Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

11.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON] , указуючи, що йому на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номер 1300, виданого 28.10.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., на праві власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі значиться зареєстрованою відповідач, котра у квартирі не проживає, її речей у ній немає. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає йому повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги. У зв`язку з викладеним, позивач просив суд визнати відповідача такою, що втратила право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 32). Відповідач в судове засіданні двічі поспіль не з`явилася, про причини неявки не повідомила, відзиву на позов не надала. На адресу суду повернулися конверти з судовими повістками з рекомендованими повідомленнями з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 27). За таких обставин суд вважає можливим, за згодою представника позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серії та номер 1300, виданого 28.10.2019 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Заверухою Н.І., позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8-9). Згідно з наданою позивачем довідкою № 12466, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради 04.11.2019 року відповідач значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Зазначене підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 18.11.2019 року (а.с. 16). Судом встановлено, що відповідач у вказаній квартирі не проживає, її речей у ній немає, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації від 31.10.2019 року, складеним за участі сусідів [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , засвідченим головою ОСМД «Тверська 17» (а.с. 12). Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Оскільки судом встановлено, що відповідач не проживає у квартирі, котра належить позивачеві та розташована за адресою: [ADDRESS] , а реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає позивачу повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] та вважає можливим визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за вказаною адресою. Указаний висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року (справа № 6-709цс16), де визначено, що зазначена норма матеріального права (ст. 391 ЦК України) визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, котрий власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. Положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинку, квартиру тощо, від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сім`ї. За таких підстав суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved