Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-02 00:00:00

11.02.2021 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення безпідставно збережених коштів у вигляді орендної плати за землю, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області безпідставно збережені кошти у вигляді орендної плати за використання земельної ділянки за адресою [ADDRESS] кадастровий номер 5910200000:04:016:0005, площею 0,0128 га без правовстановлюючих документів (договору оренди) за період з 01.01.2018 р. по 30.06.2020 р. в розмірі 6499,66 грн. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є власником нерухомого майна за адресою [ADDRESS] . Зазначене нерухоме майно розташоване на земельній ділянці комунальної власності кадастровий номер 5910200000:04:016:0005 загальною площею 0,0128 га. Внаслідок невжиття з боку відповідача заходів щодо оформлення права землекористування та оформлення відповідного договору оренди землі міська об`єднана територіальна громада в особі Охтирської міської ради не отримала плату за використання земельної ділянки у вигляді збережених без достатньої правової підстави коштів орендної плати за користування земельною ділянкою комунальної власності. За період з 01.01.2018 р. по 30.06.2020 р. було нараховано збитків у вигляді неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою на загальну суму 6499,66 грн., які просить стягнути з відповідача. Представник позивача Охтирської міської ради Охтирського району Сумської області - Сизоненко В.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце розгляду справи повідомлена в передбаченому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзиву не надала, справа розглядається в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., на праві власності належить нежитлова будівля, магазин за адресою [ADDRESS] загальною площею 43,6 кв.м, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 07.07.2020 р. (а.с. 8). Земельна ділянка кадастровий номер 5910200000:04:016:0005 за адресою [ADDRESS] площею 0,0128 га, на якій розташована належна відповідачці нежитлова будівля, належить до земель комунальної власності, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 27.02.2020 р. (а.с. 9). Тобто, в даному випадку земельна ділянка, на якій знаходиться об`єкт нерухомості, належить на праві власності територіальній громаді міста Охтирка, а органом, на який законом покладено повноваження по здійсненню відповідних функцій з розпорядження земельними ділянками, є Охтирська міська рада Охтирського району Сумської області. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.02.2016 р. №30 затверджено Порядок з визначення розміру та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради та утворена відповідна комісія з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам на території Охтирської міської ради. Згідно пп. 6.2 п.6 Порядку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 17.02.2016 р. № 30, збитки визначаються із застосуванням розміру ставок орендної плати за землю, затверджених рішенням Охтирської міської ради, які діяли на момент виникнення таких збитків. 07 липня 2020 року комісією з визначення та відшкодування збитків власникам землі був складений акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам, відповідно до якого власнику землі - територіальній громаді м. Охтирка відповідачкою [PERSON] завдано збитків у вигляді неотриманої орендної плати за користування земельною ділянкою за 2018 рік в сумі 2678,45, за 2019 року в сумі 2214,14 грн., за 6 місяців 2020 року - 1607,07 грн., разом за період 2018 рік - 6 місяців 2020 року - 6499,66 грн. (а.с. 40). Розрахунок збитків проведено виходячи з площі земельної ділянки (0,0128 га), період використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів (2018 р. - 6 міс. 2020 р.), з урахуванням ставки орендної плати за землю - 5,0 та 6,0 відсотки, яка діяла на території м. Охтирка відповідно до Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок, затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 30.09.2014 р. № 1207-МР та Положення про порядок оформлення права оренди земельних ділянок, затвердженого рішенням Охтирської міської ради від 26.06.2018 р. № 1175-МР, на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку землі від 27.02.2020 р № 526/0/191-20, який було надано управлінням Держгеокадастру в Охтирському районі, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 53569,02 грн. (а.с. 20-25, 26-34, 36, 37, 38, 39). Рішенням Охтирської міської ради № 111 від 28.08.2020 р. затверджено акт з визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (а.с. 41-43). Копію даного акту разом із пропозицією добровільно відшкодувати визначені збитки в 30 денний строк було направлено [PERSON] 07.09.2020 р. за вих. № 01-14/2466 (а.с.44). Розрахунок розміру збитків за використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів, який викладено у позові, перевірено судом та з даним розрахунком суд погоджується, так як він проведений у відповідності з діючим законодавством. Відповідач збитків в добровільному порядку не відшкодувала. Відповідно до статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до положень статті 80 ЗК України суб`єктами права власності на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування. За змістом статей 122, 123, 124 ЗК України міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки. Згідно зі статтею 206 ЗК України використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положенням частини першої статті 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Згідно зі ст.288ПКУкраїни підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки (п. 288.1). Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем та визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (п. 288.4, п. 288.5). Податковий період, порядок обчислення орендної плати, строк сплати та порядок її зарахування до бюджетів застосовується відповідно до вимогстатей 285-287цього розділу (п. 288.7). Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За змістом указаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки. Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України). Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 ЦК України. За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Отже, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна. Частиною першою статті 93 ЗК України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є власником нежитлові будівлі за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 02.07.2003 р., посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. 22.05.2007 р. між Охтирською міською радою та відповідачем [PERSON] було укладено договір оренди спірної земельної ділянки за адресою [ADDRESS] площею 0,0128 га, кадастровий номер 5910200000:04:016:0005, строком на 10 років. Вказаний договір зареєстрований у Охтирському відділі Сумської регіональної філії ДП «Центр ДЗК» при Держкомземі України про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 25 грудня 2007 р. за № 040761400180. Договір оренди вказаної земельної ділянки припинив свою дію 25.12.2017 р. (а.с. 45-48). З моменту виникнення права власності на вказане нерухоме майно у відповідача виник обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, яка знаходиться під нежитловою будівлею, проте речові права відповідачем на земельну ділянку не зареєстровані. Правочин, за яким переходить право власності на житлові будинки, будівлі, споруди, тягне за собою перехід права на земельну ділянку, на якій знаходиться відповідне нерухоме майно. Новий власник будинку (будівлі, споруди) у зв`язку з цим не звільняється від необхідності оформлення права на земельну ділянку відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на майно та їх обтяжень». Враховуючи, що з 01.01.2018 року речові права відповідача на земельну ділянку не реєструвались, вона не набула належних прав власності або користування щодо земельної ділянки, а тому використовує її без достатніх правових підстав. Отже, предметом позову у цій справі є стягнення з власника об`єкту нерухомого майна коштів за фактичне користування земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розміщено. Підстав для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок немає, оскільки до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. З огляду на викладене, відповідач як фактичний користувач земельної ділянки, що без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберегла у себе кошти, які мала сплатити за користування нею, зобов`язана повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. Для кондикційних зобов`язань доведення вини особи не має значення, а важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої (статті 1212-1214 ЦК України). З огляду на викладене правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є за своїм змістом кондикційними, а не деліктними, тому підстави для застосування до спірних правовідносин приписів чинного законодавства України про відшкодування шкоди (збитків) власникам земельних ділянок відсутні (такий висновок міститься упунктах 71,73 постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17 (провадження № 12-161гс19). У даній постанові Великої Палати Верховного Суду зазначено, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту. За таких обставин суд дійшов висновку, що Охтирська міська рада Охтирського району Сумської області має право на стягнення з відповідача безпідставно збережених коштів за фактичне користування земельною ділянкою в порядку статті 1212 ЦК України, тому суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача по справі безпідставно збережених коштів за користування земельною ділянкою кадастровий номер: 5910200000:04:016:0005 за адресою [ADDRESS] без правовстановлюючих документів в сумі 6499,66 грн. Крім того, з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved