Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 17 березня 2015 року. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. Відповідач не бажає піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної поваги, любові та взаємодопомоги, зловживає спиртними напоями. Внаслідок чого, з`явилась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові та поваги. З вересня 2019 рокушлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, подала заяву, у якій просила розгляд справи провести у її відсутність, позов підтримала, просила його задовольнити, у разі неявки відповідача, не заперечила проти проведення заочного розгляду та ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзив на позов, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 17 січня 2020 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи із ухваленням заочного рішення. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надав, тому суд вирішив справу за наявними матеріалами у відповідності до ч.8 ст.178 ЦПК України З`ясувавши думку позивача, викладену у письмові заяві, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити, з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Як встановлено в суді, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 17 березня 2015 року, про що зроблено відповідний актовий запис за №78. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 17 березня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Судом встановлено, що сторони спільних дітей не мають, сімейні відносини не підтримують, разом як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть з вересня 2019 року. Також встановлено, що взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт не проживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту, суд розцінює як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Отже, підстав для надання сторонам строку на примирення, суд не вбачає. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 24, 56, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved