Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

10 вересня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача невиплаченої заробітної плати в сумі 13 735,00 грн. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 24.05.05р. прийнята на роботу в Дочірнє підприємство «Санаторій «Львів» ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на посаду секретаря-друкарки. 01.08.08р. переведена на посаду менеджера з інформації, 02.01.13р. переведена на посаду спеціаліста з кадрів та 29.08.14р. звільнилась за власним бажанням. На день звільнення відповідачем нараховано їй заробітну плату в сумі 13 735,00 грн., проте кошти не були виплачені з невідомих причин. Враховуючи викладене вважає, що керівництво підприємства порушує її трудові права, оскільки виплачувати заробітну плату зобов'язане регулярно, а також в день звільнення, тому вона змушена звернутися в суд для захисту своїх порушених прав. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги в повному обсязі, надавши аналогічні пояснення, які викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] 24.05.05р. прийнята на роботу в Дочірнє підприємство «Санаторій «Львів» ЗАТ Лікувально-оздоровчих закладів профспілок України «Укрпрофоздоровниця» на посаду секретаря-друкарки. 01.08.08р. переведена на посаду менеджера з інформації, 02.01.13р. переведена на посаду спеціаліста з кадрів та 29.08.14р. звільнилась за власним бажанням, на підставі ст. 38 КЗпП України, що стверджується відповідними записами у її трудовій книжці /а.с.2/. У відповідності до ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належить йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно довідки від 11.06.15р., виданої ЗАТ «Укрпрофоздоровниця», заборгованість [PERSON] по заробітній платі при звільненні, згідно наказу № 54/к від 29.08.14р., становить 13 735,00 грн. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved