Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

11 серпня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] треті особи - Товарна біржа «Дніпропетровська міська біржа нерухомості», Комунальне підприємство «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилався на те, 03 лютого 1999 року між нею та [PERSON], був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якої [PERSON] продала, а вона. [PERSON] купила за 10 260 грн. квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Договір купівлі-продажу був укладений на Товарній біржі «Дніпропетровська міська біржа нерухомості» і не був посвідчений нотаріально. Позивач зазначила в заяві, що їй стало відомо про необхідність нотаріального посвідчення договору, але сторони за договором виконали всі умови договору. Тому, у відповідності до ст. 220 ЦК України, такий договір може бути визнаний судом дійсним. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві позивач [PERSON] просила суд: -визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 03 лютого 1999 року між нею та [PERSON], відповідно до якої [PERSON] продала, а вона. [PERSON] купила за 10 260 грн. квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]; -визнати за нею, [PERSON] право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги визнає. Представники третіх осіб - Товарної біржі «Дніпропетровська міська біржа нерухомості», Комунального підприємства «Новомосковське міське бюро технічної інвентаризації» Дніпропетровської обласної ради» в судове засідання не з'явилися. Розглянувши матеріали цивільної справи, суд приходить до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, з наступного. Судом встановлено, що 03 лютого 1999 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якої [PERSON] продала, а [PERSON] купила за 10 260 грн. квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS]. Згідно договору купівлі-продажу, квартира має загальну площу - 29,83 кв.м., житлову площу - 17,13 кв.м. та складається з: 1- коридору; 2- - ванної; 3 - кухні; 4 - кімнати; І - балкону. Судом встановлено, що договір купівлі-продажу був укладений на Товарній біржі «Дніпропетровська міська біржа нерухомості» і не був посвідчений нотаріально. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договорів, що підтверджується письмовими доказами, фактично, виконали повністю умови договору: [PERSON] оплатила вартість нерухомого майна - квартири, прийняла зазначене майно у власність, [PERSON], в свою чергу, отримала оплату вартості об'єкту нерухомості, передала майно позивачу, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним, визнати за позивачкою право власності на зазначене майно.

Outcome: approved