Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-17 00:00:00

10.07.2020р. позивач звернувся до суду з цим позовом, який мотивує тим, що результаті ДТП 19.07.2019р. було пошкоджено його автомобіль «Skoda Superd», реєстраційний номер [NUMBER] . ДТП сталася з вини обох водіїв - його та водія мотоцикла «Хонда СВ500», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого не була застрахована в установленому законом порядку, у зв`язку з чим обов`язок сплатити страхове відшкодування майнової шкоди покладається на МТСБУ. Згідно з висновком експерта з автотоварознавчого дослідження №26/06 від 26.06.2020р., проведеного на його замовлення судовим експертом автотоварознавцем Булейко О.А., вартість матеріального збитку, заподіяного йому внаслідок ДТП, становить 73200,64грн. На підставі п.36.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за заподіяння шкоди взаємними, сукупними діями декількох осіб визначається шляхом поділу розміру на кількість цих осіб. Таким чином, стягненню з відповідача на його користь підлягає 36600,32грн. Просить стягнути з відповідача зазначену суму. Ухвалою суду від 13.07.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначено відкрите судове засідання. В судове засідання позивач [PERSON] не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача МТСБУ в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзиву на позов або зустрічного позову не подав. Третя особа [PERSON] в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, пояснень на позовну заяву не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність зазначених осіб, в т.ч. у відсутність представника відповідача на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку з знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно з ч.1,2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, заподіяна майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно з ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно до положень ст. 1188 ЦК України шкода, спричинена внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди. За змістом ст.1192 ЦК України розмір збитків, які підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. При цьому, відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон) власники наземних транспортних засобів зобов`язані застрахувати свою цивільно-правову відповідальність з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до ст.6 вказаного Закону страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст.22 цього Закону при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. У разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст.29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. П.36.3 ст.36 Закону передбачено, що у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Відповідно до пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Суд встановив, що 19.07.2019р. в м.Запоріжжі сталася ДТП за участю транспортного засобу «Skoda Superd», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та мотоцикла «Хонда СВ500», реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , в результаті якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а водій [PERSON] - тілесні ушкодження середньої тяжкості. За фактом даної ДТП до Єдиного реєстру досудових розслідувань 20.07.2019р. за №12019080050002511 були внесені відомості про кримінальне правопорушення за ознаками, передбаченими ст.286 КК України і проводилось досудове розслідування. За висновком авто-технічної експертизи №9-546 від 23.09.2019р., проведеної в межах зазначеного кримінального провадження, встановлено, що в дорожньо-транспортній ситуації, водій [PERSON] повинен був діяти відповідно до вимог пп.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху, водій [PERSON] - відповідно до вимог пп.12.2,12.3,12.4,12.9б Правил дорожнього руху. В даній ТП дії водія [PERSON] не відповідають вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП, дія водія [PERSON] не відповідають вимогам п.10.1,10.4 Правил дорожнього уху, що з технічної точки зору також знаходиться в причинному зв`язку з подією ДТП. Водій [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування заходів гальмування, технічна можливість водія [PERSON] уникнути зіткнення залежала від виконання ним вимог пп.10.1, 10.4 Правил дорожнього руху. Відповідно до листа УПП в Запорізькій області ДПП від 15.04.2020р. 30.09.2019р. від слідчого Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області надійшли виділені матеріали для притягнення водія [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП. До т.ч. [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП не притягнуто, оскільки останній до управління не з`являється, за місцем мешкання не проживає, зі слів матері перебуває за кордоном. Також судом встановлено, що цивільно-правова відповідальність власника мотоцикла «Хонда СВ500», реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , не була застрахована в установленому законом порядку. Відповідно до листа МТСБУ від 16.06.2020р. [PERSON] повідомлено про необхідність надання для вирішення питання щодо виплати страхового відшкодування матеріальної шкоди копії постанови суду про притягнення винуватої особи до відповідальності за скоєння ДТП. Згідно з висновком експерта з автотоварознавчого дослідження №26/06 від 26.06.2020р., проведеного судовим експертом автотоварознавцем Булейко О.А., вартість матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ «Skoda Superd», реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок ДТП, в цінах станом на час завершення виконання висновку становить 73200,64грн. Наразі позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача МТСБУ страхове відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 36600,32грн. на підставі п.36.3 ст.36 Закону. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд вважає заявлені [PERSON] позовні вимоги законними та обґрунтованими. Так, суд виходить з того, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. В силу принципу презумпції винуватості, закріпленого в ч.2 ст.1166 ЦК України, обов`язок доказування наявності чи відсутності вини заподіювача в спричиненні шкоди покладається на відповідача, в той час, коли позивач повинен довести наявність такої шкоди та її розмір. В даному випадку суд вважає встановленим та доведеним, що в результаті ДТП, яке мало місце 19.07.2019р., позивачу [PERSON] було спричинену матеріальну шкоду, яка полягає у пошкодженні належного йому автомобіля та витратах на його відновлення. Винуватими в даній ДТП є як позивач [PERSON] , так і третя особа [PERSON] , що підтверджується висновком авто-технічної експертизи №9-546 від 23.09.2019р., листом УПП в Запорізькій області від 15.04.2020р. і фактично не заперечується позивачем [PERSON] . На спростування вказаних обставин відповідач МТСБУ або третя особа [PERSON] не посади суду жодних належних та допустимих доказів. При цьому, факт не притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за фактом цієї ДТП не виключає його цивільно-правову відповідальність за наслідки, які настали в результаті ДТП, зокрема, за матеріальну шкоду. Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника ТЗ не була застрахована, обов`язок виплати страхового відшкодування спричиненої позивачу [PERSON] матеріальної шкоди, яка настала в результаті пошкодження його автомобіля, на підставі пп. «а» п.41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» покладається на МТСБУ. Останнє через відсутність постанови суду про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за фактом цієї ДТП не має можливості сплатити страхове відшкодування в добровільному порядку, у зв`язку з чим воно підлягає стягненню в судовому порядку. Визначаючи розмір страхового відшкодування, яке підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд виходить з вимог ст.1192 ЦК України, відповідно до якої розмір шкоди визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі, ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу, визначається у розмірі витрат на відновлювальний ремонт ТЗ з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу. Ухвалюючи рішення, суд приймає як належний та допустимий доказ розміру матеріальної шкоди, спричиненої в результаті ДТП позивачу [PERSON] , наданий ним висновок експерта Булейко О.А. з автотоварознавчого дослідження №26/06 від 26.06.2020р., згідно з яким розмір матеріального збитку, заподіяного в результаті аварійного пошкодження автомобіля «Skoda Superd», реєстраційний номер [NUMBER] , станом на 26.06.2020р. становить 73200,64грн. За змістом цього висновку для проведення відповідного дослідження експерту було надано для огляду зазначений автомобіль, огляд проводився 17.06.2020р. в присутності власника, інші учасники ДТП на огляд не прибули. Результати огляду зафіксовані у тексту висновку та фототаблиці до нього. Розрахунок вартості відновлювального ремонту зазначеного автомобіля наведений в додатку №1 «Ремонтна калькуляція» і розмір матеріального збитку остаточно визначений з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу ТЗ (за висновком 0,70). Вказаний висновок є належним та допустимим доказом підтвердження розміру спричиненої позивачу матеріальної шкоди, оскільки складений належною особою - експертом автотоварознавцем Булейко О.А. , який має відповідне свідоцтво і його копія додана до висновку, був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.384 КК України, що підтверджено підписом експерта у висновку. Висновок викладений в установленій формі, є логічно побудованим, повним, має необхідні реквізити, розділи, розрахунки, висновки, додатки, підписаний експертом і засвідчений його печаткою. Жодних обставин, які б свідчили про неповноту, сумнівність та недостовірність зазначеного висновку, про що зазначав представник відповідача у своєму клопотанні про призначення автотоварознавчої експертизи і в задоволенні якого було відмовлено, судом під час судового огляду не встановлено. Таким чином, розглядаючи справу в межах заявлених вимог, беручи до уваги, що ДТП 19.07.2019р. мало місце з вини обох водії - позивача [PERSON] та третьої особи [PERSON] , суд на підставі п.36.3 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» вважає необхідним стягнути з відповідача МТСБУ на користь позивача [PERSON] страхове відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 36600,32грн. (73200,64грн.:2). На підставі викладеного, позов слід задовольнити повністю. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80грн.

Outcome: approved