Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

11.08.2014 позивач ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 25.05.2012 №009PIL1121460014 в розмірі 63726,11 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 25.02.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №009PIL1121460014, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 63400,00 грн. на строк 48 місяців зі сплатою процентів у розмірі 38% річних. Згідно договору відповідач зобов'язався своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, повернути кредит у визначений договором строк, а також виконати інші обов'язки згідно кредитного договору. Однак відповідач порушив умови кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 11.08.2014 має заборгованість у зазначеному вище розмірі, яку позивач просить стягнути на свою користь. В судове засідання позивач свого представника не направив, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. 30.09.2014 подав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності свого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд до відома не поставив, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не звертався. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що позивач згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у заочному порядку, суд знаходить можливим розглянути справу у відсутності відповідачів на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. У зв'язку з тим, що розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.05.2012 між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» як кредитодавцем та [PERSON] як позичальником укладено кредитний договір №009PIL1121460014, за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 63400,00 грн. на строк 48 місяців зі сплатою процентів у розмірі 38% річних. За змістом ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Пунктом 3.3.2 кредитного договору погоджено, що погашення кредитної заборгованості відбувається шляхом сплати позичальником щомісячно обов'язкового платежу та комісії за управління кредитом. Згідно п. 2.1, розмірі обов'язкового платежу складає 2528,05 грн. в місяць. Пунктом 3.2.1 сторони передбачили, що за надання кредиту банк встановлює комісійну винагороду в розмірі 2% від суми кредиту, яка підлягає сплаті позичальником в день перерахування суми кредиту на його поточний рахунок. Пунктом 3.2.1 сторони передбачили, що щомісячна комісія за управління кредитом встановлюється у розмірі 0,5% від суми заборгованості по кредиту та нараховується починаючи з дати його видачі позичальнику до дня повного погашення кредиту на суму щоденного залишку заборгованості за кредитом. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач порушив умови договору, у зв'язку з чим має прострочену заборгованість. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно зі статтею 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Пунктом 5.1 кредитного договору сторони погодили, що за невиконання (несвоєчасне виконання), взятих на себе грошових зобов'язань, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 200,00 гривень за кожен випадок прострочення. Згідно наданого позивачем розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача станом на 11.08.2014 складає 63726,11 грн., в тому числі: - сума строкової заборгованості за кредитом 39480,71 грн.; - сума простроченої заборгованості за кредитом 8923,88 грн.; - сума % на строкову кредитну заборгованість 10683,92 грн.; - сума % на прострочену кредитну заборгованість 1028,81 грн.; - сума комісії за управління кредитом на строкову кредитну заборгованість 1846,29 грн.; - сума комісії за управління кредитом на прострочену кредитну заборгованість 162,50 грн.; - сума штрафу за кожен випадок прострочення 1600,00 грн. Виходячи з вище викладеного, беручи до уваги факт порушення відповідачем умов кредитного договору щодо своєчасного погашення кредитної заборгованості у встановлені договором строки, суд знаходить обґрунтованими вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 63726,11 грн., у зв'язку з чим приходить до висновку про задоволення позову. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 637,26 грн. судового збору.

Outcome: approved