Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

10 червня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на період навчання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання сина, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 19 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач до суду не з`явився, надіслав відзив в якому просив відмовити позивачу повністю у задоволенні позову, посилаючись на те, що аліменти на повнолітнього сина сплачувати не має можливості, оскільки на його утриманні знаходяться батьки пенсіонери, які хворіють та потребують матеріальної допомоги. Також, відповідач зазначив, що він перебуває в шлюбі з іншою жінкою. від якого народилася донька - [PERSON] , [INFO] . яка перебуває на його утриманні. Відповідач вказав, що він працює, але доходи є незначними, у власності нерухомого майна, цінностей, банківських вкладів він не має. Позивач у судовому засіданні підтримала заявлений позов та просила суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився. надіслав відзив на позов. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 22 липня 2000 року. 06 вересня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції зареєстровано розірвання шлюбу між сторонами, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 855 (а.с. 11). Сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). До повноліття сина відповідач сплачував аліменти на його утримання в розмірі ј частки заробітку відповідно до заочного рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 вересня 2018 року у справі № 750/8919/18. [PERSON] навчається в Навчально-науковому інституті історії та соціогуманітарних дисциплін імені О.М. Лазаревського Національного університету «Чернігівський колегіум» імені Т.Г. Шевченка, термін навчання - з 01.09.2020 до 30.06.2024, що підтверджується довідкою № 61 від 11 серпня 2020 року. Відповідно до частин першої, другої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно із частиною першою статті 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною першою статті 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно із частиною першою статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини першої статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги закону, що син сторін [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а батько має обов`язок приймати участь в його утриманні на період навчання, а також з врахуванням матеріального стану відповідача, зокрема перебування на його утриманні іншої неповнолітньої дитини, суд вважає за можливе стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на повнолітнього сина - [PERSON] , в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісяця на період його навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років. Крім того, на підставі статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення, а відповідно до статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене,

Outcome: partial