Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

12.05.2014 року позивач ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з даним позовом, який обґрунтовує тим, що 10.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №K2H0RX23240633 відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 2435,57 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно договору відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші свої обов'язки згідно кредитного договору. Посилаючись на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 22.04.2014 року має заборгованість в загальному розмірі 17443,59 грн., позивач просить стягнути вказану заборгованість з відповідача на свою користь. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини своєї неявки суд до відома не поставив. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши позицію позивача, знаходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 10.05.2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] як позичальником укладено кредитний договір, шляхом приєднання до Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), за яким банк надав останньому строковий кредит у сумі 2435,57 грн. на строк 12 місяців по 10.05.2007 р. включно, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 1% у місяць на суму залишу заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі суми 38,97 грн. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 221,42 грн. В свою чергу відповідач відповідно до п.п. 3.2.3, 3.2.7 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) зобов'язався, зокрема, погасити заборгованість по кредиту в повній сумі, сплатити нараховані за весь період користування кредитом відсотки. За змістом частини першої ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Стаття 536 ЦК України встановлює, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором. У розумінні ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У силу ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 627 ЦК України). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦКУ передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов'язання за кредитним договором від 10.05.2006 року перед відповідачем виконав в повному обсязі, та надав останньому грошові кошти в розмірі обумовленому договором. Відповідач порушив умови кредитного договору щодо повернення кредиту у встановлені терміни, сплати процентів за користування кредитом та інші зобов'язання за договором і має прострочену заборгованість. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною першою ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Частиною першою ст. 1050 ЦК України визначено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Положеннями ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 5.1 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), встановлено, що при порушенні позичальником умов кредитування банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні, за кожен день прострочки. Пунктом 5.3 передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених договором більш ніж за 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Відповідно до розрахунку доданому до позовної заяви станом на 22.04.2014 року заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором від 10.05.2006 року №K2H0RX23240633 становить 19932,91 грн., в тому числі: за простроченим кредитом - 1571,31 грн., за процентами - 7485,95 грн., комісії - 233,82 грн., пеня -10641,83 грн. Згідно судового наказу від 25.12.2007 року виданому Солом'янським районним судом м. Києва з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором від 10.05.2006 року №K2H0RX23240633 стягнуто 3796,16 грн. Також у відповідності до п. 5.3 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт) банком нараховано штрафи у розмірі 500,00 грн. та 806,84 грн. відповідно. Таким чином, загальна заборгованість відповідача перед позивачем складає 17443,59 грн. Виходячи із вищенаведеного, враховуючи, що відповідач в порушення умов кредитного договору свої зобов'язання щодо повернення кредиту сплати процентів та інших платежів за договором належним чином не виконав, суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 10.06.2006 року №K2H0RX23240633 в загальному розмірі 17443,59 грн., у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved