Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-12 00:00:00

11 січня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 12 травня 2008 року між Акціонерним - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» правонаступником якого являється ПАТ «Укрсобанк» та [PERSON] було укладено договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 602/25-223. Згідно умов кредитного договору банк надає Боржнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру грошові кошти в межах максимального ліміту заборгованості в сумі 70 000 доларів США, зі сплатою 14 процентів річних, зі щомісячним погашенням кредиту рівними частинами з остаточним терміном погашення до 12 травня 2023 року включно. Крім цього 12 травня 2012 року між цими сторонами також було укладено Договір про надання відновлюваної кредитної лінії № 602/25-224 (на оплату страхових платежів) в розмірі 1989,00 грн. Відповідно до умов цього договору, позичальник зобов'язаний сплачувати проценти за користування кредитом, а також своєчасно та в повному обсязі погашати кредит на умовах визначених договором.В якості забезпечення виконання зобов'язань за вищевказаним Кредитним договором 12 травня 2008 року між банком, боржником та [PERSON] було укладено Договір поруки № 602/25-226. За цим договором поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 602/25-223 від 12.05.2008 року та за договором про надання відновлюваної кредитної лінії (на оплату страхових платежів) № 602/25-224 від 12.05.2008 року. Згідно п. 2.1 Договору Поруки, кінцевим терміном погашення заборгованості є 12 травня 2023 року (включно). Позивачу із Єдиного державного реєстру судових рішень стало відомо про заочне рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20.01.2014 року по справі № 462/5523/13-ц за позовом банку до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвали апеляційного суду Львівської області від 20.05.15 р. Відповідно до рішень позивачу стало відомо про те, що між Банком та [PERSON] (відповідачами по даній справі) 11 вересня 2009 року було укладено додаткову угоду № 1 до Кредитного договору. Згідно умов цієї угоди було визначено межі максимального ліміту заборгованості в розмірі 72 564, 11 доларів США та продовжено термін дії кредитного договору до 12.05.2028 року. Таким чином вказаною додатковою угодою збільшено обсяг відповідальності боржника та поручителя. Позивач стверджує, що жодної додаткової угоди до Договору поруки № 602/25-226 від 12 травня 2008 року між ним, [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» не укладав та не підписував. Наголошує, що відповідно до вимог законодавства порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Оскільки така зміна відбулася без згоди [PERSON], він просить визнати поруку припиненою. У даній справі заходи забезпечення доказів та забезпечення позову судом не застосовувалися. Провадження у справі ухвалою суду не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. Позивач в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про отримання рекомендованого поштового відправлення. Представник позивача в судове засідання не прибув. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи під розписку. До суду поступила заява, в якій представник позивача [PERSON] просив проводити розгляд справи за його відсутності за нявними у справі доказами. Позов підтримав та просив його задовольнити. Представник відповідача Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в судове засідання не прибула. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи під розписку. До суду поступило клопотання представника відповідача ПАТ «Укрсобанку» [PERSON] про розгляд справи за відсутності представника банку на підставі наявних доказів та матеріалів. В задоволенні позовних вимог просила відмовити в повній мірі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не прибули. Належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать наявні в матеріалах справи розписки про отримання рекомендованого поштового відправлення. В матеріалах справи наявна заява відповідача [PERSON] від 20.01.2016 р., в якій позов визнала повістю. Судове засідання проведено у відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, суд доходить висновку, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 12, 81ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. 12 травня 2008 року між Акціонерно - комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого являється ПАТ «Укрсобанк» (кредитором), [PERSON] (позичальником) та [PERSON] (поручителем) укладено договір поруки № 602/25-226 (а.с.4). За п.1.1. цього договору поручитель зобов'язується перед кредитором у повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником щодо повернення суми кредиту, сплати відсотків за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених договором про надання відновлюваної кредитної лінії № 602/25-223 від 12.05.2008 року та за договором про надання відновлюваної кредитної лінії (на оплату страхових платежів) № 602/25-224 від 12.05.2008 року. Згідно п. 2.1 договору поруки, повернення кредиту в межах максимального ліміту заборгованості в розмірі 70000 доларів США, що виражається за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору 353500 грн. з порядком погашення суми основної заборгованості згідно п.1.1.1.основного зобов'язання, кінцевим терміном погашення основної заборгованості до 12 травня 2023 року (включно) та повернення суми відновлювальної кредитної лінії ( на оплату страхових платежів) в розмірі 1989 грн., що виражається за офіційним курсом НБУ на дату укладення цього договору в розмірі 393,86 доларів США відповідно до договору про надання відновлювальної кредитної лінії( на оплату страхових платежів) №602/25-224 від 12.05.2008 року, а також дострокового погашення у випадках, передбачених договором, яким обумовлене основне зобов'язання. Згідно ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ч.ч.1, 2 ст. 554 ЦК України). Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 559 ЦК України, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Заочним рішення Залізничного районного суду м. Львова від 20 січня 2014 року по справі № 462/5523/13-ц встановлено, що між Банком та Боржником 11 серпня 2009 року була укладена додаткова угода № 1 про внесення змін та доповнень до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-23 від 12.05.2008 р. В ухвалі апеляційного суду Львівської області від 20.05.2014 року по справі № 462/5523/13-ц встановлено, що 11 серпня 2009 року сторони (позичальник та банк) уклали додаткову угоду №1 про внесення змін та доповнень до зазначеного договору, визначивши межі максимального ліміту заборгованості в розмірі 72 564, 11 доларів США. У відповідності до ч. 3 ст. 61 ЦК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином вказаною додатковою угодою збільшено обсяг відповідальності боржника та поручителя. Позивач у позовній заяві стверджує, що жодної додаткової угоди до Договору поруки № 602/25-226 від 12 травня 2008 року між ним, [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанком» не укладав та не підписував. Відповідач [PERSON] визнала всі обставини, що зазначені в позові. Відповідач ПАТ «Укрсоцбанк» свого представника до суду не направив. Письмових заперечень, пояснень, відзиву на позов від відповідача ПАТ «Укрсоцбанку» до суду не поступали. Суд дійшов висновку, що додатковою угодою №1 від 20.01.2014 року про внесення змін та доповнень до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-23 від 12.05.2008 р. збільшено межі максимального ліміту заборгованості, відтак збільшено обсяг відповідальності боржника та поручителя. У постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» встановлено, що відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України припинення договору поруки пов'язується зі зміною забезпеченого зобов'язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов'язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов'язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (п. 24). Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється у разі зміни основного зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. У цьому випадку поручитель має право на пред'явлення позову про визнання договору поруки припиненим. Отже, збільшення меж максимального ліміту заборгованості потягло за собою збільшення загального розміру залишку несплаченого кредиту, що в свою чергу тягне за собою збільшеннч обсяг відповідальності боржника та поручителя. В судовому засіданні встановлено, що така зміна мала місце шляхом укладання 11 серпня 2009 року позичальником та банком додаткової угоди №1 про внесення змін та доповнень до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №602/25-23 від 12.05.2008 р. Жодних доказів погодження вказаних змін з поручителем, банком не представлено. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що з 11 серпня 2009 року без погодження з поручителем змінено зобов'язання боржника в бік збільшення. Тому саме із цього часу порука припиняється відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України. Порука при цьому не зберігається у тій частині зобов'язання, яка була забезпечена порукою до зміни зобов'язання. Зі змісту ст.ст. 559 та 598 ЦК України слідує, що припинення поруки означає такий стан сторін, при якому в силу чітко визначених законом обставин, суб'єктивне право і кореспондуючий йому обов'язок перестають існувати. Верховний Суд України у Постанові від 21.11.2012 року у справі № 6-134цс12 вказав, що виходячи із загальних засад цивільного законодавства та судочинства, права особи на захист у суді порушених або не визнаних прав, рівності процесуальних прав і обов'язків сторін (ст.ст. 3, 12-15, 20 ЦК України) слід дійти висновку про те, що в разі невизнання кредитором права поручителя, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК України, на припинення зобов'язання за договором поруки, таке право підлягає захисту судом за позовом поручителя шляхом визнання його права на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України. За таких обставин позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів слід стягнути понесені позивачем судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 487,20 грн., тобто по 243 На підставі викладеного,

Outcome: approved