Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-01 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення аліментів на утримання дітей. В позовній заяві зазначив, що 21 жовтня 2008 року уклав шлюб з [PERSON], який зареєстровано у відділі РАЦС Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 41. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні стосунки припинилися з серпня 2015 року, відповідачка змінила місце проживання окремо від позивача. Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області шлюб між сторонами розірвано, діти залишилися проживати з батьком та перебувають на його утриманні. Оскільки відповідачка добровільно матеріальної допомоги дітям не надає, просив стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньок в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, до досягнення дітьми повноліття. Позивач свої вимоги підтримав, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачка позов не визнала вважала, що діти повинні проживати з нею. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Судом встановлено, що 21 жовтня 2008 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб. Згідно свідоцтв про народження дітей сторони є батьками малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.10, 11). Рішенням Березнегуватського районного суду Миколаївської області від 23.05.2016 року шлюб між сторонами було розірвано. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 22 червня 2016 року вказане рішення в частині залишення малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] проживати з відповідачкою скасоване. А в частині відмови у задоволенні вимог позивача у залишенні малолітніх дітей проживати з ним - змінено правову підставу відмови у задоволенні цієї частини вимог (а.с.21-22). Відповідно довідки про склад сімї, виданої Березнегуватською селищною радою Миколаївської області 04.09.2015 року №4351 та пояснень сторін діти проживають з позивачем, а отже перебувають на його утриманні (а.с.12). Відповідачка добровільно матеріальної допомоги на утримання доньок не надає, інших стягнень за виконавчими документами не має, за її поясненнями вона працює за трудовою угодою та щомісяця отримує заробітну плату. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення . На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про повне задоволення вимог позивача. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved