Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-13 00:00:00

12.04.2018 р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаною заявою, в якій просять розірвати шлюб, зареєстрований Орджонікідзевським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби ХМУЮ м.Харків від 12.09.2014 р. В обґрунтування своїх вимог заявники зазначають, що Орджонікідзевським Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції м. Харків 12.09.2014 р. між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Також, заявники зазначають, що фактично шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться та вони вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Договором про участь у вихованні дитини від 04.04.2018 р. заявники досягли згоди стосовно визначення місця проживання дитини, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживатиме окремо, участі у у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. У звязку з викладеним [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду зі спільною заявою про розірвання шлюбу. Заявники [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, до канцелярії суду подали заяви про розгляд справи без їх участі, доводи, викладені в заяві, підтримали та просили її задовольнити (а.с. 27,28). Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, шляхом направлення копії ухвали про прийняття заяви до розгляду та відкриття провадження у справі (а.с.24). Судом встановлені наступні фактичні обставини. 12 вересня 2014 р. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Орджонікідзевському Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, про що складено відповідний актовий запис № 465 від 12.09.2014 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 243036 (а.с.5). Від шлюбу заявники мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 18). 04.04.2018 р. між батьками дитини [PERSON] та [PERSON]В укладено договір про участь у вихованні дитини, який посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №376. Згідно з договором [PERSON] та [PERSON] домовились про місце проживання дитини та про порядок здійснення батьківських прав батьком, в тому числі про порядок, строки та розмір аліментів, який мешкатиме окремо від дитини. Місцем проживання дитини батьки визначили місце проживання матері (а.с.19). Таким чином, спорів щодо порядку виховання та утримання дитини між заявниками немає. Зі змісту заяви вбачається, що заявники не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини фактично припинені та .не можуть бути поновлені. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається із ч.3 ст.293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Відповідно до п. 8 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року N 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст.109 СК), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Відповідно до ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Згідно ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно дост. 109 СК України,суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що спільна заява [PERSON]В, та [PERSON] про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, від дня подання заяви 12.04.2018 р. сплинув один місяць і заява про розірвання шлюбу не відкликана заявниками, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дитини. Судом також перевірено зміст посвідченого нотаріально договору від 04.04.2018 р. і встановлено, що даним договором повною мірою та відповідно до закону врегульовані між батьками питання щодо проживання дитини, умови здійснення ними права на особисте виховання дитини, строк, порядок і розмір сплати аліментів на дитину. Враховуючи наведене, зясувавши наявну взаємну волю подружжя щодо розірвання шлюбу, про що складені особисті письмові заяви, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сімї неможливим, у звязку з чим шлюб підлягає розірванню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved