Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-15 00:00:00

10 листопада 2015 року позивач звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог, посилається на те, що 25.10.2011 року [PERSON] став клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанку», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна». Зазначає, що 18.04.2013 року відповідачу було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до Тарифів якої відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold» (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Вказує, щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Крім цього зазначає, що підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Вказує, що [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобовязання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, вказаному в договорі, однак відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору, в звязку з чим, станом на 31.08.2015 року його заборгованість за кредитним договором складає 20 681,05 гривень, а саме: 5497,79 грн. - заборгованість за кредитом; 11957,26 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1765,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 961,00 грн. штраф (процентна складова). Тому підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник позивача - [PERSON] в судове засідання не зявився, однак на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, але був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивача не спростував. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 25.10.2011 року відповідач [PERSON] є клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк», ідентифікувавшись та ознайомившись з Умовами та Правилами надання банківських послуг, підписавши Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанку», згідно якої отримав кредитну картку «Універсальна» (а.с.10-33). Крім того, як встановлено судом та підтверджено матеріалами, 18.04.2013 року відповідачу [PERSON] було переоформлено кредитну картку на престижну кредитну картку «Gold», відповідно до Тарифів якої відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Gold» (що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом (а.с.8). Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві (а.с.7). Крім того, при укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобовязання виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі, вказаному в договорі. В свою чергу відповідач [PERSON] порушив умови кредитного договору у звязку з чим станом на 31.08.2015 року його заборгованість за кредитним договором становить 20681,05 гривень, яка складається з наступного: 5497,79 грн. - заборгованість за кредитом; 11 957,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 1765,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 961,00 грн. штраф (процентна складова). Даний факт заборгованості відповідача [PERSON] підтверджується довідкою розрахунком заборгованості за кредитом позичальника перед банком (а.с.5-6). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 1050 ЦК України позичальник зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства. У зв'язку з невиконанням умов кредитного договору відповідач [PERSON] допустив заборгованість за кредитом і сплатою процентів. Частиною 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Відповідно до вищевикладеного, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» вимагає від відповідача [PERSON] повернути йому всю суму заборгованості по кредиту. Таким чином, сума заборгованості [PERSON] згідно кредитного договору становить 20681,05 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає, що з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 1218,00 гривень. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved