Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

12.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON], третя особа Служба у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дитини та порядку участі батька у вихованні дитини. В обґрунтування вимог зазначила, що вона та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі в період з 15.08.2009 року по 30.01.2012 року, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Оскільки після припинення спільного проживання та розірвання шлюбу між позивачем та відповідачем склалися досить напружені стосунки, для вирішення питання участі батька у вихованні малолітнього [PERSON] сторони звернулися до Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві. Розпорядженням Голосіївської РДА в м. Києві № 535 від 20.07.2012 року був визначений порядок зустрічей батька з малолітнім сином [PERSON] Однак після закінчення строку дії вказаного розпорядження відповідач почав порушувати встановлений графік побачень батька з сином, навідувати сина за місцем проживання позивача майже кожного дня. Зазначає, що за результатами дослідження психоемоційного стану дитину, проведеного ТОВ «Міжнародним гуманітарним центром «Розрада», було встановлено, що дитина перебуває у стані стресу та підвищеної тривожності, що стало наслідком розлучення батьків, їх конфліктних стосунків та напруженої ситуації з побаченням дитини з батьком, а також перевантаження дитини інформацією про зброю, вибухи, в тому числі, ядерні, воєнну техніку тощо, що сприяє само по собі формуванню у дитини психологічних травм та стану підвищеної тривоги, страху за життя близьких та своє власне. Таким чином, посилаючись на відповідні норми законодавства, просила визначити [PERSON] конкретні способи участі у вихованні та спілкуванні з малолітнім сином [PERSON] у вигляді систематичних побачень, а саме: щовівторка з 18-30 год. до 20-00 год., щонеділі з 12-00 год. до 13.30 год., проводити зустрічі у присутності матері, бабусі дитини чи соціального працівника в квартирі, де проживає дитини або в громадських місцях Також просила суд стягнути з відповідача на користь позивача витрати понесені на сплату судового збору, витрати на правову допомогу та витрати на консультаційно-фахові послуги. Відповідно до заяви про збільшення позовних вимог від 30.06.2015 року позивач просила суд також визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з матірю [PERSON], решту позовних вимог задовольнити відповідно поданої позовної заяви. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає. Представник третьої особи Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві направив на адресу суду клопотання, відповідно до якого просив провести розгляд справи без участі представника третьої особи, з урахуванням наданого суду Висновку Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві № 100-9229 від 21.07.2015 року, та якнайкращим забезпеченням прав та інтересів дитини. Згідно вказаного Висновку, та з урахуванням проведених досліджень житлово-побутових умов сторін, встановлення їх соціальних характеристик, Служба вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матірю, [PERSON], а також визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], наступним чином: щопонеділка та щопятниці з 18-00 год. до 20-00 год.; щонеділі з 11-00 год. до 15-00 год., зустрічі проводити в місцях загального користування та в рекреаційних зонах без присутності матері. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серія І-БК №201102 від 30.10.2009 року. (а.с. 7) Як вбачається з позовної заяви, та не заперечувалося стороною відповідача, шлюб між позивачем та відповідачем наразі розірваний та вони проживають окремо. Малолітній [PERSON] наразі постійно проживає разом з матірю [PERSON], що не заперечувалося сторонами в судовому засіданні. Що стосується позовної вимоги про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом з матірю [PERSON], суд має зазначити наступне. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобовязуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обовязки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції ООН про права дитини Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини дитина для повноцінного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків, і в будь-якому випадку в атмосфері любові і моральної, і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім випадків, коли мають місце виключні обставини, бути розлученою зі своєю матірю. Відповідно до ч. ч. 1 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 150 СК України батьки зобовязані піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобовязані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 161 СК України орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Як вбачається з матеріалів справи та не заперечувалося сторонами в судовому засіданні, малолітній [PERSON] зареєстрований та проживає разом з матірю, [PERSON], в одній із кімнат двокімнатної квартири за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з висновку Служби у справах дітей Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації, матір дитини [PERSON] працевлаштована, на посаді головного фахівця комерційного відділу ТОВ «К.А.Н.ДЕВЕЛОПМЕНТ», позитивно характеризується за місцем роботи та має стабільний дохід, умови для проживання, виховання та розвитку дитини нею створено належним чином, дитина проживає разом з матірю в кімнаті, де є письмовий стіл, виділено окреме ліжко та шафа, компютер, телевізор, наявні іграшки та одяг відповідно до віку, сезону та статі дитини. Відвідуванням дитиною дошкільного навчального закладу та здоровям дитини, зокрема відвідуванням лікаря-педіатра, займається мати та бабуся малолітнього. Батько дитини, [PERSON], також працевлаштований, працює на посаді інженера з проектно-кошторисної роботи в Корпорації «Альтіс-Холдинг», має стабільний дохід та позитивні характеристики за місцем роботи. За місцем проживання батька в [INFO] умови для проживання та виховання малолітнього створені належним чином, для дитини виділено спальне місце, створена ігрова зона, загалом в квартирі чисто та охайно, зроблено сучасний ремонт. З наданої відповідачем [PERSON] на адресу суду заяви, вбачається, що останній не проти позову, в тому числі визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з матірю, [PERSON] За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON], з матірю [PERSON] є обґрунтованими та такими, що відповідають інтересам дитини, а отже, підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про визначення способу участі батька у вихованні дитини, суд має зазначити наступне. Відповідно до ст. 153 СК України, мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ч. 2 ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Згідно ч. 3 ст. 157 СК України, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Положеннями до ч. 1 ст. 159 СК України передбачається, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Таким чином, вбачається, що за батьками закріплено рівне право на участь в вихованні дитини та право на безперешкодне спілкування з нею. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно ч. 5, 6 \~ст. 19 СК України\~орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Третя особа Служба у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києва надала суду Висновок згідно якого вважає за доцільне визначити способи участі батька [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON], [INFO], наступним чином: щопонеділка та щопятниці з 18-00 год. до 20-00 год.; щонеділі з 11-00 год. до 15-00 год., зустрічі проводити в місцях загального користування та в рекреаційних зонах без присутності матері. Не рекомендовано проводити зустрічі у помешканні батька, оскільки це викликає додатковий стрес у дитини через переживання щодо почуттів матері. Враховуючи вищевикладене, визначаючи графік участі батька у вихованні дитини, суд вцілому погоджується з Висновком Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві та вважає за доцільне визначити графік наступним чином: щопонеділка та щопятниці з 19-00 год. до 20-00 год.; щонеділі з 11-00 год. до 15-00 год. Відповідно до ч.2 ст. 159 СК України, в окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Разом з тим, з наданих суду доказів вбачається лише наявність проблемних стосунків між позивачем та відповідачем, з огляду на, що суд погоджується з Висновком Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві, та не вбачає підстав для обумовлення побачень батька з дитиною присутністю матері, бабусі дитини чи соціального працівника. Разом з тим, зважаючи на рекомендації Служби у справах дітей Голосіївської РДА в м. Києві, суд приходить до висновку, що зустрічі батька з дитиною доцільно проводити в громадських місцях та в рекреаційних зонах. Що стосується вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь витрат на консультаційно-фахові послуги, суд має зазначити наступне. Відповідно до положень ст. 57 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до ч.1 ст. 143 ЦПК України для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Разом з тим, Результати дослідження психоемоційного стану [PERSON], [INFO], його матері [PERSON] та оцінки їх дитячо-батьківських відносин № 39 від 05.05.2015 року, виконаного ТОВ «Міжнародний гуманітарний центр «Розрада», не є ні експертним висновком в розумінні ст. 66 ЦПК України, ні лікарським висновком. З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на консультаційно-фахові послуги. Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу та судового збору, суд має зазначити наступне. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. \~До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема, належать витрати на правову допомогу. Відповідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Згідно п. 4.1. Договору про надання правової допомоги № 24/02-1 від 24.02.2015 року укладеним між [PERSON] («Клієнт») та адвокатом [PERSON] («Адвокат») сума винагороди, яку Клієнт зобовязується сплатити за надання правової допомоги (гонорар), порядок та строки її внесення зазначаються в окремому Додатку до вказаного Договору. Разом з тим, жодних доказів на підтвердження розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу суду надано не було, з огляду на, що відсутні підстави для стягнення з відповідача витрат на правову допомогу. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір, сплачений за позовні вимоги про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини в розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial