Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернувся в суд із позовною заявою до [PERSON] про стягнення коштів, у якому просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на його користь, грошові кошти в сумі 52443,13 грн. та пеню за прострочене виконання зобов`язання в розмірі 26220 грн., а також 783,63 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування своїх вимог покликаються на те, що 18 липня 2018 року до нього звернувся відповідач [PERSON] з проханням позичити йому 2000 доларів США. Позивач надав відповідачеві вищезазначену суму, за умови повернення її до 15 вересня 2019 року. На день позики гривневий еквівалент 2000 доларів США становив 52443, 13 гривень (валютний курс на день підпису розписки складав: 1,00 долар США = 26,22 гривень). На підтвердження передачі грошей відповідач власноручно написав йому розписку та отримав гроші. Однак відповідач свої зобов`язання вказані в борговій розписці строки не виконав. Позивач неодноразово звертався з вимогою повернути йому гроші, однак [PERSON] гроші йому не повертає. Разом з цим, за умовами боргової розписки [PERSON] , в разі прострочення виконання зобов`язання, має повернути йому пеню в розмірі 1% від суми боргу, за кожен день прострочення, що складає 20,00 доларів США. Оскільки від дати повернення грошей (15 вересня 2019 року) до дати складання позовної заяви (04 листопада 2019 року) минуло 50 днів, то розмір пені буде становити 1000 доларів США або 26220 гривень.Таким чином до стягнення з відповідача належить 3000 доларів США або 78663,13 грн. В судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення, аналогічні викладеній у позовній заяві, позов підтримав повністю, просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився жодного разу з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 липня 2018 року [PERSON] надав позику [PERSON] , у розмірі - 2000 (дві тисячі) доларів США, що станом на день позики від 18.07.2018 відповідно до курсу НБУ становить 52443,13 гривень, які зобов`язувався повернути до 15 вересня 2019 року, що стверджується власноручно написаною [PERSON] борговою розпискою від 18.07.2018 року та договором позики від 18.07.2018, укладеного між сторонами у справі та отримав зазначені вище грошові кошти. Позивач неодноразово звертався з вимогою повернути йому гроші, однак [PERSON] гроші йому не повертає. Станом на 04 листопада 2019 року відповідачем не вчинено жодних дій по поверненню коштів, наданих йому у позику. Згідно боргової розписки та договору позики від 18.07.2018 року, кінцевою датою повернення суми наданої у позику є 15 вересня 2019 року. Однак дані грошові кошти повернуті не були. Отже, днем початку прострочення заборгованості є 15 вересня 2019 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Проте, відповідачем умови договору позики не виконуються. Згідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Положеннями ст. 1046-1047 цього Кодексу передбачено, що договір позики є укладеним з моменту передання грошей, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно вимог ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Станом на 15.09.2019 року, після закінчення строку на повернення грошових коштів, що були передані у позику, відповідач не здійснив жодних дій щодо повернення коштів, відтак станом на дату подачі цього позову зобов`язаний повернути суму заборгованості у розмірі 2000 (дві тисячі) доларів США, що згідно офіційного курсу долара США до гривні за НБУ станом на 18.07.2018 року становить 52443,13 гривень. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до вимог ЦК України розписка є одночасно документом, який підтверджує й передачу грошей позикодавцем позичальнику, й укладення договору позики. Згідно правовим висновком, викладеним в постанові Верховного Суду України № 6-1967цс15 від 11.11.2015 року, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Оскільки на підтвердження укладення договору позики між [PERSON] та [PERSON] на суму 2000 доларів США, що згідно офіційного курсу долара США до гривні за НБУ станом на 18.07.2018 року становить 52443,13 гривень, була видана розписка, а кошти отримані у борг не були своєчасно повернуті, то позовні вимоги в цій частині підлягають до задоволення. Крім того у відповідності до ст.ст. 610, 612, 625 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1,2 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином має місце прострочення відповідачем грошового зобов`язання, за що відповідно до договору позики та боргової розписки від 18.07.2018 передбачено сплату відповідачем пені в розмірі 1 (одного) відсотка від суми боргу за кожний день прострочення за період з 15.09.2019 року до 04 листопада 2019 року (дати складання позовної заяви). Таким чином від дати повернення грошей (15 вересня 2019 року) до дати складання позовної заяви (04 листопада 2019 року) минуло 50 днів, то розмір пені буде становити 1000 доларів США або 26220 гривень (1 день прострочення = 20 доларів США Х 50 днів прострочення = 1000 доларів США), що згідно офіційного курсу долара США до гривні за НБУ станом на 18.07.2018 року становить 26220 гривень. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України. інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, таким чином з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений позивачем судовий збір у сумі 783 грн., 63 коп.

Outcome: approved