Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

10.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просила надати їй дозвіл на виїзд дитини із зони проведення антитерористичної операції та в'їзд на цю територію без згоди батька до досягнення дитиною повноліття. Посилається на те, що вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 04.08.2006р. по 18.04.2008р. Від цього шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. 15.01.2014р. вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На теперішній час старша донька [PERSON] постійно проживає та навчається в м.Торез Донецької області. Зараз позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Після виходу з декретної відпустки, вона має намір продовжити працювати у м.Дніпро. А тому, для того щоб вивезти старшу доньку [PERSON] з неконтрольованої території та ввезти на цю територію, їй необхідна згода батька дитини. Однак його місце проживання та перебування їй невідомі. Тому вона змушена була звернутися з цим позовом до суду. Просила надати дозвіл на виїзд з території України та в'їзд до неконтрольованої території Донецької області без згоди батька до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась. Подала заяву про продовження розгляду справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не подав. Суд, на підставі ст.ст.169,224 ЦПК України, розглядає справу за відсутності відповідача в заочному порядку. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке. 04.08.2006 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). [INFO] у них народилася донька [PERSON] (а.с.3). 18.04.2008р. шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано (актовий запис №91 від 18.08.2008р., зареєстрований відділом РАЦС Торезького міського управління юстиції Донецької області). (а.с.7). У 2014 році позивач одружилася вдруге, зараз має прізвище [PERSON] (а.с.6). У другому шлюбі має доньку [PERSON], [INFO].(а.с.4). Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 15.01.2009р. та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] та [PERSON] зареєстровано право приватної спільної часткової власності на [ADDRESS], по 1/2 частці за кожною. Відповідно до довідки МЗУ «Школи №18 м.Тореза» від 13.09.2017р. №229, [PERSON], [INFO] навчається в 5-Б класі Муніципальної загальноосвітньої установи «Школа №18 м.Тореза». З пояснень позивача вбачається, що зараз вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною [PERSON] і проживає разом з дітьми в м. Торезі. Але після закінчення відпустки їй необхідно приступити до роботи управляючого відділенням Пелагеєвське відділення ПАТ КБ «Приватбанк» і виїхати на проживання до м. Дніпро. У зв'язку з цим їй необхідно мати дозвіл батька на виїзд/ вїзд з/в зони проведення антитерористичної операції. Проте місце перебування відповідача їй на сьогодні не відомо. Таким чином, судом встановлено, що після припинення сімейних відносин між позивачем і відповідачем, дитина [PERSON] залишилася проживати разом з матір'ю. Але позивач не має можливості разом з донькою виїжджати із зони проведення антитерористичної операції та в'їжджати на цю територію через відсутність згоди батька дитини. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишити територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно статті 141 СК України, батьки мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства, батьки, відповідно до положеньст.151СК України, вправі обирати самі. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст.154 СК України батьки мають право звернутися до суду за захистом прав та інтересів дитини. Відповідно до п.п.5.1.1 Тимчасового порядку контролю за переміщенням осіб, транспортних засобів та вантажів (товарів) через лінію зіткнення у межах Донецької Луганської областей - в'їзд на неконтрольовану територію дітей, які не досягли 16-річного віку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осіб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57. Згідно з Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затверджених вищезазначеною постановою, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків здійснюється за нотаріально посвідченою згодою іншого з батьків. Без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків здійснюється за рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. В статті 313 ЦК України зазначено - фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Таким чином, чинне законодавство передбачає можливість оформлення відповідних документів на в'їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію без згоди одного з батьків за рішенням суду. Отже, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо в'їзду/виїзду на тимчасово неконтрольовану територію України неповнолітньої дитини, а лише встановлено певний порядок її в'їзду/виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. З огляду на викладене, оскільки позивач зазначила мету в'їзд/виїзд на тимчасово неконтрольовану територію неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про можливість та доцільність задоволення позовних вимог та надання дозволу на в'їзд/виїзд її неповнолітньої дитини, в її супроводі, без дозволу (згоди) батька дитини, відповідача по справі, та оформлення відповідних документів для тимчасового в'їзду/виїзду.

Outcome: approved