overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

11 вересня 2014 року заявниця [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, обґрунтовуючи свої вимоги наступними обставинами. Як колишньому члену КСП «Червона Зірка» Костянтинівського району Донецької області, заявниці був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0092066. 26.08.2014 року, з метою отримання земельної ділянки у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з відповідною заявою заявник звернулася до Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області. На заяву вона отримала відповідь № вх. 1526/01-30 від 03.09.2014 року, згідно якої було виявлено розбіжність у сертифікаті на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0092066, та її паспорті серії [NUMBER], а саме: в сертифікаті в рядку «прізвище, ім'я, по-батькові», зазначена «[PERSON]», а у паспорті «[PERSON]», що перешкоджає розпоряджатися належним їй майном. В зв'язку з чим вона просить суд встановити факт належності їй сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0092066, виданого на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрацією від 23 грудня 1996 року № 650, який зареєстрований 03 лютого 1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 6185. Заявник [PERSON] в судове засідання з'явилася, підтримала заявлені вимоги вказі в заяві. Представник заінтересованої особи Костянтинівської районної держаної адміністрації Чикалов К.В. в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення вимог заявника. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0092066 [PERSON] на підставі розпорядження Костянтинівської райдержадміністрацією від 23 грудня 1996 року № 650, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Червона Зірка» розміром 4,65 в умовних кадастрових гектарах. (а.с.8). При заповненні вказаного сертифіката на право на земельну частку (пай) в прізвищі заявниці було допущено помилку - замість «[PERSON]» вказано «[PERSON]». Проте в паспорті громадянина України (а.с.5-7), довідці про присвоєння ідентифікаційного коду (а.с.7-а) прізвище заявниці вказане як «[PERSON]». На підставі викладеного суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, оскільки невідповідність прізвища заявниці у сертифіката на право на земельну частку (пай) перешкоджає їй розпорядитись належним їй майном, тому слід встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДН № 0092066 виданий Костянтинівською райдержадміністрацією 10 січня 1997 року, виданий відносно заявниці і належить їй. Даний факт може бути встановлений тільки в судовому порядку і він має юридичне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 11 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачкою вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 19 березня 1997 року, актовий запис № 2, від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. З травня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати шлюб з відповідачкою. У попередньому судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, посилаючись на обставини, викладені у позовні заяві. Відповідачка у попередньому судовому засіданні позов визнала, не заперечуючи проти часу та мотивів припинення сімейних відносин та спільного проживання з позивачкем по справі, про що надала письмову заяву (а.с. 13) Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання зі згоди сторін в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Заслухавши сторони і дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 19 березня 1997 року зареєстрували шлюб (а.с.4), від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З травня 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими сварками з побутових причин. Спору про спільне майно у теперішній час між сторонами немає. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їхньої дитини, які мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 13 вересня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №2498. Позовні вимоги обґрунтував тим, що від вказаного шлюбу у них народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вказав, що на протязі останніх восьми років сімейне життя між ними поступово погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин протягом останніх семи місяців. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Між ними постійно виникають сварки, свідками яких нерідко стають їхні діти, що поганим чином впливає на їх психічний стан та кожен раз спричиняє йому та відповідачу душевні страждання. Між ними припинені сімейні та подружні відносини, спільне господарство не ведуть, не проживають разом. Враховуючи вищенаведене просить позов задовольнити. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені у поданому до суду позові. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, хоча належним чином була повідомлена про час і місце судового розгляду справи. Уповноважений представник відповідача [PERSON] - [PERSON], яка діє на підставі довіреності, проти позову не заперечила та погодилась з доводами позивача. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні відносини між сторонами суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено та підтверджено доказами наступне. Між сторонами 13 вересня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції був зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний запис за №2498, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 13 вересня 2003 року (а.с. 4). З копії свідоцтва про народження вбачається, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружні відносини. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя та інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

11 вересня 2014 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 24 листопада 2012 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 85. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та просив суд розірвати шлюб. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 24 листопада 2012 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Володарського районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 85 (а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.6). Позивач вказала, що разом не проживають, спільного господарства не ведуть, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Під час наданого судом терміну на примирення сторони не примирились. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком. В позові зазначив, що є власником житлового будинку по [ADDRESS]. В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, які з червня 2013 року в ньому не проживають, оскільки проживають [ADDRESS], що створює йому незручності як власнику в повній мірі використовувати свої права. Вважаючи свої права порушеними, позивач і звернувся до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність, підтримання позовних вимог та не заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідачі в судове засідання також не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачів на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази у справі суд дійшов до наступного. Позивач є власником житлового будинку з надвірними та господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], про що свідчить копія витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, виданого реєстраційною службою Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області 11 лютого 2014 року (а.с.8). В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, однак з червня 2013 року вони в ньому не проживають. Про зазначені факти свідчать довідка Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області від 09 вересня 2014 року та акт обстеження місця проживання позивача від 09 вересня 2014 року, складений депутатом Висунської сільської ради Березнегуватського району Кедровським О.Д. (а.с.9,10). Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини, що виникають з житлових, щодо користування жилими приміщеннями в будинках приватного житлового фонду. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР за тимчасово відсутнім громадянином жиле приміщення зберігається протягом шести місяців. Згідно ст.72 зазначеного Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З огляду на викладене, враховуючи не проживання відповідачів за місцем реєстрації понад шість місяців, суд дійшов висновку, що звернення позивача до суду є обґрунтованим, а позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 17.12.1987 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою в Палаці одруження м.Жданів, актовий запис №4558. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просив розірвати шлюб, оскільки з відповідачкою з 2003 року однією сім'єю не проживають. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 20 липня 2012 року (а.с. 4). Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, поновлювати шлюбні стосунки, які фактично припинені, позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості посилаючись на те, що між сторонами 09 січня 2013 року укладена додаткова угода № ААЗ-0001219-Ф/11-PLT/OV1 до додаткового договору № ААЗ-0001219-Ф/11-PLT/OV від 10 січня 2012 року, згідно якої позивач відкрив відповідачу картковий рахунок та надав кредит у сумі 3 000 грн. на строк з 10 січня 2013 року по 10 січня 2014 року, зі сплатою 28,0 % річних. У зв'язку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобов'язань, сума заборгованості по кредиту складає 3727 грн. 44 коп., яку просили стягнути разом з судовими витратами. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином , причина неявки невідома. Суд вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09 січня 2013 року між сторонами укладена додаткова № ААЗ-0001219-Ф/11-PLT/OV1 до додаткового договору № ААЗ-0001219-Ф/11-PLT/OV від 10 січня 2012 року на відкриття карткового рахунку, випуск платіжної картки АБ «Укргазбанк», встановлення ліміту дозволеного овердрафту та їх обслуговування, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у сумі 3 000 грн. на строк з 10 січня 2013 року по 10 січня 2014 року зі сплатою процентів за користування дозволеним овердрафтом та овердрафтом виходячи з 28,0 % річних. Відповідно до п. 2.3 додаткової угоди на суму простроченої заборгованості за дозволеним овердрафтом, нараховуються проценти в розмірі 36 % річних . Банк взяті на себе зобов'язання за договором виконав, надав [PERSON] кредитні кошти, проте відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідач не виконує умови договору, станом на 20 серпня 2014 року заборгованість по кредитному договору складає: заборгованість по овердрафту (кредиту) 2 928 грн. 64 коп., заборгованість по відсоткам 798 грн. 80 коп. , які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Крім суми заборгованості, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду, а саме 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказував, що 18 листопада 2004 року між ним та відповідачкою був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просив їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивач надав заяву з проханням провести розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду не заперечував. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 18 листопада 2004 року Воскресенською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 18. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено із [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народились сини: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача боргу в розмірі 3500 грн., мотивуючи позові вимоги тим, що [PERSON] взяла у борг у позивача, згідно із договором позики від 18.03.2014 року та зобов'язувалася ці кошти повернути 18.04.2014 року, однак відповідач борг не повернула. В судове засідання позивач та представник позивача не з'явились, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач не з'явилась, про час і місце розгляду справи сповіщалась належним чином, про причини неявки не повідомила, у зв'язку із чим, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], відповідно до договору позики ( а. с. 24), взяла у [PERSON] в борг 3500 грн., однак у встановлений в договору позики - 18.04.2014 року борг не повернула. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, стягненню підлягає сума боргу. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Підлягаю стягненню на користь позивача судові витрати, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 25 червня 2010 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття, загальне господарство не ведуть. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved