Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-15 00:00:00

11 листопада 2020 року [PERSON] пред`явила вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. 20.03.2018 р. між нею та [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис № 353, який рі- шенням Київського районного суду м.Одеси від 19.05.2020 р., що набрало законної сили 07.08. 2020 р., був розірваний. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Після розір- вання шлюбу вони не дійшли взаємної згоди щодо визначення місця проживання спільного сина. На теперішній час син проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Вона належним чином виконує свої батьківські обов`язки, а саме, піклується сином, виховує, постійно піклується про його стан здоров`я, між ними дуже теплі родинні відносини, завжди провадять час разом, у їхніх стосунках цілковите порозуміння. Вона виховує в синові старанність та дисципліно- ваність, забезпечує дитині дозвілля, фізичний, духовний та психологічний розвиток. Стосовно [PERSON] видано терміновий припис серії АА № 141991 від 18.07.2020 р. у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства та безпосередньої загрози життю чи здоров`ю постраждалої особи - [PERSON] . У неї є всі підстави побоюватися та вважати, що подальше не визначення конкрет- ного місця проживання дитини призведе до того, що відповідач зможе у будь-який час відібрати дитину у матері. Саме з огляду на вчинення відповідачем домашнього насильства під загрозу ста- виться фізична безпека дитини, що може негативно вплинути на його психоемоційний стан, а в подальшому провокувати емоційну невпевненість та занижену самооцінку, тому просила визначи- ти місцем проживання дитини з матір`ю. Також просила стягнути з відповідача на її користь судо- ві витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву, в якій про сив розглянути справу за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав (а.с. 64) Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.63). Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився. Від в.о. начальника служби у справах дітей Одеської міської ради Якименко Л.А. надійшли повідомлення (а.с.52-53, 55-56) про відсутність законних підстав для вирішення питання по суті та прийняття рішення органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] р., оскіль- ки порушене [PERSON] питання розглядалось в присутності заявниці та батька дитини [PERSON] , який під час засідання повідомив, що не заперечує проти проживання малолітньої ди- тини разом з матірю. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здій- снюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або доб- ровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії рішення Київського районного суду м. Одеси від 19.05.2020 р. (а.с.10-11) слідує, що між [PERSON] та [PERSON] був розірваний шлюб. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (копія на а.с.12), сторони у справі є бать- ками [PERSON] , [INFO] . Довідкою про реєстрацію місця проживання особи (а.с.13) підтверджується, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . 18.07.2020 р. ДОП СП ВП Київського ВП у м.Одеса встановлено терміновий заборонний при- пис щодо кривдника [PERSON] у зв`язку зі скоєнням ним домашнього насильства відносно дружини [PERSON] (а.с.14). З листа служби у справах дітей Одеської міської ради за №2744 від 02.03.2021 р. (ас.55) слідує, що [PERSON] не заперечує проти проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю. Згідно ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько й мати мають рі- вні права та обов`язки щодо своїх дітей. За змістом ч.5 ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у ви- хованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побаче- ння з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, ска- сування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклуван- ня. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Як передбачено ст.157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Відповідно до ст.141 СК України, мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. В силу ст.150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та сво- бод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобо- в`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зо- бов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостій- ного життя. Згідно вимог ст.ст.7, 155 СК України, дитині має бути забезпечена можливість здійснення її прав, які встановлені Конституцією України та Конвенцією про права дитини, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. У відповідності до ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішува- тися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання ма- лолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено у ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опіку- на або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона прожи- ває. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Пи- тання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтере- сів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставле- ння батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, сімейне законодавство не виключає визначення місця проживання малолітньої дити- ни з матір`ю незалежно від віку дитини, якщо маються обставини, з яких дитині краще проживати з батьком ніж з матір`ю. Як встановлено в судовому засіданні, малолітній [PERSON] , 2018 р. народження, зареєст- рований та проживає за місцем проживання матері у [ADDRESS] , позивач займається вихованням та утриманням дитини, забезпечує йому необхідний розвиток, ма- теріально і житлом забезпечена, відповідально ставиться до виконання своїх батьківських обов`яз- ків. Батько дитини, відповідач у справі, проживає окремо від сина, крім того він не заперечує про- ти проживання дитини разом з матір`ю. Зважаючи на дані обставини, та враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд вважає за мож- ливе та необхідне визначити місцем проживання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , місце проживання його матері [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . З відповідача, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню судові вит- рати. На підставі викладеного,

Outcome: approved