Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

10.10.2017 року до суду звернувся [PERSON] із зазначеним позовом, в якому вказав, що 05.08.2016 року о 15 год. 45 хв. в м. Синельникове Дніпропетровської області по вул. Каштановій сталося зіткнення автомобіля «Фольцваген Пасат», д/н [NUMBER] , під його керуванням та автомобіля «Деу сенс», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . У результаті ДТП було пошкоджено автомобіль «Фольцваген Пасат», д/н [NUMBER] , що належить позивачу на праві власності. Відповідно до висновку судового експерта Цаберябого В.М. №051/16 від 08.09.2016 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольцваген Пасат», д/н [NUMBER] , склала 70621 грн. 22 коп. За наслідками ДТП було складено протокол про адміністративне правопорушення на обох водіїв. Відповідно до постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 13 квітня 2017 року на підставі постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області, провадження у справі відносно [PERSON] про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Відповідно до постанови Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року, яка набрала законної сили 30.08.2017 року на підставі постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області, провадження у справі про адміністративне правопорушення, відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Позивач зазначає, що звільнення [PERSON] від адміністративної відповідальності не тягне за собою не винуватість [PERSON] у спричиненні матеріального збитку автомобілю «Фольцваген Пасат», д/н [NUMBER] , оскільки саме ним було допущено порушення вимоги п.10.1 ПДР України, відповідно до яких: «перед початком руху, перестроювання та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху». Відповідач [PERSON] , здійснюючи розворот, не переконався в безпеці виконуваного маневру, що стало причиною ДТП. Крім того, відповідно до вимоги п. 9.4 ПДР України подавання попереджувального сигналу не дає водієві переваги і не звільняє його від вжиття запобіжних заходів. Беззаперечне підтвердження вини [PERSON] міститься у дослідженні судовим експертом Диким В.П. обставин механізму дорожньо-транспортної пригоди. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент ДТП, була застрахована АТ «Страхова група «ТАС», відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ №АЕ/8559446 та станом на дату звернення позивачем до суду 10.10.2017 року страхове відшкодування не виплачене. В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст.ст. 22, 990, 1166, 1188, 1192 ЦК України, ст.ст. 22, 29, 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», позивач [PERSON] просить суд: стягнути солідарно з [PERSON] та АТ «Страхова група «ТАС» на свою користь матеріальний збиток у сумі 70621 грн. 22 коп.; стягнути з [PERSON] на свою користь 800 грн. 00 коп. та 2026 грн. 30 коп., сплачені за проведення автотоварознавчого дослідження; стягнути з [PERSON] на свою користь витрати на правову допомогу у сумі 9500 грн. 00 коп., а також судовий збір у сумі 734 грн. 48 коп. 02.04.2018 року відповідачем за первісним позовом [PERSON] подано до суду зустрічний позов до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: АТ «Страхова компанія» ТАС», який обґрунтовано тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди за його участю та [PERSON] , [PERSON] отримав тілесні ушкодження, а також йому було заподіяної моральної шкоди, яка виразилась у душевних та психічних стражданнях, фізичному болю, стражданні на нервовий стрес, який він пережив під час зіткнення та в подальшому, адже внаслідок отриманої травми голови та через головний біль не міг зосередитись та відмінно скласти фаховий екзамен та випробування з іноземної мови. Тому, посилаючись на ст. ст. 27, 1167 ЦК України, [PERSON] просить суд стягнути на його користь з [PERSON] моральну шкоду у сумі 70000 грн. 00 коп., судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. Представник позивача [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] не визнали, просили суд відмовити у задоволенні його безпідставних вимог, вважаючи обґрунтованими вимоги зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] . Представник відповідача АТ «СГ«ТАС» Бондар Є.Р. у судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи наявний відзив на первісний та зустрічний позови, в якому вказано, що цивільна-правова відповідальність [PERSON] застрахована АТ «СГ «ТАС» (приватне), згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів АЕ 85559446 від 15.02.2016 року. В постанові Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27.07.2017 року, яка залишена без змін Апеляційним судом Дніпропетровської області, зазначено, що в діях [PERSON] відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто винуватість [PERSON] у ДТП не встановлена. Стосовно зустрічної позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , третя особа: АТ «СГ`ТАС» (приватне) про відшкодування моральної шкоди, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зазначено про його розгляд на розсуд суду. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що внаслідок ДТП, автомобіль [PERSON] «Фольцваген Пасат» дійсно отримав механічні пошкодження, загальною вартістю понад 70500 грн. Заслухавши позивача, його представника, представника відповідача за первісним позовом, експерта Цаберябого В.М., дослідивши матеріали справи, ознайомившись із матеріалами адміністративних справ відносно [PERSON] та [PERSON] , суд прийшов до наступного. В ході судового розгляду встановлено, що 05 серпня 2016 року о 15 год. 45 хв. [PERSON] , керуючи автомобілем «Фольцваген пасат», д/н [NUMBER] , по вул. Каштановій у м. Синельникове Дніпропетровської області, поблизу адміністративного будинку ДВС у м. Синельникове Дніпропетровської області, здійснював обгін автомобіля «Деу Сенс», д/н [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який рухався попереду, в момент коли той почав здійснювати поворот ліворуч, внаслідок чого відбулося зіткнення двох вказаних транспортних засобів, які отримали механічні пошкодження. Постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2017 року, яка набрала законної сили 13 квітня 2017 року на підставі постанови Апеляційного суду Дніпропетровської області, провадження у справі відносно [PERSON] закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с.19-23). Крім того, постановою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 липня 2017 року, провадження у справі відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Дана постанова суду залишена без змін 30 серпня 2017 року, згідно з постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області (а.с. 24-27). Відповідно до ст.\~6\~Закону України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлений порядок відшкодування шкоди, завданої забезпеченим транспортним засобом, а цивільно-правові наслідки настають лише наявності вини особи, що підлягає страхуванню, що доводиться у порядку встановленому чинним законодавством України про адміністративні правопорушення, а також кримінальним Кодексом України Згідно з ст.\~1188\~ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме винною особою і за наявності її вини та вини інших осіб. Суд зазначає, що під час розгляду справи даної категорії, має бути встановлено заподіювача шкоди за умови, що дії останнього були неправомірними, між цими діями і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Враховуючи те, що адміністративні провадження відносно [PERSON] та [PERSON] закриті за відсутності в їх діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, тобто фактично відсутній суб`єкт - заподіювач шкоди, причинний зв`язок між його діями та наслідками, що в сукупності виключає можливість вирішення питання про стягнення і відшкодування завданої шкоди вказаним особам, внаслідок ДТП, яке мало місце 05 серпня 2016 року за їх участю. Посилання як позивача за первісним позовом [PERSON] на винуватість [PERSON] , так і позивача за зустрічним позовом [PERSON] , що винуватцем ДТП є саме [PERSON] ,\~нічим не підтвердилось в судовому розгляді справи. Суд звертає увагу не те, що під час розгляду справи, сторони не заявляли клопотань про призначення у справі експертизи. Її проведення не було здійснено і під час розгляду адміністративних справ за ст. 124 КУпАП відносно [PERSON] та [PERSON] за їх одночасної участі, а надане [PERSON] експертне дослідження від 08.09.2016 року, судом під час розгляду матеріалу про адміністративне правопорушення, визнано неналежним доказом з посиланням на те, що в основу експертизи були покладені вихідні дані, які були надані [PERSON] , без врахування пояснень [PERSON] , які були надані ним в судовому засіданні, з чим погодився й апеляційний суд, здійснюючи перегляд оскаржуваної постанови суду першої інстанції, яка залишена без змін. Посилання позивача за первісним позовом [PERSON] на обов`язок відшкодувати АТ «Страхова компанія «ТАС» та [PERSON] завдану матеріальну шкоду на підставі ст.ст.\~1166, 1187 ЦК України, незалежно від наявності вини [PERSON] ,\~суд до уваги не приймає, так як відсутні правові підстави для цього і шкода була завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, яка відшкодовується на загальних підставах відповідно до\~ст.1188 ЦК України. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Позивачем за первісним позовом [PERSON] та позивачем за зустрічним позовом [PERSON] не було доведено ті обставини, на які вони посилались в відповідних позовах та в судовому засіданні, а тому в задоволенні їх вимог слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що первісний та зустрічний позови задоволенню не підлягають, відповідно, і судовий збір, сплачений позивачами при зверненні до суду стягнутий бути не може. На підставі викладеного, ст. ст. 1166, 1187, 1188 ЦК України,

Outcome: dismissed