overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

12.02.2018 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення того факту, що [PERSON], який помер 06 квітня 2004 року є батьком [PERSON], [INFO]. Заявник в судовому засіданні заяву підтримала. Заінтересовані особи в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, опитавши свідків [PERSON], [PERSON] приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що громадянин [PERSON] помер 06 квітня 2004 року у віці 78 роки в с.Черниш, Чернігівського району, Чернігівської області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть 1-ЕЛ № 191885 (а.с. 7). Відповідно до копії свідоцтва про народження ЯВ 575676, заповненому російською мовою батьком [PERSON] зазначено «Мойсей». 18.07.1971 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і взяла прізвище чоловіка «Щербина», що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с.32). Відповідно до копії надісланої на адресу суду спадкової справи із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть І-ЕЛ 462749 11.02.1976 року померла мати заявниці [PERSON] у віці 44 роки. Відповідно до довідки Черниської сільської ради №84 від 08.04.04 року похорон померлого [PERSON] здійснювала його дочка [PERSON]. Відповідно до ч. 1-2 ст. 130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними у частині третій статті 128 цього Кодексу. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт, що померлий [PERSON] був батьком [PERSON]. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено факт батьківства [PERSON], який помер 06 квітня 2004 року відносно [PERSON], [INFO], що є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право на отримання свідоцтва про право на спадщину. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

12.02.2018 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Заява мотивована тим, що заявник, як спадкоємець після смерті матері не може нотаріально оформити право на спадщину, оскільки з 1987 року постійно проживав з матір»ю в одному будинку за адресою с. Синявка, Коропського району, вул. Грабська, 2, але в його паспорті зроблена відмітка про те, що його місце проживання зареєстровано за адресою: [INFO]. Встановлення факту постійного проживання разом з матір»ю на час її смерті має для заявника юридичне значення, оскільки підтвердить факт прийняття спадщини. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив задовольнити. Представник заінтересованої особи надав заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення заяви не заперечують. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила той факт, що [PERSON] дійсно проживав з своєю матір»ю за адресою вул. Грабська, 2, с. Синявка, Коропського району, Чернігівської області з 1987 року і по день її смерті. Заслухавши пояснення, допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, суд приходить наступного висновку. 07 березня 2010 року померла мати заявника [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 138473). Згідно довідки виданої Рождественським старостатом Коропської селищної ради, Коропського району, Чернігівської області [PERSON], [INFO] яка померла 07.03.2010 року, була зареєстрована та проживала в [INFO] та на день смерті мала такий склад сім»ї: син [PERSON], [INFO] Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вваєжається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого сттатею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01.01.2004 року тощо. Згідно з п. 23 вищевказаної постанови Пленуму ВСУ, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв»язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

12.02.2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON]\~ про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що збереження родини неможливе. Ухвалою судді від 15.02.2018 року позовна заява залишена без руху, позивачу надано строк для усунення недоліків. Ухвалою судді від 16.03.2018 року відкрито провадження по цивільній справі, призначено підготовче судове засідання на 04.04.2018 року. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявився, звернулась до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, просить позов задовольнити. У підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій вказав, що відзив на позовну заяву надавати не буде, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Розглянувши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі по наступним підставам. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.10.1999 року відділом реєстрації актів громадського стану міської ради м.Запоріжжя, актовий запис № 1030. Від шлюбу мають неповнолітню доньку: [PERSON], 25.07.2000р.н. Шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що в родині відсутнє взаєморозуміння у вирішенні життєво важливих питань, різноманітних поглядів на сімейне життя, сторони втратили друг до друга почуття любові і поваги, примирення між ними неможливо. У відповідності до ч.3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, інтересам їхньої дитини, так як жодною із сторін не доведено про можливість збереження родини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

12.02.2018 року позивач звернувся до суду з даним позовом, пославшись на те, що 29.09.2015 року зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають сина: [PERSON] Нодарі Григоровича, [INFO]. Шлюбні відносини між подружжям припинились у звязку з тим що між подружжям відсутнє порозуміння та почуття любові, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просить розглянути справу у його відсутності, на позові наполягає. Відповідач у зал судового засідання не зявилася, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов визнає (а.с.8). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні у справі письмові докази, зважаючи на те, що визнання відповідачем позову ґрунтується на законних підставах, не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.09.2015 року, про що свідчить актовий запис № 265 зроблений відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області(а.с.7). Від спільного шлюбу мають сина [PERSON] Нодарі Григоровича, [INFO]. (а.с.8). Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило відсутність взаєморозуміння, постійних скандалів на цьому ґрунті, у звязку з чим втрачено почуття любові та поваги. Спору щодо спільно нажитого майна не мають. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з матірю. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що подальше спільне життя сторін не можливе. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище відповідачки без змін. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

12.02.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини доходу на його утримання на час навчання. Позивач позов підтримав та просив суд його задовольнити. Відповідач позов визнав, сплачувати аліменти згоден. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є сином [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] згідно довідки №13 від 17.01.2018 року є студентом 1 курсу навчально-наукового інституту історії, етнології та правознавства імені [PERSON] (денна форма навчання) Національного університету «Чернігівський колегіум» імені [PERSON] (а.с.7). Стипендію позивач не отримує. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, а відповідач є працездатним, позов визнав, тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з 12.02.2018 року на період його навчання в Національному університеті «Чернігівський колегіум» імені [PERSON], але не більше, як до досягнення ним 23 років.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

12.02.2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який зареєстрований 06.08.2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 1712. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось. У шлюбі дітей не мають. Відповідач заперечує проти розірвання шлюбу в органах РАЦС. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить інтересам позивача, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не прибув. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Заперечень проти позову не подав. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зважаючи на вищевказані обставини, а також на те, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 280 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2016 року, який зареєстрований Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 1712. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечить інтересам позивача, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

12.02.2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідач не надає допомоги на утримання їх дитини - доньки [PERSON], [INFO], просить стягнути аліменти в розмірі 1\\4 частки його заробітку щомісячно на доньку до досягнення нею повноліття та на її утримання в розмірі 1\\4 частки його заробітку до досягнення донькою трьохрічного віку. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. [PERSON] являється батьком малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ОЛ №191162. В порушення вимог ст. ст.84, 180 СК України, відповідач не допомагає утримувати свою доньку, добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, малолітня [PERSON] знаходиться на утриманні матері та проживає біля неї, крім того, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

12.02.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 07.09.2011 р. н., посилаючись на те, що відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справи щодо спорів про стягнення аліментів розглядаються у порядку спрощеного позовного провадження. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. Ухвалою суду від 03.04.2018 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, у якій розяснено відповідачу, право подати відзив на позов протягом п'ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Станом на 08.05.2018 року відповідач із клопотаннями чи заявами до суду не звертався, хоча позовну заяву з доданими до неї матеріалами [PERSON] отримав 13.04.2018 року, згідно поштового повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулось до суду 07.05.2018 року. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини [PERSON], 07.09.2011 р. н., яка проживає разом з позивачем, а тому він зобов'язаний приймати участь в її матеріальному забезпеченні. Стан здоров'я і матеріальне становище відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У зв'язку із тим, що відповідач офіційно ніде не працює, проте має стабільний високий дохід, аліменти з нього слід утримувати в твердій грошовій сумі в розмірі 1860 гривень, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст.ст.180 - 184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 274, 279 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-15 00:00:00

12.02.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди. В обґрунтування позову зазначила, що 01.04.2009 року помер її батько [PERSON], внаслідок чого відкрилась спадщина, вона має право на спадкування майна спадкодавця за законом. До складу спадщини входить житловий будинок, надвірні будівлі та споруди за адресою: вул. Василя Приходька, 11, с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області. Враховуючи те, що у спадкодавця були відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок, нотаріусом була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, тобто видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначене нерухоме майно. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника. Проти задоволення позову не заперечують. Відзив на позов не надіслали. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення, зокрема у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Позивачка [PERSON] народилась 19.06.1961 року. Як вбачається зі свідоцтва про народження її батьками є: [PERSON], [PERSON]. 01.04.2009 року помер батько позивачки [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (серія 1-ЕЛ № 110300). Після його смерті залишився житловий будинок, надвірні будівлі та споруди за адресою вул. Василя Приходька, 11, с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області за яким не зареєстровано право власності. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 301/2009 спадкоємцем майна померлого [PERSON] за законом є [PERSON], яка прийняла спадщину подачею заяви до нотаріальної контори. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.01.2018 року, позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з неподанням документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії. Згідно довідки виданої Атюшівським старостинським округом Коропської селищної ради, Коропського району, Чернігівської області № 14-17/81 від 12.01.2018 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який розташований за адресою с. Атюша, Коропського району, Чернігівської області побудований в 1958 році [PERSON] та належав йому на правах особистої власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-19 00:00:00

12.02.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/2 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач не виконує свої обов'язки по утриманню дитини. Сторони в судове засідання не зявились, проте позивачка надала заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просить задовольнити. На заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. У звязку з чим суд за згодою позивачки постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 02 вересня 2000 року, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач є працездатний, і може надавати матеріальну допомогу, суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved