Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-28 00:00:00

10 липня 2020 року представник позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за договором комплексного банківського обслуговування, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 27 березня 2018 року відповідачем надано заяву-договір № 2018/І_С/320-000422 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками АБ «Укргазбанк», і на підставі якої відкрито поточний рахунок в гривні на умовах тарифного плану «Старт Драй ЗКП» та видано платіжну картку. Після підписання заяви-договору відповідач активно користувався коштами, що зараховувались та знаходились на його рахунку. Таким чином, банк повністю виконав свої зобов`язання за договором. При цьому надходжень на картковий рахунок відповідача не вистачало для покриття його витрат, у зв`язку із чим виникла прострочена заборгованість за рахунком, а саме овердрафт. Так, загальна сума заборгованості [PERSON] за Договором комплексного банківського обслуговування станом на 31 липня 2019 року становить 7717,83 грн., з яких: - заборгованість по кредиту поточна - 4713,44 грн.; - заборгованість по кредиту прострочена - 2104,69 грн.; - заборгованість по процентах поточна - 152,86 грн.; - заборгованість по процентах прострочена - 746,84 грн. Просять суд, стягнути з відповідача на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за Договором комплексного банківського обслуговування у сумі 7717,83 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте в позовній заяві просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк» заперечив, пояснивши, що у відділенні АБ «Укргазбанк» ним отримувалась банківська картка для отримання заробітної плати, разом з якою йому було надано кредитну картку, від якої він відмовився та повернув до відділення банка. При поверненні ним кредитної картки, у відділенні банку, в його присутності, співробітник банку перерізав картку навпіл. Крім зазначених карток, у відділеннях позивача він будь-яких карток не отримував. Згодом, 26 лютого 2019 року він виявив, що його телефон втратив мобільний зв`язок. При цьому, мобільний телефон його дружини також не працював у стільниковій мережі. Після цього, вони звернулись до відділення оператора мобільного зв`язку, де їм було повідомлено про те, що їх сім-картки було замінено дистанційно у Київській області та запропоновано звернутись до банківських установ, в яких вони мають відкритті рахунки, з метою їх перевірки. 27 лютого 2019 року він звернувся по відділення АБ «Укргазбанк», де з`ясувалось, що в Київській області з належних йому рахунків кредитної картки та банківської картки для отримання заробітної плати було знято грошові кошти, після чого він звернувся до відділення поліції з відповідною заявою. Крім того, 01 вересня 2020 року відповідачем до суду надано відзив на позовну заяву, в якому останній просив відмовити ПАТ АБ «Укргазбанк» в задоволенні заявлених вимог, виходячи з обставин, про які [PERSON] пояснив особисто у судовому засіданні, а також з наступного. За заявою відповідача Слов`янським відділом поліції відкрито кримінальне провадження, в якому його визнано потерпілим. Всупереч тому, що дата на заяві, яку було подано позивачу про вчинення третіми особами та датою внесення цих відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань позивач відмов мені у нарахуванні відсотків посилаючись на несвоєчасне повідомлення. З наданого позивачем розрахунком заборгованості вбачається, що заборгованість стала виникати за його рахунками вже після того, як невідома особа з його карток викрала кошти, після внесення відповідних відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань, про що своєчасно був поставлений до відома Банк. Таким чином, заборгованість перед позивачем за відкритими на його ім`я рахунками виникла внаслідок списання коштів з його особового рахунку в результаті шахрайських дій третіх осіб. Відповідач повідомив банк про несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунків, звернувся до правоохоронних органів з приводу вчинення шахрайських дій з картковим рахунком. Позивачем не доведено, що він своїми діями чи бездіяльності сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, які дають змогу ініціювати платіжні операції, що було б підставою для відповідальності відповідача за проведення платіжних операцій. Викладене підтверджується тим, що дата повідомлення позивача про шахрайські дії третіх осіб співпадає із датою внесення відповідних відомостей до ЄРДР, у заявах про незгоду із транзакціями і своїм підписом підтвердив про те, що відповідач вчинив усі дії, щоб унеможливити доступ третіх осіб до карткового рахунку. Отже, він не може нести відповідальності за здійснення платіжних операцій, оскільки спеціальний платіжний засіб використано без його фізичної присутності, без електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, доказів того, що він своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції не надано так і таких доказів не може бути, оскільки жодних дій, чи бездіяльності, які дали можливість третім особам використати платіжний засіб - картку, відповідач не вчиняв. З огляду на викладене, позивачем не доведено вчинення відповідачем дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номеру або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, відповідач виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомив позивача та правоохоронні органи про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, правові підстави для задоволення позовних вимог відсутні. Представник відповідача Капустін Т.О. у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог ПАТ АБ «Укргазбанк», посилаючись на обставини викладені у відзиві на позовну заяву. Вислухавши пояснення відповідача та його представника, дослідивши подані позивачем документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. У судовому засіданні встановлено, що 27 березня 2018 року [PERSON] звернувся до відділення ПАТ АБ «Укргазбанк» із заявою-договором за № 2018/І_С/320-000422 про приєднання до Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи. На підставі наведеної заяви-договору відкрито поточний рахунок в гривні на умовах тарифного плану «Старт Драй ЗКП» та видано платіжну картку. Згідно з позовною заявою ПАТ АБ «Укргазбанк», після підписання заяви-договору відповідач активно користувався коштами, що зараховувались та знаходились на його рахунку, внаслідок чого сума заборгованості [PERSON] за Договором комплексного банківського обслуговування станом на 31 липня 2019 року становить 7717,83 грн., з яких: - заборгованість по кредиту поточна - 4713,44 грн.; - заборгованість по кредиту прострочена - 2104,69 грн.; - заборгованість по процентах поточна - 152,86 грн.; - заборгованість по процентах прострочена - 746,84 грн. 27 лютого 2019 року, відповідач звернувся до позивача із заявою, в якій повідомив Банк про те, що 26 лютого 2019 року у зв`язку з відключенням мобільного зв`язку на його телефоні, в подальшому з блокуванням та заміною відділено його номеру телефону - [NUMBER] , були здійснені операції за його рахунками без його відома. Згідно з виписками за наявними рахунками всі кошти були списані. Дані по рахункам третім особам не передавав. 