Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

11.01.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання повнолітнього сина [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання сина, що продовжує навчання до досягнення ним 23 річного віку. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказувала, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO]. З 01.09.2013 року [PERSON] навчається на другому курсі фельдшерського відділу Лубенського медичного училища Полтавської області за держзамовленням і отримує стипендію в розмірі 550 грн., але фінансові витрати ідуть на побутові потреби, зняття квартири в м. Лубни яка коштує 400 грн. щомісяця, транспортні переїзди, харчування, одяг, канцелярські засоби, а крім стипендії в розмірі 550 грн. в сина немає інших прибутків. Вона на даний час не працює та надає швейні послуги населенню, отримує за це незначні кошти яких не вистачає на утримання сина. Син повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач є працездатним, працює електриком Обласного комунального виробничого підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Миргородводоканал», інших утриманців не має, та взмозі надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити в повному обсязі . Відповідач [PERSON] позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та дату слухання справи був повідомлений та надав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані їх утримувати до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Стаття 182 СК України передбачає, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] (а.с. 10). І інших утриманців у нього немає. 01.09.2013 року [PERSON] навчається на другому курсі фельдшерського відділу Лубенського медичного училища Полтавської області за держзамовленням і отримує стипендію в розмірі 550 грн. термін закінчення навчання 30.06.2016 (а.с. 11). Відповідач [PERSON] працездатний, працює та отримує заробітну плату в розмірі біля 1800 грн. щомісячно, не заперечує проти утримання сина до закінчення навчання. Виходячи з вимог Закону суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення до закінчення навчання [PERSON], тобто до 30 червня 2016року. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Якщо обидві сторони звільнені від сплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 88 Цивільного процесуального кодексу України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли. В зв'язку з вищенаведеним підлягають стягненню з відповідача на користь Державного бюджету України 243 гривень 60 коп. судового збору, від сплати якого була звільнена позивач при зверненні до суду.

Outcome: partial