Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

12.08.2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла її мати - [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, вона є спадкоємцем за законом, інших осіб, які мають право на спадщину немає, що підтверджується довідкою Новотроїцької державної нотаріальної контори від 30.07.2019 року. До складу спадкового майна входить земельна ділянка сільськогосподарського призначення, яка розташована на території Новомихайлівської сільської ради Новотроїцького району. Право власності на вказану земельну ділянку посвідчено державним актом на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.10.2001 року. Під час попереднього збирання документів, необхідних для оформлення спадщини, з`ясувалося, що у вказаному державному акті, який було видано спадкодавцю невірно зазначене його прізвище - помилково зазначено « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] ». Заявник в судове засідання надав заяву про слухання справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа. З матеріалів справи вбачається, що паспорт громадянина України серія [NUMBER] був виданий на ім`я [PERSON] , [INFO] , згідно копії свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 01.10.2007 року [PERSON] , померла [INFO] , а державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 17.10.2001 рокувиданий на ім`я [PERSON] . Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті на право приватної власності на землю, допущено помилку у написанні прізвища, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу для заявника має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості оформити спадщину, а відтак суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved