Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-24 00:00:00

11 вересня 2020 року [PERSON] звернулась до Білгород-Дністровського міськрайонного суду за позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказано, що 19.03.2002 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюб мають двох неповнолітніх дітей. Останнім часом життя між подружжям поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен має протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спільне господарство припинено, спілкування не підтримують. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 28.09.2020 року було відкрито провадження по цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з призначення судового засідання на 23.11.2020 року. 23 листопада 2020 року судове засідання не відбулось у зв`язку з перебуванням судді у відрядженні. Відкладено на 25.11.2020 року. В той же день сторони подали до канцелярії суду заяви згідно з якими просять справу розглянути без їх участі в судовому засіданні, позивачка позов підтримує, відповідач не заперечує проти його задоволення. У судове засідання 25.11.2020 року сторони не з`явились. Пункт перший ч.2 ст. 49 ЦПК України: крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частини позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4). У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши наявні матеріали справи, з врахуванням факту визнання відповідачем позовних вимог, приходить до висновку про необхідність задовольнити позов. Як вбачається з матеріалів справи, 19 березня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 72, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [INFO] у сторін народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів громадянського стану Білгород-Дністровського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 228. [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] видане відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Білгород-Дністровський Білгород-Дністровського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 175. Шлюбні відносини сторін припинені, спільне господарство не ведеться, почуття любові та взаємоповаги втрачено. Позивачка наголошує на неможливості примирення. Спір щодо спільного майна та визначення місця проживання дітей відсутній. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України, передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з приписами ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, оскільки позивачка наполягає на припинені шлюбних відносин, а відповідач визнав її вимогу, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу є повністю обґрунтованим та підлягає задоволенню. Враховуючи наведене,

Outcome: approved