Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

11 грудня 2013 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог зазначила, що з 1998 року проживала спільно із відповідачем однією родиною, а з 01.09.2009 року між ними було зареєстровано шлюб. [INFO] року у них народився син [PERSON]. [INFO] року у неї народилася донька [PERSON], запис про батька якої у свідоцтві про народження відсутній. З вересня 2013 року шлюбні стосунки із відповідачем фактично припинено, з цього часу проживають окремо. Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Матеріальну допомогу відповідач у добровільному не надає. Зауважує, що вона є громадянкою Російської Федерації, посвідка на постійне проживання на території України у неї відсутня. У 2012 році за домовленістю із відповідачем вона продала належне їй нерухоме майно на території Росії, кошти від продажу якого було витрачено на будівництво домоволодіння [ADDRESS]. Однак, відповідач разом із своєю матір'ю всілякими способами намагаються виселити її із дітьми з будинку, що призведе до необхідності винаймати житло. Відповідач працює на підприємстві «Грація» та його фактичний заробіток є значно вищим від офіційного. Просила стягнути з відповідача на свою користь та на утримання неповнолітнього сина [PERSON] аліменти у розмірі 3000,00 гривень щомісячно і до досягнення ним повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Пояснила, що суму аліментів нею було розраховано на двох дітей, на сина [PERSON] та доньку [PERSON]. Відповідач має неофіційні прибутки, отримує близько 12 тисяч гривень на місць. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пред'явлений позов визнав частково та пояснив. що від утримання дітей він ніколи не ухилявся та постійно надавав матеріальну допомогу на їх утримання до того часу, поки позивач не почала чинити перешкоди у його спілкуванні із дітьми. Він працює у ТОВ «ТБ «Грація» на посаді експедитора, отримує близько 1600,00 гривень на місяць. Будь-яких неофіційних доходів не має. Майже всю зарплатню постійно віддавав позивачеві. На даний час він проживає у селі разом із співмешканкою, веде домашнє господарство, за рахунок якого себе забезпечують. Згодний надавати матеріальну допомогу у розмірі 1/3 частки свого заробітку щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом РАЦС Маріупольського МУЮ Донецької області від 01 вересня 2009 року, про що вчинено актовий запис № 237. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого повторно Лісосибирським територіальним відділом агентства запису актів цивільного стану Красноярського краю від 01.07.2012 року, вбачається що [PERSON] народився [INFO] року, про що вчинено актовий запис № 697. Батьками зазначені: батьком - [PERSON], матір'ю - [PERSON]. Згідно із довідкою, наданою КСН «Успенівка» від 25.11.2013 року, неповнолітній [PERSON] проживає спільно матір'ю [PERSON] в [ADDRESS]. Відповідно до ст. 121 СК України права та обов'язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому державним органом реєстрації актів цивільного стану у порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за завою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із довідкою № ТД0000000002, виданою ТОВ «Торгівельний будинок «Грація» від 11.02.2014 року, [PERSON] обіймає посаду Транспортного експедитора даного товариства. Його сукупний дохід за період з 01.08.2013 року по 31.01.2014 року дорівнює 12000,00 гривень, з яких утримано 2167,20 гривень, сума до виплати склала 9832,80 гривень. Будь-яких належних доказів на підтвердження доводів щодо отримання відповідачем більш високого доходу позивачем [PERSON] в ході судового розгляду справи не надано і посилань на їх наявність не наведено. При цьому суд не бере до уваги посилання позивача [PERSON], наведені нею за змістом позову, а саме наявності перешкод у її проживанні з дітьми у будинку [ADDRESS] та ймовірної необхідності винаймати житло на території України, оскільки дані обставини не впливають на характер даних конкретних спірних правовідносин щодо утримання неповнолітньої дитини і на думку суду не мають істотного значення для вирішення справи. Отже, дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, зважаючи на відсутність обставин, визначених ст. 184 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, тим самим частково задовольнивши позовні вимоги. Часткове визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам чинного законодавства і моральним засадам суспільства, не порушує права, свободи чи законні інтереси інших осіб. Крім того, у відповідності до ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243,60 гривень, оскільки позивача звільнено від його сплати за даною категорією справ. На підставі ст.ст. 121, 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial