Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-02 00:00:00

11.05.2018 року до суду звернулась позивач [PERSON], з позовом про стягнення аліментів до відповідача [PERSON]. 14.06.2018 року отримана адресна довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 15 червня 2018 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін на 03 вересня 2018 року. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з 2005 року вона проживала з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. В період спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO]. В 2015 році вони припинили спільне проживання, оскільки у них виникали конфлікти по різним питанням сімейного життя. Донька проживає разом з нею та перебуває на її утриманні Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, але є фізично здоровим тому може працювати та надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, що й стало причиною звернення до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутність, згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання проти задоволення позовних вимог заперечував, посилаючись на те, що він допомагав та і зараз матеріально допомагає утримувати свою дитину. Нещодавно купив дитині велосипед, і завжди при зверненнями до нього надавав кошти на утримання дитини. Відповідачку цікавлять лише гроші, вона звернулась з даним позовом лише для того, щоб позбавити його прав керувати транспортним засобом, тобто тією діяльністю, якою він займається все життя і щоб зовсім позбавити його засобів до існування. Так як інколи в нього немає роботи і він не в змозі надавати кошти на утримання дитини. Доньку він завжди виховував і буде надавати кошти на її утримання, але коли вони в нього будуть. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши зміст позовних вимог та наданого відповідачем відзиву, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу з 2005 року, що сторонами не заперечується. В період спільного проживання у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, в якому батьком дитини записаний відповідач. На даний час сторони припинили спільне проживання. Донька проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, дані обставини відповідачем не спростовані. За доводами позивача відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він надає матеріальну допомогу на утримання доньки при наявності у нього грошових коштів, нещодавно купив їй велосипед. Таким чином судом встановлено, що відповідач надає допомогу на утримання доньки, але періодично. За даних обставин суд приходить до висновку що існують порушення прав дитини на матеріальне утримання від батька та наявність підстав для задоволення позовних вимог, тобто для захисту прав позивача та дитини на матеріальне утримання відповідно до обраного позивачем способу захисту порушених прав, з яким погоджується суд. Так як відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) в твердій грошовій сумі. \~ \~Відповідно до\~ч.\~1.\~2\~ст.\~182\~СК України\~-\~ При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до\~ч.\~1,\~ ст.\~183\~СК України\~-\~Частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом Вирішуючи питання про визначення розміру аліментів на утримання дитини, суд враховуючи обставини, наведені в позовній заяві, враховуючи той факт, що відповідач є особою працездатного віку тому може працювати та отримувати прибуьток, інших неповнолітніх дітей на своєму утриманні не має, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки розмірі ? частини всіх видів його заробітку ( доходу) але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. При цьому спосіб стягнення аліментів за нормами СК України визначається позивачем. Відповідно судом ухвалюється рішення у відповідності із способом захисту порушених прав, обраних позивачем, тобто у відсотковому відношення до прибутку відповідача. Стягнення\~аліментів \~в зазначеному\~ вище\~ розмірі з\~урахування обов'язку\~ матері\~ \~ матеріально\~утримувати дитину\~на думку\~ суду\~буде необхідним\~та достатнім\~для \~гармонійного \~розвитку \~дитини даного\~віку. В свою чергу позивач в позовній заяві не обґрунтувала та не надала доказів про потребу дитини у стягненні аліментів в більшому розмірі, а саме в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача. Доводи відповідача про те, що він купує дитині речі та надає грошові кошти за вимогою, не є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, так як відповідачем не заперечується, що матеріальну допомогу він надає періодично та в різному розмірі. А купівля батьком дитині речей, іграшок, проведення спільного дозвілля, тобто надання додаткової допомоги є обов'язком батька. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Відповідно до реєстраційного вхідного номеру позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів 11.05.2018 року. Тому аліменти на утримання дитини суд вважає за потрібне стягнути саме з цієї дати, так як відповідачем не надано відомості про надання коштів на утримання дитини за попередній період Відповідно п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України - Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах платежу за один місяць. Суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 704.80 грн. так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 180, 181, 182, 183 СК України.

Outcome: partial