Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

11.04.2017 року позивач звернулася з позовом до суду, який уточнила та просить визнати частково недійсним договір купівлі продажу частини нежитлового приміщення в м. Овруч по вул. Прикордонній, 30-а, здійснену 16 серпня 2016 року приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу [PERSON] в частині проданої частки 7/25 частин всього приміщення та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно з реєстраційним номером 15928346 на 0,72 частини нежитлового приміщення в м. Овруч по вул. Прикордонній 30-а, здійснену 16 серпня 2016 року приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу [PERSON] в частині площі об»єкта, а саме -968 кв. м. та проданої частки 0,28 (7/25 частини). Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником чистини нежитлового приміщення, що знаходиться в м. Овруч по вул. Прикордонній 30а. Для обслуговування даного приміщення їй надана земельна ділянка розміром 0,0926 га на умовах оренди. 16.08.2016 року між нею та відповідачем укладено договір купівлі продажу 18/25 (0,72) частини приміщення. При оформленні договору вона бажала продати 8/25 частини всього приміщення, або 46 % її частки. При цьому їй повинно було залишитись 10/25 частини. Нотаріусом було вказано, що вона продала всю свою частину приміщення. Крім того, при реєстрації права власності відповідача нотаріусом допущена помилка, замість площі 0,0433 га вказана 968 кв. м. (0,0968 га). Сторони надали заяви про розгляд справи без їх участі, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. Третя особа надала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить 18/25 (0,72) частин нежитлового приміщення за №30а по вул. Прикордонній в м. Овруч Житомирської області, що підтверджується копією договору купівлі продажу від 02.06.2015 року, копією витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. 14.06.2016 року між позивачем та Овруцькою міською радою було укладено договір оренди, за яким [PERSON] передано в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0926 га для будівництва та обслуговування будівель торгівлі, яка знаходиться в м. Овруч, вул. Прикордонна, 30а, кадастровий номер 1824210100:01:004:0415 (а.с. 5). 16.08.2016 року на підставі договору купівлі продажу частини нежитлового приміщення, посвідченого приватним нотаріусом Овруцького районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] позивачем було продано відповідачу 18/25 частин нежитлового приміщення, що знаходиться в м. Овручі Житомирської області по вулиці Прикордонній за №30-а, нежиле приміщення загальною площею 432,9 кв. м.. Відповідно до норм ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. З інформаційної довідки № 65936069 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна видно, що [PERSON] належить 0,72 частини нежитлового приміщення №30а по вул. Прикордонній в м. Овруч Житомирської області, загальна площа 968 кв. м.. З наведеного слідує, що нотаріусом при посвідченні договору купівлі продажу помилково відчужено всю частину нежитлового приміщення, яке належить [PERSON]. Частинами 1 та 3 статті 215 ЦК України встановлено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, пятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Тому позов, в частині визнання договору купівлі продажу в частині проданої частки недійсним та скасування державної реєстрації в частині проданої частки підлягає задоволенню. Що стосується вимоги позивача, щодо скасування площі обєкта 968 кв. м., то вона задоволенню не підлягає, оскільки це є загальна площа нежитлового приміщення №30а по вул. Прикордонна в м. Овруч, яка вноситься в інформацію про обєкт нерухомого майна. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1280 грн., який вона стягувати з відповідача не бажає, про що свідчить заява.

Outcome: partial