Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-04 00:00:00

11.04.2018 року заявник звернулась в порядку окремого провадження з вказаною заявою, в якій з подальшим уточненням просить встановити факт спільного проживання з її померлим чоловіком [PERSON] на момент його смерті 09.03.2017 року за адресою: [ADDRESS]. В обгрунтування вказаної заяви посилається на наступне. 15.12.2001 року заявник зареєструвала шлюб з [PERSON], хоча з 1991 року вони проживали разом за адресою: [ADDRESS]. 24.03.1992 року у них народилась донька [PERSON], яка проживала разом з ними за вказаною адресою. Заявник завжди була зареєстрована за адресою: [INFO], а її чоловік був зареєстрованим у своїх батьків за адресою: [ADDRESS]. 09.03.2017 року чоловік заявника [PERSON] помер. 20.11.2017 року заявник звернулась із заявою та документами до Києвського обєднаного УПФУ м. Харкова з ціллю перерахунку пенсії по втраті годувальника, однак їй було відмовлено, оскільки вона не надала документ з місця проживання, що підтверджує факт спільного проживання та здійснення догляду на день смерті за померлим чоловіком. За час спільного життя заявник завжди отримувала допомогу від свого чоловіка, оскільки вона має мінімальну пенсію, а її померлим чоловік працював завідуючим кафедрою і доцентом в Національному фармацевтичному університеті, та отримував заробітну плату і пенсію за віком в розмірі 5000,00 грн. Заявник з її чоловіком з 1991 року і по день його смерті 09.03.2017 року постійно проживали за адресою: [INFO], та були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, заявник за власні кошти поховала свого чоловіка. Метою звернення її до суду є встановлення вказаного факту для подальшого оформлення пенсії по втраті годувальника. Заявник в судовому засіданні свою уточнену заяву підтримала та просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи Київського обєднаного УПФУ м. Харкова в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, та при винесенні рішення покладався на розсуд суду. Ухвалою судді від 19.04.2018 року було відкрито окреме провадження по даній справі, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 15.05.2018 року було закрито підготовче провадження, та справу було призначено до судового розгляду. В судовому засіданні було задоволено клопотання заявника про виклик свідків. Заслухавши заявника, свідків, вивчивши та дослідивши письмові докази, суд вважає, що вимоги за заявою підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно з ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид не позовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до пункту пятого частини другої ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що 15.12.2001 року між заявником та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрованим відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова. З 20.04.2005 року заявник зареєстрована за адресою: [INFO], а її чоловік був зареєстрований за адресою: [INFO]. Заявник є пенсіонеркою та отримує пенсію за віком. 09.03.2017 року чоловік заявника [PERSON] помер. 20.11.2017 року заявник звернулась до Київського обєднаного УПФУ м. Харкова з заявою про перерахунок її пенсії по втраті годувальника, але рішенням №247 від 24.11.2017 року їй було відмовлено у звязку з тим, що заявник не надала документ з місця проживання, що підтверджує факт спільного проживання та здійснення догляду на день смерті за померлим чоловіком [PERSON] Тому для встановлення вказаного факту заявник звернулась до суду з вказаною заявою з метою подальшого оформлення пенсії по втраті годувальника. На підтвердження факту про сумісне проживання заявника з її померлим чоловіком на час його смерті за адресою: [ADDRESS], заявником надані до суду копії документів, а саме копію довідки від 21.03.2018 року виданої КЗОЗ «ХКЛ №27», з якої вбачається, що [PERSON] спостерігався за місцем реєстрації заявника; акт про проживання, посвідченого КП «Жилкомсервіс»; договір дарування квартири №11, що знаходиться за адресою: м. Харків, вул. Гаршина, буд. 6; довіреністю доньки заявника та її чоловіка на їх імя, та управління та розпорядження вказаною квартирою від 01.03.2017 року; квитанція про оплату заявником витрат на поховання свого чоловіка та свідоцтво про його поховання; та довідка з місця проживання про склад та прописку, з якої вбачається, що особовий рахунок за даною адресою було відкрито на імя [PERSON], та в ній зареєстровані заявник та їх донька. Допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], та донька [PERSON] в судовому засіданні вказали, що заявник з померлим чоловіком мешкали у вказаній квартирі однією сімєю з 1990-років, та вели спільний побут, а їх донька зазначила, що її батько разом з ними постійно проживали в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.36\~Закону України\~«Про загальнообов'язкове\~державне пенсійне\~страхування» пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім'ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій\~статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв'язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника. Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування. Непрацездатними членами сім'ї вважаються: 1) чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого\~статтею 26 цього Закону; 2) діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали інвалідами до досягнення 18 років; 3) чоловік (дружина), а в разі їх відсутності - один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років. До членів сім'ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім'ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв'язку з втратою годувальника. З урахуванням викладеного та того, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на те, що факт постійного спільного проживання заявника разом з її померлим 09.03.2017 року чоловіком [PERSON] на час його смерті за адресою: [ADDRESS], знайшов своє повне підтвердження в судовому засіданні, в зв'язку з чим суд задовольняє заяву в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved