Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

11.01.2019 року представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав відносно малолітньої [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до наказу від 20.04.2018 року дитина перебуває на профілактичному обліку служби у справах дітей та сім'ї, як дитина, що опинилася в складних життєвих обставинах. Мати [PERSON] є одинокою матір'ю, батько записаний відповідно до п.1 ст.135 СК України. Також, [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно трьох старших дітей, зловживає алкогольними напоями, не працює. Позивачем було встановлено, що дитина не охоплена навчанням відповідно до віку - не відвідувала дитячий садок і не ходить до школи. Було також з'ясовано, що дитина проживає разом з матір'ю [PERSON] та співмешканцем матері, гр. [PERSON] в орендованому будинку, який розташований в лісі на значній відстані від зупинки автобуса, складається з однієї кімнати та кухні, комунікації відсутні, опалення пічне, умови проживання не відповідали санітарно-гігієнічним вимогам. 22.06.2018 року малолітня [PERSON] була влаштована за заявою матері до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації «Узин» у зв'язку з тим, що мати дитини та її співмешканець зловживали спиртними напоями, вели аморальний спосіб життя, вчиняли сварки, дитина соціально неадаптована, мала наявні ознаки занедбаності у догляді і розвитку. 24.10.2018 року дитина була перевлаштована до КОЦСПР «Оберіг», де і перебуває на даний час у зв'язку з неможливістю матері забрати дочку додому. 21.12.2018 року органом опіки та піклування ВК ФМР було прийнято рішення про надання висновку до суду щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.02.2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Представник позивача в судовому засіданні підтримувала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. В судове засідання відповідач не з'явилася, повідомлялася вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в її відсутність до суду не надходило. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Представник третьої особи в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Заслухавши учасників судового процесу, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. При розгляді справи, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним записом в свідоцтві про народження, виданим 30.11.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, батьком [PERSON], [INFO], записаний [PERSON]. З наказу № 12 від 20.04.2018 року Служби у справах дітей та сім'ї ВК ФМР вбачається, що малолітню [PERSON], [INFO], вирішено взяти на профілактичний облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Відповідно до акта обстеження умов проживання від 04.06.2018 року, умови проживання малолітньої [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], незадовільні, в помешканні брудно, на стінах павутиння, кімната потребує ремонту і прибирання, постільна білизна брудна. Для виховання та розвитку дитини відсутні розвиваючи ігри. Батьки вживають алкогольні напої. Із наданого 20.06.2018 року листа Фастівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Виконавчого комітету Фастівської міської ради за № 29-209 стосовно родини [PERSON], вбачається, що у центрі з 23.05.2018 року перебуває на соціальному супроводі родина [PERSON], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. В родині проживає донька [PERSON], [INFO]. Дівчинка не відвідувала ні дошкільного навчального закладу, ні проходила підготовку до школи. Дитина не має навиків у спілкуванні з однолітками. Мати дівчинки рекомендацій фахівців із соціальної роботи не виконувала, на контакт не йде, на домовлений час зустрічей не з'являлась. При неодноразовому виході в родину до приміщення потрапити не вдалося, а коли мати дівчинки була вдома, то були видні ознаки вживання алкоголю. Зі слів сусідів, дівчинка постійно ходить брудна і голодна. Дівчинка занедбана і замкнена, при спілкуванні не вдалося з'ясувати навіть словниковий запас дівчинки, бо дитина ховається, відвертається і мовчить. Візуально [PERSON] виглядає на вік 5-ти річної дитини. В родині [PERSON] порушені всі норми життєдіяльності дитини, що загрозу життю та здоров'ю дитини. Згідно висновку про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини від 22.06.2018 року, наданого головним лікарем КНПФРР «ФЦРЛ» Герцуном А.В., [PERSON], [INFO], соматично здорова, затримка психічного розвитку. У листі Фастівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді Виконавчого комітету Фастівської міської ради за № 29-444 від 28.11.2018 року стосовно родини [PERSON] вказано, що в червні 2018 року [PERSON] за заявою матері було влаштовано ЦСПР смт. Узин через педагогічну занедбаність дитини, відсутність соціально-вагомих навичок, невміння спілкування, візуальну занедбаність дитини. На час проведення реабілітаційних заходів з дитиною матері запропоновано привести до належного стану житлове приміщення, створити умови для доньки з забезпеченням ліжка, ігрового куточка, розвиваючих ігор і літератури. Мати - [PERSON] жодного разу не звернулася до Фастівського міського центру соціальних служб для сім'ї, дітей та молоді, щодо створення належних умов проживання, працевлаштування. При неодноразовому виході в родину залишалися повідомлення з проханням з'явитися до центру - жодного разу не з'явилася. На телефонні дзвінки [PERSON] не відповідає. Рекомендації щодо приведення помешкання до ладу залишилися поза увагою. На даний час, як зазначено представником позивача та підтверджено листами Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Оберіг» від 12.12.2018 року та від 04.01.2019 року [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні центру, її зараховано згідно наказу КОЦСПРД «Оберіг» № 71-ОД з 24.10.2018 року. За період перебування дитини у закладі, мати [PERSON] не цікавилися здоров'ям дитини, умовами її проживання та виховання, не відвідувала її та не надавала ніякої матеріальної допомоги. Судом прийнято до уваги висновок № 06-23/5778 від 22.12.2018 року Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради, де визнано доцільним та таким, що відповідає інтересам дитини позбавлення батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно ст.164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно ч. 1 ст. 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Оскільки відповідач повністю самоусунулася від виховання дитини, не спілкується з нею і не проявляє ніякого інтересу до її життя та розвитку, суд вважає, доцільним позбавлення її батьківських прав відносно дочки [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно, з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 ст. 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, оскільки відповідачка в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча повинна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини у розмірі, вказаному позивачем. Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 1921,00 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved