Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-03 00:00:00

12.02.2018 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про розірвання договору оренди земельної ділянки та стягнення орендної плати до відповідачів ПП « СТД Агро», та відділу з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.02.2018 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засідання на 04.05.2018 року. 04.05.2018 року проведене підготовче судове засідання та справа призначена до розгляду на 04.05.2018 року Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 04.05. 2018 року в судовому засідання оголошено вступну та резолютивну частину рішення. Згідно позовних вимог позивач просить: розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та відповідачем ПП «СТД-АГРО» 15.10.2009 року, стягнути з відповідача ПП «СТД-АГРО» на її користь заборгованість по орендній платі в сумі 14228 грн. 72 коп., зобов'язати відповідача відділ з питань державної реєстрації прав на нерухоме майно Верхньодніпровської районної державної адміністрації скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки, укладений між нею та відповідачем ПП «СТД-АГРО» та стягнути з відповідача ПП «СТД-АГРО» понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: на підставі Державного акту про право приватної власності на землю 1-ДП № 068122 від 30.07.2001м року вона є власником земельної ділянки (паю) площею 5.340 га, кадастровий номер 1221055800:01:022:0030 (поле 22), що знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області 15.10.2009 року вона уклала договір оренди земельної ділянки з ПП «СТД АГРО», який зареєстровано у книзі державної реєстрації договорів оренди землі у відділі держкомзему Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 041011900282 від 15.04.2010 року, згідно якого передала відповідачу в оренду свою земельну ділянку площею 5.340 га., вартістю на момент укладання договору 60062.25 грн., на умовах, що орендар кожного року сплачує йому за користування земельною ділянкою 1801.87 грн. тобто на той час 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації Строк розрахунку за оренду землі до 31 грудня щорічно. Також згідно умов договору за домовленістю сторін орендна плата може бути повністю або частково сплачена сільгосппродукцією за біржовими цінами, що зазначається в окремій угоді. Строк дії договору оренди -10 років, починаючи з дати його реєстрації. Відповідач ПП «СТД-АГРО» на протязі кількох років не виконує суттєві умови договору оренди земельної ділянки, не сплачує їй орендну плату протягом 2015-2017 років, заборгованість з орендної плати складає 14228.72 грн., що й стало підставою звернення до суду. В судовому засідання представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично викладені в матеріалах справи, а також пояснила, що навіть після пред'явлення позову відповідач належні йому обов'язки щодо сплати орендної плати її довіритель ниці не виконав. Тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі \~ \~ \~ \~ Представник відповідача ПП «СТД-АГРО» в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки від 11.03.2018 року. Відповідач, представник відділу з питань реєстрації прав на нерухоме майно в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином під розписку від 28.02.2018 року. \~ \~ \~ \~ Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач є власником земельної ділянки на підставі Державного акту про право приватної власності на землю серії 1-ДП № 068122 від 30.07.2001року земельної ділянки (паю) площею 5.340 га, кадастровий номер 1221055800:01:022:0030 (поле 22), що знаходиться на території Новомиколаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю 15.10.2009 року позивач уклала договір оренди земельної ділянки з ПП «СТД АГРО», який зареєстровано у книзі державної реєстрації договорів оренди землі у відділі держкомзему Верхньодніпровського району Дніпропетровської області за № 041011900282від 15.04.2010 року, згідно якого передала відповідачу в оренду свою земельну ділянку площею 5.340 га., вартістю на момент укладання договору 60062.25 грн., на умовах, що орендар кожного року сплачує йому за користування земельною ділянкою 1801.87 грн. тобто на той час 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з урахуванням коефіцієнта індексації, що підтверджується копією договору Строк розрахунку за оренду землі до 31 грудня щорічно. Також згідно умов договору за домовленістю сторін орендна плата може бути повністю або частково сплачена сільгосппродукцією за біржовими цінами, що зазначається в окремій угоді. Строк дії договору оренди -10 років, починаючи з дати його реєстрації. Згідно поданого позову позивач просила розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між нею та відповідачем ПП «СТД-АГРО» за підставою: систематичної невиплати орендної плати За вимогами ст. 13 ЦПК України- Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст.13 Закону України «Про оренду землі» - визначено поняття договору оренди землі: Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно зі ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 5 ст. 24 ЗУ «Про оренду землі» - Орендодавець має право вимагати від орендаря: своєчасного внесення орендної плати \~Згідно з розділом 4 договору оренди. орендна плата встановлена у розмірі 3% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки. Кошти перераховуються орендарем на рахунок (рахунок вказується додатково) або сплачується готівкою орендодавцю в строк до 31 грудня щорічно. \~ \~ \~ \~Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на території Новомиколаївської сільської ради в період в 2015 році 139497.30 грн., в 2016 та 2017 році -167396.76 грн., що підтверджується довідкою відділу у Верхньодніпровському району Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 17.01.2018 року. Зі змісту зазначеної довідки вбачається, що дана нормативна оцінка земельної ділянки (паю) поширюється на всі земельні ділянки (паї), за межами населених пунктів Новомиколаївської сільської ради Верхньодніпровського району, а не стосовно однієї конкретно визначеної земельної ділянки. А ознака родючості земельної ділянки впливає а розмір земельного паю, який є різним, а не його грошову оцінку. Виходячи із даних, зазначеної вище довідки, судом встановлено, що в 2015 році розмір орендної плати, що належить до сплати позивачу складає 4184 грн. 92 коп., в 2016 та 2017 роках 5021 грн.. 90коп., виходячи із наведеного із розрахунку 3% від вартості земельної ділянки, з яким погоджується суд. Щодо виплати позивачу орендної плати за 2015, 2016 та 2017 рік, то відповідачем ПП «СТД-АГРО» не надано суду будь-яких доказів про виплату орендної плати позивачу за дані роки, або відмови позивача від її отримання. У звязку з чим суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог позивача про розірвання договору оренди земельної ділянки за підставою системачної несплати орендної плати та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі. Та погоджується з обраним позивачем способом захисту її порушених прав, який передбачений ст. 16 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Так як систематична несплата орендної плати (більше одного разу) згідно з п. д ч. 1 ст. 141 Земельного кодексу України є підставою для припинення права користування земельною ділянкою та відповідно підставою для дострокового розірвання договору оренди землі. При цьому систематично ( ч.5 ст. 17 ЗУ «Про плату за землю») є несплата орендної плати протягом пів року. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає, що позовні вимоги в частині розірвання договору оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем та відповідачем між 15 жовтня 2009 року, який зареєстрований у Верхньодніпровському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії центру державного земельного кадастру 15 квітня 2010 року за № 041011900282 щодо оренди земельної ділянки площею 5.340га., кадастровий номер 12210855800:01:022:0030, розташованої на території Новомиколаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області для ведення сільськогосподарського виробництва за підставою систематичної невиплати орендної плати підлягають задоволенню. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню орендна плата відповідно до розміру заявлених позовних вимог: в загальній сумі 14228 грн. 72 коп. за2015, 2016 та 2017 року з розрахунку ( 4184 грн..92 коп.. за 2015 рік + 5021 грн., 90 коп., за 2016 рік + 5021 грн., 90 коп., за 2017 рік). Позовні вимоги про зобов'язання відповідача відділу з питань державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Верхньодніпровської державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування державної реєстрації договору с оренди земельної ділянки, укладеного між позивачем відповідачем ПП «СТД-АГРО» 15.10.2009 року задоволенню не підлягають, так як прийняття рішення про розірвання вищезазначеного договору оренди земельної ділянки є підставою про скасування його державної реєстрації. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, приймаючи до уваги, що позивачем було понесено судові витрати на сплату судового збору, суд приходить до висновку, що з відповідача ПП «СТД-АГРО» на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, так як порушення прав позивача відбулось саме з вини відповідача ПП «СТД-АГРО»

Outcome: partial