Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] предявив вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. 26 січня 2016 року померла його бабуся [PERSON] в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області, після смерті якої залишилась земельна ділянка площею 2,51 га, що розташована на території Дмитрівської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 001304, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією Одеської області 17.03.2006 р. на імя [PERSON] Вказану земельну ділянку він має право успадкувати в поряд- ку пятої черги за законом. При зверненні до нотаріуса з приводу прийняття спадщини йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у звязку з відсутністю правовстановлюючо- го документа, що посвідчує право власності на земельну ділянку. Зважаючи на те, що успадкувати земельну ділянку у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник Дмитрівської сільської ради у судове засідання не зя- вився, сільський голова на- дав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту серії МЮ № 337679 та свідоцтва про народження серії І-ЖД № 321566, ви- даного повторно (а.с.3,5) слідує, що позивач народився 09.02.1982 р., його батьками зазначено [PERSON] та [PERSON] Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії ІІІ-ИВ № 397746 (а.с.6), що батько позива- ча - [PERSON], народився 05.08.1957 р., його батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] Згідно копії свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 441902 (а.с.7), [PERSON] померла 26.01. 2016 р. в с.Дмитрівка Татарбунарського району Одеської області. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД № 001304, виданого 17.03.2006 р. (а.с.8), підтверджується, що земельна ділянка площею 2,51 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призна- чення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власні- сть [PERSON] Вартість зазначеної земельної ділянки, що належала [PERSON] становить 128813,38 грн. ( а. с.10). Нотаріусом відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] з причини відсутності (ненадання) правовстановлюючого документу на успадковане майно - земельну ділянку (а.с.9). Газета Татарбунарский вестник № 17 від 13.05.2017 р. містила оголошення про недійсність втраченого державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІ-ОД № 001 304, виданого на імя [PERSON], що видно з її копії (а.с.19). Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 1216 ЦК України, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спад- щини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За змістом ч.1 ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийня- ти спадщину або не прийняти її. Згідно ст.1265 ЦК України, у п'яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня спорід- нення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Відповідно до п.4.15 глави 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами Украї- ни, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р., видача свідоц- тва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, про- водиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] являється рідним онуком померлої [PERSON], а отже, спадкоємцем за законом в порядку пятої черги. Перешкодами в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину є те, що відсутній правовстановлюючій документ на земельну ділянку, а саме - втрачений державний акт на право приватної власності на землю, в ре- зультаті чого було опубліковано обяву в газеті. Отже, суд вважає, що за позивачем може бути визнано право власності на земельну ділянку, за- гальною площею 2,51 га, яка розташована на території Дмитрівської сільської ради, згідно держав- ного акту серії ІІ-ОД № 001304, що залишилася після смерті [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved