Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

11 січня 2018 року завідуюча 3-ім відділенням КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни звернулася до суду із заявою про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] була визнана недієздатною та призначено опікуном КЗ СОР 1 ОСЛ м.Ромни. 06.05.2016 року за направленням лікаря-психіатра [PERSON] була госпіталізована до КЗ СОР 1 ОСЛ м.Ромни. 26.12.2017 року [PERSON] була оглянута комісією-лікарів. Комісією винесено рішення про необхідність подальшого лікування пацієнтки в психіатричному стаціонарі. [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, в звязку з чим не здатна задовільнити свої життєві потреби на рівні, що забезпечує її життєдіяльність. Тому просила ухвалити рішення про продовження госпіталізації [PERSON] в психіатричному стаціонарі КЗ «1ОСЛ м.Ромни». У судовому засіданні представник КЗ Першої обласної спеціалізованої лікарні м. Ромни підтримав заяву та прохав її задовольнити, посилаючись на викладені в ній обставини. [PERSON] в судове засідання не зявилася. Згідно довідки 1 ОСЛ за своїм психічним станом вона не може знаходитись на судовому засіданні при розгляді заяви про продовження госпіталізації. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні заяву підтримав. Особа, що надає правову допомогу не заперечувала проти заяви. Прокурор також не заперечувала проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши висновок комісії лікарів-психіатрів, суд вважає, що заява про продовження госпіталізації [PERSON] підлягає задоволенню відповідно до вимог ст.ст. 14, 17 Закону України «Про психіатричну допомогу». Судом встановлено, що рішенням Роменського міськрайонного суду від 21 березня 2005 року [PERSON] визнано недієздатною. Рішенням виконавчого комітету Роменської міської ради Сумської області від 22.05.2005 року № 265 покладено виконання обовязків опікуна відносно [PERSON] на 1 ОСЛ. Рішеннями Роменського міськрайонного суду від 01 серпня 2016 року, 12 січня 2017 року та 12 липня 2017 року [PERSON] продовжено госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку строком на 6 місяців. Після проведеного лікування [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Шизофренії, параноїчної форми, безперервний тип перебігу», внаслідок чого вона неспроможна самостійно задовільнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Потребує продовження госпіталізації в примусовому порядку до психіатричного закладу. Це підтверджується як висновком комісії лікарів, так і пояснення в судовому засіданні лікаря- психіатра [PERSON] Згідно довідки 1 ОСЛ [PERSON] психічно хворіє з 1977 року, неодноразово лікувалась в 1 ОСЛ з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу». Неодноразово знаходилася на стаціонарному лікуванні, востаннє з 06.05.2016 року по даний час. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, внаслідок чого неспроможна самостійно задовільнити свої життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність.

Outcome: approved