Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-05 00:00:00

10.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення суми боргу за договором іпотеки, зазначаючи що, згідно з договором іпотеки від 31 січня 2012 р. відповідачі отримали у позивача грошову суму, що підлягає поверненню строком до 30 грудня 2012 р. у розмірі, еквівалентному 27560 доларів США. У відповідності з нормами ст.1049 ЦКУ, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. На поточну дату курс НБУ становить 23,84 грн.\\долар США, тобто підлягаюча поверненню сума складає 657030,4 грн. [PERSON] та [PERSON] умови договору порушили, отримані кошти не повернули. З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] в рівних частках на користь позивача частину боргу за договором іпотеки від 31 січня 2012 р. у розмірі 28000 грн., у рахунок погашення частини заборгованості [PERSON] та [PERSON] в розмірі\~\~\~\~28000 грн. \~за договором іпотеки від 31 січня 2012 р. звернути стягнення на предмет іпотеки житловий будинок за адресою м.Луганськ, вул.Артьома, буд.26, якій належить на праві власності [PERSON] та [PERSON], шляхом продажу з прилюдних торгів в межах процедури виконавчого провадження, за початковою ціною, що встановлюється на підставі експертної оцінки. Позивач у судовому засіданні не був присутнім, надав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав і наполягав на його задоволенні, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом розміщення оголошення на веб-порталі «Судова влада України», про причину неявки суд не повідомили, клопотання про розгляд справи без їх участі до суду не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Тому зі згоди позивача суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність сторін та ухвалити заочне рішення у справі, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. 06.07.2016 згідно ст.225 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). У судовому засіданні була досліджена копія договору іпотеки від 31 січня 2012 р. зі змінами, внесеними договором від 30 листопада 2012 р., підписана позивачем та відповідачами. Дослідивши наявні в матеріалах письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню,\~\~з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно з наданим суду договором іпотеки від 31 січня 2012 р. зі змінами, внесеними договором від 30 листопада 2012 р., [PERSON] та [PERSON] отримали у [PERSON] в рівних частках у позику грошову суму, що підлягала поверненню строком до 30 грудня 2012 р. у розмірі, еквівалентному 27560 доларів США. В забезпечення виконання зобов`язання з повернення позики [PERSON] та [PERSON] передали в іпотеку [PERSON] житловий будинок за адресою м.Луганськ, вул.Артьома, буд.26, якій належить на праві власності [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Статтею 18 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотечний договір та договір, що обумовлює основне зобовязання, можуть бути оформлені у вигляді одного документа. Отже, вказаний договір іпотеки є підтвердженням укладення між позивачем та відповідачем договору позики, який відповідає вимогам ст. 1047 ЦК України про письмову форму договору позики. Згідно з ч.1 ст.526 та 611 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Статтями 625 та 1048 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання основного зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у такій самій сумі, що була передана йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідачі зобов`язання по поверненню позики в установлений договором строк не виконали, що є підставою для стягнення з них в рівних частках суми, еквівалентної 27560 доларів США, а саме 684 590,40 грн. (із розрахунку офіційного курсу гривні до долара США, який станом на день ухвалення судом рішення становить:\~\~100 доларів США дорівнює 24,84 грн.). \~Крім того, правові наслідки порушення зобов'язання, забезпеченого іпотекою, передбачені Законом України «Про іпотеку». Іпотека має похідний характер від основного зобов'язання і є дійсною до припинення основного зобов'язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»). Частиною першою статті 33 та статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Аналогічні вимоги містить договір іпотеки від 31 січня 2012 р., укладений між позивачем та відповідачами. Згідно з п. 9 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз'яснено, що\~\~право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави/іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (ч. 1 ст. 20 ЦК України , ст. ст. і 4 ЦПК України). Оскільки загальна сума вимог позивача із стягнення частини боргу та звернення стягнення на предмет іпотеки менша за загальну суму заборгованості відповідачів позивачеві, то обраний позивачем способ судового захисту не порушує майнових прав відповідачів. У вирішенні питання про розподіл судових витрат суд прийшов до таких висновків. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до положень ч.2 ст.4 Закона України «Про судовий збір», позивач повинен був сплатити судовий збір у розмірі 1% ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 5 розмірів мінімальної заробітної плати, тобто в сумі 6570,30 грн. Ціна зазначеного позову становить 684 590,40 грн. та оскільки суд відстрочив позивачу сплату судового збору до розгляду справи по суті і позов підлягає задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь держави 6845,90 грн. \~\~ На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 526,543,553,554,611, 1048 ЦК України, ст.ст. 33, 39 Закону України «Про іпотеку», та

Outcome: approved