Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

11 грудня 2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначає, що згідно підписаної заяви №б/н від 19 листопада 2009 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [PERSON] взяті на себе зобов'язання згідно вказаного договору своєчасно не виконав, внаслідок чого станом на 25 жовтня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 19560,47 грн. Просив суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 19 листопада 2009 року в розмірі 19560,47 грн., а також стягнути судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, про що подав відповідну заяву, де просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач на розгляд справи 12 січня 2018 року не з'явився, під час попередніх судових засідань позов визнав та пояснив, що дійсно брав кредит у позивача, який на даний час не повернув через відсутність коштів. Просив застосувати строк позовної давності до пені, про що 26 грудня 2017 року подав відповідну заяву. 03 січня 2018 року подав заяву, де просив розгляд справи завершити в його відсутності Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом установлено, що 18 листопада 2009 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання заяви, яка разом із умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг (а.с. а.с. 10-26). Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит в сумі 1000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У заяві на отримання кредиту зазначено, що [PERSON] ознайомився та згідний, що вона разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами становить між ним і банком договір про надання банківських послуг, та своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування (а.с. 10 зворот). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за вказаним кредитним договором від 18 листопада 2009 року у нього утворилася заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на 25 жовтня 2017 року згідно розрахунку заборгованості (а.с. а.с. 5-9) становить 19560,47 грн., що включає заборгованість по тілу кредиту - 165,27 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом - 7647,51 грн., заборгованості за пенею 10340,05 грн., заборгованості за штрафами: 500 грн. фіксована частина, 907,64 грн. процентна складова. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які б спростовували наявність у нього боргу перед позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Щодо застосування строку позовної давності до пені, як того просить відповідач, суд приходить до наступного. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. В силу ст. 258 ч. 2 п. 1 ЦК України, позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 укладеного між сторонами договору, у разі виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. Згідно тарифів діючих на дату підписання договору, розмір пені складає 100 грн. у разі не уплати щомісячного платежу на суму від 100 грн. другий місяць поспіль, відповідно до наказу № СП-2013-6776448 від 19.09.2013 року, яким внесено зміни в частині нарахування неустойки. Враховуючи вказані вимоги закону, наявність заборгованості у відповідача згідно кредитного договору та його заяву про застосування строку позовної давності, пеня підлягає стягненню в розмірі 1200 грн. (12 міс. * 100 грн.). Таким чином, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню із відповідача в користь позивача становить 10420,42 грн., в тому числі: 165,27 грн. по тілу кредиту, 7647,51 грн. нарахованих відсотків за користування кредитом, 1200 грн. нарахованої пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина), 907,64 грн. штрафу (процентна складова). Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягує із відповідача на користь позивача понесені судові витрати у виді сплаченого судового збору (а.с. 1) пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено на 53,27% (10420,42грн. * 100% : 19560,47грн.), суд стягує із відповідача в користь позивача 852,32 грн. сплаченого судового збору (1600 грн. * 53,27% : 100%). На підставі наведеного та

Outcome: partial