Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

10 грудня 2009 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електроенергією. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач [PERSON] мешкає у будинку № 70 по вул. Новосибірська в м. Костянтинівка Донецької області, та на підставі особового рахунку № 260702103 є споживачем електричної енергії, постачання якої здійснюється позивачем. 15 квітня 2009 року представниками позивача був складений акт № 0088524 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, за яким встановлено самовільне підключення електроустановок до мережі енергопостачальника поза приладом обліку, знайти яке представники позивача при контрольних оглядах не мали можливості змонтовано приховану електропроводку з перемикачем, який відключає електролічильник від навантаження, - електроенергія споживається, електролічильником не обліковується. На підставі акту позивачем здійснений перерахунок спожитої електроенергії і нараховано до сплати 7401,88 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача на його користь, а також судові витрати на рахунок держави. Рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2016 року позов ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» задоволено частково, з урахуванням строку позовної давності, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією, за актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення № 0088524 від 15.04.2009 року в сумі 4472,32 грн. Вирішено питання про судові витрати. Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції позивач звернувся до апеляційного суду Донецької області з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що звертаючись до суду першої інстанції із позовною заявою в грудні 2009 року, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» не порушив строки позовної давності, які встановлені ст. 257 ЦК України. Наведене судом першої інстанції твердження з приводу того, що строк позовної давності відносно розрахунку за актом про порушення Правил користування електричною енергією для населення, не знаходить своє підтвердження в нормах законодавства. Вважає, що неправильне застосування норм матеріального права призвело до ухвалення незаконного та необґрунтованого судового рішення. Просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити на суму 5921,88 гривень. Представник позивача у судовому засіданні доводи апеляційної скарги підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 305 ЦПК України, неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи. Заслухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст.ст. 213, 214 ЦПК України рішення повинно бути законним і обґрунтованим та відповідати на питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності, тощо), що мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Умовами обґрунтованості є повне і всебічне з'ясування обставин, що мають значення для справи, доведеність тих обставин, які суд вважає встановленими, відповідність висновків суду обставинам справи. Проте рішення суду першої інстанції зазначеним вимогам Закону в мовній мірі не відповідає. Так, вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд частково задовольнив позов з тих підстав, що позов позивачем був поданий у грудні 2016 року, а порушення згідно акту були встановлені у квітні 2016 року, а тому розраховуючи збитки за три роки, які передували порушенню, позивачем був пропущений строк позовної давнини, який повинен бути застосований до періоду 3 квітня 2016 року по грудень 2016 року і тому судом першої інстанції розмір стягнутих на користь позивача сум був зменшений саме за цей період. З такими висновками суду першої інстанції погодитись неможливо. Так судом встановлено, що відповідачка [PERSON] зареєстрована та проживає у [INFO], та на підставі особового рахунку №260702103 є споживачем електричної енергії, постачання якої здійснюється позивачем (а.с. 5). Відповідачка у судовому засіданні факт порушення правил користування електроенергією, який був виявлений під час перевірки працівниками РЕМ та зафіксований в акті №0088524 від 15.04.2009 року визнала повністю, але просила застосувати позовну давність до стягуваної суми. Також вона пояснила, що вважала, що сплатила повністю суму за відновлення електропостачання згідно квитанції в розмірі 1480,00 грн. після чого 17 квітня 2009 року їй поновили електропостачання. 15 квітня 2009 року представниками позивача відносно [PERSON] був складений акт № 0088524 про порушення Правил користування електричною енергією для населення, за яким встановлено самовільне підключення електроустановок до мережі енергопостачальника поза приладом обліку, знайти яке представники позивача при контрольних оглядах не мали можливості змонтовано приховану електропроводку з перемикачем, який відключає електролічильник від навантаження, - електроенергія споживається, електролічильником не обліковується. Цей акт підписаний відповідачкою [PERSON] без будь-яких зауважень (а.с. 4). На підставі акту про порушення відповідачці запропоновано зявитися 17.04.2009 року на комісію до Костянтинівського РЕМ з метою визначення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією, а також зроблений перерахунок оплати за спожиту електроенергію і нараховано до сплати з урахуванням ПДВ 7401,88 грн. (а.с. 46). Згідно протоколу засідання комісії РЕМ із розгляду актів про порушення ПКЕН побутовими споживачами № 884 від 22.04.2009 року результати перевірки та нарахована до сплати сума були затверджені (а.с. 52). У той же час відповідачка [PERSON] частково сплатила цю суму згідно квитанції в розмірі 1480,00 грн. (а.с. 45), після чого електропостачання їй було відновлено згідно Акту перевірки усунення порушень Правил користування електричною енергією для населення від 17.04.2009 року (а.с. 47). В силу ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. В силу п. 48, п. 53 Правил користування електричною енергією для населення споживач несе відповідальність згідно з законодавством за порушення правил користування електричною енергією. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. На підставі акту енергопостачальник має право визначити вартість електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією, внаслідок протиправних дій споживача. Таким чином, у судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт порушення - самовільне підключення проводів до мережі енергопостачальника поза приладами обліку, зазначений акт про порушення № 0088524 від 15.04.2009 року відповідає вимогам п. 53 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунок вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією, здійснений у відповідності до п. 3.1 3.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем Правил користування електроенергією для населення, затвердженою постановою НКРЕ України від 04 травня 2006 р. № 562 і зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 04 липня 2006 року, № 782/12656. Відповідачка порушення, встановлені актом визнала, що підтверджується її особистими поясненнями, та зробленою нею сплатою 20% від суми збитків у розмірі 1480,40 гривень (а.с. 45). У звязку з тим, що відповідачка добровільно сплатила збитки у розмірі 20%, тому розмір цих сум за позовом повинен бути зменшений на всю суму та складатиме 7401,88 1480,40 = 5921,88 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого повязана дія чи подія, яка має юридичне значення. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ст.ст. 256, 257 ЦК України встановлений строк загальної позовної давності у три роки, в межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Вимоги позивача про стягнення вартості електроенергії, не облікованої внаслідок порушення правил користування електричною енергією не відносяться до вимог, до яких законом встановлена спеціальна позовна давність, або до таких вимог, на які позовна давність не поширюється (ст.ст.258, 268 ЦК України). Підставою для перевивання перебігу позовної давності суд враховує звернення позивача із цим позовом до суду 10 грудня 2009 року тобто через 6 місяців після виявлення порушення з боку відповідачки. Тому підстав для застосування позовної давності не вбачається. Саме встановлення порушення за актом і є подією, з якої починається відрахунок строку позовної давності, тоді як строк у три роки за який, згідно п. 3.3 Методики… розраховується сума збитків, не відноситься до події з якої відраховується такий строк, а лише визначає період за який нараховуються збитки. Таким чином, суд першої інстанції вирішуючи питання про застосування строку позовної давності невірно застосував такий строк та прийшов до помилкового висновку, що розмір збитків слід зменшити. Порушення або неправильне застосування норм матеріального права, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 309 ЦПК України, є підставою для скасування рішення суду першої інстанції і ухвалення нового рішення або зміни рішення, а тому апеляційний суд приходить до висновку про необхідність скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення про часткове задоволення позовних вимог позивача з урахуванням добровільно сплаченої відповідачкою суми збитків. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в сумі 74 грн.

Outcome: partial