27 лютого 2019 року за вказаними фактом він звернувся із відповідною заявою до поліції, яке прийнято за вхідним № 6065. У зв`язку з чим, просив припинити нарахування процентів за кредитним рахунком № [NUMBER] до закінчення досудового розслідування за вищевказаними обставинами У відповідь на наведену заяву, позивач повідомив [PERSON] про те, що у разі доступу до мобільного телефону останнього третіх осіб або виявлення факту зняття або спроби несанкціонованого зняття коштів з рахунку або втрати електронного мобільного платіжного засобу, відповідач зобов`язаний був негайно повідомити Банк про інцидент через контакт-центр за вказаним телефоном. Про факт проведення шахрайських операцій було повідомлено банк лише через два дні з моменту їх здійснення. Здійснити припинення нарахування відсотків до закінчення розслідування з боку правоохоронних органів неможливо, оскільки це не передбачено Правилами відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів, та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк». Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1048 ЦК України розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. На підставі частини другої статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах. Згідно з п. 5.12.18 Правил відкриття та обслуговування поточного рахунку фізичної особи, операції за яким здійснюються з використанням електронних платіжних засобів та надання послуг за платіжними картками ПАТ АБ «Укргазбанк», клієнт зобов`язаний негайно інформувати Банк про факт втрати картки та/бо номера мобільного телефону та/або у випадках виявлення несанкціонованого доступу, спроб доступу сторонніми особами до рахунку/субрахунку, картки, у порядку, визначеному розділом 9 цих Правил. Не передавати мобільний телефон (відповідну SIM-картку), яким відповідає номер мобільного телефону та інформацію про його місцезнаходження третім особам. Пунктом 5.12.20 наведених Правил встановлено обов`язок клієнта щодо особистого звернення до Банку після втрати/зміни номеру мобільного телефону, із заявою про втрату/зміну номеру мобільного телефону. У разі неможливості відвідати відділення банку, клієнт повинен сповістити про це банк за телефонами контакт-центру Банку для блокування облікового запису користувача в системі ДБО та/або для внесення змін до налаштувань у SMS-banking. Сторони погодились, що звернення клієнта до банку із заявою про зміну номеру мобільного телефону вважається належним повідомленням про зміну номера мобільного телефону та не потребує внесення сторони відповідних змін до заяви-договору. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Згідно зі статтею 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його ж рахунка, банк повинен негайно, після виявлення порушення, зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Загальні засади функціонування платіжних систем і систем розрахунків в Україні, поняття та загальний порядок проведення переказу коштів у межах України, встановлення відповідальності суб`єктів переказу, а також визначення загального порядку здійснення нагляду (оверсайта) за платіжними системами встановлено Законом України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні». Згідно пункту 37.2 статті 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов`язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до вимог пункту 6 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління Національного банку України № 705 від 05 листопада 2014 року, в редакції, що діяла на момент виникнення спірних відносин, користувач після виявлення факту втрати електронного платіжного засобу та/або платіжних операцій, які він не виконував, зобов`язаний негайно повідомити банк або визначену ним юридичну особу в спосіб, передбачений договором. До моменту повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій та відповідальність несе користувач, а з часу повідомлення користувачем банку ризик збитків від здійснення операцій за електронним платіжним засобом користувача несе банк. Втратою електронного платіжного засобу є неможливість здійснення користувачем контролю (володіння) за електронним платіжним засобом, неправомірне заволодіння та/або використання електронного платіжного засобу чи його реквізитів. Відповідно до пункту 9 розділу VI Положення про порядок емісії електронних платежів засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою правління Національного банку України від 05 листопада 2014 року № 705, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо електронний платіжний засіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем та/або електронної ідентифікації самого електронного платіжного засобу і його користувача, крім випадків, якщо доведено, що дії чи бездіяльність користувача призвели до втрати, незаконного використання ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин. Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частинами першою, четвертою статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно положень статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Судом встановлено, що [PERSON] як користувач картки своїми діями чи бездіяльністю не сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, списання грошових коштів з її карткових рахунків відбулося не за його розпорядженням, останній повідомив банк про факт незаконного списання грошових коштів з його карткового рахунку та звернувся до правоохоронних органів та ураховуючи наявність кримінального провадження, у межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами, суд доходить висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Укргазбанк» про стягнення заборгованості. При цьому суд виходить із того, що матеріалами справи не встановлено, що банківські картки неустановленій особі [PERSON] не замовляв і зазначені картки не отримував, а отже його волевиявлення на їх отримання було відсутнє. При вирішенні даного спору суд приймає до уваги правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15. Крім того, Верховний Суд у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 127/23496/15-ц (касаційне провадження № 61-3239св18) та від 20 червня 2018 року у справі № 691/699/16-ц (касаційне провадження № 61-16504св18) вказану правову позицію підтримав. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги необґрунтовані та задоволенню не підлягають. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed