Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

12 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 31 березня 2005 року померла її двоюрідна баба - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,81 га, розташовану на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області, посвідчену державним актом серії І-СМ №022536. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON]. Однак, останній помер 11 червня 2002 року, тобто до часу відкриття спадщини після [PERSON] Зазначає, що своєчасно спадщину після двоюрідної баби вона не прийняла у звязку з хворобою, скрутним матеріальним становищем та фактичним вступом в управління спадковим майном. На даний час вона не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатися спадковим майном, так як пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на викладені вище обставини, позивачка просить визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після двоюрідної баби, [PERSON], яка померла 31 березня 2005 року. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує (а. с. 25). Представник відповідача Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання також не зявився. Сільський голова надіслав листа про розгляд справи без участі їх представника (а. с. 23). Представник третьої особи Білопільської районної державної нотаріальної контори Сумської області в судове засідання не зявився. Завідувач держнотконтори [PERSON] надіслала листа про розгляд справи у відсутність їх представника, при ухваленні рішення покладаються на розсуд суду (а. с. 19). У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно з ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення (ч. 1 ст. 1265 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за законом має право прийняти спадщину. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що 31 березня 2005 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-БП №005341 (а. с. 4). Відповідно до наявної в матеріалах справи копії державного акту на право приватної власності на землю серії I-СМ №022536, виданого Коршачинською сільською радою 20 березня 2002 року на підставі розпорядження голови Білопільської районної державної адміністрації від 01 березня 2002 року №68, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю за №1002, [PERSON] на праві власності належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,81 га в межах згідно з планом, розташована на території Коршачинської сільської ради Білопільського району Сумської області (а. с. 7). У відповідності до заповіту, посвідченого 07 серпня 1989 року секретарем виконавчого комітету Коршачинської сільської ради Білопільського району, зареєстрованого в реєстрі за №43, [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а. с. 9). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії 1-БП №145642 [PERSON] помер 11 червня 2002 року (а. с. 5). Відповідно до довідок Коршачинської сільської ради від 23 березня та 27 вересня 2016 року [PERSON], [INFO] до 26 серпня 2003 року була зареєстрована та проживала [INFO]. Заповіт від імені [PERSON], посвідчений виконкомом Коршачинської сільської ради 07 серпня 1989 року та зареєстрований в реєстрі за №43, не змінювався і не відмінявся (а. с. 8, 24). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 05 вересня 2016 року встановлено юридичний факт того, що померла 31 березня 2005 року [PERSON] є [PERSON] двоюрідною бабою (а. с. 6). Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 22 вересня 2016 року №45164925 спадкова справа після [PERSON], яка померла 31 березня 2005 року, не заведена (а. с. 20). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що позивачка має право на спадщину за законом після померлої 31 березня 2005 року двоюрідної баби, [PERSON], однак вона не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини. З огляду на положення абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року №7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON], пропустила встановлений законом строк для прийняття спадщини після смерті двоюрідної баби у звязку з хворобою та скрутним матеріальним становищем. Суд вважає причини пропуску позивачкою строку для прийняття спадщини поважними і приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved