Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-03 00:00:00

10 лютого 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON], в якому просив стягнути з відповідача на його користь відшкодування моральної (немайнової) шкоди в розмірі 30 000 гривень, а також покласти судові витрати на відповідача. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: Оскільки державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС КМУ юстиції [PERSON] було вчинене кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення), слідчим відділом Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області 22.02.2016 року вніс відповідні відомості до ЄРДР та розпочав досудове розслідування кримінального провадження №12016040230000106. На підставі його заяви, слідчий Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Алабушкін М.В., своєю постановою залучив його до кримінального провадження як свідка, але мав би залучити в якості заявника та потерпілої особи, якій кримінальним правопорушенням завдано моральної шкоди, оскільки державним виконавцем Центрально-Міського ВДВС КМУ юстиції [PERSON] було вчинено кримінальне правопорушення. Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу проведено розгляд кримінальної справи за №216/3790/16-к за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення) відносно [PERSON] Незважаючи на те, що [PERSON] звертався до суду з цивільним позовом в межах розгляду кримінальної справи, його не було запрошено у судове засідання та фактично було позбавлено можливості висловлювати свою позицію в справі. Цивільний позов не розглянуто, а на його звернення до суду про надання копії рішення у справі щодо цивільного позову, йому надано відповідь, що видача такої копії є неможливою. [PERSON], працюючи на державній посаді - державного виконавця Центрально-Міського ВДВС КМУ юстиції завдала йому матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, яку вона спричинила під час перебування на займаній посаді державного виконавця Центрально-Міського ВДВС КМУ юстиції. Завдана шкода останньою не відшкодована. Розмір заподіяної йому матеріальної та моральної (немайнової) шкоди визначити важко, але [PERSON] має хоча б компенсувати ті емоційні страждання, які йому довелося перенести, а також витрати пов'язані з відновленням його психічного стану у приниженні честі і гідності фізичної особи, а також ділової репутації, громадянина України, Радника Голови Антикорупційного Комітету України. Розмір душевних страждань ним оцінюється в 30 000 грн. Ціна враховує в себе усі страждання, які йому довелося перенести, зокрема, порушення звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров'я, а також моральних страждань, пов'язаних з відкриттям та закриттям виконавчого провадження №ЄДРВП 42622997 в період березня-червня 2014 року, повторним поновленням виконавчого провадження в період березня-липня 2016 року, розглядом цивільної справи щодо скасування постанови про поновлення виконавчого провадження Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу Апеляційним судом в період березня-червня 2016 року. Кримінальна справа за номером №216/3790/16-к за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (службове підроблення) повинна бути розглянута Центрально-Міським районним судом м. Кривого Рогу за участі заявника згідно положень ст.. 60 КПК України. До судового засідання повинен бути запрошений заявник, як особа яка потерпіла від діянь обвинуваченої [PERSON], оскільки він у вказаній кримінальній справі проходить як особа, яка отримала від обвинуваченої [PERSON] як матеріальну та і моральну (немайнову) шкоду та має статус заявника і при цьому є потерпілої особою. Але з надуманих підстав суд не вжив законних заходів щодо реалізації його процесуального права на захист його інтересів під час судового провадження. На підставі наведеного просить позовні вимоги задоволити. У судовому засіданні [PERSON] підтримав обставини, викладені у позовній заяві та просив позов задоволити, оскільки йому діями державного виконавця [PERSON] було завдано матеріальної та моральної (немайнової) шкоди. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заявлений позов не визнала та просила відмовити у його задоволенні в повному обсязі зазначаючи наступне. Так позивачем, всупереч вимогам ст. 175 ЦПК України, в своїй заяві не зазначено докази, що підтверджують кожну обставину або наявність підстав для звільнення від доказування. Позовні вимоги ґрунтуються на припущеннях, а тому не можуть бути визнаними належними, допустимими, достовірними та достатніми для вирішення справи доказами. [PERSON] як «цивільним позивачем» було подано цивільний позов в кримінальному провадженні в порядку ст. 128 КПК України. В розгляді даного позову, судом було правомірно відмовлено, оскільки в даному випадку «свідок» по справі не є особою, яка постраждала або могла б постраждати внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Особи, яких було визнано потерпілими, у кримінальному провадженні №12016040230000106 взагалі відсутні. З цього випливає, що даним кримінальним провадженням шкоди майнового та/або немайнового характеру спричинено не було нікому, тим паче свідку [PERSON] Думки позивача щодо відсутності можливості у Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу звільнення її від кримінальної відповідальності у порядку ст.. 48 КК України, в зв'язку з проходженням обвинуваченою по справі за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, є безпідставними та надуманими. Дане рішення суду є чинним, не оскаржене, таким що вступило в законну силу, а тому твердження позивача є необґрунтованими та такими, що порочать авторитет всього судочинства. Крім того, думки позивача щодо її начебто «суспільної небезпечності» та скоєння злочину в інтересах третіх осіб, є безпідставними та необґрунтованими та мають ознаки наклепу, порушують конституційні принципи. Разом із тим, не з'ясовано та не доведено, які саме емоційні страждання позивач довелося перенести у зв'язку із помилковим винесенням нею постанови про закінчення виконавчого провадження, в якому він перебував у статусі боржника. Адже, при закритті даного виконавчого провадження, з боржника не було стягнуто суму заборгованості на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», тобто говорячи простими словами, йому був передчасно, прощений борг за отримані житлово-комунальні послуги. Тому, не зрозуміло, які саме ця подія мала викликати душевні страждання боржника [PERSON] Позивачем не доведено, та навіть не вказано, яке саме його право було порушено та внаслідок якого саме діяння. Разом із тим зазначила, що [PERSON] вже неодноразово допущено порушення вимог чинного законодавства в частині добросовісного користування процесуальними правами. Позов [PERSON] є безпідставним та таким, що має очевидно штучний характер та останній не може витребовувати моральну шкоду з наступних підстав: судом винесено рішення про звільнення її від кримінальної відповідальності, [PERSON] перебуває у процесуальному статусі «свідок»; заборгованість по КПТМ «Криворіжтепломережа», станом на червень 2018 року сплачений в повному обсязі [PERSON], тобто сама причина - предмет всіх його позовів, вже давно відсутній. Суд, дослідивши матеріали справи, матеріали кримінальної справи №216/3790/16-к, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об'єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до витягу з кримінального провадження №12016040230000106: до Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області поштою надійшла заява [PERSON], що мешкає на [ADDRESS], відповідно до якого посадовими особами КПТМ «Криворіжтепломережа» подано до Центрально-Міського відділу ДВС КМУ юстиції документи, згідно яких виконавче провадження з примусового виконання за виконавчим листом №216/1262/13-ц від 14.03.2013, виданим згідно рішення Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу у справі №216/1262/13-ц, призупинено, а в подальшому закінчено на підставі постанови про закінчення виконавчого провадження від 13.06.2014, винесеної державним виконавцем [PERSON], відповідно до якої борг стягнуто в повному обсязі з боржника [PERSON], що не відповідає дійсності. 27 липня 2016 року у вказаному кримінальному провадженні [PERSON] повідомлено про те, що вона підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, за ознаками: «складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів» (а.с.85-88 том №2 кримінального провадження). При цьому, судом встановлено, що [PERSON] у зазначеному кримінальному провадження мав статус свідка, про що свідчить протокол допиту свідка від 17.03.2016 року (а.с.71-77 том №1 кримінального провадження). 26 вересня 2016 року [PERSON] до кримінального провадження відносно [PERSON] було подано цивільний позов про відшкодування матеріальної та моральної (немайнової) шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України (а.с.140-142 том №2 кримінального провадження). Ухвалою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2017 року звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України у зв'язку із зміною обстановки. Кримінальне провадження №12016040230000106 від 22.02.2016 року по обвинуваченню [PERSON] у скоєнні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України - закрито. Позовну заяву свідка [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення - залишено без розгляду (а.с.185-186 том №2 кримінального провадження). Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року №6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз'яснено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв'язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до роз'яснень, викладених в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Частинами 1, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, під час дослідження матеріалів справи судом достеменно встановлено, що за заявою позивача [PERSON] порушено кримінальне провадження №12016040230000106 відносно [PERSON] У даному кримінальному провадженні [PERSON] мав статус свідка. При цьому, ухвалою Центрально-міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06 січня 2017 року [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності, а кримінальне провадження закрито. При цьому судом звертається увага, що позивачем не зазначено в чому саме полягає матеріальна і моральна (немайнова) шкода, а також не надано жодного доказу на підтвердження обставин спричинення йому такої шкоди. Тому, з урахуванням викладеного та вимог чинного законодавства, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] безпідставні та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed