Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

10 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 05 листопада 2010 року, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Із відповідачем разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає разом із нею та на її утриманні. Відповідач надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, що і слугує підставою для звернення позивача із цим позовом до суду. На підставі викладеного позивач просить стягнути із [PERSON] аліменти на її користь на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу (а.с. 1). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем. (а.с.10) Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу. (а.с. 11). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] знаходяться у шлюбі з 05 листопада 2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 05 листопада 2010 року, серії [NUMBER], актовий запис №419 (а.с. 4) Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04 травня 2011 року, актовий запис № 287. (а.с. 3). Як вбачається з довідки № 74 голови квартального комітету від 10.04.2014р. неповнолітній [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] по вулиці Орлина, 21 в м. Дніпропетровську. (а.с. 5) Статтею 180 СК України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 181 СК України - способи виконання батьками обов'язку утримування дітей визначаються за домовленістю ними, а в разі відсутності такої домовленості кошти (аліменти) на утримання дітей стягуються за рішенням суду, вони присуджуються у частці від доходу матері, батька або у твердій грошовій сумі. Положеннями ч. 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обов'язку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, беручи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком неповнолітнього [PERSON], вимоги позивача про стягнення із відповідача аліментів є повністю обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню малолітньої дочки і вважає, що заявлена позивачем сума аліментів співмірна із матеріальним становищем сторін. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року, із відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved