Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-02 00:00:00

10 травня 2017 року позивачка звернулася до Лугинського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Життям, розвитком та нагальними проблемами сина відповідач не цікавиться, участі у його житті та вихованні не приймає, матеріально утримує дитину час від часу. Позивачка подала до суду заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутності, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причин неявки суду не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Позивачка з відповідачем перебували у шлюбі з 21.09.2013 року. Даний шлюб було розірвано рішенням Лугинського районного суду Житомирської області від 20 березня 2017 року копія якого наявна в матеріалах справи. Від шлюбу сторони, згідно свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 25.11.2014 року Виконавчим комітетом Жовтневої селищної ради Лугинського району Житомирської області, мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Факт проживання [PERSON] з позивачкою та знаходження його на утриманні останньої підтверджується наявними в матеріалах справи Актом обстеження матеріально-побутових умов, складеним представниками Миролюбівської селищної ради Лугинського району Житомирської області від 14.04.2017 року та довідками Миролюбівської селищної ради Лугинського району Житомирської області від 14.04.2017 року №№ 341, 342, 343, 344 Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідач працездатний, та зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відомості про дохід відповідача, наявність в нього на утриманні інших осіб та про інші обставини, які б впливали на розмір аліментів у суду відсутні. В силу положень ст. 182 ч. 2 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину, згідно ст. 191 ч. 1 Сімейного кодексу України, присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову Беручи до уваги викладене й матеріали справи, суд вважає необхідним визначити, аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи з 10.05.2017 року й до досягнення дитиною повноліття. При зверненні до суду позивачка звільнена від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому позов було подано до суду, що становить 640 гривень 00 копійок. На підставі викладеного ст. 182, ст. 183 ч. 1, ст. 191 ч. 1 СК України,

Outcome: approved