Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

11 квітня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] сільської ради Кривоозерського району, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Кривоозерська районна державна адміністрація, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він являється спадкоємцем за законом після смерті брата [PERSON], померлого 25 листопада 2004 року. В склад спадщини входить земельна ділянка площею 3,15 га, кадастровий номер 4823981000:02:000:0969, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 424349, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 10 березня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010601700124. Посилаючись, що оригінал правовстановлюючого документу - Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 424349 втрачено, тому державним нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказане спадкове майно, позивач просить про задоволення позову. В попередньому судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача - сільський голова [PERSON] сільської ради в судовому засіданні визнав позовні вимоги . Треті особи Кривоозерська районна державна адміністрація, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі надіслали листи з проханням розглянути справу без участі їх представників, не заперечували щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 130 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, у попередньому судовому засіданні ухвалюється судове рішення. Вислухавши сторони, дослідивши письмові, враховуючи положення частини 4 ст. 174 ЦПК України, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 25 листопада 2004 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 199210 (а.с. 4). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в склад якої входить земельна ділянка загальною площею 3,1521 га, кадастровий номер 4823981000:02:000:0969, розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала спадкодавцеві [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 424349, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 10 березня 2006 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010601700124. (а.с. 6). Позивач будучи рідним братом померлого є спадкоємцем другої черги за законом після його смерті, що підтверджується рішенням Кривоозерського районного суду від 08.11.2016 року № 479/779/16-ц, який прийняв спадщину у встановленому законом порядку, що вбачається із спадкової справи № 322/2016 від 02.12.2016 року (а.с. 57-60) та довідки [PERSON] сільської ради № 1504 від 28.11.2016 року (а.с.60). Проте оформити спадщину на земельну ділянку не може, так як оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку втрачено, про що опубліковано оголошення в пресі (а.с. 10), та в зв'язку з чим отримана відмова нотаріуса в оформленні спадщини (а.с. 3). Належність спадкодавцю на праві приватної власності земельної ділянки площею 3,1521 га, кадастровий номер 4823981000:02:000:0969, яка розташована в межах території [PERSON] сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, підтверджується копією Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯБ № 424349, виданого Кривоозерською районною державною адміністрацією Миколаївської області 10 березня 2006 року та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010601700124 (а.с.6), витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-4803085122017 від 21.02.2017 року (а.с. 8-9). Вказана земельна ділянка отримана спадкодавцем в порядку спадкування після смерті матері [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 17 січня 2003 року за яким [PERSON] отримав право на земельну частку (пай) та на підставі розпорядження Кривоозерської РДА № 66-р від 03.02.2006 року земельна ділянка виділена в натурі. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. 2 Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст. 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] сільська рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved