Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

11 грудня 2017 року позивачі звернулися до суду з даним позовом в якому зазначають, що [PERSON] та [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі з 1980 року, за час якого 07 жовтня 1981 року народився [PERSON] та 28 жовтня 1983 року [PERSON]. За час спільного проживання у шлюбі [PERSON] та [PERSON] побудували житловий будинок та господарські споруди на пров. Спортивний, 12, в м. Камені-Каширському. 12 березня 1998 року [PERSON] та [PERSON] розірвали шлюб, після чого [PERSON] змінила своє прізвище на дівоче [PERSON]. Після смерті 17 липня 2011 року [PERSON] відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину вищевказаного нерухомого майна. [PERSON], як спадкоємець першої черги за законом, шляхом проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняв спадщину після смерті батька. [PERSON] спадщини не прийняла, а [PERSON] внаслідок розірвання шлюбу втратила право на спадщину після смерті колишнього чоловіка, однак має право ставити вимогу про визнання за нею право власності на 1/2 частину вказаного будинковолодіння на правах спільної сумісної власності. У звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно [PERSON] не має можливості виготовити реєстраційні документи на нього через нотаріальну контору. У звязку з наведеним, просять визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності на 1/2 частину за кожним житлового будинку та господарських будівель на пров. Спортивний, 12, в м. Камені-Каширському. Позивачі при розгляді справи позовні вимоги підтримали повністю, просять позов задовольнити та пояснили, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і вони є спадкоємцями першої черги за законом, а тому просять визнати за ними по 1/2 частині на спадкове нерухоме майно покійного батька. Відповідач позов визнала, не заперечує проти визнання за позивачами права власності на нерухоме майно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено, стверджено свідоцтвом про розірвання шлюбу (а.с. 10), що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 12 березня 1998 року було розірвано, після чого [PERSON] відновила дошлюбне прізвище [PERSON]. За час вказаного шлюбу у них 07 жовтня 1981 року народився син [PERSON] та 28 жовтня 1983 року дочка [PERSON], що убачається із свідоцтва про народження (а.с. 9), яка після укладення шлюбу (а.с. 34) змінила прізвище на [PERSON]. Як убачається із будівельного паспорта на забудову земельної ділянки (а.с. а.с. 16-24) та будинкової книги (а.с. а.с. 25-27) [PERSON] у 1983 році закінчив будівництво житлового будинку на пров. Спортивний (колишній пров. Кірова), 12, в м. Камені-Каширському. Згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. а.с 28-31), вищевказане будинковолодіння складається із житлового будинку А-1, прибудови а, сараю Б-1, убиральні У, огорожі 1, воріт з хвірткою 2. Вказане нерухоме майно, у відповідності до ст. 22 КпШС України, належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та кожен з них мав рівні права щодо володіння, користування і розпорядження ним. Враховуючи, що житловий будинок та надвірні будівлі збудовані подружжям за час шлюбу, в силу ст. 28 КпШС України їх частки у цьому майні складають по 1/2 частині. 17 липня 2011 року [PERSON] помер, що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 11), після чого, відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України, відкрилась спадщина на належну йому 1/2 частину вищевказаного нерухомого майна. Оскільки [PERSON] розірвала шлюб із [PERSON] до його смерті, вона не є спадкоємцем першої черги. [PERSON] та [PERSON], як діти спадкодавця, є спадкоємцями першої черги за законом згідно ст. 1261 ЦК України. [PERSON] шляхом подання відповідної заяви нотаріусу згідно ст. 1269 ч. 1 цього Кодексу, прийняв спадщину у вигляді 1/2 частини житлового будинку та надвірних будівель по пров. Спортивний, 12, в м. Камені-Каширському, які належали за життя його батьку [PERSON], що убачається із свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 13) та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 14) та спадкової справи № 187/2017. [PERSON] наміру приймати спадщину після смерті батька не має, оскільки позов визнала. Згідно п. 1.2 глави 2 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, право власності на житловий будинок, квартиру, дачу, садовий будинок, гараж, інші будівлі і споруди, що відчужуються, може бути підтверджено свідоцтвом про право власності на об'єкти нерухомого майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Розділу 2 цього Порядку відсутність правовстановлюючих документів на спадкові будівлі позбавляє нотаріуса можливості видати спадкоємцю свідоцтво про право на спадщину. [PERSON] за життя такого свідоцтва не мав, що стверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна від 13.12.2017 (а.с. 42), тому [PERSON] оформити право власності на спадкове майно у нотаріуса не має можливості, що вбачається із листа завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою (а.с. 15). Відповідно до ст. 328 ЦК України однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке згідно ст. 1216 ЦК являє собою перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Зважаючи на встановлені судом обставини, [PERSON] та [PERSON] слід визнати власниками вищевказаного нерухомого майна в розмірі по 1/2 його частині за кожним. Суд не вирішує питання розподілу судових витрат, оскільки сторони таких вимог не ставили.

Outcome: approved