overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 17 березня 1994 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 331. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов визнає. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 17 березня 1994 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 06 лютого 2014 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина - дочка [PERSON] , [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 14 жовтня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №351. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 14 жовтня 2008 року уклав шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки вони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Крім того, між ними часто виникали сімейні сварки та скандали. Зазначає, що на протязі року вони спільного господарства не ведуть, сім'я остаточно розпалася і існує лише формально. Вважає, що при таких обставинах збереження сім'ї неможливе, тому просить розірвати шлюб між ним і відповідачем [PERSON] в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов підтримує, просить його задоволити (а.с.16). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов визнає, згідна на розірвання шлюбу між нею та позивачем [PERSON] (а.с.17). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору, сплаченого останнім при подачі позову до суду (а.с.1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 16 липня 1997 року. Шлюб зареєстрований Виконкомом Білицької міської ради м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 37. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи на те, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, не зійшлись характерами. У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти розірвання шлюбу. Сторони спроб до примирення робити не бажають. Вислухавши позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, у зв'язку з чим подальше ухвалення судом заходів для їх примирення суперечитиме моральним принципам суспільства. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому зазначає, що 14 червня 2010 року між ним та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу дітей немає. Їхній шлюб було укладено, під час його перебування у місцях позбавлення волі. Після відбуття покарання у квітні 2013 року він переїхав у м. Ковель, де фактично проживала відповідач, однак спільне життя у них не склалося із-за різних характерів та поглядів на життя. У липні 2013 року він поїхав на заробітки до м. Києва, де і залишився проживати. Подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, із змісту якої вбачається, що вона просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги визнає і не заперечує розірвати шлюб. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Визнання [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 червня 2010 року, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Маневицького районного управління юстиції Волинської області (а.с. 3). Від шлюбу у них дітей немає. Ні позивач [PERSON], ні відповідач [PERSON] не бажають зберегти сім'ю та проживати у зареєстрованому шлюбі. За таких обставин, суд доходить до висновку, що подальше збереження шлюбу сторін є недоцільним, оскільки стосунки між ними істотно суперечать їх інтересам, і тому є підстави для його розірвання. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дошлюбним прізвищем відповідача є [PERSON], а тому підстав змінювати їй прізвище немає. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що проживала з [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу, і [INFO] року у них народився син, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття сина. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позові. Відповідач [PERSON] на повторний виклик у судове засідання не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити по наступним обставинам. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, і [INFO] року у них народився син, [PERSON]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з його повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про встановлення факту родинних відносин. В заяві посилалася на те, що вона є спадкоємицею за заповітом після смерті батька [PERSON], який помер [INFO] року. В установлений законом строк, вона звернулася з заявою до Другої полтавської державної нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом. В зв'язку з чим була відкрита спадкова справа №535/2013. 06.12.2013 року вона отримала лист від нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори, в якому було роз'яснено про необхідність підтвердження факту родинних відносин зі спадкодавцем так, як в її свідоцтві про народження прізвище, ім'я та по батькові батька вказано - [PERSON], а в свідоцтві про його смерть зазначено - [PERSON]. Просила суд встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], померлим [INFO] року та встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO] року був її рідним батьком. В судовому засідання [PERSON] та її адвокат [PERSON] заяву підтримали, просили її задовольнити. Друга полтавська державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, при винесенні рішення покладалися на розсуд суду. За наявності достатніх доказів у справі суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, заслухавши заявника [PERSON], думку адвоката [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 09.02.1982 року, актовий запис № 209, [PERSON] народилася [INFO] року, а її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). [INFO] року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23.09.2013 року серії [NUMBER], актовий запис №520 (а.с.6). За життя [PERSON] було складено заповіт від 15.12.2006 року, яким він заповів все своє майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося на яке матиме право за законом, дочці [PERSON], [INFO] (а.с.8). Згідно листа державного нотаріуса Другої полтавської державної нотаріальної контори [PERSON] від 06.12.2013 року № 2325/02-14 в зв'язку з ненаданням документів, що підтверджують факт родинних відносин [PERSON] з померлим [INFO] року [PERSON], видати свідоцтво про право на спадщину не має підстав (а.с.9). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що знають заявника тривалий час, знали й батька [PERSON], який вважав своєю донькою [PERSON], приймав участь в її вихованні, розвитку та надавав матеріальну допомогу на її утримання, а тому підтверджують, що померлий є батьком заявника. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, про задоволення в повному обсязі заяви [PERSON] про встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], і була власником вказаного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, 1934 року побудови. Належність [PERSON] даного нерухомого майна підтверджується довідкою Шацької селищної ради Шацького району Волинської області, страховим свідоцтвом про страхування будівель, домашнього майна і тварин, що належить громадянам серії МГ №1108096 та підсумковим рахунком за електроенергію. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено 04 квітня 2012 року приватним нотаріусом Шацького районного нотаріального округу Волинської області [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №423, згідно з яким [PERSON] заповіла своє майно, зокрема житловий будинок з відповідними будівлями та спорудами [PERSON] Заповіт не змінено і не відмінено. [PERSON] у встановленому законом порядку прийняла спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадкоємців обов'язкової частки немає. Однак у зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів про право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні її спадкових прав. Тому вона просить суд визнати її право власності на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала суду заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у заяві, просить їх задовольнити повністю. Відповідачем Шацькою селищною радою Шацького району Волинської області представника в попереднє судове засідання не направлено. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Шацька селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є її та відповідача дітьми та у теперішній час проживають з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Добровільної згоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій крім цього, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи не з'явився. Від нього надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності, в якій він також зазначив, що позов визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], є дітьми позивачки і відповідача та у теперішній час проживають з матір'ю. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30 серпня 2002 року виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Корабельного районного управління юстиції м. Миколаєва, копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17 липня 2007 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, копією рішення від 26 червня 2013 року Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області у цивільній справі №483/1049/13-ц, провадження №2/483/360/2013 про розірвання шлюбу та довідкою комунального підприємства «Очаківський комбінат комунальних послуг» № 434 від 04 лютого 2014 року про склад сім'ї позивачки. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу (далі -СК) України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, на підставі ст. 180 та ст. 191 Сімейного кодексу України. Крім того, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання доньки, оскільки остання відповідно до медичного висновку має захворювання: дитячий церебральний параліч та потребує значних коштів на лікування. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], які проживає разом з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до медичного висновку № 3 від 08 лютого 2010 року [PERSON] має захворювання: дитячий церебральний параліч. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області про розірвання шлюбу, копією свідоцтва про народження дитини, довідки про склад сім'ї позивачки та копією медичного висновку . Відповідач не заперечує проти задоволення позову зокрема і в частині вимоги позивачки стосовно розміру аліментів, що мав бути встановлений судом. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved