Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

10 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди. В позовній заяві покликається на ту обставину, що він має у приватній власності дві земельні ділянки в с. Житані Володимир-Волинського району Волинської області : площею 0,06 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,4363 га - для ведення особистого селянського господарства. Зазначені земельні ділянки складають єдиний масив та знаходяться за адресою [ADDRESS] . В квітні - травні 2017 року позивач встановив по периметру своєї земельної ділянки, яка була частково неогороджена, 100 металевих стовпців. Стовпці були встановлені на межі земельної ділянки шляхом бетонування в землю профільних труб розміром 4смх8см240см. 03 червня 2017 року сусід по земельній ділянці, яка межує із земельною ділянкою позивача, відповідач по справі [PERSON] , застосовуючи трактор ЛТЗ-40 р.н.з. [NUMBER] та керуючи ним, пошкодив шляхом наїзду 40 стовпців огорожі, які були встановлені позивачем на границі між його земельною ділянкою та домоволодінням сім`ї Рарати, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Внаслідок зазначених дій [PERSON] , 40 стовпців огорожі були зігнуті та зламані, тобто знищені, що унеможливлює їх подальше використання з метою огорожі. На земельній ділянці позивача біля пошкоджених стовпців були залишені сліди трактора, які вели на територію домогосподарства [PERSON] , де і знаходився належний останньому трактор ЛТЗ-40 р.н.з. [NUMBER] . Відповідач [PERSON] пояснив, що умисно пошкодив огорожу позивача [PERSON] , оскільки вважає, що останній встановив незаконно стовпці саме на його земельній ділянці і не згідний з межею, встановленою позивачем між земельними ділянками. Згодом, 21 червня 2017 року та 10 червня 2018 року уповноваженою комісією було здійснено винос меж земельної ділянки [PERSON] в натурі та встановлено, що межа між господарствами [PERSON] та [PERSON] , на якій були позивачем встановлені стовпчики , визначена позивачем правильно та стовпчики встановлені саме на межі. По факту пошкодження стовпців позивачем було повідомлено Володимир- Волинський відділ поліції та написана заява про притягнення [PERSON] до кримінальної відповідальності за умисне знищення майна. На місце події приїжджала оперативна група відділу поліції, яка зафіксувала обставини події. Після проведення перевірки та звернень позивача було відкрите кримінальне провадження по факту пошкодження стовпців огорожі за ознаками ч.1 ст. 194 КК України та відомості були внесені до ЄРДР за № 12017030060000608 від \~ \~ \~ \~20 серпня 2017 року. Постановою від 29.09.2017 року Володимир-Волинського відділу поліції вищезазначене кримінальне провадження було закрите на підставі п.2 ч.1 ст. 284 КПК України. Із змісту постанови вбачається, що ч.1 ст. 194 КК України передбачає заподіяння матеріальної шкоди у великих розмірах ( яка у 250 та більше разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян ), а оскільки загальна вартість пошкодженого майна становить лише 20 000 грн., то зазначена сума не утворює склад злочину, передбачений ч.1 ст. 194 КК України . Вчинивши знищення майна, яке належало позивачу, а саме пошкодження металевих стовпці огорожі, відповідач не мав на це законного права, отже діяв неправомірно . Добровільно відшкодувати збитки позивача або встановити назад стовпчики огорожі відповідач [PERSON] відмовився. Отже, відповідач повинен примусово зобов`язаний відновити становище позивача, яке було до порушення цих прав, шляхом відшкодування вартості металевих стовпчиків, яка складається з вартості матеріалів, робіт на встановлення, а також витрат на доставку матеріалів. Відповідно до матеріалів кримінального провадження та поданих документів до поліції вартість матеріальних збитків становила 20 000 грн. Орієнтовна сума судових витрат,яку позивач очікує понести у зв`язку із розглядом справи, становить 4 768,40 грн., в тому числі 4000 грн. на оплату правничої допомоги згідно з договором та 768,40 грн. на оплату судового збору. Просить стягнути з [PERSON] на користь позивача 16667,60 грн. матеріальної шкоди, завданої знищенням стовпчиків огорожі. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 08 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 18 лютого 2020 року відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов [PERSON] , заперечує свою причетність до знищення стовпчиків огорожі та заперечує розмір завданої шкоди. Просить відмовити в задоволенні позову. 26 лютого 2020 року позивач [PERSON] подав до суду відповідь на відзив. 17 липня 2020 року ухвалою суду було закрито підготовче провадження у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позов підтримали та просили його задовольнити з викладених у позовній заяві підстав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили проти даного позову, покликаючись на недоведеність вини [PERSON] у пошкодженні стовпчиків огорожі, а також на недоведеність розміру спричиненої [PERSON] шкоди. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків, дослідивши зібрані у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено і не заперечується сторонами та обставина, що позивач [PERSON] має у приватній власності дві земельні ділянки в с. Житані Володимир-Волинського району Волинської області : площею 0,06 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку та площею 0,4363 га - для ведення особистого селянського господарства. Зазначені земельні ділянки складають єдиний масив та знаходяться за адресою [ADDRESS] , та межують з земельною ділянкою будинковолодіння, в якому мешкає сім`я відповідача [PERSON] . Дана обставина також стверджується актом виносу меж земельної ділянки від 21.06.2017 року. Судом встановлено, що 03 червня 2017 року в [ADDRESS] , невстановлена особа за допомогою сільськогосподарської техніки, умисно пошкодила стовпці загороджувального паркану даного будинку, чим спричинила власнику [PERSON] майнову шкоду. Даний факт не заперечується відповідачем [PERSON] та стверджується постановою про закриття кримінального провадження від 29.09.2017 року №12017030060000608, внесеного до ЄРДР 20 серпня 2017 року. В ході досудового розслідування не було встановлено винну особу, розмір майнової шкоди зі слів [PERSON] визначено у розмірі 20000 грн., а кримінальне провадження за ст.194 КК України закрите за відсутністю ознак об`єктивної сторони недостатнім розміром завданої шкоди. За змістом ст. ст. 3-4, 213-215 ЦПК України судовому захисту шляхом задоволення позову підлягають наявні в особи, яка звернулася до суду, права, свободи чи інтереси, що порушуються, не визнаються або оспорюються іншими особами. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частинами 5, 6 вказаної норми Закону визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд вважає, що позивачем [PERSON] не доведено поза розумним сумнівом розмір заподіяної [PERSON] йому майнової шкоди. Так, відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, у тому числі, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Так, з досліджених судом матеріалів кримінального провадження, зокрема з протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення вбачається, що позивачем було виявлено пошкодження 40 стовпців, сума збитків 18\~000 грн. Протоколом огляду місця події стверджується, що стовпці в кількості 40 штук зігнуті, сліди протектора шини ведуть до домоволодіння [ADDRESS] . Рапортом інспектора СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП Нестерука В.В. стверджується, що [PERSON] заперечував свою причетність до пошкодження даного майна, однак пояснив що дані стовпці [PERSON] поставив з порушенням меж земельних діялнок. Допитаний в якості свідка позивача слідчий [PERSON] ствердив, що при огляді місця події сліди, схожі на сліди коліс трактора, вели в напрямку будівлі [PERSON] , на його подвір`ї знаходився трактор, оглянути який не представилось можливим, оскільки власник проти цього заперечував. При цьому [PERSON] перебував у стані, схожому на алкогольне сп`яніння та викрикував, що це він зробив, бо сусід поставив стовпчики на його земельній ділянці. Як показали в суді свідки відповідача [PERSON] та [PERSON] , в день коли приїзджала поліція по факту пошкодження стовпчиків, відповідач був вдома, оскільки родина відзначала його повернення з тривалої поїздки на роботу, ніхто трактором біля їхнього будинку не їздив. У них на подвір`ї знаходиться власний трактор Т-40, але він вже багато років не заводиться, оскільки технічно не справний. Повідомленням ГУ Держпродспоживслужби у Волинській області та копією свідоцтва про реєстрацію машини серії [NUMBER] стверджується, що у власності відповідача [PERSON] перебуває трактор Т-40АМ р.н.з. [NUMBER] . Різне написання марки даного транспортного засобу в різних документах, складених поліцією, як ЛТЗ-40 або МТЗ-40, суд трактує як помилкове визначення його марки, оскільки у всіх цих документах номерний знак вказано вірно. Показання свідків відповідача [PERSON] та [PERSON] про технічну несправність на день події їхнього трактора Т-40АМ р.н.з. [NUMBER] , та не причетність відповідача до цієї події, суд розцінює критично, оскільки вказані свідки є членами сім`ї відповідача, проживають з ним в одному будинку, а іншими дослідженими доказами стверджується, що сліди схожі на сліди коліс трактора ведуть до їхнього подвір`я, і сам [PERSON] вигукував в присутності працівників СОГ що це він зробив, зокрема протоколом огляду місця події, показаннями свідка [PERSON] , дослідженим судом відеозаписом з місця події, зробленим дружиною позивача [PERSON] [PERSON] , з якого вбачається що були погнуті металеві стовпчики та сліди коліс техніки ведуть до подвір`я будинку [PERSON] , а також її показаннями в якості свідка. За таких обставин справи суд вважає, що стовпці були пошкоджені за допомогою трактора саме відповідачем [PERSON] , з яким у позивача є тривалий конфлікт з приводу меж земельної ділянки, який також розглядається судом в іншій цивільній справі. Разом з тим, позивач у позовній заяві вказує про відшкодування завданої шкоди, яку він визначає у розмірі 16667,60 грн. Суд вважає, що ним не доведено розміру завданої діями [PERSON] шкоди. Так, в обґрунтування вказаного розміру, позивачем надано розрахунок завданої шкоди, зроблений ним особисто. На підтвердження факту придбання ним матеріалів, які були використані для влаштування стовпчиків огорожі, позивачем надано копії товарних чеків та накладних. Допитана в якості свідка дружина позивача [PERSON] ствердила, що облаштуванням даних стовпчиків на прохання її чоловіка займався [PERSON] . Дану обставину підтвердили також сам [PERSON] , а також члени сім`ї [PERSON] [PERSON] та [PERSON] . З показань [PERSON] в суді вбачається, що вказані роботу він виконував у квітні-травні 2017 року на прохання [PERSON] після того, як приїхав землевпорядник з сільської ради та було погоджено межі. Тоді він за кошти [PERSON] купив стовпчики з квадратного профіля розміром 40х60 або 40х80, довжиною по 2,5 м на металобазі, що на території «Володимир-Волинського консервного заводу», всього купив десь від 15 до 20 стовпців, також купував цемент, а щебінь та пісок привезли на замовлення. Показання даного свідка не узгоджуються ні з кількістю стовпчиків, які були пошкоджені [PERSON] в кількості 40 штук, що встановлено органом досудового розслідування, ні з місцем їх придбання, оскільки надані позивачем накладні та чеки свідчать про їх придбання в м.Любомль, в період квітня 2017 року, в той час як згідно наявного в матеріалах справи акту виносу меж земельної ділянки, межі земельної ділянки було погоджено лише 21 червня 2017 року, вже після пошкодження вказаних стовпчиків. Також, за клопотанням відповідача [PERSON] та його представника [PERSON] судом оглядались матеріали цивільної справи за аналогічним позовом [PERSON] до [PERSON] (справа 154/3045/17, провадження №2/154/60/18), яка ухвалою суду від 04.01.2018 року за заявою позивача [PERSON] була залишена без розгляду. В матеріалах цієї справи містяться копії накладних та товарних чеків на підтвердження факту придбання використаних на облаштування стовпчиків огорожі матеріалів. Вказані докази суттєво відрізняються як за кількістю та асортиментом, так і за місцем їх продажу, що також ставить під сумнів доводи [PERSON] про їхню кількість та вартість. З пояснень позивача [PERSON] також вбачається, що всі ці зігнуті стовпчики він демонтував та вони на межі вже не стоять. Оскільки встановити розмір заподіяної [PERSON] майнової шкоди зібраними по справі доказами не можливо, суд відмовляє у задоволенні позову за недоведеністю вимог. На підставі ст.ст. 22, 1166 ЦК України,

Outcome: dismissed