Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

11 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просить визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком по [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивач є власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] В належному йому житловому будинку зареєстровані та проживають син [PERSON], невістка [PERSON], внук [PERSON], а також проживає він з дружиною без реєстрації. Відповідач [PERSON] зареєстрований, але не проживає в господарстві з 10 грудня 2011 року і по даний час. Відповідач сім років не являється членом його сім'ї. В належному йому житловому будинку немає його особистих речей , не подавав заяви на вибуття та не знявся з реєстрації. Він не ніс і не несе ніяких витрат по оплаті за житлово - комунальні послуги, не виконує обов'язків з утримання житла і втратив право на користування даним житлом. У зв'язку з тим, що відповідач зареєстрований в належному йому на праві власності житловому будинку, він не має можливості оформити субсидію на комунальні послуги. Попередньо вирішити питання щодо добровільного зняття з реєстрації з належного йому на праві власності житлового будинку він не зміг, так як відповідач не появляється по місцю реєстрації, а йому не відомо точну адресу його місця проживання. А тому він бажає, щоб відповідача [PERSON] було визнано таким, що втратив право на житло в належному йому на праві власності житловому будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, будучи повідомлений про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не подав, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши показання свідка, дослідивши докази, надані на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про право власності на житловий будинок від 12 жовтня 2000 року та реєстраційного напису на правовстановлюючому документі від 18 жовтня 2000 року житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 4). З копії будинкової книги № 647 для прописки громадян, що проживають у [ADDRESS] [PERSON] зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 5-9). Відповідно до актів про відсутність (не проживання) особи за місцем реєстрації від 21 вересня 2017 року, 14 березня 2018 року, 21 серпня 2018 року [PERSON] у житловому будинку по [ADDRESS] не проживає з 10 грудня 2011 року і по даний час. [PERSON] зареєстрований в даному житловому будинку, але ніякої участі в утриманні житла не приймає, особистих речей та речей повсякденного використання, які б належали [PERSON] немає. В даний час [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] ( а.с. 10 - 12). Батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] від 02.06.1981 року (а.с. 13). З свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 10 травня 1978 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 10 травня 1978 року, після укладення шлюбу останній присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 14). Свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили суду, що [PERSON] близько семи років не проживає у вказаному будинку, його речей там не бачили, перешкод у користуванні будинком йому ніхто не чинить. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В ході розгляду справи як позивач, третя особа, так і свідки [PERSON] та [PERSON], зазначили, що відповідач з 2011 року не проживає в будинку по [ADDRESS] жодного зв'язку з того часу з даним житлом не підтримує, його речей там немає, однак йому ніхто не чинить перешкод в користуванні будинком. Оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідач з 2011 року не проживає у житловому будинку [ADDRESS] перешкод у користуванні житлом відповідачу ніхто не чинить, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивачів.

Outcome: approved