Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-04 00:00:00

11 січня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд (згідно уточнених позовним вимог в судовому засіданні 31.03.2021 року) стягнути з відповідача аліменти на свою користь у розмірі 1/6 частини від доходу (заробітку), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду на час навчання і до досягнення позивачем двадцяти трьох років. Позовна заява обґрунтована тим, що відповідач є батьком [PERSON] , який навчається у 11 класі Павлоградської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 6 Павлоградської міської ради Дніпропетровської області, не має можливості працювати, що забезпечити всі власні потреби, однак відповідач матеріальної допомоги на утримання позивача не надає. У судовому засіданні представником позивача заявлено про зменшення розміру позовних вимоги. Відповідно до п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України до закінчення підготовчого судового засідання або до початку першого судового засідання позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог. Суд прийшов до висновку, що позивач правомірно заявив про зменшення позовних вимог, яка відповідає вимогам ч. 5 ст. 49 ЦПК України та відповідач не заперечував щодо такої заяви у судовому засіданні. З врахуванням вищезазначеного суд вважає за необхідне прийняти заяву про зменшення позовних вимог. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник надіслала заяву у якій просить розглянути справу без її участі, позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву, у якій просить розглянути справу за його відсутності. В судовому засіданні 31.03.2021 року відповідач вказав, що не проти платити на утримання сина аліменти, проте тільки на час навчання, позов не визнав. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, про що зроблений відповідний актовий запис 04.02.2003 року № 63. [PERSON] досяг повноліття [INFO] . Згідно довідки від 01 квітня 2021 року № 86, виданої Павлоградською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 6 Павлоградської міської ради, [PERSON] навчається в 11 класі. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. За змістом ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Нормою ст. 180 СК України обов`язок утримання дитини покладено на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду аліменти присуджуються у частці від доходу батька (матері) або у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 Сімейного кодексу, яка зокрема передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. 199, 200, 201 Сімейного кодексу України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 6-186ц14. [PERSON] має дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданої 20.06.2017 року Самарським районним у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області. Рішенням № 360 від 15.09.2017 року виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради, визначено місце проживання [PERSON] , [INFO] , з батьком, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про доходи відповідача, виданоїТовариством з обмеженою відповідальністю Перспектива-Самара, загальна сума доходу [PERSON] за період з 01.09.2020 року по 28.02.2021 року за винятком аліментів становить 36278,01 грн. Аліменти сплачено за вищевказаний період у сумі 7454,99 грн. Таким чином, при викладених обставинах, оцінюючи всі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням вимог позивача, який просить стягнути аліменти в частці від доходу відповідача, та те, що відповідач позов не визнає, зважаючи на те, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, отримує щомісячно\~дохід, а також враховуючи те, що нормою СК України встановлено обов`язок утримувати повнолітню дитину за умови, що батьки можуть надавати матеріальну допомогу, та

Outcome: partial