Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

10.12.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22.02.2013 року між КС «Можливість» та [PERSON] було укладено договір кредиту №105, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 22 000,00 грн. строком на 24 місяці з 22.02.2013 р. по 22.02.2015 р. із сплатою 45,6% річних за користування кредитом. Відповідно до пунктів 2.3, 3.3 кредитного договору відповідач взяла на себе зобовязання по сплаті основної суми кредиту та відсотків згідно графіку, який є невідємною частиною укладеного договору. Останній платіж мав поступити 22.02.2015 р. Додатковою умовою було те, що у випадку припинення відповідачем з будь-яких причин погашення отриманого кредиту та відсотків по ньому, відповідно до п. 3.7 договору до нього буде застосовуватись додаткова відсоткова ставка у розмірі 365%. До теперішнього часу відповідачі заборгованість не погасили. Станом на 10.12.2015 р. заборгованість відповідачів за договором кредиту № 105 від 22.02.2013 р. складає 69 341,79 грн., а саме: основний борг 7 659 грн. 98 грн., відсотки за користування кредитом у сумі 325,37 грн., додаткові відсотки 61 356,44 грн. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з даним позовом та просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором у розмірі 69 341,79 грн. та судовий збір у розмірі 1218,00 грн. Позивач, до судового засідання не зявився, надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не зявились, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.02.2013 року між КС «Можливість» [PERSON] було укладено договір кредиту №105, за яким відповідачка отримала кредит у розмірі 22 000,00 грн. строком на 24 місяці з 22.02.2013 р. по 22.02.2015 р. із сплатою 45,6% річних за користування кредитом. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачам [PERSON] та [PERSON] кредит у розмірі 22 000 грн. . Відповідно до п.3.5 Кредитного договору, погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається у такому порядку: першочергово проценти, а в наступну чергу - сума кредиту. Згідно з п.3.1 Кредитного договору, плата за користування кредитом становить 45,6% річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. Пунктом 3.7 Кредитного договору передбачено, що за будь яких умов, у разі несвоєчасного надходження планового платежу повністю або частково з четвертого дня прострочення, цей кредит має визнаватися кредитом з підвищеним ризиком та встановлюється процентна ставка у розмірі 365 % річних від суми залишку кредиту за кожний день користування кредитом. У звязку з невиконанням [PERSON] та [PERSON] зобовязань по сплаті суми кредиту та відсотків за користування кредитом утворилась заборгованість у розмірі 69 341,79 грн ., а саме: основний борг 7 659,98 грн., відсотки за користування кредитом у сумі 325,37 грн., додаткові відсотки 61 356,44 грн., що підтверджується письмовими матеріалами справи. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.1046 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню оскільки підтверджується наданими суду доказами та з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитом у розмірі 69341,79 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких відмовлено. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Позивачем надані документи, що стверджують понесені витрати, тому вони підлягають стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] в повному обсязі, а саме витрати судового збору у розмірі 1218 гр. 00 коп.

Outcome: approved