Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-26 00:00:00

11 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст.ст. 16, 1220 ч. 5, 6 ст. 1224, 1261, 1263, 1266, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, просить суд усунути [PERSON] від права на спадкування спадщини, що відкрилася після смерті бабусі [PERSON], померлої 20.02.2014 року та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати. Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 20 лютого 2014 року померла бабуся позивача (мати батька позивача) [PERSON]. На час смерті [PERSON] була зареєстрованою та мешкала разом з позивачем, а тому позивач відповідно до ч. 3 статті 1268 ЦК України є таким, що прийняв спадщину, як спадкоємець за законом п'ятої черги. Окрім позивача спадщину за законом після смерті [PERSON]І, прийняв двоюрідний брат позивача [PERSON], відповідач по справі, шляхом звернення до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON] з заявою про прийняття спадщини. Відповідач же на відміну від позивача спадкував за правом представлення свого раніше померлого батька (дядька позивача) як спадкоємця першої черги відповідно до статті 1266 ЦК України. Таким чином, спадкуванням за правом представлення відповідач усунув позивача від спадщини. Однак, позивач вважає, що відповідач по справі [PERSON] має бути позбавлений права на спадкування за законом спадщини бабусі [PERSON] у зв'язку із наступним: Відповідно до частини 5 та 6 статті 1224 Цивільного кодексу України за рішенням суду особа може бути усунена від права спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві. Так, [PERSON] страждала на церебральний атеросклероз III ступеня та психоорганічний синдром. Ця обставина зазначена в Виписці №2 1 із медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] від 17.01.2014 року КП «Шосткинська ЦРЛ». У зв'язку із цим, вона рідко могла усвідомлювати свої дії і позивач був вимушений її доглядати та обслуговувати в той час, коли не знаходився на роботі. Однак, 02 січня 2014 року відносно [PERSON], в той час коли позивач був відсутній вдома, був вчинений злочин [PERSON] відносно своєї престарілої матері, в результаті якого вона отримала легкі тілесні ушкодження, що потягли короткочасний розлад здоров'я. В результаті цієї події у [PERSON] виникла атрофія головного мозку та мозжечку. Тому, [PERSON] взагалі не пересувалась та не могла обслуговувати себе, їй був потрібний постійний догляд. Цей догляд надавав своїй бабусі [PERSON] до дня її смерті саме позивач, адже годував її три рази на день з ложки, міняв їй памперси та інше. Відповідач же жодної допомоги свій бабусі не пропонував та не надавав і зявився в їхньому житті лише тоді, коли необхідно було приймати спадщину, що відкрилась після її смерті і до складу якої входила належна [PERSON] за життя квартира [ADDRESS]. Після смерті [PERSON] позивач та його родина здійснили її поховання та провели поминальні обряди. Тобто в даному випадку присутній той факт, що відповідач знав про стан здоровя своєї бабусі [PERSON], про те, що остання потребувала стороннього нагляду, але ніякого піклування щодо останньої не проявляв, станом здоровя не цікавився, ні фізичної ні моральної ані матеріальної допомоги не пропонував та не надавав. Усі вищевикладені обставини підтверджуються доданими до заяви документами, а також будуть підтверджені показаннями свідків. [PERSON] за вчинення злочину був засуджений до 6 місяців арешту. Позивач та його представник [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, мотивуючи тими ж самими обставинами. Бабуся за життя вважала, що в подальшому позивач буде власником житла, відповідач же довго не навідувався, мешкаючи в тому ж районі та самоусунувся від надання бабусі допомоги. Надали суду копію товарних чеків про придбання ліків для хворої бабусі, предметів гігієни для неї та пального для автомобілю для швидкого пересування. Відповідач [PERSON] заперечує проти позову за необґрунтованістю мотивуючи наступним. До того часу, коли батько позивача [PERSON] не побив бабусю, в січні 2014 року, вона не потребувала ніякої сторонньої допомоги. Вона сама пересувалась, виходила на вулицю, спілкувалась з сусідами та почувала себе нормально. Ті захворювання, про які позивач зазначає в позовній заяві, притаманні всім людям похилого віку, в якому знаходилась бабуся [PERSON] Вона не була інвалідом, була в здоровому глузді, сама отримувала пенсію і не відповідає дійсності вказане в позовній заяві, що вона рідко могла усвідомлювати свої дії. Після отриманих травм у січні 2014 року бабуся нетривалий час хворіла та 20 лютого 2014 року померла. З бабусею у відповідача були хороші відносини, але відповідач дійсно не міг допомагати своїй бабуся матеріального, не мав матеріальної можливості. Вона про це добре знала. З іншого боку вона ніколи не просила у відповідача допомоги, щоб відповідач міг їй відмовити. Зустрічаючи бабусю в місті приблизно 1-2 рази на місяць, до себе бабуся його не запрошувала, тому він до неї не приходив, вона говорила йому, що у неї вдома постійно знаходиться її син, [PERSON], батько позивача. Зараз відповідачу 23 роки, що видно із його свідоцтва про народження. До квітня 2016 року навчався, а тому був весь час зайнятий на навчанні з 8 год.30 хв. до 16 години, і тільки з серпня 2016 року почав працювати в ШВК-66 та отримувати заробітну плату. Мешкає разом з матірю, яка матеріально утримувала та виховувала сина-відповідача по справі. Батько відповідача помер у 2006 році, а шлюб між батьками був розірваний у 2002 році. Бабуся на відміну від відповідача отримувала пенсію. Згідно доданих до позовної справи документів позивач по справі є неналежним. Жодного доказу, який підтвердив би обставину відмови від спадщини на його користь його батька, прийняття ним спадщини після смерті бабусі [PERSON] та наявності спадкової справи не надано. Відповідача ніхто не сповістив про стан бабусі. Про її смерть він дізнався через декілька днів після похорон через свого знайомого, про те, що в спірній квартирі проживав брат - позивач по справі не знав. З позивачем не спілкується. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявився надав заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що вона є позивачу бабусею по матері, а померла доводилася їй свахою. Відповідача знає заочно, що є онук, але побачила його вперше тільки в залі суду. З померлою часто спілкувалася, навіщала її. Ще до побиття бабуся говорила, що у неї вся надія на онука [PERSON], тобто на позивача, якому залишиться квартира. Сини бабусі ходили до неї та били свою матір. Позивач разом зі своєю дружиною та братом Павлом та його дружиною доглядали бабусю як в лікарні після побиття так і вдома, кожний день, 3 рази на день, приїздили до бабусі, оскільки бабуся сама не могла себе обслуговувати, вона не ходила і не говорила, її кормили з ложки, поїли, міняли предмети гігієни (памперси). Вона також допомагала доглядати бабусю. Свідок [PERSON], яка є дружиною його брата Павла, [PERSON], яка є матірю позивачу, [PERSON], яка є дружиною позивача, дали аналогічні покази свідку [PERSON], щодо відповідача пояснили, що його не знають і допомоги бабусі ніякої не надавав. Допитані свідки з боку відповідача: [PERSON], та [PERSON], які були сусідками померлої, пояснили, що за життя до її побиття сином, з бабусею спілкувалися кожний день. Бабуся говорила, що у неї є 3 - онуків: [PERSON], Павло та [PERSON], проте, частіше згадувала онука [PERSON]. [PERSON], також пояснила, що хто саме приходив до бабусі їй не відомо. Зокрема свідок [PERSON], пояснила, що після повернення бабусі з лікарні, вона себе не обслуговувала, не ходила і сама не їла, постійний догляд до дня смерті здійснювали онук [PERSON] та його дружина, онука [PERSON] не знає і не бачила, що б він приходив до бабусі. Вислухавши сторони та дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорту позивача, копію свідоцтва про смерть [PERSON], довідку КП ШКЗ від 08.11.2016 року «Імпульс» про зареєстрованих осіб і склад сімї з якої вбачається, що в м. Шостка за адресою [ADDRESS] проживала та була зареєстрована [PERSON],[INFO], з 06.09.2006 року по день своєї смерті 20.02.2014 року, а також за цією адресою зареєстрований [PERSON], [INFO], копію свідоцтва про народження позивача з якого вбачається, що його батьками є: [PERSON] та [PERSON], копію свідоцтва про народження: [PERSON], [INFO], з якого вбачається, що його батьками є: [PERSON] та [PERSON], Витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно Шосткинського МБТІ з якого вбачається, що [PERSON] є власником квартири № 22 в б. № 10 по провулку Бабушкіна (нині Озерний) на підставі договору купівлі-продажу ВЕА № 681 від 16.08.2006 року посвідченим приватним нотаріусом [PERSON] за № 1705, копію виписки з медичної картки стаціонарного хворого № 21 від 17.01.2014 року та копію компютерної томографії головного мозку [PERSON] з яких вбачається, що [PERSON], перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні з 03.01.2014 року по 17.01.2014 року з діагнозом забій мяких тканин голови, ЧМТ, перелом костей носу з обох сторін. Атрофія мозку і мозжечка, суд вважає, копію спадкової справи після померлої 20.02.2014 року [PERSON], а саме: заяву [PERSON] до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON], від 15.08.2014 року про прийняття спадщини, актовий запис про смерть [PERSON] № 169 від 21.02.2014р., копію свідоцтва про смерть [PERSON], який помер 25.11.2006 року, копію інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 15.08.14р., та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі, а також лист нотаріуса про те, що у спадковій справі №61/14, заведеної після померлої [PERSON], зберігається одна заява про прийняття спадщини [PERSON]. У заяві про прийняття спадщини зазначений ще один спадкоємець [PERSON], місце проживання якого заявнику не відоме, дані про інших спадкоємців відсутні, копію паспорту відповідача по справі, копію диплому відповідача [PERSON] з якого вбачається, що він закінчив у 2016 році Державний навчальний заклад «Шосткинський центр професійно-технічної освіти», довідку з місця проживання відповідача з якої вбачається, що відповідач проживає разом зі своєю матірю [PERSON], копію свідоцтва про народження відповідача з якого вбачається, що його батьками є: [PERSON] та [PERSON], копію вироку Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 29.01.2015 року, яким [PERSON], [INFO] засуджений за ст. 125 ч. 2 КК України до 6 місяців арешту за скоєння злочину відносно своєї матері [PERSON] [INFO],суд вважає, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Предметом судового спору є питання про усунення відповідача [PERSON] від права на спадкування за правом представлення після смерті його батька, [PERSON], який помер 25.11.2006 року. В судовому засіданні встановлено, що спадковим майном після смерті [PERSON], 20 лютого 2014 року, є квартира [ADDRESS] (колишній Бабушкіна), що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.8). Установлено, що спадкоємцями після померлої є: онуки померлої: [PERSON] позивач по справі, [PERSON], які спадщину прийняли, а також [PERSON], - син померлої, який спадщину не прийняв. В судовому засіданні також встановлено, що за життя [PERSON], [INFO], хворіла на церебральний атеросклероз 2-3 ст., та психоорганічний синдром, а також на інші хвороби притаманні людям похилого віку, у звязку з чим перебувала на обліку в Шосткинський ЦРЛ та періодично лікувалась, що підтверджується медичною карткою амбулаторного хворого та не потребувала постійної сторонньої допомоги. Проте, з цієї ж картки вбачається, що [PERSON], з 03.01.2014 року по 17.01.2014 року перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні Шосткинський ЦРЛ та лікувалася в наслідок забій мяких тканин голови, ЧМТ, перелом костей носу з обох сторін. Атрофія мозку і мозжечка, виражені гематоми вік обох очей з неможливістю відкрити очі, в наслідок побиття сином. Як вбачається з цієї ж картки 20.01.2014 року, 03.02.2014 року та 19.02.2014 року хвора була оглянута на дому дільничним лікарем та за результатами огляду встановлено, що хвора знаходиться в межах ліжку в памперсах, контакт відсутній, потребує догляду. Таким чином, хвора починаючи з 03.01.2014 року та до дня смерті, 20.02.2014 року, в наслідок тяжкої хвороби знаходилася в безпорадному стані, оскільки вона була лежачою хворою, не могла самостійно забезпечити умови свого життя, тому потребувала стороннього догляду, допомоги та піклування. Таку допомогу надавав їй позивач зі своєю сімєю. Так, відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Частина 5 ст. 1224 ЦК України передбачає, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Вирішення питання щодо усунення права на спадкування з підстав, передбачених ст. 1224 ЦК України, можливо за умови, якщо таке право на спадкування існує. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов'язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов'язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов'язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Крім цього, підлягає з'ясуванню і питання, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO]. До квітня 2016 року навчався, а тому був весь час був зайнятий на навчанні з 8 год.30 хв. до 16 години, і тільки з серпня 2016 року почав працювати в ШВК-66 та отримувати заробітну плату. Мешкав разом з матірю, яка матеріально утримувала та виховувала сина-відповідача по справі. Відповідача ніхто не сповістив про стан бабусі. Про смерть бабусі відповідач дізнався через декілька днів після похорон через свого знайомого, про те, що в спірній квартирі проживав брат - позивач по справі не знав. З позивачем не спілкується. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Так, позивачем не доведено, і також в судовому засіданні не встановлено факту умисного ухилення відповідача, пов'язаного з винною його поведінкою, який усвідомлював свій обов'язок, мав можливість його виконувати, але не вчинив необхідних дій. Крім цього, в судовому засіданні не встановлено факту, а позивачем не доведено, що хвора потребувала ще допомоги від спадкоємця, зокрема, відповідача по справі, за умови отримання її від позивача. Як встановлено в судовому засіданні необхідну та достатню допомогу хворій надавав позивач. Та обставина, що сторони не спілкувалися протягом певного часу, не свідчить про факт умисного ухилення від надання допомоги. Таким чином не може бути підставою для усунення, який є спадкоємцем, від права на спадкування після смерті спадкодавця, лише твердження позивача про те, що за життя спадкоємець не відвідував чи відвідував дуже рідко спадкодавця та не надавав допомоги, без доведення факту звернення за такою допомогою та ухилення від її надання. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову про усунення відповідача від права на спадкування. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: dismissed