Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

10.10.2019 позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] будинковолодінням [ADDRESS] шляхом вселення її та її чоловіка [PERSON] до даного будинку. В обґрунтування позову вказує на те, що її матір`ю є [PERSON] , а батьком [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно довідки Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області №146 від 10.03.2009, згідно по господарських книг Рибницької сільської ради Дрогобицького району Львівської області будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] , рік побудови будинку 1990. Вона подала заяву про прийняття спадщини. 07.09.2019 вона прийшла додому, мати почала виганяти її з будинку, вчиняти конфлікти, сварку, при цьому не пояснюючи причин. З її кімнати забрала ліжко, з криками вигнала з дому. На сьогоднішній день вона не має постійного місця проживання та змушена постійно переходити від одних знайомих до інших. Відповідач постійно чинить їй перешкоди в користуванні будинком вона не має доступу до житла, особистих речей, не має постійного місця проживання, не надає їй ключі від вхідних дверей і не пускає до житлового будинку. 31.10.2019 від відповідача надійшов відзив, в якому остання у позові просить відмовити. Зазначила, що вона не вчиняла жодних дій, які б порушували права позивачки на проживання в зазначеному будинку. Всі наведені нею доводи в позовній заяві нічим не підтверджені. Щодо вселення чоловіка позивача [PERSON] , то вона як співвласник будинку не надала своєї згоди на його вселення в будинок. Позивач та її представник - адвокат Шулак О.І. позовні вимоги підтримали та дали пояснення, які по суті та змісту відповідають викладеному у позовній заяві. Відповідач та її представник - адвокат Шемеляк Г.Т. проти позову заперечили з мотивів, викладених у відзиві. Вислухавши вступне слово сторін, пояснення свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов є підставним та підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання, виданої Рибницькою сільською радою Дрогобицького району Львівської області від 20.02.2019 за №209, місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою [ADDRESS] . Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Рибницької сільської ради за №955, від 11.09.2019, [PERSON] дійсно постійно проживав та був зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті постійно проживали та були зареєстровані : [PERSON] дружина [INFO] та [PERSON] дочка - [INFO] . Відповідно до даних господарських книг Рибницької сільської ради Дрогобицького району,Є що зберігаються в Рибницькій сільській раді Дрогобицького району будинковолодіння [ADDRESS] рахується за [PERSON] . Рік побудови будинку - 1990 (довідка Рибницької сільської ради №146 від 10.03.2019). Згідно з довідкою, виданої виконавчим комітетом Рибницької сільської ради від 04.11.2019 №1070 [PERSON] згідно записів будинкової книги та господарських книг є головою двору. Тобто, фактично наявні суперечливі дані щодо належності спірного будинку, право власності на який не є зареєстрованим. Судом встановлено та сторонами не оспорюється, що між ними склались неприязні відносини. Так, [PERSON] 10.10.2019 та 31.10.2019 подала до Дрогобицького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області заяву про злочин, зазначивши, що [PERSON] відкрито викрала з будинку її кошти в розмірі 3000 дол. США, а [PERSON] , який є чоловіком її дочки, погрожував на ґрунті неприязних відносин, вчинив з нею словесний конфлікт, в ході якого, висловлювався нецензурними словами, погрожував фізичною розправою. Відповідно до\~ст. 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до ст.396 ЦК України особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права. Статтею 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Втручання у право мирного володіння майном, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим, й інтересами особи, яка зазнає такого втручання. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) мети, досягнення якої передбачається, та засобів, які використовуються для її досягнення. Згідно із ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд, надає віри показам свідків: [PERSON] , [PERSON] , які суду пояснили, що дійсно [PERSON] чинить перешкоди своїй дочці [PERSON] в проживанні в будинку по [ADDRESS] також критично оцінює покази відповідачки, яка допитна в якості свідка, про те, що не перешкоджає доньці проживати у спірному будинку, оскільки вважає її заінтересованою особою, а також те, що дані покази іншими доказами не підкріплені. Таким чином, будь-яких доказів на спростування того, що відповідач не чинить перешкод позивачу у користуванні будинком суду не надано. При цьому, суд звертає увагу і на те, що [PERSON] та [PERSON] мають правомірні очікування, що стосуються права власності на спірний будинок, будучи спадкоємцями [PERSON] , за яким згідно господарських книг рахувалось таке будинковолодіння. Таким чином, позивач будучи не позбавленою права користування будинком, має право на проживання в такому, яке є належним чином зареєстроване. Таким чином позов в частині зобов`язання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] будинковолодінням [ADDRESS] шляхом вселення її до даного будинку підлягає до задоволення. Що стосується вимоги про вселення до будинку чоловіка позивача [PERSON] , то такі до задоволення не підлягають, оскільки доказів реєстрації такого, його проживання у спірному будинку не надано. Відповідно до ч.1\~ст.11 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. \~Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. [PERSON] не є стороною у справі, ним не заявлено вимоги про порушення його права, інтересу. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, так як позов задоволено частково, з відповідача в користь позивача підлягає до стягнення 384,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved