Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-08 00:00:00

11.12.2017 року позивач звернулась до суду з даним позовом обгрунтовуючи тим, що з відповідачем вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з 03.02.1996 року по 29.03.2006 року. Від шлюбу у них є спільні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 14.12.2005 року, на підставі виконавчого листа по справі №2-9948/2005, з відповідача на утримання їх дітей виконавчою службою м. Хмільник стягуються аліменти в розмірі 350 гривень щомісячно. На 2005 рік ця сума була рівнозначна прожитковому мінімуму на дитину, тобто на сьогодні вона еквівалентна майже 2000 гривень. На сьогодні ніяких інших зобов'язань у відповідача не має. Індексація аліментів не проводилась. Син [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з приводу системного захворювання вогнищева склеродермія з 2013 року та періодично проходить стаціонарне лікування. Відповідач в додаткових витратах на дитину участі не приймав і не бажає добровільно допомагати, хоча він вже понад 18 років беззмінний директор та бенефіціарний власник ПП «Завод СЛАС», його рід занять оптові оборудки пальним, тютюновими виробами, продуктами харчування, але він приховує свій дохід, має кілька об'єктів нерухомості, має машину, яка зареєстрована на чужого чоловіка. Оскільки батьки несуть однакову відповідальність за матеріальне забезпечення своєї дитини, а для нормального існування та забезпечення дитини розмір коштів на її утримання повинен що найменше досягати розміру прожиткового мінімуму, а стан здоров'я дитини погіршився (перебуває на обліку з 2013 року), вважає, що є всі підстави для збільшення розміру аліментів на утримання сина [PERSON] до 1000 гривень щомісячно з урахуванням постійного росту прожиткового мінімуму, знецінення коштів, тому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили і до повноліття сина [PERSON]. 02.02.2018 року позивач [PERSON] подала заяву про збільшення розміру аліментів та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судовому засіданні заяву про збільшення позовних вимог підтримала, просила її задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень, щомісячно до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, до суду подав відзив, з якого вбачається, що проти заяви про збільшення позовних вимог з наступних підстав: у першій позовній заяві про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], 27.03.2002 року, позивач просила збільшити розмір стягуваних аліментів із 350 гривень до 1000 гривень, проти таких позовних вимог він не заперечує, оскільки такий розмір стягуваних аліментів враховує потреби дитини в утриманні, розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (1860 грн.), обов'язок обох батьків по утриманню дитини та має фінансову можливість у сплаті таких аліментів. Заяву про збільшення позовних вимог він не визнає, оскільки вона не мотивована взагалі. У заяві відсутнє відповідне обґрунтування того, чому позивач у двічі збільшила розмір своїх заявлених позовних вимог. На його утриманні перебуває неповнолітня дочка [PERSON], [INFO]. Також на його матеріальному утриманні перебуває повнолітня дочка [PERSON], [INFO], яка навчається на денному відділенні Білоцерківського національного аграрного університету, та на утримання якої він щомісячно сплачував аліменти в розмірі 800 гривень. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 21.12.2017 року по справі №357/10647/17 із нього стягнуто аліменти в розмірі 900 гривень щомісячно на користь позивача на утримання дочки [PERSON], [INFO], починаючи з 12.09.2017 року та до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Тому на даний час на його матеріальному утриманні перебуває троє дітей, двоє з яких неповнолітні та повнолітня дочка [PERSON], яку він зобов'язаний утримувати на період навчання до досягнення 23 років. Також, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа №357/14736/17, за позовом позивача до нього про стягнення додаткових витрат на сина [PERSON] за період з 01.09.2017 року до 31.06.2021 року в сумі 1174 грн. 55 коп. Тому позивач на даний час в судовому порядку має намір стягнути з нього лише на утримання сина [PERSON] 3174 грн. 55 коп. (2000 грн. +1174 грн. 55 коп.). Він є засновником Приватного підприємства «Завод Слас», однак, в зв'язку з економічною кризою в країні, з 2015 року і по даний час, господарська діяльність підприємства не проводиться, жодних доходів підприємство не має, заробітна плата йому не нараховується та не видається в зв'язку з відсутністю обігових коштів. В зв'язку із скрутним матеріальним становищем він отримує субсидію на сплату комунальних послуг. Відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України від 15.01.2018 року доводиться, що в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року у нього доходів згідно ЦБД ДРФО немає. Не маючи постійної роботи він вимушений жити за рахунок різних тимчасових заробітків отриманих за виконання робіт по найму разового характеру, тому просив позов задовольнити частково, стягнувши з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1000 гривень на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Суд, заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 03.02.1996 року, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис №69. Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14.12.2005 року даний шлюб було розірвано, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4), від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 5). Також, судом встановлено, що відповідач сплачує аліменти на підставі виконавчого листа №2-9948/2005, виданого 14.12.2005 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 350,00 грн., починаючи з 23.11.2005 року, щомісячно і до повноліття дітей, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 6). Також, згідно №1531-2685 від 13.03.2017 року Хмільницького міськрайонного відділу ДВС Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 7) індексація аліментів не проводилась, оскільки відповідно до Закону України « Про виконавче провадженні» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, не передбачено проведення державним виконавцем індексації аліментів. Судом встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], перебуває на диспансерному обліку з приводу системного захворювання вогнищева склеродермія з 30.01.2013 року, що підтверджується копією довідки (а.с. 8) та періодично проходить стаціонарне лікування, що підтверджується копією виписки з медичної карти стаціонарного хворого (а.с.9). Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя ( ч. ч. 1, 2, 3 ст. 150 Сімейного кодексу України). Відповідно до ч.1 ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ ( 78912) від 27.02.1991 року та набрала чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахуванням внесених змін Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум дітей віком від 6 до 18 років встановлений: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. Згідно із ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень, отже, на даний час розмір аліментів на кожну дитину має бути не меншим ніж 930 грн. Отже, розмір аліментів визначений в сумі 350,00 грн., є недостатнім для утримання та забезпечення належного рівня життя дитини, необхідного для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Стаття 184 СК України передбачає можливість визначення розміру аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Це відповідна (фіксована) сума коштів на утримання дитини, яка не є одноразовим платежем, а твердою грошовою сумою визначеною судом на утримання дитини до її повноліття. Частина друга статті 184 СК України передбачає, що визначений судом у твердій грошовій сумі розмір аліментів, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (далі - Закону) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі (ст. 2 Закону). Відповідно до ч.1 ст. 4 Закону № 1282-XII ( в ред. від 03.07.1991 року), індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка. Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону. Законом № 911-VIII від 24.12.2015 року в частину першу статті 4 Закону було внесено зміни та вказано, що індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка. Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі» від 17.05.2016 року за № 1368-VIII, зміни до статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції від 19.10.2016 року) та було передбачено, що державний виконавець обчислює розмір заборгованості із сплати аліментів, суму індексації розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, складає відповідний розрахунок та повідомляє про нього стягувачу і боржнику. У Законі України «Про індексацію грошових доходів населення» змінами встановлено, що до переліку грошових доходів громадян, одержаних ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, які підлягають індексації, відноситься і розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі. Також у законі визначається, що індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, проводиться за рахунок коштів платника аліментів. Індексація розміру аліментів, визначеного судом у твердій грошовій сумі, здійснюється підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, фізичними особами-підприємцями, які проводять відповідні відрахування аліментів із доходу платника аліментів. Однак, відповідачем не надано доказів щодо здійснення щомісячного відрахування аліментів із його доходів з урахуванням індексації. 06.11.2013 року Верховним Судом України у цивільній справі № 6-113цс13, було надано висновок про те, що розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі на підставі ч.2 ст.184 СК України, підлягає індексації за аналогією закону згідно п.8 ст.8 ЦПК України у порядку, передбаченому ЗУ «Про індексацію грошових доходів населення». Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивачем надано копію звіту, який сформований в програмі «Youcontrol» станом на 08.12.2017 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 13,14), з приводу Приватного підприємства «Завод Слас», відповідно до якого керівником даного підприємства є [PERSON] з 17.01.2013 року, та дане підприємство не перебуває в статусі припинення. Відповідач в своїх запереченнях заперечує проти стягнення з нього аліментів в розмірі 2000,00 грн. та посилається на те, що він є засновником Приватного підприємства «Завод Слас», однак, у зв'язку з економічною кризою з 2015 року і по даний час, господарська діяльність підприємства не проводиться, жодних доходів підприємство не має, заробітна плата йому не нараховується та не видається в зв'язку з відсутністю обігових коштів, що підтверджується відомістю з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України від 15.01.2018 року (а.с.53), з якої вбачається, що в період з 01.01.2017 року по 30.09.2017 року у нього доходів згідно ЦБД ДРФО немає. Також, згідно рішення Білоцерківського міськрайонного суду від 21.12.2017 року з нього було стягнуто на користь [PERSON] аліменти на [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 900,00 грн., щомісячно, починаючи з 12.09.2017 року до закінчення [PERSON] навчання, але не більше як досягнення нею 23 років, що підтверджується копією рішення (а.с. 46-48), на його утриманні перебуває неповнолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою від 14.02.2018 року та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.49, 50).В зв'язку із скрутним матеріальним становищем, він отримує субсидію на сплату комунальних послуг, що підтверджується повідомленням про призначення субсидії (а.с. 52), при цьому сплачує аліменти на користь позивача, що підтверджується копіями квитанцій (а.с. 54, 55). Також, в провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебуває цивільна справа №357/14736/17 за позовом позивача до нього про стягнення додаткових витрат на сина [PERSON] за період з 01.09.2017 року до 31.06.2021 року в сумі 1174 грн. 55 коп., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 56-61). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, враховуючи часткове визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 1000,00 грн., щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, та припинити стягнення аліментів за виконавчим листом № 2-9948/2005, виданого Білоцерківським міськрайонним судом 14.12.2005 року. В порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 640, 00 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів.

Outcome: partial