Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-13 00:00:00

10 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів у розмірі ? частини доходів на її користь на час її навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що він після досягнення повноліття продовжує навчатися, у звязку з чим потребує допомоги, а відповідач, який є її батьком, у добровільному порядку будь-якої допомоги не надає, хоча має таку матеріальну можливість. Позивач [PERSON] не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, подала суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутність на підставі наданих доказів, зазначила, що просить розглянути справу у порядку заочного провадження /а.с.32/. У позовній заяві та заяві про уточнення позовних вимог [PERSON] було зазначено про те, що її батьки відповідач [PERSON] та третя особа [PERSON] розірвали шлюб у травні 2000 р., вона залишилася проживати з матір?ю. З 01 вересня 2015 року вона проходить навчання на денному відділенні у Донецькому національному університеті (перший курс), факультету математики та інформаційних технологій. Строк її навчання до 30 червня 2019 року. Вона потребує матеріальної допомоги батьків, оскільки не має можливості самостійно себе утримувати. В учбовому закладі вона отримує стипендію у розмірі 730 грн., проте за проживання у гуртожитку їй необхідно щомісячно сплачувати 1000 грн., на придбання продуктів харчування та засобів особистої гігієни вона витрачає 900 грн. щомісячно, на придбання лікарських засобів та обстеження у лікарів вона витрачає 200 грн щомісячно, оскільки перебуває на обліку у окуліста та ендокрінолога, на сплату транспортних послуг під час переміщення від гуртожитку до учбових корпусів університету вона витрачає 120 грн. щомісячно, на придбання канцелярських товарів, сплати послуг фотокопіювання, роздруківку лабораторних робіт, методичних посібників вона витрачає 80 грн. щомісячно, на сплату послуг мобільного зв?язку та користування інтернетом вона витрачає 100 грн. щомісячно, на придбання одягу та взуття 300-500 грн. щомісячно. Матеріальну допомогу їй надає лише мати, яка є інвалідом третьої групи. Вважає, що відповідач має матеріальну можливість (є підприємцем) надавати їй матеріальну допомогу на час її навчання, тому посилаючись на положення статей 199,200 Сімейного кодексу України, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно на час її навчання до 30 червня 2019 року. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача [PERSON] про місце, день та час розгляду справи. Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 07.11.2014 р. № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження», пересилання пошти не здійснюється до м. Горлівка Донецької області, де зареєстровано місце проживання [PERSON], що позбавлює суд можливості надіслання поштою судового виклику до суду за зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання відповідача (ч.5 ст.74 ЦПК України). Але відповідача про дату, час та місце судового розгляду було повідомлено телефонограмами № 101 від 11.12.2015 р. та №124 від 21.12.2015 р. /а.с.12,25/. Окрім того, відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик відповідача на офіційній веб-сторінці Слов?янського міськрайонного суду /а.с.31/. Відповідно до положень частини 9 статті 74 ЦПК України повідомити відповідача шляхом розміщення оголошення у друкованому засобі масової інформації державної сфери розповсюдження газеті «Урядовий курєр» не виявилося можливим, оскільки станом на 07.12.2015 р. встановлений Законом України «Про здійснення державних закупівель» ліміт використано місцевими загальними судами Донецької області /а.с.30/. Незважаючи на прийняті судом заходи, відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи від нього до суду не надходило. Аналізуючи наведені обставини, суд приходить до переконання, що відповідачем [PERSON] недобросовісно здійснюються його процесуальні права, у звязку з чим, суд приходить до висновку про належне повідомлення відповідача, а тому, відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та враховуючи згоду позивача, суд вважає можливим відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України розглядати справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом. Третя особа [PERSON], яка була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з?явилася, надала суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги [PERSON] підтримує, а в свою чергу надає доньці допомогу сплачує витрати за гуртожиток у розмірі 1000 грн. щомісячно, надає матеріальну допомогу на продукти харчування у сумі 500 грн. та на придбання канцелярських товарів у сумі 100 грн. /а.с.17,36/. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази в межах заявлених вимог (ст.11 ЦПК України), суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва серії I-HO № 039679, яке було видано Центрально-Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Горлівки, на підставі актового запису № 48 від 21 січня 1998 року, [PERSON] є батьком, а [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Згідно довідки № 179/6.1.0-20 від 22 вересня 2015 року Донецького національного університета, [PERSON] є студентом І курсу денної форми навчання, спеціальності «Документознавство та ІД» факультету математики та інформаційних технологій. Термін навчання з 01.09.2015 р. по 30.06.2019 р. /а.с.3/. За даними паспорту серії ВТ № 074432, виданого 25 січня 2014 року Центрально-Міським РВ м.Горлівка ГУМВС України в Донецькій області, [PERSON], 03 грудня 1997 року досягла повнолітнього віку /а.с.2/. Відповідно до довідки про доходи Донецького національного університету № 301/152 від 15.12.2015 р. [PERSON] у вересні 2015 року отримала стипендію у сумі 730,00 грн., у жовтні 2015 року 920,00 грн., у листопаді 2015 р. 843,98 грн. /а.с.21/. Як вбачається з посвідчення серії АГ № 684861, виданого Центрально-Міським управлінням Пенсійного фонду України м.Горлівка в Донецькій області 21.06.2011 року, [PERSON], [INFO], є інвалідом третьої групи за загальним захворюванням /а.с.20/. Відповідно до довідки Управління Пенсійного фонду Упраїни в м.Слов?янську та Слов?янському районі № 3557 від 17 грудня 2015 р. [PERSON] отримує пенсію по інвалідності внаслідок загального захворювання інвалідам ІІІ групи у розмірі: липень 2015 р. 2139,44 грн., у серпні 2015 року 2139,44 грн., у вересні 2015 р. 2139,44 грн., у жовтні 2015 р. 0,00 грн., у листопаді 2015 р. 0,00 грн., у грудні 2015 р. 0,00 грн. /а.с.22/. Згідно квитанції № 883031 від 29.12.2015 р. [PERSON] сплатила [PERSON], яка займається господарською діяльністю надання в оренду та експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, за проживання за вересень, жовтень, листопад та грудень 2015 року по 1000 грн. щомісячно, а всього 4000 грн. /а.с.37,38/ Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців [PERSON] з 10.05.2002 р. є фізичною особою-підприємцем, види діяльності роздрібна торгівля книгами в спеціалізованих магазинах. Дані про перебування фізичної особи-підприємця в процесі припинення підприємницької діяльності, банкрутства відсутні /а.с.5-7/. Відповідно до положень статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як роз`яснено в п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При цьому, вирішуючи питання про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини та їх розмір, суд повинен врахувати положення ст.ст. 182,200 Сімейного кодексу України. Відповідно до статті 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У відповідності до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини,батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У зазначених нормах права законодавець повязує обовязок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умов, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON], [INFO], навчається на денній формі навчання, знаходиться на утриманні своєї матері - [PERSON] і потребує матеріальної допомоги на час свого навчання. Відповідно до положень статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу ст. 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позивачем обгрунтовано необхідність отримання аліментів у заявленому розмірі, тому заявлений нею позов підлягає задоволенню і суд вважає за можливе визначити розмір матеріальної допомоги (аліментів) на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до завершення навчання, але не більше ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку. Стягнення необхідно починати з дня подання позову до суду - з 10 грудня 2015 року. Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved