Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-13 00:00:00

10 квітня 2019 року [PERSON] (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом та просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] (далі по тексту - відповідач). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 29.10.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві він з відповідачем зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 1280. За час перебування у шлюбі у сторін народилось двоє дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Водночас зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, сторони проживають окремо з липня 2018 року, спільного господарства не ведуть, фактично шлюбні стосунки припинені. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити та розірвати шлюб. Ухвалою суду від 27.05.2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання на 04.07.2019 року. Ухвалою суду від 04.07.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до розгляду по суті в загальному позовному провадженні на 14.08.2019 року. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримавта просив розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні з приводу розірвання шлюбу не заперечувала. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, заслухавши пояснення сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29.10.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 29.10.2010 року (а.с. 2). Сторони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.04.2011 року та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.07.2016 року (а.с. 3,4). Відповідно до ст.ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та відповідача, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням ст. 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Outcome: approved