Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-04 00:00:00

10.09.2020 р. Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач, АТ КБ «ПриватБанк»), в особі свого представника звернулось до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою (а.с.2-4), уточнивши яку 09.10.2020 р. (а.с.59-64) на виконання ухвали Енергодарського міського суду запорізької області від 22.09.2020 р. (а.с.56), представник позивача [PERSON] (далі - представник позивача) зазначає наступне. [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 09.08.2011 р. Відповідач, при підписанні анкети-заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком - Договір про надання банківських послуг (далі - Договір), що підтверджується підписом у заяві. Відповідач ознайомлена з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується підписом відповідача у анкеті-заяві, де є відповідні запевнення відповідача щодо ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банка про їх затвердження. Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» з наказом банку про їх затвердження в редакції яка діяла на момент підписання, Витяг з «Тарифів» додаються до позовної заяви. Представник позивача також зазначає, що при укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, формулярами та стандартними формами якого є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач. Заявою відповідач була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який в подальшому збільшувався та відповідачем отримано кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком - номер та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки, яка додається. Виконання відповідачем Договору вбачається також з виписки по рахунку в якій зазначені операції щодо використання кредитного ліміту, повернення кредитних коштів та сплати відсотків за їх користування, яка додається до позову. Згідно умов Договору, відповідач зобов`язалась здійснювати погашення кредиту та процентів внесенням коштів на кредитний рахунок у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу щомісяця протягом строку дії карти. Банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, чим порушила умови Договору та положення законодавства. У зв`язку з порушеннями взятих на себе зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, станом на 31.07.2020 р. відповідач має заборгованість в розмірі 131199,11 грн., з яких: 6574,49 грн. - заборгованість за кредитом, 124624,62 грн. - заборгованість за процентам за користування кредитом. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача зазначену заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 09.08.2011 р. в розмірі 131199,11 грн. та судові витрати у розмірі 2102 грн. судового збору. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 09.10.2020 р. (а.с.74), з урахуванням клопотання представника позивача (а.с.51), справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідачу запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено сторонам, у тому числі, право подати клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, право відповідача на подання відзову на позов, а позивача відповіді на відзив, а також подання відповідачем заперечень та зустрічного позову. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами була направлена відповідачу (а.с.75) рекомендованим повідомленням через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» на адресу її зареєстрованого місця проживання/перебування, відповідно до даних інформаційної довідки з Сектора реєстрації ЕМР (а.с.55). Відповідачем не надано до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань або заяв про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін або про відкладення слухання справи, а також відзиву чи заперечень на позовну заяву, зустрічного позову. Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк», в п.3 вимог позову, просить розглянути справу без участі представника позивача (а.с.63зворот). Клопотань або заяв про скасування розгляду справи у спрощеному позовному провадженні, про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, позивачем до суду не надавалось. Враховуючи зазначене, відсутність підстав для відкладення розгляду справи чи розгляду справи у заочному провадженні, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів. У зв`язку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 р. по справі №161/16891/15-ц саме позивач повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах встановлених договором. Сторона позивача вважає, що [PERSON] (відповідач по справі) підписавши 09.08.2011 р. Заяву б/н підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком - Договір про надання банківських послуг. Що даною Заявою б/н від 09.08.2011 р. відповідач була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі та відповідно до виявленого бажання, відповідачу було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, відповідачем отримано кредитну картку для користування кредитним картковим рахунком - номер та строк дії отриманих кредитних карток зазначено у довідці про отримані картки. Крім того, зазначає, що формулярами та стандартними формами укладеного з відповідачем Договору, відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач та які були надані до позову. Представник позивача у вимогах позову, ставить питання про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 09.08.2011 р., станом на 31.07.2020 р., в розмірі 131199,11 грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 6574,49 грн. та 124624,62 грн. - заборгованості за процентам за користування кредитом. При цьому, на доведення наявності існування заявлених грошових (кредитних) зобов`язань у відповідача перед позивачем, які представник позивача вважає, що виникли 09.08.2011 р., стороною позивача вказано, що доказами, які підтверджують викладені у позовній заяві обставини є: Розрахунок заборгованості; Виписка по рахунку; Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку; Довідка про видані картки; Копія заяви позичальника; Витяг з «Тарифів»; Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг», що діяла на момент підписання; Копія наказу банку щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів» у редакції, що діяла на момент підписання заяви; Копія документу, що посвідчує особу відповідача (а.с.63). З матеріалів справи, судом встановлено, що на доведення наявності заявлених грошових (кредитних) зобов`язань у відповідача перед позивачем, які, як зазначає представник позивача, виникли 09.08.2011 р. та за якими заявляє вимогу про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, стороною позивача надано до матеріалів позову наступні документи: Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку б/н датою її підписання клієнтом: 08.08.2011 р. засвідченою представником Банку 09.08.2011 р. (а.с.11-11зворот) (далі - Анкета-заява); Розрахунок заборгованості за договором б/н від 09.08.2011 р. укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] (а.с.65-71зворот), а також Розрахунок заборгованості за договором б/н від 09.08.2011 р. укладеного між ПриватБанком та клієнтом - [PERSON] (а.с.5-8) (далі - Розрахунки заборгованості); Виписка за договором б/н станом на 04.08.2020 (а.с.45-49), Довідка про надання кредитної картки (а.с.9), Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки оформленої на [PERSON] (а.с.10) (далі - Довідка про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки); Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.12-12зворот) (далі - Витяг з «Тарифів»); Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг» (а.с.13-36), який, як зазначає позивач у змісті позову - у редакції, що діяла на момент підписання заяви (далі - Витяг з «Умов та правил надання банківських послуг»); Роздруківку наказу Банку, як зазначено у позові - щодо затвердження «Умов та Правил надання банківських послуг» та «Тарифів», у редакції, що діяла на момент підписання заяви (а.с.37) (далі - Копія наказу Банку); Копію паспорта на ім`я [PERSON] датою засвідчення копії оригіналу якого зазначено 11.10.2013 р. (а.с.38-38зворот) (далі - Копія паспорта). Разом з цим, суд вважає, що стороною позивача не доведено достатніми та беззаперечними доказами існування кредитного договору про надання банківських послуг б/н від 09.08.2011 р. укладеного між позивачем та відповідачем, у тому числі і на Умовах, Правилах та Тарифах про які зазначає сторона позивача так і договору приєднання до умов кредитного договору про надання банківських послуг б/н від 09.08.2011 р. відповідно до положень ст.634 ЦК України та наявності грошових (кредитних) зобов`язань у відповідача перед позивачем які, як зазначає сторона позивача, виникли саме 09.08.2011 р., заборгованість за яким позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, з огляду на наступне. Відповідно до частини 1 статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною 2 статті 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, якими, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України). За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України, грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Відповідно до частин 1 та 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до частини 1 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частин 1 та 2 статті 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Відповідно до частини 1 статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно частини 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) зроблено висновок, зокрема про те, що згідно із частиною 1 статті 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. З огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частиною 2 статті 1054 ЦК України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч.1 ст. 1055 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1 статті 1048 ЦК України). Відповідно до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. Відповідно до статті 1049 ЦПК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Із змісту зазначеної вище Анкети-заяви встановлено, що датою її підписання клієнтом є: 08.08.2011 р. представником Банку дану Анкету-заяву підписано 09.08.2011 р. (а.с.11-11зворот). При цьому, в розділі «Прошу надати мені перераховані нижче послуги» наявна відмітка навпроти графи «платіжна картка кредитка «Універсальна» та в розділі «Зазначте бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою кредитка «Універсальна»/GOLD вказано суму у 3000 грн. (а.с.11зворот). Крім того, в Анкеті-заяві зазначено про згоду відповідача на те, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифів складають між ним і банком Договір про надання банківських послуг, що відповідач ознайомився і згоден з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були йому надані у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розмішені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua, з якими він зобов`язується ознайомлюватися (а.с.11зворот). Також, в зазначеній Анкеті-заяві відсутні умови щодо встановлення відповідальності у вигляді сплати процентів, комісії, неустойки (пені, штрафів) за порушення грошового зобов`язання та їх розмір, строку повернення кредиту, як і не містить посилань на те, що складовою даної Анкети-заяви є «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи», у тому числі і ті «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи» (дата їх затвердження, номер наказу, тощо), які додаються представником позивача до матеріалів позову (а.с.12, 13-37). При цьому, слід зауважити, що, як встановлено вище, датою підписання Анкети-заяви Клієнтом - [PERSON] вказано 08.08.2011 р. посвідчення працівником Банку - 09.08.2011 р. Наданий до матеріалів позову примірник «Умов та правил надання банківських послуг» (а.с.13-36) та «Тирифи»(а.с.12-12зворот) не містить дати підписання позичальником, у тому числі 08.08.2011 р. та/або 09.08.2011 р., не передбачає можливості їх підписання позичальником, не містить інших даних які б ідентифікували особу відповідача та його згоду із зазначеними в цих документах Умовами, Правилами та Тарифами, в даному випадку з кредитування, у тому числі і визначених ними обов`язків та відповідальності відповідача перед позивачем. Тобто, є безпідставними, як посилання позивача так і долучення до матеріалів позову, будь-яких Умов, Правил та Тарифів, у тому числі і тих які розміщені на офіційному сайті позивача www.privatbank.ua, за якими позивачем обслуговуються кредитні рахунки, якщо вони не містять волевиявлення відповідача у тому числі 09.08.2011 р. на погодження зазначених в них умов. Предмет даного позову, позивачем визначено заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 09.08.2011 р., проте, судом, з наявних у справі матеріалів, не встановлено існування доказів на доведення надання позивачем відповідачу грошових коштів, відкриття кредитного рахунку та видачу кредитної картки, у тому числі, як зазначено в Анкеті-заяві «платіжна картка кредитка «Універсальна» саме 09.08.2011 р.. Із сукупності даних зазначених у таких документах як: Розрахунків заборгованості (а.с.5-9, 65-71зворот), Довідки про надання кредитної картки (а.с.9), Довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки (а.с.10), Виписки за договором б/н станом на 04.08.2020 (а.с.45-49) встановлено, що Банком позивача саме 03.10.2012 р. було відкрито картковий рахунок: [NUMBER] на ім`я [PERSON] по якому саме 03.10.2012 р. встановлено кредитний ліміт у 3000 грн. (а.с.49) та за яким видано кредитну картку терміном дії 03/16, та починаючи з 03.10.2012 р. вбачається здійснення фінансових операцій із купівлі товарів, зняття грошових коштів з рахунку та поповнення рахунку. Наявності доказів з яких би прослідковувалось отримання відповідачем 09.08.2011 р. грошових коштів позивача та користування ними у період до 03.10.2012 р. судом не встановлено. Отже, зазначені документи підтверджують існування припущень наявності грошових зобов`язань у [PERSON] перед позивачем, які виникли саме 03.10.2012 р., а ні 09.08.2011 р., як на цьому у змісті позову наполягає позивач та у своїх вимогах просить про стягнення заборгованості саме за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 09.08.2011 р. (а.с.63зворот). Разом з цим, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України припущення судом до уваги не беруться, а фінансові зобов`язання, в разі їх наявності, які виникли між позивачем та відповідачем 03.10.2012 р. не є предметом даного позову та не заявляються позивачем до стягнення з відповідача. Долучення представником позивача копії паспорта на ім`я [PERSON] (а.с.38-38зворот) суд вважає безпідставним, оскільки ця копія не містить будь-яких даних з яких можливо було встановити наявність фінансових відносини зобов`язального характеру між відповідачем та позивачем, у тому числі і кредитних про які зазначає позивач, які виникли 09.08.2011 р., крім того, датою засвідчення копії оригіналу значиться 11.10.2013 р.. Відповідно до ч.4 ст.10 ЦПК України, статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд при розгляді справ застосовує, як джерело права, Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини. Європейський Суд з прав людини у п.43 рішення від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України», п.53 рішення від 20.09.2012 р. у справі «Федорченко та Лозенко проти України» зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою. Тобто, розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей. Відповідно до ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень ст.83 ЦПК України, сторони повинні надати суду докази. Підстав звільнення від доказування (ст.82 ЦПК України) - судом не встановлено. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що за підстав якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача та наявних у суду матеріалів та доказів у їх сукупності, за встановлених вище обставин, норм матеріального та процесуального права, відсутні законні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 09.08.2011 р. у розмірі 131199,11 грн. станом на 31.07.2020 р., у зв`язку з чим позов задоволенню не підлягає за його безпідставністю та недоведеністю. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, про що зазначає у резолютивній частині рішення. Відповідно до вимог ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно частин 1 та 2 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що суд дійшов висновку, що вимоги позивача не підлягають задоволенню, судові витрати з відповідача на користь позивача у вигляді сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2102 грн. (а.с.1) - розподілу не підлягають. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed