Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

12.03.2016 року [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що 05.12.2015 року між ним та ТОВ «Вітан Травел» (ТОВ «Тревел Профешнл Груп» виступило як туроператор) було укладено договір на туристичне обслуговування, відповідно до якого відповідачі прийняли на себе обов'язок забезпечення надання позивачу та [PERSON] комплекс туристичних послуг згідно до заявки, яка є додатком до вказаного договору. 08.12.2015 року між сторонами було додатково узгоджено умови комплексу послуг, що відобразилось у заявці. Відповідачі прийняли на себе обов'язок здійснити візову підтримку туру в Індію, тривалістю з 09.01.2016 року по 20.01.2016 року. При цьому маршрут прямування було узгоджено наступний: Київ - Шарджа (ОАЕ) - Гоа (Індія) - Шарджа (ОАЕ) - Київ. Проте, прийняти на себе зобов'язання ТОВ «Вітан Травел» та ТОВ «Тревел Профешнл Груп» належним чином не виконали. Так, позивач разом із [PERSON] з м. Києва вилетіли до Шарджа (ОАЕ) без забезпечення [PERSON] туристичної візи до Індії. Дізнавшись, що віза у [PERSON] не відкрита, позивач просив додатково узгодити нові дати поїздки, проте представники ТОВ «Вітан Травел» запевнили, що до 19 год. 40 хв. 09.01.2016 року (час відльоту із Шарджа до Гоа) документи [PERSON] будуть готові. Однак на зазначений час віза не була готова, тому він з [PERSON] вирішили залишитися в ОАЕ та чекати відкриття візи останньої. Таким чином, вони перебували у період 09-11.2016 року січня у готелі аеропорту Шарджа. Протягом цього часу позивач витратив непередбачені витрати на проживання, харчування та інше, а всього на суму 8 901,88 гривень. До Гоа позивач разом із [PERSON] потрапили лише 12.01.2016 року. Позивач звертався до відповідачів щодо продовження туру на час, який вони перебували у ОАЕ, але останні відмовилась. Враховуючи, що відповідачі не виконали умови договору про туристичне обслуговування, позивач [PERSON] просить суд розірвати зазначений договір, солідарно стягнути з ТОВ «Вітан Травел» та ТОВ «Тревел Профешнл Груп» суму, сплачену за туристичні послуги у розмірі 54 390 грн., моральну шкоду у сумі 54 390 грн., понесені збитки у розмірі 8 901,88 грн., сплачений судовий збір та витрати на юридичну допомогу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Додатково пояснив, що дійсно документі на його ім'я були підготовлені та він сам міг подорожувати, але [PERSON] є його цивільною дружиною, тому подорож до Гоа вона планували тільки разом. Представник відповідача ТОВ «Вітан Тревел» [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що товариство, інтереси якого він представляє у даних спірних правовідносинах, здійснює свою діяльність як туристичний агент на підставі Агентського договору «Партнерська програма» №А14/1707-3 від 17.07.2014 року з ТОВ «Тревел Профешнл Груп», яке є туристичним оператором. 05.12.2015 року ТОВ «Вітан Тревел» дійсно уклало договір на туристичне обслуговування з позивачем, в якому було зазначено, що відповідач 1 в особі генерального директора [PERSON] діє від імені за дорученням ТОВ «Тревел Профешнл Груп». Таким чином, враховуючи вимоги ст. 1000 ЦК України ТОВ «Вітан Тревел» не є стороною, яка створювала та надавала туристичний продукт позивачу, а отже не несе відповідальності за своєчасність та якість відповідних туристичних послуг, що відноситься до предмету спору у даній справі. [PERSON] не навів відповідних підстав, визначених чинним законодавством та договірними правовідносинами, згідно яких ТОВ «Вітан Тревел» як турагент має нести матеріальну відповідальність. Представник відповідача ТОВ «Тревел Профешнл Груп» [PERSON] під час судового засідання заперечувала проти задоволення позову та просила суд відмовити у його задоволенні. При цьому зазначила, що у грудні 2015 року ТОВ «Вітан Травел», діючи на підставі Агентського договору «Партнерська програма» № А14/1707-3 від 17.07.2014 року, уклало з [PERSON] договір на туристичне обслуговування № 485/2 від 15.12.2015 року. Турагентом за погодженням з туристом було здійснено бронювання туристичних послуг, а саме тур до Республіки Індія (Гоа) на період з 09.01.2016 р. по 20.01.2016 р., до якого входив авіапереліт Київ - Шарджа - Гоа - Шарджа - Київ, проживання в готелі, трансфер аеропорт - готель - аеропорт, оформлення страхування на період подорожі, оформлення віз. У зв'язку із відсутністю прямих рейсів з України до Індії, авіапереліт для туристів, які прямують у відповідному напряму, організовується через ОАЕ. Так, згідно із заброньованими послугами авіапереліт туристів мав бути здійснений за напрямком Київ (Україна) - Шарджа (ОАЕ) - Гоа (Індія), з прибуттям в Шарджу 09.01. о 13:35 та подальшим перельотом до Гоа 09.01.2016 року о 23:20. У подальшому стало відомо, що [PERSON] було затримано видачу візи до Індії. При чому віза для позивача була отримана завчасно до початку туру. Зазначені візи оформляються в електронному вигляді через урядовий сайт. Як тільки, інформація про затримання візи стала відома ТОВ «Тревел Профешнл Груп», останнє невідкладно про це повідомило ТОВ «Вітан Травел» та здійснило заходи для вирішення проблемного питання. З метою забезпечення продовження туру та усунення негативних наслідків для туристів, [PERSON] та [PERSON] було придбано послуги з проживання в готелі в аеропорту Шарджа (ОАЕ), оформлено візи для перебування в ОАЕ, придбано послуги з проживання в іншому готелі Шпарджа, організовано індивідуальну екскурсію по місту Шарджа з гідом, в якості компліменту від приймаючої сторони;придбано нові місця на рейс Шарджа - Гоа на 11.01.16 року. Вказані послуги були надані [PERSON] та [PERSON] безоплатно за рахунок ТОВ «Тревел Профешнл Груп». Тому, на думку представника відповідача 2 ТОВ «Тревел Профешнл Груп» та ТОВ «Вітан Тревел» діяли на підставі норм ЗУ «Про туризм» та укладеним договорам. Затримка у видачі візи не є відповідальністю відповідачів, так як це залежить офіційних органів країни, куди виїжджають туристи. Стосовно збитків позивача у розмірі 8 901,88 грн, які останній витратив в ОАЕ, коли чекали на оформлення візи [PERSON], представник відповідача 2 зазначила, що вони не підлягають відшкодуванню так як ці витрати були здійснені [PERSON] на свій розсуд і ТОВ «Тревел Профешнл Груп» під час перебування в ОАЕ позивача та [PERSON] надала усі послуги для нормального проживання у період з 09.01. по 11.01.2016 року. Позовну вимогу щодо розірвання договору про туристичне обслуговування та стягнення вартості коштів, сплачених по цьому договору, представник відповідача 2 вважає як таку, у задоволенні якої необхідно відмовити, так як відсутні відповідні підстави, тобто істотні та суттєві недоліки у роботі виконавця туристичних послуг. Кошти, сплачені [PERSON] були внесені на оплату послуг, які отримали позивач та [PERSON] На думку [PERSON] не підлягають стягненню також моральна шкода, так як позивач не зазначає у чому вона полягає та відсутні будь-які докази з приводу завдання такої спричинення шкоди. Враховуючи, що у задоволенні позову необхідно відмовити, тому не підлягають витрати, пов'язані із сплатою судового збору та витрати на юридичну допомогу. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази та проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10, ст. 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.57, 58, 59 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05.12.2015 року між [PERSON] та ТОВ «Вітан Травел» (турагент) було укладено договір на туристичне обслуговування № 485/2. В даному договорі ТОВ «Тревел Профешнл Груп» виступило як туроператор. Відповідно до укладеного договору відповідачі прийняли на себе обов'язок надати позивачу та [PERSON] комплекс туристичних послуг згідно до заявки, яка є додатком до вказаного договору. 08.12.2015 року між сторонами було додатково узгоджено умови комплексу послуг, що відобразилось у заявці. На виконання умов договору та відповідно і заявки туроператором було здійснено бронювання туристичних послуг для [PERSON] та [PERSON], а саме, тур до Республіки Індія (Гоа) на період з 09.01.2016 року по 20.01.2016 року, до якого входило: - авіапереліт Київ - Шарджа - Гоа - Шарджа - Київ; - проживання в готелі «Joecons Beach Resopt 4*»; - трансфер аеропорт - готель - аеропорт; - оформлення страхування на період подорожі; - оформлення віз. У зв'язку із відсутністю прямих рейсів з України до Індії, авіапереліт для туристів, які прямують у відповідному напряму, організовується через ОАЕ. Згідно із заброньованими послугами авіапереліт туристів мав бути здійснений за напрямком Київ (Україна) - Шарджа (ОАЕ) - Гоа (Індія), з прибуттям в Шарджу 09.01.2016 року о 13:35 та подальшим перельотом до Гоа 09.01.2016 року о 23:20. Враховуючи, що до відправлення [PERSON] та [PERSON] до Гоа з Шарджу останній не було оформлено візу, позивач разом із [PERSON] залишилися у Шарджу, де перебували у період з 09.01.2016 року до 11.01.2016 року. У цей період ТОВ «Тревел Профешнл Груп» для [PERSON] та [PERSON] безоплатно надали послуги з: - проживання в готелі «Sharjah Transit Hotel 4*»; - оформлення віз для перебування в ОАЕ; - проживання в готелі «Contro Sharjah 3*»; - організації проведення індивідуальної екскурсії по місту Шарджу з гідом; - придбання нових місць на авіарейс Шарджа - Гоа на 11.01.2016 року. Вартість туристичних послуг відповідно до п.3.1. Договору про надання туристичних послуг № 485/2 від 15.12.2015 року складає 54 390 грн., які були сплачені [PERSON] За змістом ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов'язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов'язується оплатити його. Туроператор або турагент вправі відмовитися від виконання договору лише за умови повного відшкодування замовникові збитків, підтверджених у встановленому порядку та заподіяних внаслідок розірвання договору, крім випадку, якщо це відбулося з вини туриста. Туроператор несе перед туристом відповідальність за невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування. Згідно ст. 32 Закону України «Про туризм» за неналежне виконання своїх зобов'язань туроператор, турагент, інші суб'єкти туристичної діяльності несуть майнову та іншу відповідальність, визначену в договорі відповідно до чинного законодавства. Розмір майнової відповідальності туроператора, турагента чи іншого суб'єкта туристичної діяльності не може перевищувати фактично завданих замовнику збитків з їх вини. Оформлення візи відбувається безпосередньо міграційною службою країни, в яку подорожує турист. ТОВ «Вітан Травел» лише надало відповідні документи для оформлення віз [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.12 ст. 20 ЗУ «Про туризм» туроператор не несе перед туристом відповідальності зокрема у випадку, якщо невиконання або неналежне виконання умов договору на туристичне обслуговування сталося з вини третіх осіб, не пов'язаних з наданням послуг, зазначених у цьому договорі, та жодна із сторін про їх настання не знала і не могла знати заздалегідь. Відповідно до п. 4.5. агентського договору туроператор не несе відповідальності за відмову посольства країни відвідування в видачі візи чи невидачу документів до початку подорожі з будь-яких причин, не залежних від туроператора. Пунктом 4.9 Договору про надання туристичних послуг № 485/2 від 15.12.2015 року турагент (туроператор) не несуть відповідальність за затримку виїзду, яка виникла не з вини тур агента (туроператора), а також за невиконання або неналежне виконання суб'єктами надання послуг, так як турагент та туроператор є тільки посередниками між туристом та суб'єктами надання послуг. Позивач був ознайомлений з усіма умовами зазначеного Договору та погодився з ними, про що свідчить його підпис у договорі. Судом не встановлено вини відповідачів у невчасному отриманні візи [PERSON] Натомість відповідачі виконали усі умови укладеного з позивачем договору про надання туристичних послуг та вжили всіх можливих заходів для отримання позивачем замовлених ним туристичних послуг. Вказане підтверджується наданнями послуг по туру до Індії, а також безплатним наданням ТОВ «Тревел Профешнл Груп» послуг у м. Шарджа, коли позивач та [PERSON] перебували в ОАЕ. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. За положеннями ч.1 ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України, збитками є: - втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); - доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Витрати, зазначені [PERSON] у своєму позові, тобто кошти, витрачені ним під час перебування в ОАЕ у розмірі 8 901,88 грн. не є витратами у розумінні ст. 22 ЦК України, оскільки, ці витрати туристи не зазнали в результаті знищення чи пошкодження речі, більше того, витрати здійсненні не для відновлення свого порушеного права, так як судом не було встановлено порушення прав туристів з боку турагента та туристичного оператора, і ці витрати не були спрямовані на відновлення свого порушеного права. Заявляючи вимогу про розірвання договору на туристичне обслуговування [PERSON] посилається на ст. 10 ЗУ «Про захист прав споживачів», частина 4 якої передбачає, що за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Тобто, для розірвання договору необхідна наявність істотних недоліків у роботах (послугах) виконавця, що взагалі не вказано та не доведено Позивачем. Крім того, частиною 4 ст. 653 ЦК України, сторони не мають прававимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміниабо розірвання договору. якщо інше не встановлено договором або законом. На цей час усі умови Договору про надання туристичних послуг № 485/2 від 15.12.2015 року вже виконані всіма сторонами, а кошти, які [PERSON] просить стягнути, були внесені на оплату послуг, які були повністю спожиті позивачем та [PERSON] У зв'язку з відмовою у задоволенні позову в частині стягнення грошових коштів та відсутності вини відповідачів у несвоєчасному оформленню візи [PERSON], позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України також не підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed