Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-16 00:00:00

12.07.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві. Просить суд позов задоволити у повному обсязі. Не заперечує щодо заочного розгляду справи. Просить суд\~стягувати з [PERSON]\~ на\~користь позивача\~ аліменти\~в твердій\~грошовій сумі\~на утримання\~ неповнолітньої\~дитини:\~сина \~[PERSON],\~[INFO],\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі по 3000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, про час і місце слухання справи повідомлена належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомила, заяви про слухання справи у її відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові\~докази,\~представлені сторонами\~на виконання\~вимог ст.ст.80,\~81\~ЦПК України\~і які\~сторони вважають\~достатніми для\~обґрунтування і\~заперечення позовних\~вимог та\~з'ясувавши\~фактичні обставини\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов [PERSON] підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. Зясовано також, що в шлюбі у позивача з відповідачем народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.3). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.2). Як вбачається\~з матеріалів\~справи, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні та вихованні позивача, який працює по сезонних роботах, сам не взмозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітню дитину, у звязку з чим зазнає матеріальних труднощів. Відповідач [PERSON] проживає за кордоном, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного депутатом Білоославської сільської ради (а.с.10). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років з 1 грудня 2018 року становить 2027 гривень. З врахуванням\~всіх обставин\~справи,\~матеріального становища\~позивача та\~платника аліментів, яка є\~фізично здоровою\~особою, проживає за\~межами України, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], щомісячно до досягнення ним повноліття. Крім того, згідно вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп. в дохід держави та 1500 грн. 00 коп. витрат на професійну правничу допомогу згідно квитанції № 31/2018 від 14.12.2018 року. На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved