Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

11.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за заповітом право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельну частку (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), мотивуючи тим, що вищевказане майно належить [PERSON]. [INFO] року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначене спадкове майно. 25.05.1998 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого усе своє майно заповіла [PERSON] Позивач вступив в управління спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини постійно мешкав разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що відповідно до пп. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; відповідно до пп. 4.14 п.4 гл. 10 розд. ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє:…склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Оригінал документа, що посвідчує право спадкодавця [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай) - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16.02.1996 року № 54-96, відсутній. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути за його відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, якою позовні вимоги визнає та просить справу розглянути за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], що підтверджено довідкою від 12.05.2017 року за № 1936, виданої Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - земельна частка (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 3,48 в умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], виданого 20.03.2000 року на підставі розпорядження Ізмаїльської райдержадміністрації від 16.02.1996 року за № 1326, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 1326. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 08.06.1998 року, виданого Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеській області, [PERSON] померла [INFO] року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, який розташований за адресою: [ADDRESS], земельна частка (пай) по КСП АФ «Озерне» на території Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області розміром 3,48 умовних кадастрових га без визначення меж цієї частки в натурі. Згідно ч. 1 ст. 534 ЦК УРСР (1963 року) - кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Відповідно до заповіту, посвідченого 25.05.1998 року секретарем Озерненської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй по закону - [PERSON]. Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, незалежно від змісту заповіту відповідно до ст. 535 ЦК УРСР (1963 року), немає. Відповідно п. 1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР 1963 року - визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] на час відкриття спадщини мешкала разом зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджено від 12.05.2017 року за № 1936, виданою Озерненською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто [PERSON] вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю державного нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. № 1116/02-14 від 02.09.2017 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку із тим, що відповідно до пп. 4.15 п. 4 гл. 10 розд. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно; відповідно до пп. 4.14 п.4 гл. 10 розд. ІІ вищевказаного Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов'язково перевіряє:…склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Оригінал документа, що посвідчує право спадкодавця [PERSON] на вищевказану земельну частку (пай) - сертифікат на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER], зареєстрований на підставі розпорядження Ізмаїльської районної державної адміністрації Одеської області від 16.02.1996 року № 54-96 , відсутній. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved