Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-03 00:00:00

11.01.2018\~року позивач\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» звернувся\~до суду\~з позовом\~до відповідача,\~в якому\~просить стягнути\~з відповідача\~кредитну заборгованість\~у розмірі\~22395,04 грн. та судові витрати в сумі 1600,00 грн. Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 03.04.2018 року провадження у справі відкрито та справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та за наявними у справі матеріалами. Матеріали справи містять заяву представника позивача щодо розгляду справи за його відсутності, в якому також зазначено, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. На адресу реєстрації відповідача [PERSON] відповідно до вимог чинного цивільно-процесуального законодавства судом рекомендованим листом з повідомленням про вручення надсилалась копія ухвали про відкриття провадження, а також копія позовної заяви з додатками. У липні 2018 року [PERSON] подав відзив на позовну заяву та заяву про застосування строків позовної давності. У листопаді 2019 року ПАТ «ПриватБанк» надав відповідь на відзив та на заяву про застосування строків позовної давності. Ухвалою Комінтернівського районного суду Одеської області від 01.04.2020 року закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в позові зазначає, що відповідач [PERSON] уклав з ПАТ КБ «ПриватБанк» договір № б/н від 28.02.2008 року, згідно якого отримав кредит у розмірі 6600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення що відповідає строку дії картки. Позивач зазначає, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Позивач відповідно до умов договору виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем умови договору не виконуються, порушуються строки повернення кредиту та сплати процентів, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. Крім того, як вказує позивач, відповідно до Правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні Картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Тим самим строк перевипущеної картки до останнього дня 08.2016 року. Таким чином, позивач стверджує що звернувся до суду 21.12.2017 року тобто до спливу строку позовної давності. Відповідач заперечував. Відповідач вважав, що строк дії картки закінчився у лютому 2009 року, і він нову картку не отримував, тому строк позовної давності щодо вимог про стягнення тіла кредиту минув. Крім того зазначив, що він є військовослужбовцем, і відповідно до вимог закону з нього не можуть бути стягнені відсотки за користування кредитом, пеня, штрафні санкції а також витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] 28.02.2008 року звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з Анкетою-Заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, копія якої надана позивачем до позовної заяви. З вказаного документу вбачається, що в ньому зазначені персональні дані відповідача щодо дати народження, місця проживання, реквізитів паспорту громадянина України, дата та підпис. При цьому в заяві зазначено, що заявник ознайомлений та згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також, що дійсна Заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між заявником та банком договір про надання банківських послуг. В заяві зазначено про оформлення картки «универсальна» на ім`я [PERSON] , та номер картки [NUMBER] та бажаний кредитний ліміт. На підтвердження позовних вимог суду надано Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, а також Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна». З розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову, станом на 30.01.2017 року загальна заборгованість становить 22395,04 грн., з них: сума заборгованості по кредиту 5198,50 грн.; сума заборгованості за відсотками 14797,55 грн.; сума заборгованості за пенею та комісією 856,37 грн., сума штрафу 500 грн. (фіксована частина) та 1042,62 грн. (процентна ставка). Крім того, зі змісту довідки ПАТ «ПриватБанк» від 10.10.2019 року № 30.1.0.0/2-20171221/47 вбачається, що по кредитному договору від 28.02.2008 року [PERSON] отримував картки №№ [NUMBER] , [NUMBER] зі строком дії перевипущеної картки до останнього дня 08.2016 року. Таким чином заява про застосування строків позовної давності безпідставна. Пунктом 1\~ст. 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1\~глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Отже, згідно із ч. 2\~ст. 1050 Цивільний кодекс України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до ст.ст.\~525,\~526, ч.1 ст.\~625 Цивільного кодексу України, зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та\~Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Ст.\~629\~ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно дост. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Частиною 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно довідки Міністерства оборони України військова частина-польова пошта [NUMBER] від 15.01.2017 за №28 (м. Кривий Ріг), [PERSON] є військовослужбовцем Збройних Сил України з 1995 року по теперішній час, на підставі\~Указу Президента України від 14.01.2015 року №15/2015 р. «Про часткову мобілізацію»\~та з 05.09.2014 року по теперішній час приймає безпосередню участь в Антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, є заступником командира реактивної артилерійської батареї з озброєння реактивного артилерійського дивізіону [NUMBER] окремої танкової бригади оперативного командування « [INFO] ». Відповідно до Указу Президента України від 14.04.2014року №405/2014 «Про рішення Ради національної безпеки та оборони України від 13.04.2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози та збереження територіальної цілісності України» на території Луганської та Донецької областей розпочато антитерористичну операцію. Законом України від 20.05.2014 року №1275-VII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення оборонно-мобілізаційних питань під час проведення мобілізації»\~внесено зміни дост.14 Закону України від 20.12.1991 року №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яку доповнено пунктом 15 наступного змісту «військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються». Згідно Закону України від 21.10.1993 року №3543-ХІІ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію»,особливим періодом є функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. В Україні особливий період розпочався 18.03.2014 року і триває по даний час. Отже, з цього часу позивач не повинен був нараховувати відповідачу відсотки, пеню, комісії і штрафи за кредитним договором. З розрахунку заборгованості позивача за кредитним договором вбачається, що позивачем в період з 18.03.2014 року (з початку особливого періоду) і по 30.11.2017 року нараховувались відповідачу відсотки, пеня та комісії і штрафи за кредитним договором. Відповідно до ст.549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові, у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3ст.549 ЦК України). Виходячи з системного аналізу наведених норм права та обставин, встановлених у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що позивачем в період з 18.03.2014 року по 30.11.2017 року безпідставно були нараховані відповідачу проценти, пеня та штрафи. Так, відповідно до довідки - розрахунку, наданої позивачем за період по 30.11.2017 року, а саме: на 18.03.2014 року, за відповідачем рахувалась заборгованість за кредитом: 5198,50 грн., загальний залишок заборгованості за відсотками за користування кредитом 9015,34 грн., 195,28 грн. - заборгованість за пенею та комісією (з накопичувальним підсумком), а всього 14409,12 грн. (а.с.4). В решті позову слід відмовити. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог виходячи із зазначеного розрахунку. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] відповідно до посвідчення від 19.10.2015 року має прав на пільги як учасник бойових дій, і відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч. 6 ст. 141 ЦПК України). Таким чином з державного бюджету на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» слід повернути суму 1029,44 грн. пропорційно до задоволених вимог позову. Решта судового збору відноситься на рахунок ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: partial