Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-17 00:00:00

10 серпня 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON], в якому просить постановити рішення про стягнення з відповідача 12396,40грн. заборгованості за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1378,00гривень. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 30 жовтня 2013року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5692,18гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Оскільки відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала, допустила заборгованість, яка разом з відсотками та штрафом складає 41313,08грнивень, тому банк змушений звернутись в суд. Представник позивача в судове засідання не зявився та подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги, просить суд розглядати справу у його відсутності та проти винесення в справі заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у її відсутності, представник позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до ст.197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Зясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 30 жовтня 2013року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №б/н, за умовами якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 5692,18гривень на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В судовому засіданні встановлено, що банк взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі. Відповідач взяті на себе зобов'язання не виконала, а тому станом на 25.07.2016року заборгувала ПАТ КБ «Приватбанк» кошти по кредитному договору в загальній сумі 12396,40гривень. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу. Дані обставини підтверджуються долученими до матеріалів справи письмовими доказами. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved