Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

10.09.2014 року Національна академія внутрішніх справ звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, в якому просить: стягнути з [PERSON] на користь Національної академії внутрішніх справ вартість витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 24786 гривень 11 копійок та понесені судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 21 липня 2007 року № 655 [PERSON] з 01 вересня 2007 року було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізовано в Національну академію внутрішніх справ. Відповідно до вищезазначеного розпорядження, НАВС є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ. 03 грудня 2007 року між КНУВС, комплектуючим органом - ГУ МВС України в Київській області та відповідачем було укладено договір № Ко-322 про підготовку фахівця у КНУВС. Відповідно до договору відповідач навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов'язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а уразі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати пов'язані з утриманням у навчальному закладі. Позивач стверджує, що з 01.09.2007 року по 17 червня 2011 року відповідно до умов договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчування, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. А також, що наказом КНУВС від 17 червня 2011 року № 464 відповідачу було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавства» та видано диплом спеціаліста, після чого відповідача було направлено для подальшого проходження служби до ГУ МВС України в Київській області. Позивач стверджує, що таким чином, навчальним закладом умови договору було виконано у повному обсязі. Проте, наказом ГУ МВС України в Київській області від 09 лютого 2012 року № 108 о/с відповідача було звільнено з ОВС за порушення дисципліни згідно з п. 64 «є» «Положення про проходження служби рядовим і начальницьким с складом органів внутрішніх справ», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів УРСР від 29 липня 1991 року № 114. За цієї умови, відповідно до п. 2.3.6. договору відповідач зобов'язався відшкодувати витрати пов'язані з утримання у навчальному закладі, вартість яких за період з 01 вересня 2007 року по 17 червня 2011 року становить 24 786,11 гривень. Позивач також зазначає, що розрахунок витрат було здійснено у відповідності до Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ, затвердженого Постановою КМУ від 01.03.2007 року № 313, а саме за період з вересня 2008 року по червень 2011 року вартість витрат щодо грошового забезпечення підлягає відшкодуванню в розмірі 11 370,30 гривень, щодо витрат на продовольче забезпечення - 5 346,06 гривень, щодо витрат на оплату комунальних послуг та спожитих відповідачем енергоносіїв - 7 363,37 гривень, щодо витрат на речове забезпечення за 2007-2011 роки - 706,38 гривень. У судове засідання сторони не з'явились. Від представника позивача [PERSON] (довіреність від 29.05.2014 року № 46/2646 яка видана строком на один рік та дійсна до 25.05.2015 року, а.с. 35) надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Відповідач [PERSON]. у призначені судові засідання, а саме : 20 жовтня 2014 року на 16.00 годин, 03.11.2014 року на 11.00 годин не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, заперечень проти позову до суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши подані заяви, матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] було зараховано на навчання на 1 курс Київського національного університету внутрішніх справ за спеціальністю «Правознавство», з 01 вересня 2007 року, що підтверджується витягом з наказу від 21.07.2007 року № 655 (а.с. 7). 03 грудня 2007 року між Київським національним університетом внутрішніх справ в особі ректора [PERSON], Головним управлінням МВС України у Київській області в особі начальника [PERSON] та громадянином [PERSON] було укладено Договір № КО-322 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с. 11-12). Згідно п. 1 Договору предметом договору є - підготовка за державним замовленням на денній формі навчання фахівця освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавр за напрямком «Правознавство». Пунктом 2.1.3. Договору визначено, що виконавець зобов'язується забезпечити особу харчуванням, речовим майном та грошовим утриманням за нормами, затвердженими нормативно-правовими актами України. Згідно пунктів 2.3.5 та 2.3.6 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений замовником, і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цих договорів, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі, згідно із затвердженим розрахунком. Пунктом 3 Договору передбачено підстави відшкодування фактичних витрат на підготовку. Так, згідно п. 3.1 дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни. Пунктами 4.1, 4.2, 4.4 Договору передбачено порядок відшкодування особою фактичних витрат на підготовку, а саме, що відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. У разі відмови особи добровільно відшкодувати витрати стягнення їх суми здійснюється в судовому порядку. За змістом пункту 4.3 Договору сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується в порядку, визначеному чинним законодавством. Пунктами 5.1., 5.2. Договору визначені підставі дострокового розірвання договору без відшкодування витрат на підготовку, а саме: відрахування з навчальному закладу та звільнення з органів внутрішніх справ за станом здоров'я на підставі ви коновку військово-лікарської комісії. У разі невиконання виконавцем або замовником зобов'язань за цим договором. Відповідно до п. 6.1. Договору сторони несуть відповідальність за повне виконання взятих на себе зобов'язань. Пунктом 7.6. Договір набирає чинності з моменту його підписання і дії весь період навчання та протягом 3-х років з дати призначення особи на посаду замовником. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» КНУВС реорганізований у Національну академію внутрішніх справ, який є державним вищим навчальним закладом четвертого рівня акредитації та є правонаступником Київського національного університету внутрішніх справ та Академії Міністерства внутрішніх справ, що підтверджується статутом НАВС, погодженим Міністром освіти та науки та затверджено 17.11.2010 р. № 555 наказом МВС України та Міністром внутрішніх справ (а.с. 23-30). Згідно витягу з наказу Національної академії внутрішніх справ від 17.06.2011 року № 464 [PERSON] було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с. 8). Наказом головного управління МВС України в Київській області від 09.02.2012 року №108о/с лейтенанта міліції [PERSON] оперуповноваженого сектора боротьби з незаконним обігом наркотиків Бориспільського міського відділу (з обслуговування м. Борисполя та Бориспільського району), було звільнено з органів внутрішніх справ за ст. 64 п «є» за порушення дисципліни (а.с. 9). Згідно ч. 4 ст. 18 Закону України «Про міліцію», підготовка фахівців у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ України за державним замовленням здійснюється на підставі договору про навчання, який укладається між навчальним закладом, головним управлінням, управлінням Міністерства внутрішніх справ України в Автономній Республіці Крим, області, місті Києві або Севастополі чи на транспорті та особою, яка навчається. Типову форму договору затверджує Міністерство внутрішніх справ України за погодженням з центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки. За правилами частини 7 указаної статті в редакції Закону України «Про внесення змін до статті 18 Закону України «Про міліцію» щодо підготовки фахівців» № 3455-VI від 2 червня 2011 року курсанти вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ України у разі дострокового розірвання договору через небажання продовжувати навчання або через недисциплінованість чи в разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ після закінчення вищого навчального закладу, а також особи начальницького складу органів внутрішніх справ, які звільняються із служби протягом трьох років після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України за власним бажанням, через службову невідповідність або за порушення дисципліни, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов'язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, установленому Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Механізм відшкодування особами, які навчалися за державним замовленням у вищих навчальних закладах МВС, витрат, пов'язаних з їх утриманням у таких закладах визначає «Порядок відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», який затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 01 березня 2007 року № 313. Так, відповідно до п. 2 Порядку, відшкодування здійснюється у розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим продовольчим, речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу;оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Згідно п. 4 Порядку, розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. Відповідно до 5 Порядку, витрати відшкодовуються: у повному розмірі : особами чоловічої статі, що вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у навчальний заклад, та жіночої статі - за весь період навчання; особами, що навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує такий строк; Пунктом 6 Порядку визначено, що у разі відмови від добровільного відшкодування витрат таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно п. 7 Порядку, сума відшкодованих витрат зараховується до державного бюджету і використовується у порядку, визначеному законодавством. Національною академією внутрішніх справ на ім'я [PERSON] було направлено лист від 22.05.2013 року № 46/2197 з вимогою в добровільному порядку сплатити витрати в розмірі 26 821 гривень 20 копійок (а.с. 6). Вартість витрат на грошове забезпечення, яке підлягає відшкодуванню, становить 11370 гривень 30 копійок, витрат на продовольче забезпечення - 5346 гривень 06 копійок, витрат на оплату комунальних послуг та спожитих відповідачем енергоносіїв - 7363 гривень 37 копійок, витрати на речове забезпечення - 706 гривень 38 копійок, а всього вартість витрат пов'язаних з утриманням відповідача у навчальному закладі в період з 01 вересня 2007 року по 17 червня 2011 року становить - 24786 гривень 11 копійок. Зазначене підтверджується: довідкою НАВС від 01.07.2014 року, довідкою про відшкодування фактичних витрат, перерахунком фактичних витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв, довідкою щодо коштів витрачених на за харчування, довідкою витрат речового майна перемінного особового складу академії, довідками про доходи та відрахування за 2007 рік, 2008 рік, 2009 рік, 2010 рік, 2011 рік (а.с. 13-22). Правильність розрахунку не викладає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання. У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Таким чином, на підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме відповідач має сплатити позивачу вартість витрат пов'язаних з утриманням у навчальному закладі у сумі 24786 гривень 11 копійок, які відповідно до умов п.4.3 Договору №КО-322 від 03.12.2007 року та п. 7 «Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» підлягають зарахуванню до державного бюджету. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати в сумі 268 гривень 22 копійок, понесені позивачем по оплаті судового збору (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідача в сумі, відповідній 1% ціни позову.а саме в розмірі 247гривень 86 копійок. А здійснена позивачем переплата в сумі 20 гривень 36 копійок, має бути йому повернута. На підставі викладеного,

Outcome: approved