overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-09 00:00:00

10 березня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 09.03.2017 р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора агресивна та становить безпосередню небезпеку для себе та оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 09.03.2017 р. о 21 год. 00 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням інспектора Департаменту патрульної поліції [PERSON]. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора емоційно неадекватна, сміється, прислуховується. Не заперечує, що била себе бутилкою по голові. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

10 березня 2017 року начальник Управління праці та соціального захисту населення (УПСЗН) Лисичанської міської ради (далі позивач) звернувся до суду із зазначеним позовом до [PERSON] (далі відповідачка). Позивач просив для зарахування в дохід державного бюджету стягнути з відповідачки на користь УПСЗН Лисичанської міської ради 16.810,26 гривень. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався не те, що відповідачці в період з 01 вересня 2015 року по 30 вересня 2016 року було надміру виплачено адресну грошову допомогу у вищезазначеному розмірі. Така допомога призначалася та виплачувалася [PERSON] з 10 листопада 2014 року на підставі Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затвердженого Постановою Кабінету міністрів України від 01 жовтня 2014 року № 505 (далі Порядок № 505). 19 серпня 2015 року відповідачка придбала у власність квартиру у місті Сєвєродонецьку. При цьому у встановлений пунктом 11 Порядку № 505 трьохденний строк [PERSON] не проінформувала УПСЗН Лисичанської міської ради про факт набуття права власності на житло, тобто не повідомила про зміну обставин, які впливають на призначення адресної грошової допомоги. Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 25 квітня 2017 року у задоволенні позову відмовлено. В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального права, просив: рішення місцевого суду скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення позову. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на таке. Матеріалами справи встановлено, що з 10 листопада 2014 року [PERSON] була взята на облік в УПСЗН Лисичанської міської ради та набула статус внутрішньо-переміщеної особи, яка у зв'язку з проведенням АТО виїхала з міста Первомайська Луганської області. Даний факт підтверджується копією заяви № 924000229 та копією відривного талону (а. с. 3-4). З 10 листопада 2014 року по 30 вересня 2016 року відповідачка отримувала щомісячну адресну допомогу для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (далі адресна допомога), призначення та виплату якої УПСЗН Лисичанської міської ради здійснювало

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

10 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2011 року, актовий запис № 338, від якого мають неповнолітню дитину дочку [PERSON] Дар*ю Максимівну, [INFO], яка проживає з матір*ю. З листопада 2015 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя та з несхожістю характерів. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивач вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просив розірвати їх шлюб з відповідачкою. У судове засідання позивач не з*явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги (а.с. 24). Відповідачка у судове засідання не з*явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу з позивачем, просила залишити за нею право іменуватися шлюбним прізвищем (а.с. 23). З*ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 01 жовтня 2011 року зареєстрували шлюб (а.с. 7), від якого мають неповнолітню дочку [PERSON] Дар*ю Максимівну, [INFO], яка проживає разом із матір*ю, що сторонами не заперечувалось. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинено в звязку з відсутністю взаєморозуміння та різними поглядами на життя. На час розгляду справи судом наявності спору про спільне майно не встановлено. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї [PERSON] суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-03 00:00:00

10 березня 2017 року позивач [PERSON] звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 27.10.1999 року, який зареєстрований Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просить розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, строк на примирення просив не надавати, вказав, що спільно господарство не ведуть з 01.11.2016 року. Відповідач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, позовні вимоги визнала та просила їх задовольнити, вказала, що спільно господарство не ведуть з 01.11.2016 року та просила строк на примирення не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 27.10.1999 року Хмельницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану, що підтверджується свідоцтвом про одруження, виданим 27.10.1999 року, серія І-БВ № 049703, актовий запис № 1578. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-БВ № 141765. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо та спільного господарства не ведуть, вважають примирення неможливим, позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, строк на примирення просили не надавати, спільне господарство не ведуть з 01.11.2016 року. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

10 березня 2017 року позивач [PERSON] звернулася із позовом в суд до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно на користь позивача до [INFO], тобто до досягнення донькою трирічного віку. Свої позовні вимоги мотивує тим, що шлюб між ними зареєстровано 2016 року. Від шлюбу із відповідачем у них народилася донька: [PERSON], [INFO]. Позивач на даний час не працює, просить позов задоволити. В судовому засіданні позивач вимоги підтримала повністю, пояснила, що донька знаходяться на її утриманні. Просить позов задоволити та стягнути із відповідача аліменти у розмірі 1000 грн. щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст. ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши та перевіривши зібрані по справі докази, суд приходить до переконання позов задовольняє з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Як вбачається із матеріалів справи, 02.08.2016 р. сторони зареєстрували шлюб, актовий запис №1942/а.с.4/ Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є позивач [PERSON] та відповідач [PERSON], що стверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.3/ Крім цього, як ствердила позивач, остання проживає разом із донькою, яка знаходяться на її утриманні. Суд приходить до переконання, що позивачем у відповідності до вимог ст. 84 СК України правомірно заявлено позов про стягнення аліментів на утримання дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін, відповідач є працездатного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. З відповідача слід стягувати, на підставі ч. 2 ст. 84 СК України, на утримання позивачки 1000 грн. щомісячно починаючи з 10.03.2017 р. і до досягнення донькою трирічного віку. У зв'язку із задоволенням позову з відповідача слід стягнути судові витрати. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

10 березня 2017 року позивач звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 11 жовтня 1980 року між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають повнолітніх дітей. Упродовж останніх шести років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю. На даний момент ведення спільного господарство та сумісне проживання припинено, проживають окремо. Посилаючись на викладене, просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідачка у судовому засіданні позов визнала, не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11 жовтня 1980 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД № 460751 від 11 жовтня 1980 року. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружні стосунки, сумісне господарство не ведеться, проживають окремо. Шлюб фактично розпався. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судові витрати, за клопотання позивача, віднести за його рахунок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

10 березня 2017 року позивач звернувся до суду до відповідачки про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 17 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровському Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 219 - розірвати, вказуючи, що 17 серпня 2011 року вони з відповідачкою уклали шлюб. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, спільне господарство не ведеться, спору про майно немає, збереження шлюбу є неможливим, шлюбні відносини припинені з грудня 2016 року, в зв'язку з чим він і звернувся з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, про що надав заяву. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суду не сповістила. Зі згоди позивача, про що свідчить заява позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 17 серпня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Білгород - Дністровському Білгород - Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 219 /л.с. 5/ Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], подружні відносини припинені з грудня 2016 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім'ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

10 березня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 04 жовтня 2014 року Соснівським районним у місті Черкаси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 306 розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що від шлюбу у них дітей немає. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з 2015 року. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. Позивач у судове засідання не зявився, однак надав заяву про розгляд справи за його відсутності в якій зазначив, що позов підтримує у повному обсязі та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася шляхом розміщення повідомлення на офіційному сайті Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області http://pvm.dp.court.gov.ua., причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Матеріалами справи встановлено, що сторони 04 жовтня 2014 року уклали шлюб (арк.с.3). Від шлюбу у них дітей немає, сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з 2015 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

10 березня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка\~надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 28 квітня 2007 року, від якого мають доньку Олену, [INFO]. З листопада 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-30 00:00:00

10 березня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Просить стягнути на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позовні вимоги мотивувала тим, що відповідач - батько дитини - не виконує свого обов'язку по його вихованню та не утримує матеріально, останній перебуває на утриманні матері. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань в судове засідання не направляв. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів , які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 2012 року. Від даного шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру утримання, що підлягає стягненню з відповідача, суд враховує ряд обставин, серед яких матеріальне становище відповідача. Оскільки судом встановлено, що дитина проживає з позивачкою, відповідач працює, однак матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому суд вважає за необхідне стягнути з нього аліменти розмірі 1/4 частини всіх видів доходу. Крім того, стягненню на користь держави з відповідача підлягають судові витрати по справі, а саме судовий збір в сумі 640 грн.

Outcome: approved