Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

12.09.2013 р. [PERSON] звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою, яку уточнила, зазначивши, що її чоловік - [PERSON], помер [INFO] року. 20.04.2010 р. [PERSON] склав заповіт, яким їй заповів все майно. До складу спадщини увійшло нерухоме майно, а саме 3/15 частин домоволодіння, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], яке належало спадкодавцю. За життя [PERSON] було проведено реконструкцію своєї частини домоволодіння та отримано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації від 05.10.2011 р. Однак, спадкодавець не встиг отримати правовстановлюючий документ на реконструйований об'єкт нерухомості та отримати свідоцтво про право власності. [PERSON] просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на 208/100 частин домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], а саме: літера В: приміщення № 13-1 - житлова площею 11,2 кв.м., приміщення № 13-2 - кухня площею 7,3 кв.м., приміщення № 13-3 - житлова площею 8,9 кв.м., приміщення № 13-4 - санвузол площею 2,3 кв.м., приміщення № 13-5 - коридор площею 2 кв.м., приміщення № 13-6 - веранда площею 3,2 кв.м., приміщення № 14-1 - житлова площею 15,3 кв.м., приміщення № 14-2 - житлова площею 7,6 кв.м., приміщення № 14-3 - коридор площею 4,5 кв.м., приміщення № 14-4 - коридор площею 8,7 кв.м., приміщення № 14-5 - санвузол площею 4,1 кв.м., приміщення № 14-6 - столова площею 20 кв.м., приміщення № 14-7 - коридор площею 2,2 кв.м., приміщення № 14-8 - веранда площею 2,4 кв.м.; житловою площею 63,0 кв.м., загальною площею 99,7 кв.м.; літера К - сарай площею 48,5 кв.м. В судовому засіданні представник позивача підтримав зазначені позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідачі - Одеська міська рада, [PERSON], [PERSON] і третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради в судове засідання не з'явилися, про дату та місце судового засідання повідомлялися належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] позовні вимоги [PERSON] не визнали і зазначили, що у разі задоволення позову їхні частки у спільній власності на домоволодіння будуть зменшені. Відповідач [PERSON] позовні вимоги [PERSON] визнав повністю. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази, вважає, що наявні підстави для часткового задоволення позовної заяви. В судовому засіданні встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] народилася [INFO] р., що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданим Суворовським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 28.07.1997 р. Після одруження з [PERSON] дружині присвоєно прізвище «[PERSON]» та Іллічівським РАГС ОМ Одеси видано свідоцтво про укладення шлюбу, про що 14.03.1961 р. зроблено запис за № 459. (т. 1 а.с. 6-7) Зі свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.10.1993 р., виданого нотаріусом П'ятої Одеської державної нотаріальної контори вбачається, що спадкоємцями [PERSON], померлої [INFO] р. є її син [PERSON], що складається з 2/15 частин домоволодіння, що знаходиться по [ADDRESS] та складається в цілому з трьої кам'яних житлових побудов, загальною площею 208,1 кв.м. та надвірних побудов: «Г» - сараю, «Д» - сараю, «З» - вбиральні, «Ц» - вбиральні, № 1-6 огорожі, І-ІІ - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1383 кв.м., що належали померлій на підставі Посвідчення окружного відділу комунального господарства Одеського міськвиконкому від 11.02.1927 р., рішення народного суду Ілічівського району м. Одеси (справа №2-384) від 13.03.1986 р. і договору дарування, посвідченого П'ятою Одеською державною нотаріальною конторою 17.07.1986 р. по реєстру №3-С-999, зареєстрованих в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в книгу №18 на стор. 3 під № 4358. На самочинно збудовані побудови: літ. «б2», «б», В1, в2, ВІ-прибудови; «Ч», «С», «У», «Е» - гаражі; літ «Б4», «б5», «б6», «б7», «а1» - веранди; літ. «а2», «б1», «м», «м1» - тамбур, літ «Ю», «ю» - житлове, літ. «Р», «Я» - душ, літ. «Ж», «Ш», «Щ», «Л», «Е», «К» - сараї;, літ. «М» - літня кухня» - свідоцтво не видавалось. (т. 1 а.с. 11) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 16.03.1995 р., зазначено що на підставі заповіту, посвідченого Третьою одеською державною нотаріальною конторою 18.02.1994 р. і зареєстрованого в реєстрі за № 2-998, спадкоємцями зазначеного в заповіті майна гр. [PERSON], померлої [INFO] р. є гр. [PERSON] Спадкове майно, на яке видано свідоцтво, складається з 1/15 частин домоволодіння, що знаходиться в [ADDRESS] що складається в цілому з трьох кам'яних житлових побудов, загальною площею 208,1 кв.м. і надвірних будівель: «Д» сараю, «З» вбиральні, «К» сараю, «Ц» вбиральні, № 1-6огорожі, І-ІІ мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 1383 кв.м., що належало померлій на підставі Посвідчення Одеського міськвиконкому від 11.02.1927 р. і Свідоцтва про право на спадкування за законом, виданого Одеською обласною державною нотаріальною конторою22.01.1946 р., по реєстру № 2906, зареєстрованих в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації в книгу на стор. 3, під реєстровим № 4353. На самочинно збудовані побудови: літ. «б2», «б», В1, в2, ВІ-прибудови; «Ч», «С», «У», «Е» - гаражі; літ «Б4», «б5», «б6», «б7», «а1» - веранди; літ. «а2», «б1», «м», «м1» - тамбур, літ «Ю», «ю» - житлове, літ. «Р», «Я» - душ, літ. «Ж», «Ш», «Щ», «Л», «Е», «К» - сараї;, літ. «М» - літня кухня» - свідоцтво про право на спадщину не видавалось. (т. 1 а.с. 12) За життя [PERSON] склав заповіт, посвідчений 20.04.2010 р. приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], відповідно до якого все своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що на день його смерті буде належати йому та на що він за законом матиме право, заповів своїй дружині - [PERSON] (т. 1 а.с. 9) З декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видно, що будівництво прибудови (В1, в2, в1, в4) до житлового будинку (літ. «В»), господарської будівлі (сарай літ. «К») за адресою: [ADDRESS], термін будівництва 1965-1996 р., загальна площа будівлі 147,0 кв.м. (літ. «В»), у т.ч. кв. 13, 14 - 99,7 кв.м., одноповерховий, матеріал стін камінь-ракушняк, площа господарських 48,5 кв.м. (сарай «К»), кількість кімнат 4, загальна площа 147,0 кв.м., житлова площа 93,2 кв.м., площа вбудованих або добудованих приміщень 34,9 кв.м., де зазначено, що вважати закінчений будівництвом об'єкт готовим до експлуатації. Звіт про проведення технічного обстеження будівельних конструкцій та інженерних мереж об'єкта складений ТОВ «Стратегія регіонального розвитку в Одеській області» від 19.09.2011 р., (т. 1 а.с. 22-24, 25-58) [INFO] р. [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.10.2012, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, номер у спадковому реєстрі 49208642, номер в реєстрі нотаріальних дій 247, згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 23469193 від 20.04.2010 р. (т. 1 а.с. 8, 10) Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом [PERSON] було заведено спадкову справу № 34/2012, номер у спадковому реєстрі 53569378. (т.1 а.с. 13) 11.11.2013 р. КП «БТІ» Одеської міської ради зроблений розрахунок ідеальних часток між співвласниками у домоволодінні [ADDRESS] відповідно до якого у фактичному користуванні [PERSON] знаходились в літ. «В»: 14-1 житлова кімната площею 15, 3 кв.м., 14-2 житлова кімната площею 7,6 кв.м., 14-3 коридор площею 4,5 кв.м., 14-4 коридор площею 8,7 кв.м., 14-5 санвузол площею 4,1 кв.м., 16-6 столова площею 20,0 кв.м., 17-7 коридор площею 2,2 кв.м.,щею 2,2 кв.м., 14-8 веранда площею 2,4 кв.м., 13-1 житлова кімната площею 11,2 кв.м., 13-2 кухня площею 7,3 кв.м., 13-3 житлова кімната площею 8,9 кв.м., 13-4 санвузол площею 2,3 кв.м., 13-5 коридор площею 2,0 кв.м., 13-6 веранда площею 3,2 кв.м., житловою площею 63,0 кв.м., загальною площею 99,7 кв.м., сарай літ. «К», що складає 208/1000 частин домоволодіння по [ADDRESS] Право власності [PERSON] станом на 31.12.2012 р. зареєстровано на 3/12 частин вказаного домоволодіння. Виходячи із зазначеного розрахунку, був змінений розмір ідеальних часток між іншими співвласниками домоволодіння, які отримали відповідні правовстановлюючі документи зі зміненими частками, уклали цивільно-правові договори відчуження належних часток. Право власності зареєстровано: на 3/25 частин за [PERSON], на 1/10 частину за [PERSON], на 1/12 частину за [PERSON], на 1/12 частину за [PERSON], на 1/12 частину за [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.113-115) Відповідно до ст. 112-113 ЦК Української РСР (ред.1963 р.) майно може належати на праві спільної власності двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність). Володіння, користування і розпорядження майном при спільній частковій власності провадиться за згодою всіх учасників, а при відсутності згоди - спір вирішується судом. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Положення ч. 3 ст. 358 ЦК України визначає, що співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Таким чином, передбачений правовий механізм зміни часток у праві спільної часткової власності. Така зміна у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS] відбулася, але вона оспорюється відповідачами та, як встановлено у судовому засіданні, співвласники на це своєї згоди не надавали. Крім того, деякими співвласниками здійснено право на відчуження частки, яка визначена відповідно до вказаного розрахунку. В 1990 роки [PERSON] разом з дружиною [PERSON] самовільно здійснили реконструкцію належної [PERSON] частини домоволодіння, зокрема добудували в літ «В» № 13-6 веранду площею 3,2 кв.м., 14-5 санвузол площею 4,1 кв.м., 14-6 столову площею 20 кв.м., 14-2 житлову кімнат площею 7,6 кв.м., літ. «К». Зазначені об'єкти будівництва являються самочинним будівництвом, тому що вони збудовані без належного дозволу. (ст. 105 ЦК УРСР і ч. 1 ст. 376 ЦК України) Статтею 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» право власності на самочинно збудовані житлові будинки, будівлі, споруди, інше нерухоме майно не набувають як особи, які здійснили це будівництво, так і їхні спадкоємці. Права спадкоємців щодо самочинно збудованого майна визначаються судом відповідно до положень статті 1218 ЦК та з урахуванням роз'яснень, наданих у пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», в абз. 1 якого зазначається, якщо спадкодавцем було здійснене самочинне будівництво (частина перша статті 376 ЦК), до спадкоємців переходить право власності на будівельні матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва. Судом встановлено, що спадкодавцю [PERSON] на момент відкриття спадщини належало 3/15 частин у праві спільної часткової власності на домоволодіння [ADDRESS]. Саме цю частину домоволодіння успадкувала [PERSON], як спадкоємець за заповітом, яка в установленому законом порядку (статті 1236, 1268 і 1270 ЦК України) прийняла спадщину. Також, як правонаступник [PERSON] вона успадкувала право на отримання свідоцтва про право власності на прибудови (В1, в2, в1, в4) до житлового будинку (літ. «В»), господарську будівлю (сарай літ. «К») відповідно до вказаної декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Зазначене право вона може реалізувати шляхом звернення до Державної реєстраційної служби з заявою про державну реєстрацію права власності і відповідними документами. В цій частині у [PERSON] відсутній цивільно-правовий спір у зв'язку з тим, що вона не зверталась до вказаного органу, а відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право або право, що не визнається або оспорюється. Під час розгляду справи судом встановлено, що інші співвласники фактично не оспорюють право власності [PERSON] на реконструйовану частину домоволодіння. Вони лише вимагають упорядкування розміру часток кожного співвласника, що може бути вирішено ними у позасудовому порядку.

Outcome: partial