Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

10.10.2017р. ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с.№ 3-5). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач у позовній заяві посилався на те, що 09.08.2013р. між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір №500912490 згідно якого позичальнику було надано кредитні кошти в сумі 12582,87 грн., зі строком повернення кредиту згідно до графіку погашення заборгованості 12.08.2015р., та сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,99% річних. 30.09.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до умов якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500912490 від 09.08.2013р. В подальшому, 10.10.2016р. між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до умов якого до позивача перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500912490 від 09.08.2013р., що включає в себе суму заборгованості за основною сумою кредиту, нарахованим процентам, комісією та всіма іншими платежами. Позивачем на адресу відповідача було надіслано повідомлення про відступлення права вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ», проте незважаючи на це, відповідачем після відступлення права грошової вимоги, не здійснено жодного платежу для погашення кредитної заборгованості ні на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ», ні на рахунки попередніх кредиторів, а отже, відповідачем належним чином не виконуються зобовязання по поверненню тіла кредиту, сплаті процентів за користування кредитом та виконання інших платежів в порядку та строки визначені умовами кредитного договору. Позивач зазначає, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме, з 10.10.2016р. ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а отже, розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 20546,69 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 12582,87 грн., заборгованість по процентам та комісією 4563,82 грн., пеня в розмірі 3400 грн., яку позивач просить стягнути з відповідача, а також понесені при звернення до суду судові витрати. Представник позивача ТОВ «ФК «ЄАПБ» в судові засідання по справі 14.12.2017р., 12.03.2018р. та 16.05.2018р. не зявився. 30.11.2017р., 16.01.2018р. та 27.03.2018р. до суду поштою двічі надходили клопотання представника позивача [PERSON] (діє на підставі довіреності від 01.12.2017р. а.с. № 57), в яких представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити на підставі наявних в справі доказів, справу розглядати без участі представника позивача (а.с. № 43, 49, 56). Відповідач [PERSON], в судові засідання 14.12.2017р., 12.03.2018р. та 16.05.2018р. тричі не з,явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлявся належним чином, а саме шляхом направлення судових повісток за останнім відомим місцем реєстрації відповідача у м. Дніпропетровську та адреси у м. Києві, куди відповідача 28.01.2011р. знято з реєстраційного обліку відповідача згідно до відповіді адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 22.10.2017р. (а.с. № 38), конверти були тричі повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 42, 48, 61). Запит суду до адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Київській області від 12.03.2018р. щодо підтвердження адреси реєстрації відповідача у м. Києві залишився без відповіді (а.с. № 54,55). Пунктом 9 частини 1 Розділу XI «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VІІІ від 03.10.2017р., який набрав чинності з 15.12.2017р.,передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. За ч.4 ст. 223 та ч.1 ст. 280 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У звязку з чим суд, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, передбачених ст.210 ЦПК України, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу на підставі наявних у справі доказів у порядку, передбаченому главою 10 розділу ІІІ ЦПК України. Відповідно до ст. 223 та ч.2 ст.247 ЦПК України та враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи 16.05.2018рп. здійснювався за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, ознайомившись із матеріалами справи, вважає за можливе позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, виходячи з наступного. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 09.08.2013р. між [PERSON] та ПАТ «Альфа Банк» було укладено кредитний договір №500912490 згідно якого позичальнику було надано кредит в сумі 12582,87 грн., зі строком повернення кредиту згідно до графіку погашення заборгованості 12.08.2015р., та зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 15,99% річних. Умовами договору визначено, що кредит надається позичальнику шляхом безготівково перерахунку для погашення заборгованості за кредитним договором №500314147 від 22.10.2012р. В Додатку №1 до кредитного договору № 500912490 сторони погодили умови щодо порядку та строків повернення позичальником кредитних коштів, які визначені в графіку платежів та в розрахунку сукупної вартості кредиту. Відповідно до ст. ст. 526, 530 ЦК України, зобовязання повинні виконуватись належним чином і у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. 30.09.2014р. між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу, відповідно до якого до ТОВ «Дата [PERSON]» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500912490 від 09.08.2013р. (а.с. № 17-18). 10.10.2016р. між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» було укладено договір факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ, відповідно до якого до ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором №500912490 від 09.08.2013р., що включає в себе суму заборгованості за тілом кредиту, нарахованим процентам, комісією та всіма іншими платежами (а.с. № 20-22). Також, 10.10.2016р. між ТОВ «Дата [PERSON]» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було складено акт приймання передачі реєстру боржників, детальний опис якого наведений в Додатку «1-1 до договору факторингу №2016-1ДМГ/ЄАПБ. Згідно витягу з Додатку №1-1 до договору факторингу, до фактора ТОВ «ФК «ЄАПБ» перейшло право грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором №500912490 в розмірі 20546,69 грн., з яких: заборгованість по тілу кредиту 12582,87 грн., заборгованість по процентам та комісією 4563,82 грн., пеня в розмірі 3400 грн. Згідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Стаття 514 ЦК України визначає, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно до ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. 19.10.2016р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» на адресу відповідача було надіслано повідомлення про відступлення за договором факторингу від 10.10.2016р. права грошової вимоги до ТОВ «ФК «ЄАПБ» (а.с. № 15). Стаття 1082 ЦК України визначає, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж. Як зазначає позивач, 24.10.2016р. ТОВ «ФК «ЄАПБ» на адресу відповідача було надіслано вимогу про погашення заборгованості, яка існувала станом на 10.10.2016р., вимога була залишено без задоволення, відповідач не здійснив жодного платежу на погашення заборгованості. В позовній заяві позивачем зазначено, що з моменту отримання права вимоги до відповідача, а саме, з 10.10.2016р. ним не здійснювалося нарахування жодних штрафних санкцій, а отже, розмір заборгованості відповідача перед позивачем складає 20546,69 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту 12582,87 грн., заборгованість по процентам та комісією 4563,82 грн., пеня в розмірі 3400 грн., яку позивач визначає виходячи з наданого суду розрахунку заборгованості. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно до ст.599, ч.2 ст.615 ЦК України, зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушене нею зобовязання. Оцінивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ТОВ «ФК «ЄАПБ» про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором №500912490 від 09.08.2013р. підлягають задоволенню в повному обсязі. При визначенні суми заборгованості, яка підлягає стягненню, суд керуються наданим позивачем розрахунком (а.с. № 14), відповідність якого не спростовувалася відповідачем, та вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №500912490 від 09.08.2013р. станом на 10.10.2016р. в розмірі 20 546грн.69коп., з яких: заборгованість по тілу кредиту 12 582 грн.87коп., заборгованість по процентам 2 876грн.64коп., заборгованість по комісії 1 686грн.98коп., пеня в розмірі 3 400 грн. Обговорюючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог в повному обсязі на підставі ст.141 ЦПК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого при подачі позову судового збору в розмірі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням (а.с. № 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved