overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

11 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.05.2011 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день і час розгляду справи був повідомлений, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає. Щодо задоволення позову не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони з 04.05.2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі (а.с.3). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження від [INFO], актовий запис № 910 (а.с.4). Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони не підтримують. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

11 березня 2014 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, посилаючись на те, що [PERSON] зареєстрований у гуртожитку, що за адресою вулиця [ADDRESS] Відповідно до рішення двадцятої сесії шостого скликання Полтавської міської ради від 16.03.2012 року балансоутримувачем даного гуртожитку визнано Комунальне підприємство «Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради. В ході перевірки було встановлено, що відповідач не проживає за адресою [ADDRESS] з 2009 року. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов вона підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка йому була направлена за місцем його реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

11 березня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 02 липня 2008 року, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2013 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-20 00:00:00

11 березня 2014 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаїва з позовною заявою до відповідача, в якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням в [ADDRESS] на підставі ст. 405 ЦК України. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не зявився,про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом повторно через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Ухвалою суду справа розглянута у відсутності відповідача, в порядку заочного розгляду, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору міни від 16 червня 1993 року, зареєстрованого в БТІ 05.10.1993 року. Відповідач [PERSON], [INFO], який є онуком позивача, був зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. У березні 2008 року відповідач, зібравши свої речі виїхав з вищевказаної квартири і по сьогоднішній день не проживає за місцем свого проживання. Усі витрати по оплаті житлово-комунальних послуг позивач сплачує самостійно, ніякої допомоги від відповідачів не отримує. Факт непроживання відповідача з 25 березня 2008 року в квартирі [ADDRESS] підтверджується Актом ТОВ «Центральний 1». Відповідно до тимчасової посвідки на постійне проживання серії МК №012524 від 02 червня 2006 року, [PERSON] зареєстрована за адресою:[ADDRESS]. На підставі викладеного, у відповідності у відповідності зі ст. 405 ЦК України, суд дійшов до висновку про відсутність відповідача понад один рік в квартирі [ADDRESS], враховуючи тривалість не проживання, без поважних причин, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщення вказаної квартири. Таким чином, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

11 березня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу до відповідача, вказавши, що в зареєстрованому шлюбі вони перебувають з 07 березня 2009 року, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2013 року, з тих причин, що між ними постійно виникали сварки та конфлікти на побутовому ґрунті. Вважає, що сім'ю з відповідачем зберегти неможливо, просить шлюб розірвати, спірного майна немає. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила розірвати шлюб із відповідачем. Відповідач у судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу із позивачем. Заслухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що вимоги позивача законні і обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Із матеріалів справи судом встановлено, що 07 березня 2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис № 100 (а. с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Згідно із ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Із змісту ст.112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено судом, з березня 2013 року сторони разом не проживають, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Оскільки із-за неправильної поведінки сторони втратили довір'я та повагу один до одного, шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення між сторонами не можливе, а тому зберегти сім'ю не надається можливим і шлюб підлягає розірванню. На підставі статей 110 - 112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

11 березня 2014 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12 лютого 1978 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований органом запису актів громадянського стану Азербайджанської ССР м. Баку, актовий запис № 307. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Через різні погляди на взаємообов'язки та поведінку подружжя між ними виникали непорозуміння при вирішенні сімейних проблем. Протягом останніх 18 років вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного майна не мають. Відповідач не забезпечує сім'ю матеріально. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований органом запису актів громадянського стану Азербайджанської ССР м. Баку. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить розірвати шлюб. Відповідач позов визнав. Просить розірвати шлюб, вважає, що збереження сім'ї є неможливим. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони з 12 лютого 1978 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12 лютого 1978 року (а.с.3). Подружнє життя сторін не склалося. Налагодити подружні стосунки не бажають. Сторони фактично припинили шлюбні відносини, протягом тривалого часу - більше 18 років разом не проживають і не підтримують подружніх стосунків, шлюб між ними існує формально. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно із ч. 1 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені нею судові витрати у справі в розмірі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

11 березня 2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В заяві позивач зазначила, що 21 лютого 2004 року вони з відповідачем [PERSON] зареєстрували шлюб. Від шлюбу в сім'ї сторін народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Спільне життя між ними не склалося, на протязі останнього часу у них виникають непорозуміння, що призвело до взаємного відчуження та небажання підтримувати шлюбні стосунки. Шлюбні відносини між ними припинені з січня місяця 2013 року. Подальше сумісне проживання однією сім'єю позивачка вважає неможливим, а тому прохає шлюб розірвати. Місце проживання дитини визначити за місцем її проживання. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала в повному обсязі та зазначила, що вони з відповідачем припинили відносини в січні 2013 року, з того часу вони разом не проживають, відносин не підтримують. Позивач пояснила, що в них з відповідачем виникали постійні сварки через те, що він мало заробляв грошей, категорично не бажає мешкати однією сім'єю з відповідачем і вимагає розірвати їх шлюб. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечив проти його задоволення, пояснивши, що дійсно в них виникали сварки, що він мало заробляє грошей, подальше його сумісне життя з позивачкою є неможливим, так як в нього з'явилася дівчина. Дослідивши докази, що є у справі, вислухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 21 лютого 2004 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про одруження серії [NUMBER], видане Пісочинською селищною радою Харківського району, актовий запис № 11. (а.с. 4). Від спільного життя у сторін мається неповнолітня дитина: [PERSON], [INFO], про що свідчать свідоцтво про народження серії [NUMBER]. (а.с. 8) Як вбачається з пояснень сторін в судовому засіданні, подальше їх сумісне подружнє життя не можливе та суперечить інтересам обох. За таких обставин, суд вважає неможливим збереження сім'ї, а тому шлюб має бути розірваний. Згідно ст.112 Сімейного кодексу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

11 березня 2014 року позивач звернулася до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 17.06.2003 помер її син [PERSON], який на день смерті проживав за адресою [INFO]. Єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його мати. Позивачка прийняла спадщину та звернулась до Козелецької нотаріальної контори для оформлення права на спадщину на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 6,11 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0129690, зареєстрованого 16.08.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 234. Сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] втратив. Видати новий правовстановлюючий документ не можливо в звязку з припиненням цивільної правоздатності. Позивач в судове засідання не зявилася, але від неї на час розгляду справи надійшла заява про слухання справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, але попередньо надав суду письмову заяву про розгляд справи без участі представника. З позовною заявою згодні. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 17.06.2003 року помер [PERSON] (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна частка (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Кірова, розміром 6,11 в умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0129690, зареєстрованого 16.08.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 234. Позивач, як спадкоємець за законом, після смерті [PERSON], вступила в управління спадковим майном до закінчення шестимісячного строку. Відповідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-09 00:00:00

11 березня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON]. про стягнення аліментів, посилаючись на те, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 02.12.2006 року, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. В 2012 році року шлюб між сторонами було розірвано. 23.03.2013 року позивачка уклала другий шлюб з [PERSON] Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає, а тому позивачка просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.12.2006 року між сторонами по справі було укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції, від якого мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 5,8). В 2012 році року шлюб між сторонами було розірвано. 23.03.2013 року позивачка уклала другий шлюб з [PERSON] (а.с. 6). Відповідач від утримання неповнолітньої дитини ухиляється, добровільної матеріальної допомоги не надає. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач до суду не надав доказів неможливості виплати аліментів на утримання дитини, будучи працездатною особою, на утриманні інших осіб не має; стан здоров'я дітей позивачки, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

11 березня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 30 квітня 2005 року Іллічівським міським управлінням юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 129. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Сторони у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Кожна з сторін окремо звернулись до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність. При цьому у своїй заяві відповідач зазначив, що він згодний на розірвання шлюбу. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 30 квітня 2005 року Іллічівським міським управлінням юстиції Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 129. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам сторін. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

11 березня 2014 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що з 26 грудня 1998 року до 08 серпня 2001 року перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Представник позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 26 грудня 2014 року по 08 серпня 2001 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, розмір аліментів визначається у твердій грошовій сумі тоді, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для стягнення аліментів у твердій грошовій сумі. За такого, з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 700 грн. 00 коп.щомісячно, що приблизно відповідає половині від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину її віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial