Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

10 серпня 2017 року до Середино-Будського районного суду Сумської області звернувся заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури Сумської області Ліфиренко Р.Г. в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру в Сумській області з позовом до Середино-Будської міської ради Сумської області та [PERSON] про скасування рішення міської ради та повернення земельної ділянки. В обґрунтування позову, позивач вказав, що під час здійснення представницької діяльності Шосткинською місцевою прокуратурою Сумської області встановлено порушення інтересів держави в частині дотримання вимог чинного законодавства при передачі землі комунальної власності у приватну власність. Так, 24 квітня 2016 року пунктом 2 рішення 5 сесії 7 скликання Середино-Будської міської ради Середино-Будського району Сумської області, [PERSON] у приватну власність земельну ділянку (кадастровий номер 5924410100:11:000:0131) площею 0,2500 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Вказане рішення органу місцевого самоврядування порушує право власності територіальної громади міста на землі, призначені для житлової та громадської забудови. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні просив позов задовольнити посилаючись на наявні в матеріалах справи докази. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову посилаючись на те, що протиправного набуття фізичною особою ( [PERSON] ) прав на земельну ділянку не було, а лист Міжрайонного управління у Середино-Будському та Ямпільському районах Головного управління Держгеокадастру №173/0/204-17, який додається до позову прокуратурою, це витяг з технічної документації про грошову оцінку земельної ділянки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, через канцелярію суду надав заяву, де просить розглядати справу без його участі, позов не визнає та просить відмовити в його задоволенні. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 24 квітня 2016 року пунктом 2 рішення 5 сесії 7 скликання Середино-Будської міської ради Середино-Будського району Сумської області, [PERSON] у приватну власність було передано земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд загальною площею 0,2500 га кадастровий номер 5924410100:11:000:0131 та для ведення особистого селянського господарства загальною площею 0,0760 га кадастровий номер 5924410100:11:000:0132, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача, прокурор Махортов В.В., вважає вказане рішення незаконним, так як відповідачу було надано у приватну власність вказану земельну ділянку в порушення вимог ст. ст. 38, 39 ЗК України, ст. ст. 1, 5, 8, 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», ч. 2, 4 ст. 48 Закону України «Про охорону земель», ст. ст. 17, 21 Закону України «Про основи містобудування», оскільки детальні плани та плани зонування території м. Середина-Буда не розроблялися та надана [PERSON] земельна ділянка розташована за адресою: [ADDRESS] є незаконною. Також представник позивача зазначає, що порушення порядку набуття речових прав на земельні ділянки сільськогосподарського призначення обмежує державу в особі уповноважених органів у її використанні та залученні якнайбільшої суми грошових коштів до бюджету шляхом продажу прав на неї на земельних торгах (аукціоні), позбавляє можливості інших фізичних та юридичних осіб реалізувати свої законні права на отримання земельної ділянки у користування, отримавши перемогу у відповідних торгах. У вказаному випадку вбачаються порушення інтересів держави, що полягають у протиправному набутті фізичною особою прав на земельну ділянку комунальної форми власності всупереч вимогам закону. Органом, уповноваженим державою здійснювати повноваження у спірних правовідносинах та наділеним Законом право звернення до суду, є Головне управління Держгеокадастру в Сумській області. Прокуратурою встановлено, що спірне рішення прийняте Середино-Будською міською радою Середино-Будського району 24 квітня 2016 року. Однак Головним управління Держгеокадастру у Сумській області з моменту наділення його контрольними повноваженнями, жодних заходів на усунення вищенаведених порушень чинного законодавства під час розпорядження землями комунальної власності не вжито. Більше того, вжиття таких заходів ускладнено мораторієм на проведення перевірок суб`єктів господарювання до 31 грудня 2017 року, передбаченого ст. 2 Закону України «Про тимчасові особливості здійснення заходів державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності». За таких обставин, наявні підстави для представництва Сумською місцевою прокуратурою інтересів держави та звернення до суду з даним позовом. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки наданого Міжрайонним управлінням у Середино-Будському та Ямпільському районах Головного управління Держгеокадастру у Сумській області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки з кадастровим номером 5924410100:11:000:0131, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: [ADDRESS] , складає 157771,65 грн. Від відповідача Середино-Будської міської ради Сумської області надійшов відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позову, оскільки вказані земельні ділянки розташовані в межах населеного пункту с. Зарічне (Сверлове) та відносилися, до моменту передачі у власність громадянину [PERSON] , до комунальної власності територіальної громади так як, згідно підпункту а) частини 2 ст. 38 Земельного кодексу України не були передані у приватну чи державну власність. Крім того, [PERSON] отримав земельні ділянки у власність для будівництва і обслуговування житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства у межах норм безоплатної передачі земельних ділянок (ст. 121 Земельного кодексу України). Тобто, згідно земельного законодавства, земельні торги при наданні громадянам у власність в межах норми безоплатної передачі земельних ділянок не проводяться. Від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому зазначив, що 04.07.2017 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №91144661. Також відповідач зазначає, що заступник керівника Шосткинської місцевої прокуратури, який є позивачем даної справи не має законних підстав звернення до суду та він є неналежним відповідачем. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №91144661 від 04.07.2017 за [PERSON] було зареєстровано право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5924410100:11:000:0131, загальною площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 328 ЦК України, ч. 1 ст. 116 ЗК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Відповідно до приписів ст. ст. 38, 39 Земельного кодексу України, ст.ст. 1, 5, 8, 17 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», до земель житлової та громадської забудови належать земельні ділянки в межах населених пунктів, які використовуються для розміщення житлової забудови, громадських будівель і споруд, інших об`єктів загального користування. Використання земель житлової та громадської забудови здійснюється відповідно до генерального плану населеного пункту, іншої містобудівної документації, плану земельно-господарського устрою з дотриманням будівельних норм, державних стандартів і норм, регіональних та місцевих правил забудови. Рішення з питань планування та забудови територій приймаються сільськими, селищними, міськими радами та їх виконавчими органами, районними, обласними радами, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями в межах визначених законом повноважень з урахуванням вимог містобудівної документації. Згідно ч. ч. 2, 4 ст. 24 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», забудова земельної ділянки здійснюється в межах її цільового призначення, встановленого відповідно до законодавства. У разі відсутності плану зонування або детального плану території, затвердженого відповідно до вимог цього Закону, передача (надання) земельних ділянок із земель державної або комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам для містобудівних потреб забороняється. Зміна цільового призначення земельної ділянки, яка не відповідає плану зонування території та (або) детальному плану території, забороняється. Пунктом 6-1 вказаного Закону встановлено, що дія частин третьої та четвертої\~статті 24\~цього Закону до 1 січня 2015 року не поширюється на території, де відповідно до цього Закону не затверджені плани зонування або детальні плани територій. Отже, передача земельних ділянок державної та комунальної власності у власність чи користування фізичним та юридичним особам за відсутності затвердженого плану зонування або детального плану території починаючи з 01 січня 2015 року забороняється. З листа Середино-Будської міської ради Сумської області № 02-13/836 від 06.07.2017 вбачається, що детальний план та план зонування не розроблялись та не затверджувались Відповідно до ст. 48 Закону України «Про охорону земель», розміщення і будівництво об`єктів житлово-комунального, промислового, транспортного, іншого призначення здійснюються відповідно до затверджених у встановленому порядку містобудівної документації та проектів цих об`єктів. Визначення територій і вибір земель для містобудівних потреб та спорудження конкретних об`єктів здійснюються на підставі затвердженої містобудівної документації, документації із землеустрою, схем планування територій переважно на землях несільськогосподарського призначення. Зі змісту ст.\~23\~ЗК України вбачається, що землі сільськогосподарського призначення є пріоритетними та повинні надаватися насамперед для сільськогосподарського призначення. Отже, надання [PERSON] у власність земельної ділянки із земель цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд здійснено Середино-Будською міською радою з порушенням вимог діючого законодавства. Захист прав на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування (п.г) ч. 3 ст. 152 ЗК України). Частиною 10 статті 59\~Закону України\~«Про місцеве\~самоврядування в\~Україні» встановлено, що акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку. У пункті 5 рішення Конституційного\~Суду України\~№7-рп/2009\~від 16\~квітня 2009\~року вказано, що зі змісту частини другої статті 144\~Конституції України та частини десятої статті 59 Закону вбачається, що рішення органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з мотивів невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними з ініціативи заінтересованих осіб судом загальної юрисдикції, тобто в судовому порядку. Таким чином, враховуючи те, що рішення Середино-Будської міської ради «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельних ділянок громадянину [PERSON] для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства та передачу земельних ділянок у власність» яким [PERSON] надано у власність земельну ділянку з кадастровим номером 5924410100:11:000:0131 площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка розташована за адресою: [ADDRESS] прийнято з порушенням норм чинного законодавства та підлягає скасуванню, оскільки органом місцевого самоврядування порушено порядок надання у власність земельної ділянки. Згідно зі ст.\~131-1\~Конституції України на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Відповідно до ст.\~23\~Закону України\~«Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо цей захист не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, а також у разі відсутності такого органу. Підтримка прокуратурою однієї зі сторін може бути виправдана за певних умов, наприклад, з метою захисту вразливих осіб, які вважаються не здатними захистити свої інтереси самостійно, або в разі, якщо правопорушення зачіпає велику кількість людей, або якщо вимагають захисту реальні державні інтереси або майно. Суд при цьому також враховує Рішення Конституційного Суду України у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) від 08.04.99 № 3-рп/99, в якому Конституційний Суд України зазначив, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Таким чином, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному конкретному випадку звернення прокурора з позовом. Прокурором, який звернувся до суду з даним позовом, в позовній заяві належним чином обґрунтовано, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначено орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Виходячи з викладеного вище, обставин та підстав звернення прокурора до суду з даним позовом, суд вважає таке звернення виправданим та таким, що не порушує прав рівності сторін, забезпечених правовою допомогою. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved