Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-11 00:00:00

10 березня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2001 року. У шлюбі у сторін народилася донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2015 року шлюб між сторонами був розірваний, неповнолітня дочка залишена на проживання з матірю. Відповідач працевлаштований, проте добровільно матеріальну допомогу не надає. За таких обставин позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі на підставах, викладених у позові, просила суд задовольнити позов повністю. Відповідач у судове засідання з'явився, позовні вимоги не визнав, суду пояснив, що він працює, проте отримує мінімальну заробітну плату, інших доходів у нього немає, також він зобовязаний виплачувати кредит, просив суд у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 12 травня 2001 року. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 03 квітня 2015 року, що набрало законної сили 20.04.2015 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], залишено проживати з матірю [PERSON] (а.с. 3-4). Відповідач є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідач [PERSON] працює у Державному архіві Івано-Франківської області на посаді головного спеціаліста (а.с. 16). [PERSON] працює у Івано-Франківському національному медичному університеті (а.с. 17). 06 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», Кредитором, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія УНІКА життя», Страховиком, та [PERSON], Позичальником, укладений договір про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0593/82/0137394 (а.с. 18-22). Графіками погашення кредиту за договором № 014/0593/82/0137394 від 06 січня 2015 року визначений порядок сплати позичальником [PERSON] отриманого кредиту (а.с. 23-26). 06 січня 2015 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», Кредитором, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія УНІКА життя», Страховиком, та [PERSON], Позичальником, укладена додаткова угода №014/0593/82/0137394/1 до договору про надання банківських послуг у сфері страхування № 014/0593/82/0137394 від 06 січня 2015 року (а.с. 27-29). 02 лютого 2015 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] Аваль», Банком, та [PERSON], Клієнтом, укладена угода №PDV2-838826 (а.с. 30-31). 06.01.2015 року [PERSON]Б звернувся до Публічного акціонерного товариства «[PERSON] Аваль» з заявою № 262042804827 про відкриття та ведення Поточного рахунку «Для виплат» (а.с. 32-34). Згідно вимог ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованою Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожен при вирішенні питань щодо його цивільних прав і обов'язків або встановленні обґрунтованості будь якого кримінального обвинувачення, висунутогопроти нього, має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Стаття 51 Конституції України передбачає, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 Сімейного кодексу України зазначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 Сімейного кодексу України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у відповідача на утриманні, окрім доньки Тетяни, інших дітей немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, у зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту предявлення позову до суду, тобто з 10 березня 2016 року, до досягнення донькою [PERSON] повноліття, задовольнивши позовні вимоги у повному обсязі. У відповідностііз п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні позову була звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved