Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

10.12.2015 [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом, в якому просить: зняти арешт з квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS], накладений Відділом державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.07.2015 року, виконавче провадження №44440954 (а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Є такі, що набрали законної сили рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2013 року, яким було визнано недійсним свідоцтво №589 про право власності на житло від 23 листопада 2007 року, видане КП Бориспільської районної ради «ЖКК» на імя [PERSON] та [PERSON] на квартиру №84, що знаходиться в Бориспільському районі, с.Чубинське по вул.Погребняка, буд.13, а також рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2015 року, яким скасовано рішення про державну реєстрацію прав на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрованої на праві приватної спільної часткової власності на імя [PERSON] та [PERSON], згідно з рішенням Бориспільського районного бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності від 06.12.2007 року, номер запису 1035 в книзі 3, реєстраційний номер 21313718 (РПВН). Позивач зазначає, що в порядку ч.1 ст.182 ЦК України та ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з метою здійснення реєстрації скасування права власності на квартиру, він 02.10.2015 року звернувся до Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області. 15.10.2015 року він отримав рішення №25023714 про відмову у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності у звязку з тим, що на дану квартиру накладено арешт, а саме на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 01.07.2015 року ВП №44440954, постановленої при примусовому виконанні судового наказу Бориспільського міськрайонного суду Київської області по справі №2-н/359/401/2014, виданого 23.05.2014 про стягнення з [PERSON] на користь ОСББ «Чубинське» боргу в розмірі 9062,25грн. Позивач зазначає, що оспорювана квартири знаходиться у його володінні, за вказаною адресою він зареєстрований та постійно проживає, починаючи з 12.01.2006 року, сплачує в межах своєї матеріальної можливості за комунальні послуги та, після здійснення державної реєстрації скасування права власності [PERSON] на вказану квартиру, планує здійснити її приватизацію Позивач зазначає, що наявність вказаного арешту на квартиру порушує його конституційне право на житло, а також зазначає, що накладення арешту на квартиру при зазначеній в судовому наказі суми боргу 10018,47 не відповідає вимогам ч.7 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки сума, що підлягає стягненню не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав. Представник відповідача ОСББ «Чубинське» проти задоволення позову заперечував, посилаючись на те, що на виконанні у ВДВС Бориспільського МРУЮ знаходиться судовий наказ про стягнення боргу за спожиті комунальні послугу з власника квартири, борг не погашений, в звязку з чим був накладений арешт на квартиру. Він вважає, що позивачем не доведено, що права позивача порушені, оскільки відсутні дані про те, що позивачу відмовлено у приватизації квартири з підстав, що квартира знаходиться під арештом Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про час та місце судового розгляду була повідомлена, причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову не подала. Третя особа без самостійних вимог ВДВС Бориспільського МРУЮ про час та місце судового розгляду було повідомлено належним чином, будь-яких заперечень по суті позову не подало. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 грудня 2013 року було задоволено позов [PERSON] та [PERSON] та визнано недійсним свідоцтво №589 про право власності на житло від 23 листопада 2007 року, видане КП Бориспільської районної ради «ЖКК» на імя [PERSON] та [PERSON] на квартиру №84, що знаходиться в Бориспільському районі, с.Чубинське по вул.Погребняка, буд.13 (а.с.6-8). Вказаним рішенням встановлено, що при здійсненні приватизації квартири №84, що знаходиться в Бориспільському районі, с.Чубинське по вул.Погребняка, буд.13 не було отримано необхідної письмової згоди співпозивачів [PERSON] та [PERSON] на її приватизацію та що позивачів протиправно позбавлено права на приватизацію оспорюваної квартири. Рішення суду набрало законної сили 13 березня 2014 року. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 09 січня 2015 року було скасовано рішення про державну реєстрацію прав на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS], зареєстрованої на праві приватної спільної часткової власності на імя [PERSON] та [PERSON], згідно з рішенням Бориспільського районного бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності від 06.12.2007 року, номер запису 1035 в книзі 3, реєстраційний номер 21313718 (РПВН) (а.с.9-11). Рішення суду набрало законної сили 05 травня 2015 року. За змістом вказаного рішення суд прийшов до висновку, що з метою захисту порушеного права позивача, в тому числі права на приватизацію квартири,\~в якій позивач постійно зареєстрований та проживає, позовні вимоги в частині скасування рішення про державну реєстрацію прав на спірну квартиру є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Таким чином судами неодноразово встановлювалось право позивача на приватизацію квартири №84, що знаходиться в Бориспільському районі, с.Чубинське по вул.Погребняка, буд.13. Крім того встановлено, що рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області від 05 жовтня 2015 року прийнято рішення №25023714 про відмову у внесенні запису про скасування державної реєстрації права власності, в звязку з тим, що на дану квартиру накладено арешт (а.с.12). Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №117537145 від 26.10.2015 02.07.2015 року державним реєстратором Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Київській області зареєстровано обтяження арешт нерухомого майна в межах суми боргу на квартиру №84, що знаходиться в Бориспільському районі, с.Чубинське по вул.Погребняка, буд.13. Підстава виникнення обтяження постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер б/н, виданий 01.07.2015, видавник [PERSON], Відділ державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с.13-14). Згідно з описом предмета обтяження воно накладено в межа суми боргу 10018,47грн. Крім того з долученої до позовної заяви копії постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження від 01.07.2015, постановленої державним виконавцем органу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні судового наказу №2-н/359/401 від 23.05.2014, виданого 23.05.2014 Бориспільським міськрайонним судом Київської області про стягнення з [PERSON] на користь ОСБББ «Чубинське» боргу 9062,25 грн., ВП №44440954(а.с.15). Відповідно до вимог ч.7 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника. Враховуючи, що на момент ухваленні постанови про накладення арешту на майно боржника розмір мінімальної заробітної плати становив 1218 гривень, накладення арешту на квартиру боржника на відповідає вищенаведним вимогам ст.52 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки боржник [PERSON] зареєстрована у спірній квартирі [ADDRESS] (18) і дані про те, що вона має інше житло у своїй власності, відсутні. Крім того встановлено, що на момент накладення арешту на майно боржника [PERSON] згідно вищенаведеної постанови державного виконавця ВДВС Бориспільського МРУЮ від 01.07.2015, відповідач [PERSON] вже втратила право власності на спірну квартиру, отже виконання судового наказу щодо стягнення заборгованості за рахунок вказаної квартири з цих підстав також є неможливим. Згідно до ч.1 ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Способи захисту, які застосовуються судом, встановлені\~ст.4 ЦПК України, з положень якої випливає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно ч.1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Згідно ч. 2 вказаної статті, у разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Суд враховує, що відповідно до розяснень, викладених в п.24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України від 07.02.2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред'явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. Враховуючи вищенаведене, суд прийшов до переконання про обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо скасування арешту на квартиру. Так, наявність не скасованого арешту, накладеного в порядку виконання рішення суду щодо стягнення заборгованості за комунальні послуги з боржника [PERSON] в розмірі, який не перевищує десяти мінімальних розмірів заробітної плати, порушує права позивача, який в установленому законом порядку зареєстрований та проживає у спірній квартирі [ADDRESS] та має право на її приватизацію, а саме щодо права володіння вказаною квартирою та набуття її у власність позивачем. Судові витрати у даній справі складає судовий збір в сумі 487 гривень 20 копійок (а.с.20), який в рівних частках, по 243 гривні 60 копійок з кожного, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved