Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

11 листопада 2013 року позивач звернулася з позовом про визнання частково недійсним договору оренди землі до виробничого енергетичного об'єднання «Вітроенергопром» і Новоазовської районної державної адміністрації Донецької області, третя особа відділ Держземагентства у Новоазовському районі Донецької області. Після неодноразового уточнення позовних вимог позивач, звернувшись до виробничого енергетичного об'єднання «Вітроенергопром», Донецької обласної державної адміністрації, Новоазовської районної державної адміністрації Донецької області, треті особи відділ Держземагентства у Новоазовському районі Донецької області, Новоазовський районний виробничий відділ Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» з позовом про визнання частково недійсним договору оренди землі, визнання частково недійсним розпорядження Донецької обласної державної адміністрації, зобов'язання вчинити певні дії, просила: 1) визнати недійсним договір оренди землі від 12 січня 2005 року, укладений між Новоазовською районною державною адміністрацією Донецької області і виробничим енергетичним об'єднанням «Вітроенергропром», в частині оренди земельної ділянки площею 0,0529 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ДН №151002, виданого головою Новоазовської районної державної адміністрації 10 січня 2003 року на підставі розпорядження №543 від 08 листопада 2002 року; 2) визнати недійсним розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації №268 від 01 липня 2004 року в частині надання в оренду виробничому енергетичному об'єднанню «Вітроенергопром» земельної ділянки площею 0,0529 га, яка належала [PERSON] на підставі розпорядження №543 від 08 листопада 2002 року; 3) зобов'язати Новоазовську районну державну адміністрацію Донецької області внести зміни в державний земельний кадастр в електронному вигляді у зв'язку з виключенням із орендованої землі частини земельної ділянки площею 0,0529 га для надання позивачу можливості переоформлення правовстановлюючих документів на спадкове майно відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 13 жовтня 2007 року у вигляді земельної ділянки загальної площею 12,40 га (а.с.90-91). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 13 жовтня 2007 року їй видане свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 12,40 га, яка розташована на території Розівської сільради Новоазовського району Донецької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка за життя належала її, позивача, чоловіку [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ДН №151002, виданого 08 листопада 2002 року на підставі розпорядження голови Новоазовської райдержадміністрації №543. Оформивши свої права на зазначену земельну ділянку юридично шляхом отримання свідоцтва про право на спадщину, вона, позивач, не має можливості переоформити на своє ім'я правовстановлюючі документи до теперішнього часу у зв'язку з тим, що, як повідомив її начальник НРВВ ДРФ ДП «ЦДЗК» 06 листопада 2013 року своїм листом, ввірене йому підприємство не може виконати роботи для отримання нею відповідних документів, так як на частину земельної ділянки , а саме площею 0,0529 га, між ВЕО «Вітроенергопром» і Новоазовською райдержадміністрацією 12 січня 2005 року укладений договір оренди землі, який був зареєстрований 25 січня 2005 року в Новоазовському районному відділі ДРФ ДП «ЦДЗК» за №040516400020. Державний акт на ім'я її чоловіка [PERSON] був виготовлений та виданий у 2003 році, тобто до обов'язкового внесення інформації в Державний земельний кадастр в електронному вигляді. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ВЕО «Вітроенергопром» був виконаний пізніше, але без врахування, що частина земельної ділянки попала на землі приватної власності. При цьому дані на земельну ділянку ВЕО «Вітроенергопром» в електронному вигляді знаходяться в державному земельному кадастрі. Тобто, виходить, що Новоазовська райдержадміністрація передала в оренду ВЕО «Вітроенергопром» земельну ділянку разом з частиною земельної ділянки площею 0,0529 га, яка вже знаходилася в приватній власності, на що не мала права, це унеможливлює отримання новим власником, тобто нею, позивачем, правовстановлюючих документів. Зі спірного договору оренди землі від 12 січня 2005 року видно, що Новоазовська райдержадміністрація як орендодавець надала ВАЕ «Вітроенергопром» в строкове платне користування земельну ділянку площею 6,9729 га несільськогосподарського призначення на підставі розпорядження голови обласної державної адміністрації від 01 липня 2004 року №268. Оскільки відповідно до зазначеного договору оренди землі Новоазовська райдержадміністрація передала в оренду ВЕО «Вітроенергопром» земельну ділянку площею 6,9729 га, разом з частиною земельної ділянки площею 0,0529 га, яка вже перебувала в приватній власності, саме на підставі розпорядження голови облдержадміністрації, позивач у позові просила договір оренди землі і розпорядження голови Донецької облдержадміністрації визнати недійсними в цій частині. У судове засідання позивач не явилася, просила розглянути справи в її відсутність за присутності її представника, на позовних вимогах наполягала і просила їх задовольнити в повному обсязі (а.с.19). У судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], повноваження якого підтверджені належним чином (а.с.20-21), підтримав уточнені позовні вимоги позивача з зазначених у позовних заявах підстав, просив задовольнити їх в повному обсязі. У судовому засіданні представники відповідача - ВЕО «Вітроенергопром» - до уточнення позовних вимог позивачем позовні вимоги не визнавали, після уточнення позовних вимог позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення. У судовому засіданні представник відповідача - Новоазовської райдержадміністрації - не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON], оскільки дійсно було порушене її право користування і володіння земельною ділянкою, яку вона успадкувала після смерті свого чоловіка. Представник відповідача - Донецької облдержадміністрації - у судове засідання не явився, на адресу суду надійшли письмові пояснення за підписом голови облдержадміністрації, в яких просили справу розглянути у відсутності представника облдержадміністрації, вирішити спір згідно вимог діючого законодавства України (а.с.84-87). Представники третіх осіб у справі - відділу Держземагентства у Новоазовському районі і Новоазовського районного виробничого відділу Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру» не заперечували проти задоволення позовних вимог [PERSON]. Суд, вислухав у судовому засіданні осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові пояснення щодо позову осіб, які не явилися у судове засідання, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З копії державного акту на право приватної власності на землю серії 1У-ДН №151002, який виданий 10 січня 2003 року на підставі розпорядження голови Новоазовської райдержадміністрації №543 від 08 листопада 2002 року, судом встановлено, що [PERSON] належала земельна ділянка площею 12,40 га, яка розташована на землях Розівської сільської ради Новоазовського району Донецької області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.10). З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 13 жовтня 2007 року на а.с.9 судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] року, і належну йому земельну ділянку площею 12,40 га успадкувала за законом його дружина [PERSON], позивач у справі. З відповіді начальника НРВВ ДРФ ДП «ЦДЗК» від 06 листопада 2013 року на ім'я [PERSON] судом встановлено, що [PERSON] після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом зверталася до зазначеного підприємства з проханням видати на її ім'я державний акт про право приватної власності на земельну ділянку, яка за життя належала її чоловіку [PERSON], проте заявнику [PERSON] державний акт не був виданий з тих підстав, що на частину земельної ділянки (площа земельної ділянки по державному акту 0,0529 га) укладено договір оренди з ВЕО «Вітроенергопром». У повідомленні також зазначалося, що державний акт на ім'я [PERSON] був виготовлений у 2003 році, тобто до обов'язкового внесення інформації в Державний земельний кадастр в електронному вигляді. Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок ВЕО «Вітроенергопром» був виконаний пізніше без врахування, що частина земельної ділянки попала на землі приватної власності. Дані ж на земельну ділянку ВЕО «Вітроенергопром» в електронному вигляді внесені до Державного земельного кадастру. Заявнику було порекомендовано звернутися до суду (а.с.11). Судом з копії договору на а.с.29-33 встановлено, що 12 січня 2005 року між Новоазовською райдержадміністрацією і ВЕО «Вітроенергопром» на підставі розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації №268 від 01 липня 2004 року був укладений договір оренди земельної ділянки несільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Розівської сільської ради за межами населеного пункту в Новоазовському районі Донецької області (п.1 договору). Об'єктом оренди є земельна ділянка площею 6,9729 га (п.2 договору). Пунктами 6 і 7 договору оренди землі передбачено, що земельна ділянка, яка передається в оренду, не має недоліків, що можуть перешкоджати її ефективному використанню. Інших особливостей об'єкта оренди, які можуть вплинути на орендні відносини, немає. Договір укладений на строк 50 років (п.8 договору). На орендовану земельну ділянку не встановлено обмеження (обтяження), інших прав третіх осіб нема (п.26 договору). З копії розпорядження на а.с.47 судом встановлено, що голова Новоазовської райдержадміністрації, розглянувши заяву [PERSON] про добровільну відмову від частини земельної ділянки, прийняв розпорядження №97 від 23 лютого 2011 року, яким надав згоду на прийняття частини земельної ділянки [PERSON] площею 0,0529 га пасовищ, розташованої на території Розівської сільради, наданої їй для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, та перевести її до земель запасу сільськогосподарського призначення Розівської сільради. [PERSON] зобовьязхана була переоформити право власності на землю у встановленому законом порядку і повернути до відділу Держкомзему у Новоазовському районі державний акт на право власності на землю серії ЯГ №745899. З копії розпорядження на а.с.67 судом встановлено, що голова Новоазовської райдержадміністрації 08 листопада 2011 року своїм розпорядженням №543 погодив схему розподілу земель колективної власності ВАТ «Племзавод «Розовськийц» на земельні частки (паї) загальною площею 4595,21 га, з яких 3318,57 га ріллі, 336,65 га поліпшених пасовищ, 939,99 га звичайних пасовищ; 384 громадянам видати державні акти на право приватної власності на землю для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно додатку 1 та вилучити сертифікати на право на земельну частку (пай). У списку власників сертифікатів ВАТ «Племзавод «Розовський» Розівської сільради на отримання державних актів, якй є додатком до зазначеного розпорядження, під номером 161 зазначений [PERSON] (а.с.68-75). З копії розпорядження на а.с.14 судом встановлено, що на підставі заяви Генерального директора ВЕО «ВІтроенергопром» від 31 липня 2012 року про внесення змін до договору оренди землі від 12 січня 2005 року в частині зменшення площі земельної ділянки на 0,0529 га, голова Новоазовської райдержадміністрації своїм розпорядженням №424 від 09 серпня 2012 року пункт 2 договору оренди землі виклав в такій редакції: «В оренду передається земельна ділянка загальною площею 6,92 га». З копії розпорядження голови Донецької обласної державної адміністрації №268 від 01 липня 2004 року судом встановлено, що в результаті розгляду проекту відведення земельних ділянок виробничо-енергетичному об'єднанню «Вітроенергопром», затверджений проект відведення земельних ділянок ВЕО «Вітроенергопром» під розширення 1 черги (вітрополе №1) і будівництво П черги (вітрополе №2) Новоазовської вітроелектростанції на території Розівської сільради Новоазовського району Донецької області з передачею в оренду ВЕО «Вітроенергопром» земельних ділянок загальною площею 45,73 га за межами населених пунктів на території Розівської сільради та з земель, які перебувають в оренді ВАТ «Племзавод «Розовський» за умови попереднього внесення відповідних змін до договору оренди землі від 29 жовтня 2002 року №25 між Новоазовською райдержадміністрацією і ВАТ «Племзавод «Розовський» (а.с.127-129). Відповідно до вимог ч.1 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави та суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно ч.1 ст.393 ЦК України правовий акт органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Частиною 2 статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється в тому числі шляхом визнання угоди недійсною. Відповідно до ст.154 Земельного кодексу України, органи виконавчої влади та місцевого самоврядування без рішення суду не мають права втручатися у здійснення власником повноважень щодо володіння, користування і розпорядження належною йому земельною ділянкою або встановлювати непередбачені законодавчими актами додаткові обов'язки чи обмеження. Згідно ст.155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що відповідно до статей 215 і 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Пунктом 9 зазначеної постанови передбачено, що згідно зі статтею 217 ЦК України правочин не може бути визнаний недійсним в цілому, якщо закону не відповідають лише його окремі частині і обставини справи свідчать про те, що він був би вчинений і без включення недійсної частини. У цьому разі відповідно до статті 217 ЦК України суд може визнати недійсною частину правочину, з'ясувавши думку сторін правочину. Якщо у недійсній частині правочин був виконаний однією зі сторін, суд визначає наслідки його недійсності залежно від підстав, з яких він визнаний недійсним. Проаналізувавши добуті у судовому засіданні докази і дав їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до висновку, що спірними договором оренди землі і розпорядженням голови Донецької облдержадміністрації порушені безпідставно права позивача щодо володіння і користування належною їй власністю - земельною ділянкою, право власності на яку вона отримала відповідно до вимог чинного законодавства України, і це право ніким не оспорювалося і не визнане незаконним і таким, що порущує права і інтереси інших осіб, навіть на сторін у справі.

Outcome: approved