Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

12.12.2013 року позивачка звернулася з позовом, в якому просить суд прийняти рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця м. Глиняни Золочівського району Львівської області, на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною 23 річного віку. Позовну заяву обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, від якого у сторін народилася донька [PERSON], [INFO] З моменту розірвання шлюбу, 08.04.1998 р. відповідач не бере участі в вихованні та утриманні доньки. На пропозицію позивачки добровільно сплачувати фіксовану суму щомісяця на утримання дитини, відповідач відмовляється, посилаючись на скрутне матеріальне становище та наявність в другому шлюбі ще двох неповнолітніх дітей. У 2011 році внаслідок тривалої хвороби дитині оперативним шляхом видалили половину щитовидної залози, після чого остання потребує постійного спостереження в ендокринолога, частого лабораторного обстеження та щоденного прийому гормональних препаратів, що потребує значних матеріальних витрат. У 2013 році донька вступила до Київської муніципальної академії естрадного та циркового мистецтв у м. Києві, що вимагає також додаткових витрат на утримання дитини, а саме: оренду житла, проїзд, харчування, одяг та взуття. Заробітної плати позивачки не достатньо для повноцінного утримання доньки, у зв'язку із наведеним остання змушена звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, зсилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, уточнила позов заявою від 05.02.2014 р., в якій просила суд прийняти рішення про стягнення з [PERSON], [INFO], уродженця м. Глиняни Золочівського району Львівської області, на її користь аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 від усіх видів доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також 100 грн. щомісячно додаткових витрат на лікування дитини починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною 23 -річного віку. Просила задовольнити позов з урахуванням уточнених позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце судового розгляду справи, уповноважив представника [PERSON] представляти його права та інтереси в суді. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала та пояснила, що відповідач не заперечує свого обов'язку утримувати доньку, однак розмір аліментів, визначений позивачкою, вважає завищеним, оскільки відповідач є пенсіонером по інвалідності, третьої групи загального захворювання, має на утриманні ще двоє неповнолітніх дітей, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], змушений забезпечувати сім'ю, а тому, виходячи з наведених обставини та з врахуванням матеріального становища відповідача, просить у задоволенні позову відмовити. Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 19.07.1996 у шлюбі позивачки та відповідача народилася донька [PERSON]. З моменту розірвання шлюбу, а саме з 08.04.1998 р., відповідач не бере участі в утриманні доньки. Статтею 51 Конституції України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Разом з тим відповідно до ст.180 СК України участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття повинен приймати кожен з батьків. Згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину при цьому у відповідності до ч. 1 ст.191 СК України присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд бере до уваги матеріальне становище відповідача та наявність на його утриманні двох неповнолітніх дітей, крім спільної дитини з позивачкою. Разом із тим, в судовому засіданні було встановлено, що відповідач є працездатним, працює у ТзОВ «ТВК Радо» на посаді полірувальника скла та отримує регулярний, постійний дохід. Відтак суд вважає за необхідне визначити кошти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 від усіх видів доходів відповідача щомісячно від дня пред'явлення позову. Крім цього відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 N 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів слід звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК України 2947-14 участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Зважаючи на те, що дочці сторін по справі, [PERSON], у 2011 році внаслідок тривалої хвороби оперативним шляхом видалили половину щитовидної залози, після чого остання потребує постійного спостереження в ендокринолога, частого лабораторного обстеження та щоденного прийому гормональних препаратів, що зумовлює значні матеріальні витрати, до задоволення підлягають також позовні вимоги про стягнення суми додаткових витрат на дитину в розмірі 100 грн. щомісяця. Разом з тим, ст.199 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і узв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦПК України в порядку цивільного судочинства суди розглядають справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Зважаючи на те, що [PERSON] ,[INFO], не досягла повноліття, суд не вправі на майбутнє визначити обов'язки відповідача щодо стягнення коштів на її утримання до досягнення двадцяти трьохрічного віку у зв'язку із продовженням навчання. Відтак оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, при визначенні розміру аліментів взявши до уваги розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення.

Outcome: partial