Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

10.12.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить: - скасувати рішення №1884005 від 23.04.2013 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325 з відкриттям у Державному реєстрі прав розділу, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 49292851220, номер запису про право власності 780778, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Херсоненко О.В.; - скасувати державну реєстрацію прав на нерухоме майно, а саме реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 49292851220, номер запису про право власності 780778; - визначити, що частки [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] , у праві спільної сумісної власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , є рівними та становлять по 1/2 частки кожному; - визнати за [PERSON] (реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ), в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , померлого [INFO] , право власності на: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилось спадкове майно, зокрема: частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325. Заповіту спадкодавець не залишив. Позивач прийняла спадщину шляхом спільного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у зв`язку з неможливістю визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності у спадковому майні та у зв`язку з тим, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за померлим зареєстровано два рази право власності на вищевказану земельну ділянку. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, якою позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якими просить справу розглянути за їх відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечують. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст.\~223,\~247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 10.10.2012 року. Згідно ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними, крім випадків, установлених законом. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Таким чином, будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] та [PERSON] , по 1/2 частці кожному. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325, на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду від 13 грудня 2011 року по справі №2-5017/11. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.01.2019 року (а.с.11), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 57560982 від 16.09.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про одруження (а.с. 12). Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що згідно відомостей будинкової книги будинку [ADDRESS] на день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , а спільно з ним була зареєстрована та проживала [PERSON] , яка таким чином прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріусу Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г. № 835/02-14 від 29 жовтня 2019 року позивачу було повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташована за адресою: [ADDRESS] , у зв`язку з неможливістю визначення частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності у спадковому майні. Крім того, письмовою відповіддю №850/02-14 від 01 листопада 2019 року приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г. повідомив позивачу про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за померлим зареєстровано два рази право власності на вищевказану земельну ділянку. Встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №187341826 від 04.11.2019 року, 23 квітня 2013 року державним реєстратором Департаменту державної реєстрації Міністерства юстиції України Дурицькою Марією Євгенівною було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325 за [PERSON] з відкриттям у Державному реєстрі прав розділу (індексний номер рішення 1884005 від 23.04.2013 року), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 48065551220, номер запису про право власності 761623. Також 23 квітня 2013 року державним реєстратором Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Херсоненко Оленою В`ячеславівною було проведено реєстрацію права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325 за [PERSON] з відкриттям у Державному реєстрі прав розділу (з повторним посиланням на індексний номер рішення 1884005 від 23.04.2013 року), при цьому реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна зазначено як 49292851220, а номер запису про право власності 780778. Згідно інформації, що міститься в реєстрі обидва державні реєстратори посилаються на рішення з індексним номером 1884005 від 23.04.2013 року, однак запис про державну реєстрацію права власності, що був зроблений державним реєстратором Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області Херсоненко Оленою В`ячеславівною виходячи з номеру був зроблений пізніше. Таким чином, у Державному реєстрі прав на один об`єкт нерухомості (земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,8615 га, що розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки 5122086900:01:001:0325) наявні два окремих розділи, що перешкоджає нотаріусу в оформленні спадкових прав на моє ім`я. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону України № 1952-IV, державний реєстратор: 1) встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно; та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі. Статтею 13 Закону України № 1952-IV передбачено структуру Державного реєстру прав. Відповідно до зазначеної статті, Державний реєстр прав складається з розділів, спеціального розділу, бази даних заяв та реєстраційних справ в електронній формі. Невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру прав є Реєстр прав власності на нерухоме майно, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державний реєстр іпотек. На кожний об`єкт нерухомого майна під час проведення державної реєстрації права власності на нього вперше у Державному реєстрі прав відкривається новий розділ та формується реєстраційна справа, присвоюється реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна. Розділ Державного реєстру прав складається з чотирьох частин, які містять відомості про: 1) нерухоме майно; 2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 3) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень. У разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу: 1) нерухоме майно; 2) право власності та суб`єкта (суб`єктів) цього права; 2) інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав; 4) обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень. Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме У разі відсутності відкритого на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих прав вносяться до спеціального розділу Державного реєстру прав, крім випадків, коли така державна реєстрація проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. Після відкриття на об`єкт нерухомого майна розділу у Державному реєстрі прав відомості про інші речові права та суб`єкта (суб`єктів) цих прав, обтяження прав на нерухоме майно та суб`єкта (суб`єктів) цих обтяжень переносяться до такого розділу. Статтею 15 Закону передбачено, шо реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному індивідуально визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього вперше, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. У разі переходу права власності на об`єкт нерухомого майна або зміни відомостей про об`єкт нерухомого майна його реєстраційний номер не змінюється, крім випадків, передбачених статтею 14 цього Закону. Частиною 1 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції чинній станом на момент відкриття нового розділу в державному реєстрі прав передбачалося, що реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна є індивідуальний номер, який присвоюється кожному окремо визначеному об`єкту нерухомого майна при проведенні державної реєстрації права власності на нього, не повторюється на всій території України і залишається незмінним протягом усього часу існування такого об`єкта. Враховуючи вищевикладені приписи законодавства, які діяли як станом на момент відкриття другого розділу на належний [PERSON] об`єкт нерухомості, так і на теперішній час, можна дійти висновку про те, що новий розділ в державному реєстрі прав за рішенням державного реєстратора відкривається на кожний окремий об`єкт нерухомого майна лише у випадках, коли право власності на такий об`єкт нерухомості заявлено вперше. В той же час, в даному випадку державним реєстратором помилково було відкрито новий розділ на об`єкт нерухомості щодо якого вже було відкрито розділ. Таким чином, приймаючи до уваги те, що наявність двох відкритих розділів на той самий об`єкт права власності перешкоджає [PERSON] реалізувати її права спадкоємця, суд задовольняє позовні вимоги про скасування рішення про державну реєстрацію права та відповідно запису про реєстрацію права власності. Дослідивши матеріали справи, та приймаючи до уваги, що оформлення спадщини в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі\~ст. 16 ЦК України, в зв`язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved