Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-21 00:00:00

12.08.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Балаклійського районного суду із позовною заявою до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , у якій просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинком за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що вона є власником зазначеного будинку. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є її дітьми. Відповідачі зареєстровані у вказаному будинку, однак не проживають за місцем реєстрації з 2007 року. На даний час фактичне місце проживання відповідачів невідоме. Реєстрація відповідачів у будинку є перешкодою для оформлення субсидії з оплати житлово-комунальних послуг. Вищенаведене стало підставою для звернення позивача із даною позовною заявою до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином за зареєстрованим місцем проживання, однак у судове засідання не з`явились, причини неявки суду не повідомили, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за їх відсутності не надали. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, наданою ним у судовому засіданні, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених про судове засідання відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Заслухавши позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку за адресою [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування будинку, посвідченим 31.07.1990 року (а.с.10), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 11.12.2008 року (а.с.11-13). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою, що підтверджується копією домової книги (а.с.14-17). З акту обстеження, складеного 25.07.2019 року депутатом Балаклійської міської ради Харківської області Тризна В.О. у присутності свідків: [PERSON] та [PERSON] , встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вищевказаному будинку, однак не проживають за місцем реєстрації з 2007 року (а.с.18). Свідки [PERSON] та [PERSON] надали до суду пояснення, в яких зазначили, що є сусідами позивачки. З 2007 року [PERSON] та [PERSON] емігрували до Сполучених Штатів Америки, з цього часу вони їх не бачили. Відповідно до ч. 1ст.405 Цивільного кодексу (далі -ЦК України) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Оскільки відповідачі не проживають у належному позивачу будинку понад встановлені законом строки, протягом яких зберігається право користування житлом, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою.

Outcome: approved