Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

12.02.2014 року [PERSON] звернувся в Іллічівський міський суд Одеської області з зазначеним позовом (а.с.3-5). 17.03.2014 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов (а.с.82-85), який уточнила 02.04.2014 року (а.с.95-98). Позивач за первинним позовом [PERSON] просить суд: - визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]; - визнати за [PERSON], [INFO] право користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він з 2001 року і по 2012 рік перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. Йому - [PERSON] на праві власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 16.03.2001 року. Вказана квартира придбана ним до укладання з [PERSON] 26 травня 2001 року шлюбу. За цією адресою зареєстрований їх малолітній син [PERSON], [INFO]. Разом з тим, колишня дружина з дітьми в його квартирі не проживають з 2010 року. Вони проживають у квартирі [ADDRESS], яка станом на теперішній час належить йому та відповідачці в рівних частках на підставі рішення Іллічівського міського суду Одеської області від 18.10.2013 року, що набрало законної сили 25.12.2013 року. Також, рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 25.10.2011 року місцем мешкання дітей [PERSON] і [PERSON] визначено, - з матір'ю [PERSON]. На даний час він бажає зареєструвати місце проживання [PERSON] за його фактичним місцем проживання, але відповідачка заперечує проти цього. Квартира [ADDRESS] є більш благоустроєною і більшою за площею, ніж квартира [ADDRESS]. Квартира, в якій фактично мешкають діти та відповідачка, обладнана меблями, що рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 18.10.2013 року залишено у власності відповідачки та забезпечують достатній рівень для проживання її та дітей. Таким чином, житлові права [PERSON] жодним чином не будуть порушені, якщо його вимоги будуть задоволені. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний місця проживання в Україні» громадянин України зобов'язані протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання. Реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. З огляду на вимоги чинного Закону, він не може в односторонньому порядку подати заяву про зняття з реєстрації попереднього місця проживання та про реєстрацію за фактичним місцем малолітнього сина без згоди його матері. Також, згідно положень ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст..72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом. Згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. [PERSON] за зустрічним позовом просить суд: - Визнати право власності на ? частки квартири, яка належить на праві власності [PERSON], що розташована за адресою: [ADDRESS] за [PERSON] його рідним сином; - Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати пов'язані з юридичною допомогою у розмірі 6800 гривень та судовий збір 243 грн. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує з посиланням на норму ст. 177 Сімейного Кодексу України, ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства», на Конвенцію «Про права дитини» (без посилання на конкретну статтю або пункт), на ст.12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» та посиланням на домовленість з [PERSON] проте, що обидві квартири мають залишитися у спадок синам [PERSON] і [PERSON] по одній квартирі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] підтримала вимоги позову, при цьому послалась на норму ст. 29 ЦК України, надала суду письмову заяву про збільшення вимог позову - стягнути з відповідачки судові витрати. Просить позовні вимоги задовольнити. Заперечує проти вимог за зустрічним позовом [PERSON], вважає їх безпідставними, необґрунтованими і незаконними. Відповідач за первинним позовом і позивач за зустрічним позовом - [PERSON] заперечує проти вимог позову [PERSON], просить відмовити в їх задоволені. Підтримує вимоги свого зустрічного позову, просить їх задовольнити, при цьому не надала суду ніяких правових обґрунтувань своїх заперечень і своїх вимог. Вважає, що задоволення вимог [PERSON] порушить житлові та майнові права [PERSON], ніяких інших аргументів і обґрунтувань своєї позиції [PERSON] суду не навела. Заслухавши пояснення позивачів, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] і [PERSON] проживали в зареєстрованому шлюбі з 26 травня 2001 року, за рішенням суду від 12.04.2012 року шлюб було розірвано (а.с.28). У період шлюбу у [PERSON] і [PERSON] народилось двоє дітей: син [PERSON], [INFO] і син [PERSON] [INFO] (а.с.9, 10). За рішенням суду від 25.10.2011 року було визначено, що діти [PERSON] будуть мешкати з матір'ю [PERSON] (а.с.29) Рішенням суду від 18.10.2013 року було визнано, що квартира [ADDRESS] належить [PERSON] і [PERSON] на праві спільної сумісної власності (а.с.13-19) У відповідності з технічним паспортом №22103 від 20.10.2009 року квартира [ADDRESS] є сумісною власністю [PERSON] і [PERSON] (а.с.20-23) За договором купівлі-продажу від 16.03.2001 року (до реєстрації шлюбу [PERSON]) [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] і вона належить йому на праві власності (а.с.24, 25-27) У відповідності з висновком від 24.03.2014 року орган опіки та піклування Іллічівської міської ради, вважає таким, що не порушує права і інтереси малолітнього [PERSON] визнання втрати права користування ним квартирою [ADDRESS] і визнання права користування ним квартирою [ADDRESS] (а.с.89-91) Зазначений висновок оскаржувався в порядку адміністративного судочинства. Рішенням суддів Висновок визнано законним і обґрунтованим (а.с.117-119, 123-124) У відповідності з нормою ст.. 29 ч. 4 ЦК України - місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає. За судовим рішенням місце проживання дітей [PERSON] визначено - проживання з матір'ю - [PERSON] Квартира [ADDRESS] знаходиться у сумісній власності [PERSON] і [PERSON] За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст.391, 405 ЦК України, вимоги [PERSON] є законними і обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню, крім стягнення судових витрат. [PERSON] не надала суду будь-яких правових, об'єктивних чи суб'єктивних обґрунтувань своїх вимог, викладених в зустрічному позові, а тому він не підлягає задоволенню. Щодо вимоги представника [PERSON] про стягнення судових витрат, то сама заява була подана після ознайомлення з матеріалами справи і оголошення судових дебатів, та крім того суд враховуючи матеріальний стан [PERSON] вважає за можливим відмовити в задоволені цієї вимоги.

Outcome: partial