overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

11.06.2014р. позивачка звернулась до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла її мати - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки та іншого майна. Позивачка являється єдиним спадкоємцем за заповітом на все майно спадкодавця. Але протягом передбаченого законом шестимісячного терміну до нотаріальної контори не звернулась через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші затрати пов'язані з її смертю, а відтак в теперішній час не має можливості прийняти спадщину через пропуск вказаного строку. Позивачка в судове засідання не з'явилась, просила розглянути дану справу за її відсутності, про що до суду подала заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області просив провести розгляд даної справи без його присутності, проти заявлених позовних вимог не заперечує, про що до суду повідомив телефонограмою. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що позивачка є спадкоємцем за заповітом після померлої [INFO] [PERSON], що підтверджується заповітом від 17.11.1990 року (а.с. 6). Однак не подала у встановлений законом шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори через відсутність грошових коштів, які були витрачені на поховання спадкодавця, поминальні обіди та інші затрати пов'язані з її смертю, що суд визнає поважною причиною пропуску строку для подання цієї заяви. Дані правовідносини регулюються ч.3 ст.1272 ЦК України, у відповідності до якої за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON], пропустила встановлений законом шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, то з метою захисту її майнових прав, необхідно визначити її додатковий строк, достатній для подання вказаної заяви до нотаріальної контори.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

11.06.2014р. Публічне акціонерне товариство «Акцент Банк» (далі Банк) звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за кредитним договором у розмірі 13799,12 гривень. У позові зазначили, що 05.08.2008р. між Банком та [PERSON] укладено договір, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. В зв'язку з невиконанням умов договору, у відповідача виникла заборгованість яка складається з суми основного боргу, відсотків, комісії, штрафу, на загальну суму 13799,12 гривень. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму заборгованості. У судове засідання представник позивача (ПАТ КБ «ПриватБанк») не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 05.08.2008р. [PERSON] на підставі заяви Позичальника «Швидка готівка», Умови і правила надання банківських послуг, отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Підпис відповідача [PERSON] на «Заяві» від 05.08.2008р. свідчить про те, що остання ознайомлена та згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами Банку, виразила свою згоду з тим, що зазначена Заява разом із Умовами і правилами надання банківських послуг є договором між Банком та нею про надання банківських послуг. Відповідач [PERSON] взятих на себе зобов'язань не виконала. Внаслідок чого у відповідача станом на 28.04.2014р. виникла заборгованість по кредиту у розмірі 13799,12 гривень, у тому числі: заборгованість за кредитом - 1202,88 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом - 4532,95 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом - 6930,00 грн., штраф (фіксована частина ) - 500 грн., штраф (процентна складова) - 633,29 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

11.06.2015 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 27.08.1994 у виконкомі Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 11; та після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне «Клименко», посилаючись на те, що протягом останніх 2-х років подружнього життя відповідач систематично зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, що негативно впливає на виховання та стан здоровя сина, тому збереження сімї є неможливим. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та про відкладення розгляду справи не подавав. Зі згоди позивача та відповідно до положень статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27.08.1994 у виконкомі Ковчинської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 11, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії 1-ЕЛ № 256184 від 27.08.1994 (а.с. 4). Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. В сімї сторін відсутнє взаєморозуміння, відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, що негативно впливає на дитину. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дитини, яка проживає разом з ним, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, примирення між подружжям позивач вважає не можливим, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

11.06.2015 до суду звернувся [PERSON] з позовною заявою до Новозаводського ВДВС ЧМУЮ про зняття арешту з майна. Обґрунтовуючи позов тим, що йому належить на праві власності 1/2 частина квартири [ADDRESS], на яку постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Новозаводському районі м. Чернігова [PERSON] від 18.08.2006 була накладено арешт та оголошено заборону на відчуження. Вказує, що арешт було накладено у звязку з наявністю у нього заборгованості по аліментам на користь [PERSON], проте на даний час заборгованість по аліментам відсутня. Посилаючись на норми законодавства, вважає, що даний арешт обмежує його законні права, як власника квартири, щодо вільного розпорядження майном, а тому просить суд зняти арешт та заборону відчуження з належного йому майна, накладеного постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у Новозаводському районі м. Чернігова [PERSON] від 18.08.2006. Позивач у судому засіданні позов підтримав у повному обсязі, посилаючись на підстави, викладені у позові, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлений у встановленому законом порядку (а.с.14), заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило, причини неявки суду не повідомив, у звязку з чим суд визнає причини його неявки неповажними.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-09 00:00:00

11.06.2015 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 12.11.2003 зареєструвала шлюб з відповідачем та проживали однією сімєю до 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що вони перестали розуміти один одного, постійно виникали сварки, втрачено почуття любові та поваги, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з'явилася, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутності, на позові наполягала. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4\~ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивача, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 12.11.2003 зареєстрували шлюб, про що виконавчим комітетом Рівнопільської сільської ради Волноваського району складено відповідний актовий запис №5 (а.с.5) та проживали однією сімєю до 2009 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що вони перестали розуміти один одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач свої заперечень не надав, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

11.06.2015 позивач подав позов, у якому просить стягнути з Державної організації «Лісове господарство «Білоозерське»» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 23 лютого 2015 року по день поновлення його на роботі згідно з наказом від 28 квітня 2015 року. 15.07.2015 позивачем подано уточнюючу позовну заяву, в якій він просить стягнути з Державної організації «Лісове господарство «Білоозерське»» на його користь заробітну плату за час вимушеного прогулу з 23 лютого 2015 року по день поновлення його на роботі згідно з наказом від 28 квітня 2015 року в сумі 3268,18 грн. В судове засідання позивач не з`явився. На адресу суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника, позов визнав. Третя особа у судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 №\~2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п.2 ч.1 ст.232 КЗпП України безпосередньо в районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судах розглядаються трудові спори за заявами працівників про оплату за час вимушеного прогулу або виконання нижчеоплачуваної роботи. В силу вимог ст.235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір. При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Таким чином, оскільки заробітна плата позивачу за час вимушеного прогулу не нараховувалась, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Зважаючи на вищевикладене, з огляду на положення ст.ст.\~232, 233, 235, 237 КЗпП України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

11.06.2015 р. [PERSON]звернулася до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с.2-3), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, [INFO] В судове засідання сторони не з'явились. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позов у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 13). Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги та заявив клопотання про розгляд справ у його відсутності (а.с. 14). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності нез'явившихся учасників судового розгляду. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 23.10.2010 р. (а.с. 5), мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка мешкає з позивачкою. Сторони на час звернення до суду не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини. При цьому суд бере до уваги визнання позову відповідачем (а.с. 14). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

11.06.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20.02.2010 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №41. Від даного шлюбу мають доньку Вікторію, [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Шлюбні відносини припинили на початку березня 2011 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. Просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що з 20.02.2010 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, а.с.5. Від даного шлюбу доньку Вікторію, [INFO], - а.с.6. Шлюбні відносини припинили з початку березня 2011 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору не мають. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині розірвання шлюбу слід задовольнити, в іншій частині позову відмовити так, як згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

11.06.2015 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу, зареєстрованого з відповідачем 21.12.2013 р., мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. З березня 2015 р. через непорозуміння з чоловіком проживають окремо і він, - як батько дитини, не цікавиться дитиною, не надає допомоги на її утримання, спілкування уникає. Відповідач працює на залізниці, має задовільний стан здоровя і може надавати таку допомогу, тому просить стягнути на її користь на утримання дочки [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що в теперішній час працює помічником машиніста електровоза у ВСП «Пятихатське локомотивне депо» ДП «Придніпровська залізниця», отримує заробітну плату. З березня 2015 р. з дружиною і дочкою проживають окремо, має намір розлучатися. На утримання дитини до травня місяця 2015 р. надавав допомогу, а після того, як дружина почала перешкоджати спілкуванню з дочкою, він припинив надавати допомогу. На утриманні інших дітей чи родичів немає. Висловив намір і готовність сплачувати аліменти. З розміром аліментів, запропонованих до стягнення, погоджується. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26 лютого 2014 року народилася [PERSON], батьками якої у свідоцтві про народження серія 1-КИ № 478753, виданого 11.03.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пятихатського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 44, записані сторони (а.с. 6). Батько утриманням дитини не займається, свій обовязок щодо матеріального забезпечення [PERSON] не виконує, не надав суду доказів в підтвердження добровільної сплати аліментів, або перебування на його утриманні інших дітей, непрацездатних членів сімї, родичів, яких він зобовязаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобовязання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дитини і можливості її матері, батька, який працює, отримує доходи, за станом здоровя може надавати таку допомогу. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня предявлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся в суд з вказаною позовною заявою в якій зазначив, що 23 липня 2007 року померла його бабуся [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO]. Після смерті бабки залишилось спадкове майно, спадкоємцем по заповіту якої є він [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, йому було відмовлено через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стала невірна юридична консультація. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини шість місяців. В судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 03.07.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 23 липня 2007 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] (а.с.4,7), спадкоємцем по заповіту якої є [PERSON] (а.с.5), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через невірну юридичну консультацію. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved