Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

11 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 09 червня 2002 року у виконкомі Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 10, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилися діти: син [PERSON], [INFO]; син [PERSON], [INFO]. Зазначила, що за час спільного проживання через несумісність характерів, різницю у поглядах на життя, втрату любові одне до одного та часті виникнення конфліктних ситуацій з цих причин сімя не склалася. Фактичних відносин з відповідачем не підтримують з березня 2016 року, спільного господарства немає. Вважає, що спільне сімейне життя, примирення і збереження сімї неможливе з вищезазначених причин. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 09 червня 2002 року у виконкомі Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 10. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але від неї на адресу суду надійшла заява в якій вона позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 09 червня 2002 року у виконкомі Шиловецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 10, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-МИ № 052385. У сторін від спільного подружнього життя народилися діти: син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ № 113755; син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-МИ № 130064. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і позивачка не бажає зберегти сімю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, небажання позивачки зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved