Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

11.08.2020р. АТ «Ощадбанк» звернулося із позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. 2-4). Ухвалою судді Наумової О.С. від 02.09.2020р. відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с. 33). В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що між АТ «Державний Ощадний Банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 633/32 від 08.11.2019р. Шляхом підписання договору сторони досягли згоду щодо врегулювання усіх майнових та організаційних аспектів, уклали даний договір. Відповідно до п. 2.1 договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим кредитом. Відповідно до п.п.п. 2.2 та 2.4.1, 2.4.2 договору, банком надано кредит в загальному розмірі 37 700,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07 листопада 2024 року, сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) у розмірі 56 процентів річних. Зазначена в договорі процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 628,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 07 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. АТ «Ощадбанк» свої зобов`язання за договору виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу грошові кошти (кредит) у розмірі та на умовах встановлених договором. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, не здійснив в повному обсязі сплату отриманих кредитних коштів, передбачених договором, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка станом на 30.07.2020р. становить 44 766,45 грн., з яких: 37 248,72 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 5 222,11 грн. - проценти за користування кредитом; 719,95 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 196,35 грн. - пеня за несвоєчасність погашення процентів за користування кредиту; 525,20 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 84,62 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 671,94 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 97,56 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Зазначену суму заборгованості позивач просив суд стягнути з відповідача, а також понесені ним судові витрати у розмірі 2102,00 грн. В судові засідання, призначені на 02.10.2020р. і на 17.11.2020р. представник позивача не з`явився, про дати та час слухання повідомлявся належним чином, шляхом направлення повідомлення про виклик до суду на поштову адресу для листування зазначену у позові, про що в матеріалах справи наявні відповідні докази (а.с. 37). При цьому, у поданому позові представник позивача Доманський В.П. (діє на підставі довіреності від 03.07.2020р. - а.с. 26) зазначив, що просить проводити розгляд справи за відсутності позивача та про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 3 зворот). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 02.10.2020р. і на 17.11.2020р. не з`явився, про дати та час слухання повідомлявся шляхом направлення судових повісток. Конверти, якими була направлені судові повістки повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 41). Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом, відповідач в судові засідання повторно не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надавав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень ч. 8, ч. 11 ст. 128 ЦПК України, вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, згідно зі ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні (стаття 89 ЦПК України), вирішуючи справу, виходить з такого. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між АТ «Державний Ощадний Банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит № 633/32 від 08.11.2019р. (а.с. 11-19). Відповідно до п. 2.1 договору, банк зобов`язався надати позичальнику на умовах договору, а позичальник має право отримати та зобов`язався належним чином використати і повернути в передбачені цим договором строк кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі у порядку та на умовах, визначених цим кредитом. Відповідно до п.п.п. 2.2 та 2.4.1, 2.4.2 договору, банком надано кредит в загальному розмірі 37 700,00 грн. на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 07 листопада 2024 року, сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) у розмірі 56 процентів річних. Зазначена в договорі процентна ставка є фіксованою. Відповідно до п. 3.3.3 договору, позичальник зобов`язався здійснювати повернення кредиту рівними частинами в розмірі 628,33 грн. та сплату процентів, нарахованих банком на залишок основної суми боргу за кредитом, щомісячно до 07 числа місяця, наступного за звітним, починаючи з грудня 2019 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі (ч. 1 ст. 1055 ЦК України) За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (ст. 638 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. На підтвердження свого позову банком представлено розрахунок заборгованості за кредитним договором №633/32 від 08.11.2019р., згідно з яким станом на 30 липня 2020 року утворилася заборгованість у розмірі 44 766,45 грн., з яких: 37 248,72 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 5 222,11 грн. - проценти за користування кредитом; 719,95 грн. - пеня за несвоєчасне погашення основного боргу; 196,35 грн. - пеня за несвоєчасність погашення процентів за користування кредиту; 525,20 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 84,62 грн. - 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 671,94 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу; 97,56 грн. - втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. (а.с. 20-21). Ч. 2 ст. 615 ЦК України вказує, що одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Згідно зі ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Враховуючи наведене та відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 599, 615, 629, 631, 1050, 1054 ЦК України, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 37 248,72 грн., тобто в розмірі фактично отриманих і неповернутих позичальником коштів та процентів за користування кредитом в сумі 5 222,11 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Суд вважає також обґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідача відповідно до положень ч. 2 ст. 625 ЦК України 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі - 525,20 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 84,62 грн., а також втрати від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу ( кредиту) - 671,94 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 97,56 грн. Разом з тим, з наданих суду доказів вбачається, що позичальник не підписав жодного документу, який би обумовлював порядок та умови нарахування і сплати ним пені та комісій, які зазначені в розрахунку заборгованості, а тому відсутні підстави вважати, що відповідач взяв на себе зобов`язання щодо їх сплати у випадку неналежного виконання зобов`язання. Вказівку позивача на умови договору, які розміщені на банківському веб-сайті в редакції, яка діяла на момент укладення договору, суд не може сприймати такою, що підтверджує факт ознайомлення позичальника саме з цією редакцією умов договору. Ці дані не можуть слугувати належним доказом у справі, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. Зазначене узгоджується із правовим висновком, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17-ц. За наведених обставин суд вважає, що підстави для стягнення з пені за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) в сумі 719,95 грн., та пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 196,35 грн. - відсутні. Таким чином суд дійшов висновку, що позов підлягає часткового задоволення, лише в частині стягнення з відповідача заборгованості за основним боргом (кредитом) - 37 248,72 грн., процентів за користування кредитом - 5 222,11 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення основного боргу - 525,20 грн., 3 % річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 84,62 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу - 671,94 грн., втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом в сумі 97,56 грн., а всього до стягнення підлягає 43 850,15 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: 2058,97 грн. (розмір заявлених вимог 44 766,45 грн., розмір вимог, що підлягають задоволенню 43 850,15 грн., розмір судового збору, що підлягав сплаті при зверненні до суду з цим позовом 2102 грн. (2102 грн. х 43 850,15 грн. : 44 766,45 грн. = 2 058,97 грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial