Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

10 листопада 2020 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та вимоги мотивує тим, що 26 серпня 2011 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . Мають спільних дітей доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки припинені в зв`язку з тим, що кожен з них має різні погляди на життя, ведення спільного господарства. Позивач вважає, що подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі, тому просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання сторони не з`явилися, від представника позивача та відповідача надійшли письмові заяви, в яких просять слухати справу в їх відсутність, представник позивача заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач позов визнав. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Ухвалою суду від 17 листопада 2020 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 07 грудня 2020 року. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За нормами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 26 серпня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 1131, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с.6). Мають спільних дітей сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Відповідно до\~частини 1\~статті 24\~СК України\~шлюб ґрунтується\~на вільній\~згоді жінки\~та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з вимогами ст.ст. 110, 112 \~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя \~і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя \~чи інтересам дітей сторін. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаєморозуміння. Визнання відповідачем позову є свідченням того, що примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. В заяві від 15.12.2020 року відповідач просить звільнити його від сплати судового збору, оскільки він є учасником бойових дій, про що свідчить посвідчення серії [NUMBER] від 23 грудня 2016 року. Згідно із вимогами п.13 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справив усіх судових інстанціях звільняються\~учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Відповідно до правового висновку, викладеного у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року по справі № 545/1149/17, норма п. 13 ч. 1\~ст.\~5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору. Так, правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановлені\~Законом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».\~У\~статті 22 цього ж Закону\~передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.\~Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у\~статті 12 цього Закону. Тому, вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм п. 13 ч. 1\~ст. 5 Закону України № 3674-VI «Про судовий збір»,\~суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень ст.ст.\~12,\~22 Закону України № 3551-XII «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». У вказаній постанові міститься висновок про те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору за подання позовів не будь-якого характеру, а лише тих, що спрямовані на захист їх соціальних прав, як учасників бойових дій. Даний позов не стосується захисту соціального права відповідача, як учасника бойових дій, він пред`явлений до суду в порядку\~СК України та пов?язаний зі шлюбними відносинами.Тому підстави для звільнення відповідача від сплати судового збору відсутні. Враховуючи визнання відповідачем позову відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦК України позивачу з державного бюджету підлягає поверненню 50% сплаченого при зверненні до суду судового збору 420,40 грн., також на підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved