Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-24 00:00:00

10 червня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області із вказаним позовом до відповідачів [PERSON] громади в особі Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого просить встановити факт прийняття нею спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON], який помер 22 лютого 2000 року та проживав у [INFO] та визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 1,79 га, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, посилаючись на те, що 22 лютого 2000 року помер батько позивача - [PERSON]. З приводу оформлення спадщини, у визначений законом термін позивач зверталася до нотаріуса, однак їй було рекомендовано питання щодо визнання права власності на майно вирішувати в судовому порядку у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів. Сторони в судове засідання не з'явились, надіслали суду заяви у яких просили справу розглянути у їх відсутність. При цьому позивач зазначив, що повністю підтримує позовні вимоги, викладені у позовній заяві, а відповідачі не заперечують проти їх задоволення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про ухвалення рішення виходячи з наступного: Копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 080589 від 23 лютого 2000 року підтверджується, що 22 лютого 2000 року у віці 41 рік, в с. Воронівці Хмільницького району Вінницької області помер [PERSON], про що 23 лютого 2000 року складено відповідний актовий запис № 16. Після смерті спадкодавця залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка площею 1,79 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області, та належала [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ВН № 00001618, від 05 жовтня 2001 року. На момент смерті, [PERSON] позивач був зареєстрований та проживав [INFO]. Наведене підтверджується довідкою Уланівської сільської ради за № 1931 від 26 травня 2016 року. [PERSON], проживала разом із батьком та доглядала його до часу смерті - 22 лютого 2000 року. Після смерті [PERSON] вона вступила у фактичне володіння та управління його спадковим майном. Її мати - [PERSON], та сестри - [PERSON], [PERSON] і [PERSON], спадщини після смерті [PERSON], не приймали та на її прийняття не претендують, про що зробили відповідні заяви. Інших спадкоємців, першої черги які б могли претендувати на спадкове майно після смерті спадкодавця, немає На запит, поданий в Управління Держгеокадастру у Хмільницькому районі Вінницької області, була отримана відповідь за № 29-28-0.3-1051/2-16 від 06 червня 2016 року. Із змісту даного документу вбачається, що [PERSON] дійсно був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН № 00001618 від 05 жовтня 2001 року на території Уланівської сільської ради площею 1,79 га. Вартість вказаної земельної частки (паю) є визначеною у 62209,38 грн. Згідно з п. п. 4, 5 прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обовязків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За положеннями ст. 549 ЦК УРСР 1963 року, що були чинними на час відкриття спадщини, спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він вступив у фактичне володіння та управління спадковим майном. Зважаючи на вищезазначене, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги, оскільки матеріалами справи, доведено, що позивач являється спадкоємцем за законом, інші спадкоємці на спадщину не претендують, відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, позивачем доведено викладені в позовній заяві обставини, що підтверджує його право на успадкування майна спадкодавця, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки питання про розподіл судових витрат позивачами не ставиться, понесені судові витрати по оплаті судового збору необхідно залишити за останніми. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved