Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

11.11.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, прохала: 1.Виділити в натурі в окремий об'єкт нерухомого майна з присвоєнням окремої адреси, належні [PERSON] 3/4 частини житлового будинку з часткою господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: [ADDRESS], до складу якої входять частина житлового будинку літ. «А-1», що складається з наступних приміщень: кухні 2-1 площею 7.10. кв.м., передпокою 2-2 площею 6.80 кв.м., кімнати 2-3 площею 12.80 кв.м., санвузла 2-4 площею 4.10 кв.м., кімнати 2-5 площею 9,70 кв.м , тамбура IV площею 1.90 кв.м. Загальною площею 42.40 кв.м. в т.ч. житловою площею 22.50 кв.м. та господарські будівлі і споруди: погріб літ. «а2»; навіс літ. «а6», сарай літ «б», навіс літ. «б2»; гараж (тимчасовий) літ. «Г»; вимощення №2; огорожа №3, ворота огорожі №4 зі спільної часткової власності, внаслідок чого право спільної часткової власності припиняється. 2. Визнати за [PERSON] право власності на виділений в окремий об'єкт нерухомого майна - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS], до складу яких входить житловий будинок літ. «А-1», що складається з наступних приміщень: кухні 2-1 площею 7.10. кв.м., передпокою 2-2 площею 6.80 кв.м., кімнати 2-3 площею 12.80 кв.м., санвузла 2-4 площею 4.10 кв.м., кімнати 2-5 площею 9.70 кв.м., тамбура IV площею 1.90 кв.м., загальною площею 42.40 кв.м. в т.ч. житловою площею 22.50 кв.м.; та господарські будівлі і споруди: погріб літ. «а2»; навіс літ. «а6»; сарай літ. «б»; навіс літ. «б2»; гараж (тимчасовий) літ. «Г»; вимощення №2; огорожа №3; ворота огорожі №4. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач до суду не з»явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2016 року на підставі Договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу і [PERSON], [PERSON] безоплатно передав у власність доньці - [PERSON], а [PERSON] прийняла у власність як дарунок 3/4 частки житлового будинку з часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS]. На земельній ділянці державного фонду, розташовані: житловий будинок А-1, житловою площею 31,8 кв.м., загальною площею 61,6 кв.м.; господарські будівлі та споруди: сарай Б, сарай б, навіс б2, сарай б1, вбиральня В, гараж (тимчасовий) Г, навіс а6, погріб а2, огорожа №1, вимощення №2, огорожа №3, ворота огорожі №4. Право власності па 3/4 частини житлового будинку з часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] зареєстроване Рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень №29573357 від 12.05.2016р. за позивачем [PERSON]. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. ( ч.1 ст. 356 ЦК України) Згідно ст. 361 ЦК України співвласник мас право самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.3 ст. 364 ЦК України у разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа яка набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до технічного паспорта на житловий будинок [ADDRESS] приміщення загального користування відсутні, кожна з квартир №1 та №2, що належать позивачеві та відповідачеві мають окремі входи та ізольовані одна від одної. У пунктах 6, 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює права приватної власності громадян на жилий будинок» роз'яснено, що при вирішенні справ про виділ в натурі часток житлового будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частку будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. У відповідності до п. 1.2. Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об'єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18.06.2007 року, №55 19 липня 2016 року судовий експерт [PERSON] виготовила Висновок №59 експертного будівельно-технічного дослідження житлового будинку літ. «А-1» з надвірними будівлями, спорудами та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] У вказаному висновку зазначено, що 3/4 частини майна до складу якої входить житловий будинок літ. «А-1» з господарськими будівлями і спорудами, що належить на праві приватної власності [PERSON] має окремий вхід, а частина житлового будинку літ. «А-1» має необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень окремі джерела та лічильники отримання електроенергії, газу та інших комунальних послуг, які відповідають нормативно-течнічним вимогам. Майно, що перебуває у спільній частковій власності, з технічної точки зору, можливо поділити між співвласниками даного майна без втрати цільового призначення з одночасним припиненням права спільної часткової власності на нього. Майно за адресою: [ADDRESS] до складу якого входить частина житлового будинку літ. «А-1», що складається з наступних приміщень, кухні 2-1 площею 7.10 кв.м., передпокою 2-2 площею 6.80 кв.м., кімнати 2-3 площею 12.80 кв.м., санвузла 2-4 площею 4.10 кв.м., кімнати 2-5 площею 9.70 кв.м., тамбура IV площею 1.90 кв.м. Загальною площею 42.40 кв.м. в т.ч. житловою площею 22.50 кв.м; та господарські будівлі і споруди: -погріб літ. «а2»; -навіс літ. «а6»; -сарай літ. «б»; -навіс літ. «б2»; -гараж (тимчасовий) літ. «Г»; -вимощення №2; -огорожа №3; -ворота огорожі №4. Можливо виділити в самостійний об'єкт нерухомого майна без втрати цільового призначення. Розмір земельної ділянки, що пропонується закріпити за новоствореним об'єктом складає: 335 кв.м. (згідно додатку №2 на плані зафарбовано в червоний колір) Так, відповідно до ч. 4 ст. 364 ЦК України договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно із ч. 1 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Дотримуючись вимог норм чинного законодавства України, [PERSON] звернулася до співвласника Відповідача з пропозицією укласти письмовий Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна. У відповідь позивач [PERSON] отримала від відповідача [PERSON] відмову. Крім того, відповідач [PERSON] користується та проживає в 1/4 частини будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] як спадкоємець з 1992 року що підтверджується Актом від 12.10.2016р. Спадкодавець, власник зазначеного нерухомого майна, [PERSON] померла [INFO] року. Право власності на 1/4 частину будинку з господарськими будівлями за спорудами відповідач не оформив. Відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР (далі - ЦК УРСР), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. (Постанова Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7) Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. (Ст. 548 Цивільного кодексу Української РСР) «В залежності від дати смерті спадкодавця, по різному вирішується питання про порядок прийняття спадщини та дії спадкоємця, що свідчать про прийняття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця, який помер до 01 січня 2004 року, фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини (ст.549 ЦК УРСР)» згідно Узагальнення практики розгляду судами Кіровоградської області цивільних справ про спадкування за 2010-2011 роки. Верховний Суд України зробив правовий висновок, зазначивши, що в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння із користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України» (Постанова судової палата у цивільних справах Верховного Суду України від 23.01.2013р. по справі №6-164цс12) Наразі, [PERSON] являється належним відповідачем у даній справі, оскільки враховуючи, що він фактично з 1992 року (до та після смерті спадкодавця, тобто [INFO]. - день смерті спадкодавця) постійно проживав та користувався спадковим майном: ? частиною будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS], таким чином прийняв спадщину, а тому і набув права захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном з часу відкриття спадщини. Житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. (ст. 379 ЦК України) Згідно ч. 1. ст. 382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання Згідно зі ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. (ч.З ст. 364 ЦК України). Позивач вважає, що його право власності порушується, адже правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 Цивільного кодексу України). В даному випадку Позивач не може здійснити розпорядження своїм майном оскільки залежить від волі співвласника, тобто Відповідача. У відповідності до вимог ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог.

Outcome: approved