Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-09 00:00:00

10 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з відповідним позовом до відповідачки в якому зазначив, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 16 червня 2007 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 3. В шлюбі народилася донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя в сторін не склалося, шлюбні стосунки між ними припинені блтзько трьох місяців. Позивач вважає, що сім`ю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може, в зв`язку з чим просить розірвати шлюб укладений з [PERSON] , судові витрати покласти на нього. Позивач просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, про що надав письмову заяву. Відповідачка в судове засідання надала заяву в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Сторони зареєстрували свій шлюб 16 червня 2007 року у Лепетиській сільській раді Березнегуватського району Миколаївської області, відповідно до свідоцтва серії [NUMBER] , актовий запис № 3 (а.с.10). Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] актовий запис №18 та серії [NUMBER] актовий запис №2, виданих виконавчим комітетом Лепетиської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, сторони є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.11-12). Через несумісність характерів та різних поглядів на життя сторони припинили шлюбні стосунки, на даний час проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їх шлюб має формальний характер і сім`ю зберегти неможливо, оскільки це суперечить їх інтересам та інтересам дітей, на примирення сторони не згодні. Згідно зі ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України шлюб між подружжям, яке має дітей, розривається лише в судовому порядку. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, згідно до ст.110 СК України. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114, ч.3 ст.115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved