Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-26 00:00:00

10 червня 2021 року представник позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає примусовому виконанню. Вказує, що 15.03.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинила виконавчий напис №11954 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 46132,15 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котулою А.М. від 25 травня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] . Вважає, що відповідач не має жодних правових підстав стягнення вказаного боргу, сам виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, вказаний виконавчий напис не підлягає виконанню з огляду на відсутність доказів безспірності заборгованості. В зв`язку з викладеним прохає визнати таким, що не підлягає примусовому виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною № 119544 виданий 15.03.2021 року, на підставі якого, 19.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котула Артемом Михайловичем розпочато виконавче провадження № 65172446, про стягнення [PERSON] , [INFO] , рнокпп: [NUMBER] , грошових коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс», код ЄДРПОУ: 44109676. Та стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Ухвалою судді Глобинського районного суду Полтавської області від 15.06.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича (69063, м. Запоріжжя, вул. Олександрійська, 49, прим. А3) надати суду належним чином завірену копію виконавчого напису нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., № 11954 від 15.03.2021 року, копію заяви стягувача про примусове виконання рішення, копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 65172446 та інші наявні документи, на підставі яких з [PERSON] стягуються кошти. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської області від 11.06.2021 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову. Зупинено стягнення з [PERSON] , [INFO] , рнокпп: [NUMBER] , коштів на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНРЕЗЕРВ ПЛЮС», код ЄДРПОУ: 44109676 за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. № 11954 від 15.03.2021 року у виконавчому провадженні № 65172446 розпочато 19.04.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримують, прохають задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс» та третя особа - приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. будучи належним чином повідомленими про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилися, відзив на позов, заяви про розгляд справи за їх відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходили.Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. повідомлялася за місце знаходження вказаного в позовній заяві станом на день розгляду справи поштове відправлення повернулось з відміткою «адресат відсутній». Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.03.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною вчинила виконавчий напис №11954 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс» заборгованості за кредитним договором в розмірі 46132,15 грн (а.с.34). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котула А.М. від 25 травня 2021 року звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] (а.с.10-12). Згідно ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 не передбачає можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Саме така правова позиція сформульована в постанові ВСУ від 05 липня 2017 року за результатами касаційного перегляду цивільної справи №754/9711/14-ц. Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивачем [PERSON] заперечується безспірність грошових вимог кредитора до боржника. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. Проаналізувавши надані суду письмові докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивач довів суду факт вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису з порушенням вимог ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та всупереч чинній редакції Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Крім того, з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінансова компанія «Фінрезерв плюс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також не встановлено, що при винесені виконавчого напису нотаріусом встановлено, що заборгованість є безспірною. Отже, вчинений виконавчий напис приватного нотаріса необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню, з підстав викладених вище. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові покладаються на позивача. В зв`язку з задоволення позову, понесені позивачем витрати на сплату судового збору підлягають стягненню з відповідача. Крім того, позивач в позовній заяві прохає стягнути з відповідача понесені ним витрати на професійну правничу допомогу адвоката. Відповідно до вимог ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Позивачем до позову надано копію ордеру про надання правничої (правової) допомоги, акт наданих послуги правової допомоги та копію квитанції б\\н від 07.07.2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved