Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-24 00:00:00

12.03.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, який в ході розгляду справи уточнила. Посилалась на те, що відносини в сім'ї не склалися, у зв'язку з алкогольною залежністю та неадекватною поведінкою відповідача сімейне життя поступово погіршувалося. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, матеріальну допомогу надає в недостатньому розмірі. На грунті сімейно-побутових проблем та протилежних поглядів на сімейне життя між сторонами розвинулась неприязнь один до одного, втрачено почуття любові і поваги. Від подружнього життя сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. У зв'язку із цим просила суд розірвати шлюб та стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частин його доходу на її користь на утримання дитини до досягнення нею повноліття, а також стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/10 частки доходу відповідача до досягнення їх дитиною трирічного віку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, на примирення не погодилася. Відповідач в судовому засіданні визнав вимоги позивача щодо стягнення аліментів, а щодо розірвання шлюбу не погоджується. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 29.10.2011 року (а.с. 3). Від подружнього життя сторони мають дитину [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4). Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Встановлено, що збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сім'я [PERSON] розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Дитину - [PERSON], [INFO], на подальше проживання залишити з матір'ю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що стверджується вищевказаною копією свідоцтва про народження. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Позов позивачкою подано 12.03.2014 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст.84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно із ст.80 Сімейного Кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів на дитину може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача, а відповідно до ст.80 Сімейного Кодексу України розмір аліментів на утримання позивачки може бути визначений у розмірі 1/10 частки доходу відповідача до досягнення їх дитиною трирічного віку . Позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. Позивачем при зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу сплачено судовий збір в розмірі 244,70 грн., який вона не бажає стягувати із відповідача.

Outcome: approved