Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

10 листопада 2014 року у суд з позовною заявою звернулась [PERSON], яка просила ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів по 1200 гривень щомісячно на утримання дітей: повнолітнього сина, який продовжує навчання, та малолітньої доньки. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебувала у шлюбі та мають повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання, та малолітню доньку [PERSON]. Діти перебувають на її утриманні, вона не може належним чином їх забезпечити. Син потребує матеріальної допомоги, адже навчається на денній формі і не має змоги влаштуватись на роботу. Натомість відповідач має можливість надавати таку допомогу. Позивач в судовому засіданні зменшила позовні вимоги: просить ухвалити рішення про стягнення аліментів по 200 гривень щомісячно. Представник відповідача у судовому засіданні позов у зменшених позовних вимогах визнала. Згідно з частиною 4 статті 174 (Цивільного процесуального кодексу України -- далі ЦПК) у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України (далі - СК) за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 статті 183 СК визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з статтею 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності до положень частини 1 статті 184 СК, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 199 СК встановлено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з частиною 1 статті 200 СК суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що визнання представником відповідача позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а розмір заявлених вимог відповідає принципам справедливості, розумності та пропорційності. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 88 ЦПК судові витрати у формі судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved