Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач, публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі по тексту ПАТ КБ «ПриватБанк»), звернулось до Шевченківського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборогованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог зазначило, що 25 лютого 2014 року року між позивачем та відповідачем, було укладено кредитний договір, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір. В свою чергу відповідач, зобов'язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує та порушив умови кредитного договору та правила користування платіжною карткою. Згідно кредитного договору при порушенні (позичальником) відповідачем строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Відповідач не надав своєчасно позивачу - банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами, чим порушив умови договору. Станом на 3 вересня 2017 року заборгованість становить 23 631.15 грн. та складається: з суми заборгованості за кредитом - 293.40 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17 936.27 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3 800.00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500.00 грн.; штраф (процентна складова) - 1101.48 грн. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором, яка становить 23631.15 грн. та судові витрати пов'язані з розглядом справи в сумі 1600.00 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судові засідання не з'являвся, про час і місце проведення судових засідань повідомлялався належним чином, поважної причини своєї неяви суду не повідомив. Згідно довідки ВОМІ РМП ГУДМС України в Харківській області від 6 листопада 2017 року відповідач зареєстрований: на території Харківської області Шевченківського раойну в с.Троїцьке по вул.Жовтневій, 37. Документи послані судом за вказаною адресою повернуті за відмовою адресата від одержання, та за закінченням терміну зберігання. Відповідно до положень ст.77 ЦПК України сторони та інші особи , які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про зміну місця свого проживання ( перебування ,знаходження) або місцезнаходження під час розгляду справи. У разі відсутності заяви про зміну місяця проживання або місця заходження судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи зазначене положення закону [PERSON] вважається повідомленим про розгляд справи. Від відповідача не надійшло до суду повідомлення про причину неявки, то суддя, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд вважає можливим продовжити розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає положенням ст. 169 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України із за неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільну справу не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до договору від 25 лютого 2014 року укладеного між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON], останній отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, грошові кошти у сумі 300.00 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. За умов кредитного договору відповідач повинен виконувати правила користування платіжною карткою для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією та інших витрат. При укладенні кредитного договору сторони керувались ч.1 ст.634 Цивільного кодексу України, згідно якої, договором приєднання - є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. ПАТ КБ «ПриватБанк» свої зобов'язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит на кредитну картку. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконує. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України наслідками порушення відповідачем зобов'язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. З врахуванням викладеного, станом на 3 вересня 2017 року заборгованість відповідача становить 23631.15 грн., а саме: сума заборгованості за кредитом - 293.40 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17936.27 грн.; заборгованість за пенею та комісією - 3800.00 грн.; штраф (фіксована частина) - 500.00 грн.; штраф (процентна складова) - 1101.48 грн. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено виконування зобов'язання належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України , якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно зі ст. 610 Цивільного кодексму України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Таким чином з відповідача повинно бути стягнуто сума кредиту за договором та відсотки за його користування, а всього 23631.15 грн. Крім того стягненню підлягає сума судових витрат сплачана позивачем при зверненні до суду та підтверджена документально 1600.00 грн. судового збору відповідно до положень ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved