Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-11 00:00:00

11.12.2018 року представник позивача - Акціонерного товариства [PERSON] банк «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця, відповідно до вимог ст. ст. 259, 526, 527, 530, 608, 1218 1223, 1268, 1270, 1281, 1282 ЦК України, просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість у розмірі 8\~234,84 грн. за кредитним договором № б/н від 03.07.2008 року та судовий збір. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.07.2008 року між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 9\~700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. 14.02.2014 року позичальник [PERSON] померла. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, відповідач [PERSON] прийняла спадщину після смерті позичальника [PERSON], оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. На підставі претензії АТ КБ «ПриватБанк» Арцизькою районною державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа, у якій зазначалось, що спадкоємці померлої [PERSON] із заявами про прийняття спадщини чи відмову від прийняття спадщини не звертались. Отже, відповідач прийняла спадщину, до складу якої входять в тому числі кредитні зобовязання померлого позичальника. Спадкування обовязків відбулось відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки відповідач не відмовилася від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки. До спадкоємця [PERSON] було направлено лист претензію, згідно яких позивач предявив свої вимоги, але жодних дій відповідачем не було виконано. В звязку з порушенням виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № б/н від 03.07.2008 року, що зумовило звернення до суду. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21.12.2018 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України\~призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача у судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщений належним чином, звернувся до суду з заявою, в якій просив розглянути справу у його відсутність, позов підтримав повністю та просив суд позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилася (викликалася в судове засідання на 09.01.2019 року та 12.02.2019 року). Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності до суду не подавала. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 281 ЦПК України Арцизьким районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Крім того, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в судове засідання в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Правовідносини по справі є цивільно-правовими та врегульовані Цивільним Кодексом України, главою 71, параграфом 2, про кредитний договір. У судовому засіданні встановлено, що дійсно позивач, згідно укладеного договору № б/н від 03.07.2008 року надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позичальник, у свою чергу, прийняв на себе зобовязання по поверненню наданого кредиту і виплаті нарахованих відсотків у порядку, розмірі і терміни передбачені договором. [PERSON] підтвердила свою згоду, що Заява разом із Памяткою клієнта, Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 7 13). У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором та відповідно до розрахунку заборгованості за договором відповідач має заборгованість у розмірі 8 234,84 гривень, яка складається з наступного: 8\~026,10 гривень заборгованість за кредитом; 208,74 гривень заборгованість за відсотками (а.с. 4 6). Пунктом 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України\~кредитор має право на одержання від позичальника відсотків нарахованих на суму боргу до дня його повернення. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ст. ст. 525, 526 ЦК України\~зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та ЦК, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім того, частиною 1 ст. 530 ЦК України, передбачено, що, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). 14.02.2014 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 361796 (а.с. 18). Згідно листа Арцизької районної державної нотаріальної контори повідомлено, що спадкова справа після смерті [PERSON], померлої 14.02.2014 року заведена за претензією кредитора АТ КБ «ПриватБанк». До теперішнього часу ніхто із спадкоємців [PERSON] не подавав до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяв про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с. 24). Позивач у позові зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємцем до майна [PERSON] є [PERSON], оскільки вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджує відміткою про місце реєстрації у паспортних даних відповідача та позичальника. Позивач звернувся до [PERSON] із листом-претензією з вимогою повернути не сплачену в повному обсязі заборгованість позичальника [PERSON] Проте, зазначає, що жодних дій по поверненню заборгованості разом із відсотками відповідачем здійснено не було. Відповідно до вимог ст. ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, \~у зв'язку із смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно зв'язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, в той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини і не припинилися унаслідок його смерті. Частиною 3 ст. 1268 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З матеріалів справи вбачається, що померла 14.02.2014 року [PERSON] та відповідач [PERSON] станом на час відкриття спадщини були зареєстрованими разом за однією адресою. Згідно з ч. 1 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора, відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Оскільки зі смертю боржника зобов'язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту не застосовуються, а підлягають застосуванню норми статей 1281, 1282 ЦК України\~щодо строків пред'явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора. Відповідно до ст. 1281 ЦК України, спадкоємці зобов'язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. При таких обставинах, враховуючи те, що позичальник [PERSON] померла 14.02.2014 року, не виконавши своїх зобовязань за договором № б/н від 03.07.2008 року в повному обсязі, прийнявши до уваги, що на момент відкриття спадщини відповідач був зареєстрований за однією адресою з [PERSON], до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини не подавав, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України\~є спадкоємцем до майна померлого позичальника, а отже до нього перейшли усі права та обовязки позичальника, у тому числі і з повернення заборгованості, суд вважає позовні вимоги позивача обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. В звязку з обґрунтованістю позовних вимог також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати пов'язані зі сплатою судового збору у розмірі 1762,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним документом (а.с. 45).

Outcome: approved