Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-03 00:00:00

10 вересня 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі АТ КБ «ПриватБанк» або позивач) звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи його тим, що [PERSON] (далі - відповідач) звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 01.12.2015 року. При підписанні анкети-заяви відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Згідно заяви вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі. Відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт. Для користування кредитним картковим рахунком відповідач отримала кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 8000,00 грн. Банк свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. В свою чергу, відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме згідно до п.2.1.1.12.3 погашення кредиту поповнення картрахунку держателя, здійснювати шляхом внесення коштів у готівковому або безготівковому порядку і зарахування їх банком на картрахунок держателя, а так само шляхом договірного списання коштів з інших рахунків клієнта на підставі договору. Оскільки відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, то станом на 15 червня 2020 року за нею утворилась заборгованість на загальну суму 11980,55 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 11980,55 грн.; в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 11980,55 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія; то позивач просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості за кредитним договором та 2102,00 грн. витрат по оплаті судового збору. Представник позивача в судове засідання не з`явився, але разом з позовною заявою подано заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи у судове засідання не з`явилася, у наданий судом строк та станом на 04 грудня 2020 року своїм правом подання відзиву на позовну заяву не скористалася, до суду клопотань про розгляд справи без її участі та будь-яких інших клопотань чи заяв не подала. У відповідності до частини восьмої статті 178 та частини п`ятої статті 279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~статті 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 04 грудня 2020 року суд вирішив розглянути справу у заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Щодо клопотання Позивача про огляд веб-сайту, суд зазначає, що відповідно до положень ч.ч. 1- 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частиною 1 статті 85 ЦПК України визначено, що письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду оглядаються за їх місцезнаходженням. Згідно ч.7 ст. 85 ЦПК України у порядку, передбаченому цією статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. У разі необхідності для проведення такого огляду суд може залучити спеціаліста. Відповідно до ст. 100 ЦПК України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (в тому числі текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема, на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет). Представником позивача до позовної заяви долучені Умови та правила надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», в тому числі і розділ 2.1.1. Отже, представник позивача не навів достатнього обґрунтування неможливості доставити та необхідності оглядати вказаний доказ за місцезнаходженням. Враховуючи вищевикладене клопотання задоволенню не підлягає. Таким чином, розглянувши наявні у справі документи і матеріали, суд встановив наступне. 01 грудня 2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку (а.с.23). Відповідач своїм підписом підтвердила згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Витягом з Тарифів банку складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. Вона була ознайомлений та погодилася\~з Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Відповідач зобов`язалася виконувати вимоги Умов та правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на сайті ПриватБанку. Відповідно до укладеного кредитного договору [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Таким чином, судом встановлено, що відповідач, підписавши анкету-заяву, прийняла пропозицію позивача та приєднався до Умов та правил надання банківських послуг на умовах, викладених у зазначеній анкеті-заяві, отже, факт наявності кредитних правовідносин між сторонами у справі доведений належним чином (а.с.23). Пунктом 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. Згідно п.п.1.1.6.1, 1.1.6.2 договору зміни в «Умови та правила надання банківських послуг» вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін неможливо, банк повідомляє клієнтів про внесені зміни шляхом використання різних каналів зв`язку. Уразі незгоди зі змінами «Умов та правил надання банківських послуг» або «Тарифів» клієнт має право надати банку заяву про розірвання договору, виконавши умови п.2.1.1.5.4 договору. Відповідно до п.2.1.1.12.3 умов договору відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту. Згідно до п.1.1.1.60 договору мінімальний обов`язковий платіж розмір боргових зобов`язань відповідача, які щомісяця повинен сплачувати останній протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується в процентному співвідношенні від загальної заборгованості відповідача. Відповідно до п.2.1.1.3.3 договору відповідач доручила банку здійснювати списання грошей з його рахунку, в тому числі за рахунок кредитного ліміту. Згідно п.2.1.1.12.7.2 Договору в разі непогашення клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, що слідує за місяцем, в якому були здійснені трати, за користування кредитом клієнт сплачує банку проценти в розмірі, зазначеному в Тарифах, що діють на дату нарахування та викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 договору. Відповідно до п.п.2.1.1.12.10 договору, банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно п.2.1.1.2.12 Умов та Правил надання банківських послуг в разі порушення зобов`язань щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи з 181 дня з моменту порушення зобов`язань клієнта з погашення кредиту, клієнт зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість по кредиту, а також проценти від суми неповернутого в строк кредиту, які у відповідності до ч.2 ст. 625 ЦК України встановлюються за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі: 86,4% - для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна голд». Відповідно до п. 2.1.1.2.1 договору, договір діє на протязі 5 років з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. Відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань по договору, на вимогу банка виконати зобов`язання по поверненню кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплати винагороди банку. Судом встановлено, що сторони не ставили питання про розірвання договору від 01 грудня 2015 року, таким чином між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обов`язки, які вони врегулювали вказаним договором. Частиною 1\~ст. 1054 ЦК України\~передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу\~(ч. 2 ст.\~1054, ч. 2 ст.\~1050 ЦК України). Згідно розрахунків\~заборгованості за\~кредитним договором\~від 01\~грудня 2015\~року,\~укладеного між\~АТ КБ\~«ПриватБанк»\~\~та [PERSON] ,\~заборгованість відповідача\~станом на\~15\~червня 2020\~року становить\~11980,55\~грн.,\~з яких:\~заборгованість за\~тілом кредита\~ 11980,55\~грн.;\~в т.ч.\~ 0,00\~грн.\~ заборгованість\~за поточним\~тілом кредита;\~11980,55\~грн.\~ заборгованість\~за простроченим\~тілом кредита;\~0,00\~грн.\~ заборгованість\~за нарахованими\~відсотками;\~0,00\~грн.\~ заборгованість\~за простроченими\~відсотками;\~0,00\~грн.\~ заборгованість\~за відсотками\~нарахованими на\~прострочений кредит;\~0,00\~грн.\~ нарахована\~пеня;\~0,00\~грн.\~ нарахована\~комісія (а.с.6-13,\~14-16). Таким чином, факт порушення відповідачем [PERSON] взятих на себе зобов`язань щодо своєчасної сплати кредиту у строки, передбачені договором, знайшов своє підтвердження у суді. За змістом\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до\~ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорювала договір позики, укладений між нею та АТ КБ «ПриватБанк», не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі. Згідно ч.ч.1, 5, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.ст.\~12,\~13 ЦПК України\~за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст.ст. 78-80 ЦПК України\~протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Відповідач взагалі не надала відзиву на позов та доказів того, що вона договір не укладала, не отримувала кредитний ліміт на картковий рахунок, не отримувала грошові кошти, своєчасно та в повному обсязі виконала умови договору та не надала доказів про відсутність заборгованості чи про заборгованість у меншому розмірі. З наданих позивачем розрахунків заборгованості за кредитним договором, щодо якого не надійшло заперечень та спростувань [PERSON] , вбачається, що остання не погасила взятий нею кредит. Враховуючи положення ч.7\~ст.81 ЦПК України\~суд позбавлений можливості самостійно збирати докази. За таких обставин, враховуючи викладене, наявність простроченої заборгованості у [PERSON] перед АТ КБ\~«ПриватБанк»\~за кредитним договором від 01 грудня 2015 року, суд приходить до висновку про достатність обґрунтованих підстав для стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 11980,55 грн., з яких: заборгованість за тілом кредита 11980,55 грн.; в т.ч. 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредита; 11980,55 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нарахована комісія, що виникла станом на 15 червня 2020 року та заявлена позивачем в позовній заяві, а відтак позов підлягає повному задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати у розмірі 2102 грн. (а.с.88), понесені позивачем на сплату судового збору. На підставі викладеного та відповідно до статей 3, 509, 526, 527, 530, 551, 554, 651, 654, 1048, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved