоспному двору, до складу двору входили: [PERSON], який помер [INFO], [PERSON], яка померла [INFO] та позивачі: [PERSON], [PERSON], [PERSON]; кожному члену цього колгоспного двору на праві власності належало по 1 / 5 частині вищезазначеного житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, що підтверджується довідкою Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області від 02.07.2018р. за №209 (а.с.37); - [INFO] помер [PERSON] (свідоцтво про його смерть серії [NUMBER], видане 11.11.2004 року Калчівською сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис №48 (а.с.33), після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, у тому числі на частку вищезазначеного житлового будинку; - згідно свідоцтва про народження позивача [PERSON] ([NUMBER] від 12.06.1965р.), його батьком є [PERSON], а матір'ю - [PERSON] (а.с.30), тому позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON]; - згідно свідоцтва про одруження ([NUMBER] від 03.12.1964 року), [PERSON] та [PERSON] уклали між собою шлюб та після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.35), тому [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON]; - згідно довідки Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області від 02.07.2018 року за №209, спадкодавець [PERSON], 1927 року народження, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] та з ним на день смерті проживали дружина [PERSON] та син [PERSON] (а.с.37), тому спадкове майно розподілилося між спадкоємцями в рівних частках по 1 / 10 частці; - [INFO] померла [PERSON] (свідоцтво про її смерть серії [NUMBER], видане 27.01.2017 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №103 (а.с.34), після її смерті відкрилась спадщина на її майно, у тому числі на її частку вищезазначеного житлового будинку та частку, що вона успадкувала після смертісвого чоловіка; - згідно заповіту від 14.01.2014 року, [PERSON] заповіла все своє майно, яке буде належати їй на день смерті [PERSON] - позивачу по справі (а.с.89 у спадковій справі), тому позивач [PERSON] є спадкоємцем за законом першої черги майна [PERSON]; - згідно довідки Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області від 02.07.2018 року за №210, спадкодавець [PERSON], 1935 року народження, постійно проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], з нею на день її смерті проживав син [PERSON] (а.с.38); - з технічного паспорту на садибний житловий будинок від 29.01.2018р., спірне домогосподарство розташоване на [ADDRESS] (а.с.44-46); - рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно №41927147, №41926791 від 06.07.2018 року та №42351902 від 02.08.2018 року, [PERSON], [PERSON] і [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності на їхнічастини вказаного житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу (а.с.41-43); - постановами приватного нотаріуса Агбун М.І. від 18.05.2018 року за № 895/02.31 та №896/02.31, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом на частини житлового будинку, які він успадкував після смерті батьків, - у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу на спірну нерухомість (а.с.39-40); - згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 04.05.2016 року, - позивачу належить майно, яке він успадкував після смерті його батька [PERSON] (а.с.81); - згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.02.2018 року, - позивачу належить майно, яке він успадкував після смерті його матері [PERSON] (а.с.102); - відповідно до заяви представника Калчівської сільської ради Болградського району Одеської області - її голови, - сільська рада вимоги позивачів визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Пленумом Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» роз'яснено щодо правовідносин, що виникли до прийняття 15.04.1991 року Закону України «Про власність», - застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, спори щодо майна колгоспного двору, яке було придбане до вказаної дати, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: право власності на майно, що належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст.120 ЦК України в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Володіння, користування і розпорядження майном колгоспного двору здійснювалося за згодою всіх членів двору. Розмір частки члена колгоспного двору встановлювався з огляду на рівність часток всіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних (ч.2 ст.123 ЦК України в редакції 1963 року). Відповідно до ст.ст.1216,1220 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, а відповідно до ст.1268 ч.5 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, - вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно вимог діючого законодавства на час розгляду справи, порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом (ч. 4 ст. 182 ЦК України). Відносини, пов'язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно всіх форм власності, їх обмежень та правочинів щодо нерухомості, регулює Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 року N 1952-IV, із змінами і доповненнями. Відповідно до абзацу другого частини другої статті 15 названого Закону, перелік документів для здійснення державної реєстрації прав визначається у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011 року № 703. За п.26 Порядку для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, необхідними документами є ті, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, є укладений в установленому законом порядку договір, свідоцтво про право власності на спадщину, свідоцтво про право власності на нерухоме майно, державний акт на право власності на земельну ділянку, рішення суду, що набрало законної сили щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно, а також інші документи, визначені пунктом 27 Порядку. Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п.1ч.2ст.16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути їх визнання. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ст.200ч.3 ЦПК України, в разі, якщо відповідач позов визнав, суд ухвалює рішення у підготовчому судовому засіданні. За результатом розгляду даної справи судом встановлено, що в даному випадку мають місце обставини, передбачені ст.392 ЦК України, оскільки позивачі, будучи як члени колгоспного двору власниками житлового будинку з господарськими будівлями і дворовими спорудами при ньому за адресою: [ADDRESS], та не можуть зареєструвати своє право власності на цю нерухомість у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документу, тому, внаслідок цього порушуються їх права як власників користуватися, володіти та розпоряджатися своїм нерухомим майном, і це порушене їх право потребує захисту у судовому порядку. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів підтверджується доказами, вказаними судом, а також іншими матеріалами справи, що були досліджені судом. Відповідно до ст.ст.1216, 1220, 1268ч.5 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, розглянувши спір всебічно, повно та об'єктивно на підставі вищевикладених письмових доказів, суд дійшов висновку, що право власності позивачів на вищезазначений житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, підтверджується вищевикладеними відомостями та доказами, а також іншими доказами, дослідженими судом, що містяться в матеріалах справи та ніким й нічим не спростовані. Відомостей того, що задоволенням позовних вимог будуть порушені права третіх осіб, - судом не встановлено.

Outcome: approved