Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-19 00:00:00

10 травня 2017 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування вимог посилалась на те, що з 31 березня 2012 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. С січня 2017 року між сторонами виникли неприязні стосунки. Син проживає спільно із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини у добровільному порядку не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Просила стягнути з відповідача на свою користь та на утримання неповнолітнього сина аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання не прибув з не відомих причин. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом ДРАЦС Локучаєвського МУЮ у Донецькій області від 31 березня 2012 року, актовий запис № 13. Згідно із свідоцтвом про народження серії І-НО № 492857, виданим Виконкомом Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області від 12.10.2012, [PERSON] народився 20 вересня 2012 року, про що вчинено актовий запис № 15. Батьками зазначені: батьком [PERSON], матірю [PERSON]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обов'язку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 СК України. Дослідивши обставини, передбачені ст. 182 СК України, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів предявленого позову і доказування належного виконання ним обовязку щодо утримання неповнолітньої дитини, і тим самим його не оспорює. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 гривень. На підставі ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved