Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

10 березня 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 19769 грн. 14 коп. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 24 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи по суті сповіщалася завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22\~липня 2016\~року між позивачем та [PERSON] було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якої відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в сумі 6211 грн. 55 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом із запропонованими «Умовами та Правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складають між нею та банком кредитний договір, що підтверджується підписом у заяві. Так, відповідно до пункту 2.1. Генеральної угоди, банк надає позичальнику терміновий кредит у сумі 6211 грн. 55 коп. на строк 12 місяців, з 22 липня 2016 року по 31 липня 2017 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі, в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,083% в місяць на суму залишку заборгованості по кредиту. Згідно із пунктом 2.2. Генеральної угоди, при порушенні позичальником строків погашення заборгованості, вказаних в Генеральній угоді, Умовах і правилах, більше ніж на 31 день, по зобов`язаннях, строк яких не настав, сторони погодили, що строком повернення кредиту вважається 32-й день з моменту виникнення порушення. Заборгованість по кредиту, починаючи з 32-го дня порушення, вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 9712,88 грн. Відповідно до пункту 2.8. Генеральної угоди, при порушенні позичальником зобов`язань по погашенню кредиту, позичальник сплачує банку пеню, розмір якої вказаний в Умовах та правилах за кожен день прострочення. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частиною 1\~статті 1054\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що за\~кредитним договором\~банк або\~інша фінансова\~установа (кредитодавець)\~зобов`язується надати\~грошові кошти\~(кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується повернути\~кредит та\~сплатити проценти. Згідно із частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Позивачем зазначено, що свої зобов`язання за кредитним договором позивач виконав у повному обсязі та надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому кредитним договором, однак, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача\~за кредитним\~договором станом\~на 18\~лютого 2020\~року становить\~19769\~грн.\~14\~коп., до\~якої входить:\~3668\~грн.\~09\~коп.\~ заборгованість\~за кредитом,\~1549\~грн.\~69\~коп.\~ заборгованість\~по відсоткам\~за користування\~кредитом,\~4838\~грн.\~48\~коп.\~ заборгованість\~за пенею,\~9712\~грн.\~88\~коп.\~ штраф\~відповідно до\~п.\~2.2\~Генеральної угоди (а.с 5-7). Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до\~частини 1\~статті 611\~Цивільного кодексу\~України,\~у разі\~порушення зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені договором\~або законом,\~зокрема: 1)\~припинення зобов`язання\~внаслідок односторонньої\~відмови від\~зобов`язання,\~якщо це\~встановлено договором\~або законом,\~або розірвання\~договору; 2)\~зміна умов\~зобов`язання; 3)\~сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1\~та 2\~статті 612\~Цивільного кодексу\~України визначено,\~що боржник\~вважається таким,\~що прострочив,\~якщо він\~не приступив\~до виконання\~зобов`язання або\~не виконав\~його у\~строк,\~встановлений договором\~або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно із частиною 2 статті 615 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Враховуючи, що відповідач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконала, наявну заборгованість у добровільному порядку не погасила, а тому суд знаходить підстави для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитом та відсотками. Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача пені та штрафу слід врахувати наступне. За положеннями статті 61 Конституції України, ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України, штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором - свідчить про недотримання імперативних положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Отже, чинним законодавством запроваджено заборону одночасного застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Такий правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, від 11 жовтня 2017 року № 6-1374цс17. Крім того,\~Верховний Суд\~у постанові\~від 06\~вересня 2018\~року у\~справі №\~206/931/16-ц\~провадження №\~61-3056ск18 не встановив підстав для відступлення від вказаного висновку. Також, розмір пені, який має сплатити відповідач у разі порушення своїх зобов`язань за кредитним договором, Генеральною угодою не визначений. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що стягнення одночасно пені і штрафу, нарахованих за порушення строків проведення сплати коштів за кредитом, не відповідає вимогам закону та є подвійним стягненням, тому у задоволенні вимог позивача про стягнення з відповідача пені слід відмовити. Отже, у зв`язку з частковим задоволенням позову, загальна сума заборгованості, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача за кредитним договором, становить 14930 грн. 66 коп. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial