Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-24 00:00:00

10 серпня 2021 до суду позивач в особі свого представника - адвоката Підмогильної Я.Я. звернулася до суду з позовними вимогами, які у підготовчому засіданні уточнила та просила визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за місцем їх реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 05.07.2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Славутицьким міським управлінням юстиції у Київській області, актовий запис № 64. Сторони мають спільну дочку [PERSON] , [INFO] . Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвели до фактичного розпаду сім`ї, внаслідок чого з січня 2015 року сторони проживають окремо, припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство. 19 травня 2016 року рішенням Славутицького міського суду Київської області шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Оскільки добровільно відповідач не допомагав дочці [PERSON] , то позивач звернулася до суду із позовною заявою про стягнення аліментів. Рішенням Славутицького міського суду Київської області від 15.06.2015 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.05.2015 року і до досягнення дитиною повноліття. Позивач повністю опікується інтересами і потребами дитини, піклується про неї, займається вихованням, слідкує за розвитком та здоров`ям дитини. Позивач ніколи не перешкоджала і не має наміру перешкоджати спілкуванню батька з дитиною, однак відповідач особливої заінтересованості та бажання не проявляв, фактично з 2016 року він з`являвся для спілкування з дитиною декілька разів. Позивач разом з дочкою зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Фактично вони проживають за двома адресами разом з чоловіком позивача [PERSON] в м. Славутичі та в м. Чернігові. Даний факт зумовлено тим, що позивач та її чоловік працюють і м. Славутичі, і в м. Чернігові, а дитина [PERSON] відвідує дитячий садочок та додаткові гуртки в м. Чернігові. За обставин, які склалися, позивачем створені найкращі умови для дитини в обох будинках, в дитини є свій дитячий куточок, де вона грається та спальне місце, дитина забезпечена іграшками та речами, необхідними для її розвитку. Виходячи з інтересів дитини, позивач вважає за доцільне залишити дитину на своєму утриманні та вихованні за адресою їх з дитиною зареєстрованого місця проживання, оскільки позивач любить свою дочку, дбає про неї та має змогу забезпечити її всім необхідним. Проживання дочки [PERSON] разом з позивачем відповідає інтересам дитини. Позивач має можливість забезпечити її належними умовами проживання, повною мірою займатися вихованням дитини, чого відповідач забезпечити не в змозі. Разом з тим, позивач не чинитиме жодних перешкод для спілкування відповідача з дочкою і готова зі свого боку усіма силами сприяти тому, щоб дитина не була позбавлена піклування батька та участі його у вихованні дочки. Ухвалою судді від 20 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження, залучено до участі у справі Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, та призначено підготовче засідання на 20 вересня 2021 року. 20 вересня 2021 року підготовче засідання було відкладено на 05 жовтня 2021 року на підставі п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України. 05 жовтня 2021 року було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 11 жовтня 2021 року у зв`язку з наданням часу сторонам для укладення мирової угоди. 11 жовтня 2021 року було оголошено перерву у підготовчому засіданні до 25 жовтня 2021 року у зв`язку з наданням часу Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області для підготовки висновку щодо доцільності визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , разом з матір`ю [PERSON] . У підготовчому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що визначення місця проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, відповідає інтересам дитини. Відповідач в підготовче засідання не з`явися, про дату, час та місце підготовчого засідання повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просив проводити підготовче засідання за його відсутності за участю його представника - адвоката Климчук В.В., позов визнав в повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні визнала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Представник третіх осіб: Служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області Парнюк В.М. підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, посилаючись на те, що визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання є доцільним і відповідає інтересам дитини, тому визнання позову відповідачем не порушує права дитини. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, представника третіх осіб, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 05 липня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції Київської області, Україна, актовий запис № 64, який був розірваний рішенням Славутицького міського суду Київської області від 19 травня 2016 року. Після розірвання шлюбу відновлене дошлюбне прізвище позивача [PERSON] (а. с. 16-17). Під час шлюбу в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , батьком якої є відповідач, мати - позивач, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 17 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, яка долучена до матеріалів справи (а. с. 14). Як вбачається з рішення Славутицького міського суду Київської області від 15 червня 2015 року, що набрало законної, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 процентів прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 травня 2015 року, до досягнення дитиною повноліття (а. с. 18-20). Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи, виданої 21.07.2021 року Управлінням адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, за відомостями «Міської інтегрованої інформаційно-реєстраційної системи м. Славутича» місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] , з 22.04.2015 року по теперішній час (а. с. 15). Копією паспорта позивача підтверджено її зареєстроване місце проживання за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 9-11). З інформації № 01-14/906, виданої 02.08.2021 року КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , перебуває під наглядом КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР. За інформацією лікаря, з яким підписана декларація про медичне обслуговування Непийвода В.Л. , дитина відвідує КНП «Сімейна поліклініка» ЧМР, стан здоров`я дитини задовільний, на прийом лікаря-педіатра дитина приходить в супроводі мами. Батько дитини, [PERSON] , з дитиною поліклініку не відвідує (а. с. 21-22). Відповідно до довідки № 01-48/55, виданої 22.07.2021 року Чернігівським закладом дошкільної освіти № 10 Чернігівської міської ради Чернігівської області, дитина [PERSON] , [INFO] , дійсно відвідує ЗДО № 10 Чернігівської міської ради Чернігівської області з 03.07.2019 року і по теперішній час. [PERSON] виховує доньку [PERSON] .. Батько на час перебування дитини в закладі не бере участі у вихованні, не відвідує дитячий заклад, не спілкується з вихователями (а. с. 23). Як вбачається з характеристики № 01-48/56, виданої 22.07.2021 року Чернігівським закладом дошкільної освіти № 10 Чернігівської міської ради Чернігівської області, [PERSON] , [INFO] , відвідує ЗДО № 10 Чернігівської міської ради Чернігівської області з 03.07.2019 року по теперішній час. Виховується [PERSON] в неповній сім`ї. Вихованням займається мама [PERSON] , яка завжди цікавиться питаннями виховання, виявляє цікавість до консультацій і рекомендацій вихователів в куточку для батьків, а також регулярно відвідує батьківські збори, своєчасно вносить плату за харчування. Дитина дитячий заклад відвідує із задоволенням. Завжди чиста, доглянута, охайно вдягнена. Батько на час перебування дитини в закладі не бере участі у вихованні, не відвідує дитячий заклад, не спілкується з вихователями (а. с. 24). Відповідно до довідки про доходи, виданої відділом культури, національностей та релігій Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 22.07.2021 року, [PERSON] працює у відділі культури, національностей та релігій Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області на посаді концертмейстера та її дохід з липня 2020 року по червень 2021 року становить 125 502 гривні( а.с. 25). Згідно із психологічною характеристикою Інклюзивно-ресурсного центру № 1 Чернігівської міської ради від 30.07.2021 року [PERSON] , [INFO] , має стійку увагу, на довгий час може зосередитись на завданні, прагне до логічного завершення завдання. Переважає довільна пам`ять. Емоційно-вольова сфера дитини стійка. Вміє пов`язувати емоційні стани з певним виразом людського обличчя. Чуттєва, швидко реагує на оточення дітей та дорослих. [PERSON] знає та любить того тата, який поруч з нею, який грається з нею кожного дня, купляє їй іграшки та солодощі, водить до дитячого садка. Зі слів мами (біологічний батько, якого [PERSON] не знає, хоче з нею зустрітися), для дитини це майже неминуча травма, переживання та стрес. Зі слів мами біологічний тато дівчинки зовсім не займається вихованням та розвитком дитини. Когнітивна, емоційно-вольова та освітня сфери дитини відповідає віковій нормі ( а.с. 26). Як вбачається із акту обстеження умов проживання від 08.09.2021 року № 01-22/57, комісією у складі провідного спеціаліста Служби у справах дітей та сім`ї, фахівцем із соціальної роботи Комунального закладу «Славутицький міський центр соціальних служб» здійснено обстеження умов проживання сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Житло розміщено на 1 поверсі п`ятиповерхового будинку, складається з 3 кімнат, зали 2-х спалень, кухні, санвузлу із централізованим опаленням, водо-та електропостачанням. Санітарно-гігієнічні умови проживання на час обстеження відповідають загальноприйнятим нормам: чисто, охайно, прибрано. Квартира облаштована відповідними меблями, побутовою технікою. Для малолітньої дитини [PERSON] створено всі умови для гармонійного розвитку( а.с. 82). Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, затвердженого рішенням виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області від 22.10.2021 року № 495, орган опіки та піклування виконавчого комітету Славутицької міської ради Вишгородського району Київської області, враховуючи пояснення батька [PERSON] від 08.10.2021 року, його заяву від 11.10.2021 року, вважає за доцільне визначення місце проживання [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] за місцем її проживання ( а.с. 81). Згідно із ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Як зазначено у ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789-12 від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 вказаної Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частиною 1 ст. 27 цієї Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. За змістом ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з частинами 2, 8, 9, 10 статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У статті 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Частиною першою статті 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно із ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Частиною 3 ст.29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору щодо місця проживання дітей, суд бере до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, вік дітей, майновий стан батьків, що мають істотне значення, але насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Таким чином, визначаючи місце проживання дитини, розуміючи, що спір стосується вкрай чутливої сфери правовідносин, а дитина потребує уваги, підтримки і любові обох батьків, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що при вирішенні спору мають першочергове значення саме найкращі інтереси дитини. Задовольняючи позовні вимоги, суд враховує малолітній вік дитини, її фактичне проживання на даний час із матір`ю та виходить з інтересів дитини і бере до уваги наступні обставини справи. Мати дитини, - позивач у справі, сумлінно ставиться до виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини, правильно виховує дитину, систематично піклується про її стан здоров`я та розвиток, забезпечила достатні житлово-побутові умови для нормального виховання та навчання дитини, вона прихильно ставиться до матері та членів її сім`ї. Виходячи з викладеного, суд погоджується з висновком органу опіки і піклування в особі виконавчого комітету Славутицької міської ради про доцільність проживання дитини з матір`ю, що відповідатиме найвищим інтересам дитини. Таким чином, визнання позову відповідачем не порушує права, свободи та інтереси малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . За таких обставин позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як розподілити судові витрати між сторонами. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Як вбачається з матеріалів справи, представником позивача подана до суду заяву, в якій вона просила не стягувати із відповідача понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. З урахуванням наведеного та положень ст. 13 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати по оплаті судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, з відповідача стягненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved