Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

11.11.2013 року позивач ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] та Державної реєстраційної служби України, в якому просить в рахунок виконання основного зобов'язання щодо оплати заборгованості у розмірі 10297,04 доларів США, що згідно з курсом НБУ станом на 19.03.2013 року складає 865618,24 грн. за Договором про надання споживчого кредиту №11303777000 від 22.02.2008 року, укладеним між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON], звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: квартиру загальною площею 55,2 кв. м., житловою площею 29,9 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS], шляхом передачі іпотеко держателю вказаного предмету іпотеки у власність та визнання на нього права власності за іпотеко держателем ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договору іпотеки від 22.02.2008 року, укладеного між АКІБ «УкрСиббанк» та відповідачем [PERSON]; зобов'язати Державну реєстраційну службу України здійснити державну реєстрацію права власності на вказану квартиру за ПАТ «Дельта Банк»; припинити право власності відповідача на вказану квартиру; припинити право користування житловим приміщенням усіх мешканців, які проживають та зареєстровані за вказаною адресою; виселити з квартири відповідача [PERSON] та усіх інших мешканців, які проживають та зареєстровані за вказаною адресою, а також стягнути з відповідача судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» на підставі Договоу купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, та відповідачем [PERSON] 22.02.2008 року були укладені кредитний договір та договір іпотеки. АКІБ «УкрСиббанк» відповідно до умов договорів виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів, однак відповідачем [PERSON] умови договору не виконуються, нею систематично порушується графік погашення кредиту, а також строки сплати відсотків за користування ним, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судовому засіданні представник позивача Єфременко Т.В. підтримала позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, надали до суду заперечення та уточнення до заперечень, просять в задоволенні позову відмовити в зв'язку з тим, що відповідач не отримувала письмових вимог про сплату заборгованості. Крім того, в квартирі, яка є предметом іпотеки, зареєстрована та проживає малолітня донька відповідача. Представник відповідача Державної реєстраційної служби України до судового засідання не з'явилась, надала до суду заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог до Державної реєстраційної служби України. Вислухавши представника позивача, відповідача [PERSON] та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22.02.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Договір про надання споживчого кредиту №11303777000 (при застосуванні ануїтетної схеми погашення), відповідно до якого Банк зобов'язується надати Позичальнику однією сумою, а Позичальник зобов'язується прийняти, належним чином використати і повернути Банку кредит (грошові кошти) в іноземній валюті в сумі 83000,00 доларів США та сплатити проценти за його користування шляхом внесення ануїтет них платежів в порядку і на умовах, визначених цим Договором. /а.с.10-18/. Відповідно до Договору іпотеки (нерухомого майна), посвідченого 22.02.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], [PERSON] передала в іпотеку нерухоме майно - квартиру [ADDRESS]. Пунктом 2.4.6. Договору іпотеки передбачений обов'язок іпотекодавця [PERSON] не надавати дозвіл на реєстрацію в житлових приміщеннях, що складають предмет іпотеки, фізичних та юридичних осіб без згоди іпотекодержателя /а.с.27-30/. Як вбачається з матеріалів справи, АКІБ «УкрСиббанк» виконав свої зобов'язання по наданню кредитних коштів відповідачу. На підставі рішення Загальних зборів акціонерів від 27.10.2009 року АКІБ «УкрСиббанк» змінило назву на ПАТ «УкрСиббанк», яке є правонаступником усіх прав та зобов'язань АКІБ «УкрСиббанк». Згідно з Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року ПАТ «УкрСиббанк» продало, а ПАТ «Дельта Банк» купило права вимоги за кредитами, в тому числі і по договору №11303777000 /а.с.47,48-50/. Однак, відповідач [PERSON] не виконала зобов'язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушила умови кредитного договору, що вбачається з довідки про розрахунок заборгованості станом на 19.03.2013 року, яка складає 108297,04 доларів США, що згідно з курсом НБУ на 19.03.2013 року складає 865618,24 грн., в тому числі: тіло кредиту - 3760,44 доларів США, що в еквіваленті складає 30057,20 грн., відсотки - 11715,25 доларів США, що в еквіваленті складає 93639,99 грн. /а.с.31/. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Посилання відповідача [PERSON] та її представника стосовно того, що банком не направлялась на її адресу вимога щодо погашення заборгованості, спростовуються матеріалами справи /а.с.42-46/. Окрім того, в ході судового розгляду справи відповідач не змогла пояснити суду, яку саме суму вона сплатила з часу отримання кредиту, коли була здійснена остання проплата за кредитом, та які наміри має відповідач щодо погашення кредиту, в якому розмірі та коли за часом. Посилання сторони відповідача на те, що в спірній квартирі проживає малолітня дитина, в зв'язку з чим немає підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки, судом не приймаються, оскільки відповідно до умов договору іпотеки відповідач не мала права здійснювати реєстрацію дитини за вказаною адресою без дозволу АКІБ «УкрСиббанк». Пунктом 43 Постанови №5 від 30.03.2012 року Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних відносин» передбачено, що згідно з ч. 4 ст. 9, ст. 109 ЖК України, ст. ст. 39-40 Закону України «Про іпотеку» виселення мешканців із житлового будинку чи житлового приміщення, яке є предметом іпотеки, проводиться в порядку, встановленому законом. При цьому суд за заявою іпотеко держателя одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки за наявності підстав, передбачених законом, ухвалює рішення про виселення мешканців цього житлового будинку чи житлового приміщення. Проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява ПАТ «Дельта Банк» підлягає частковому задоволенню, так як частково обґрунтована та доведена, а саме не підлягають задоволенню позовні вимоги, які стосуються невизначеного кола осіб. Так, в ході судового розгляду справи з'ясовано, що окрім відповідача в квартирі зареєстровані та проживають: [PERSON], чоловік відповідача [PERSON] та донька відповідача [PERSON], [INFO], що вбачається з довідки №1022 від 08.01.2014 року, наданої Дільницею №7 КП «ЖКС «Чорноморський». Після встановлення вказаних осіб представник позивача на пропозицію суду не уточнив вимоги відносно встановлених осіб, в зв'язку з чим суд вважає вимоги про виселення інших осіб окрім відповідача такими, що не підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial