Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

11 січня 2019 року позивач [PERSON], діючи через свого представника [PERSON], звернулась до суду із позовом про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що з 1974 року до 1979 року вона працювала на посаді завідуючої дитячим садком колгоспу ім. Свердлова Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області. У тому ж 1974 році позивач була прийнята в члени колгоспу ім. Свердлова Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області. Відповідно до рішення загальних зборів членів колгоспу ім. Свердлова с. Шевченкове Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області від 11.02.1983 року рішенням виконкому Глухівської районної ради народних депутатів від 17.02.1983 № 97 зазначений колгосп розукрупнений на два господарства: колгосп імені Мічуріна село Шевченкове Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області та колгосп імені Свердлова село Землянка Землянківської сільської ради Глухівського району Сумської області. 21.06.1995 р. КСП ім. Мічуріна було видано державний акт на право колективної власності на землю. Однак з невідомих причин позивач не була включена до Списку громадян на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області, згідно розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30.10.1996 року. Крім того її прізвище відсутнє також і в Списку громадян колективного сільгосппідприємства ім. Мічуріна Глухівського району Сумської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю серії СМ № 14 від 21.06.1995 р., що позбавляє її права на отримання земельної частки (паю) в позасудовому порядку. Просить суд визнати за нею право на земельну частку (пай) в землях колективної власності колишнього КСП імені Мічуріна Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області розміром 3,89 умовних кадастрових гектарів, що відповідає розміру земельної частки (паю) членів КСП ім. Мічуріна Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області, що є правонаступником колгоспу ім. Свердлова Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області та зобовязати Шевченківську сільську раду Глухівського району Сумської області виділити їй земельну частку (пай) розміром 3,89 умовних кадастрових гектарів за рахунок вільних земель резерву на території Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області. Ухвалою суду від 16 січня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи здійснювати одноособово за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, а також залучено до участі у справі у якості відповідача правонаступника Шевченківської сільської ради Березівську сільську раду. 30 січня 2019 року Березівською сільською радою подано заяву про відсутність заперечень щодо позовної заяви [PERSON], просить справу розглядати без участі представника Березівської сільської ради. За наявності для того законних підстав не заперечують щодо ухвалення рішення про задоволення позову (а.с. 55). Глухівська районна державна адміністрація Сумської області надала заяву, в якій просить розглядати справу за наявними у справі матеріалами без участі представника Глухівської районної державної адміністрації (а.с. 56). Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного. У відповідності до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Як встановлено приписами ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому суд при розгляді справи керується принципом верховенства права (ч. 1\~ст. 10 ЦПК України). Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Як встановлено судом, з 31.07.1974 року [PERSON] вступила до членів колгоспу ім. Свердлова Шевченківської сільради Глухівського району Сумської області, на посаду завідуючої дитсадком, де працювала до 1979 року (а.с. 8). 24 вересня 1979 року колгоспом ім. Свердлова Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області [PERSON] видано посвідчення про призначення пенсії за віком (а.с. 9). З повідомлення архівного відділу Глухівської районної державної адміністрації Сумської області від 28.12.2018 № 416 вбачається, що відповідно до рішення загальних зборів членів колгоспу імені Мічуріна від 8 січня 1976 року «Про обєднання колгоспів імені Мічуріна і імені Свердлова», до колгоспу імені Мічуріна приєднано колгосп імені Свердлова. Центр укрупненого колгоспу знаходився в селі Шевченкове, назва колгоспу колгосп імені Свердлова село Шевченкове Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області. Відповідно до рішення загальних зборів членів колгоспу ім. Свердлова с. Шевченкове Шевченківської сільради Глухівського району Сумської області від 11.02.1983 року, рішенням виконкому Глухівської районної Ради народних депутатів від 17 лютого 1983 року № 97, зазначений колгосп розукрупнений на два господарства: колгосп ім. Мічуріна с. Шевченкове Шевченківської сільради Глухівського району Сумської області та колгосп ім. Свердлова с. Землянка Землянківської сільради Глухівського району Сумської області. У подальшому колгосп було розпайовано та реорганізовано у колективне сільськогосподарське підприємство (а.с. 12-13). Згідно розпорядження голови районної державної адміністрації від 04.12.2002 р. № 400 «Про затвердження технічної документації по складанню державних актів на право приватної власності на землю власникам земельних часток (паїв) на території Шевченківської сільської ради», було виділено в натурі та видано 877 громадянам-власникам земельні частки (паї) (а.с. 43). Однак, як вбачається з витягу з протоколу № 1 від 06 лютого1999 року загальних зборів уповноважених членів КСП ім. Мічуріна, [PERSON] відсутня у списку власників сертифікатів на право на земельну частку (пай) (а.с. 18-42). З повідомлень відділу у Глухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 31.10.2018 № 120/133-18 та від 06.12.2018 року № 145/133-18, також вбачається, що [PERSON] не була включена до Списку громадян про видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області, згідно розпорядження голови Глухівської районної державної адміністрації № 397 від 30.10.1996 року. Крім того, відсутній даний громадянин і в Списку громадян колективного сільгосппідприємства ім. Мічуріна Глухівського району Сумської області, що є додатком до державного акту на право колективної власності на землю серія СМ № 14 від 21 червня 1995 року. Середній розмір земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області складає 3,89 га (а.с. 14, 17). Відповідно до пункту 2\~Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року №720/95\~(далі - Указ Президента України № 720/95), право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05 червня 2003 року №899-IV (далі - Закон України № 899-IV), право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Частиною першою\~статті 2 Закону України № 899-IV\~передбачено, що основним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Частиною третьою\~статті 1 Закону України № 899-IV\~визначено, що право на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до частини другої\~статті 2 вказаного Закону України,\~одним із документів, які посвідчують право на земельну частку (пай) є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно роз'яснень, які містяться у пункті 24 постанови пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» № 7 від 16 серпня 2004 року, член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту 7\~Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Пунктом 7\~Указу Президента України № 720/95\~передбачено можливість надання громадянам у приватну власність земельних ділянок за рахунок резервного фонду, створеного при передачі земель у колективну власність. Оскільки судом встановлено, що позивач, як пенсіонер з числа членів колгоспу ім. Свердлова, який після подальших реорганізацій увійшов до складу КСП ім. Мічуріна Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області, набула право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП ім. Мічуріна, розташованих на території Шевченківської сільської ради Глухівського району Сумської області, однак це право не визнається у зв'язку з тим, що її не було включено списку власників сертифікатів на право на земельну частку (пай), закріплення їх за відповідними ділянками і відповідно на її ім'я не видався сертифікат на право на земельну частку (пай), суд вважає за необхідне захистити дане право позивача визнавши за нею право на земельну частку (пай) розміром 3,89 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель резервного фонду, відповідно позов підлягає задоволенню повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved