Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

10.09.2015 року позивач [PERSON] звернулася з вищевказаним позовом в обґрунтування якого зазначила, що з 24.04.1989 року вона та її чоловік, [PERSON], проживали в будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS]. Вказаний житловий будинок належав Катеринопільському районному споживчому товаристві. Відповідно до квитанції до приходного касового ордеру № 3724 від 05.06.1992 року чоловіком позивачки, [PERSON], було сплачено вартість вказаного будинку в розмірі 7787 карбованців. Однак будь-який правовстановлюючий документ оформлено не було. [INFO] [PERSON] помер. Факт смерті підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане 14.10.2014 року. Проживає [PERSON] у вказаному житловому будинку починаючи з 24.04.1989 року і по даний час. Вказаний факт підтверджується довідкою Катеринопільської селищної ради № 782 від 20.04.2015 року. На даний час [PERSON] продовжує проживати у вказаному житловому будинку з надвірними спорудами. Добросовісно та безперервно володіє та відкрито користується даним нерухомим майном та земельною ділянкою, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить в ньому поточний та капітальний ремонт. Інші особи, які б мали право на дане нерухоме майно, відсутні. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання представника не направив, надав суду заяву, якою повідомив суд про відсутність заперечень проти задоволення позову, просить розглянути справу за відсутності його представника. Відповідно до ст.. 130 п.4 ЦПК України суд ухвалює у попередньому судовому засіданні судове рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями статтями 174 і 175 цього Кодексу. Відповідно до ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим ЦК України. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Крім того, право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням, досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок досліджених доказів у їх сукупності, суд з урахуванням фактичного визнання позову відповідачем, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність законних підстав для їх задоволення, оскільки судом встановлено, що позивач [PERSON] є давнісним володільцем, який довів факт добросовісності, відкритості, безперервності і тривалості свого володіння. На підставі наведеного,

Outcome: approved