Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

11 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом про зняття арешту з майна. У своїй заяві позивач зазначив, що 19.08.2021 [PERSON] , як уповноваженій особі ПАТ «Пересувна механізована колона - 125», під час звернення до Територіального сервісного центру МВС № 5342 міста Кременчук Полтавської області стало відомо про те, що автомобіль марки «Невідомий» (АТЗ-2.4.-32), 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип кузова Паливозаправник-С, власником якого є вищевказане товариство на підставі технічного паспорту, знаходиться під арештом згідно ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 19.02.1999 року. Вказав, що згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 07.10.2021, будь-які обтяження відсутні. 06.10.2020 [PERSON] було направлено запит до Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про надання письмової інформації про підставу накладення арешту на транспортний засіб. Згідно повідомлення останніх від 07.10.2021 встановлено про те, що на примусовому виконанні у відділі не перебувають будь які виконавчі провадження, де Товариство є боржником. Таким чином, законні підстави накладення арешту на автомобіль відсутні, а тому права ПАТ «Пересувна механізована колона - 125», як власника ТЗ порушені. Вирішити питання в позасудовому порядку неможливо. Посилаючись на викладене та на порушення прав власника, позивач просив суд зняти арешт з автомобіля марки «Невідомий» (АТЗ-2.4.-32), 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , тип кузова Паливозаправник-С, власником якого є ПАТ «Пересувна механізована колона - 125», накладений згідно ухвали Глобинського районного суду Полтавської області № 646 від 19.02.1999. У судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві прохав справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, направивши до суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника відділу, вказавши, що проти задоволення позовних вимог не заперечують. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно Технічного паспорта транспортного засобу, виданого Семенівським МРЕВ Полтавської області 03.04.1991, ПМК - 125 є власником транспортного засобу автомобіля марки «Невідомий» (АТЗ-2.4.-32), 1991 року випуску, номерний знак [NUMBER] , № двигуна [NUMBER] , шасси (рама) № [NUMBER] , тип кузова Паливозаправник-С ( а.с. 27-28). Як вбачається з карти арешту ТЗ ДНЗ [NUMBER], Глобинським рай. суд № 646 від 19.02.1999, накладено арешт на ТЗ Ідентифікатор 2595/17000008 марки, модель «Невідомий», тип кузова Паливозаправник-С, № двигуна [NUMBER] , № кузова [NUMBER] , власник ГРАДИЗЬК ПМК - 125, адреса ПОЛТАВСЬКА, ГЛОБИНСЬКИЙ, ГРАДИЗЬК, буд. 1а, кв. 1а (а.с.24). Згідно з Витяга з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 75432468 від 07.10.2021, обтяження за суб`єтом: юридична особа, код ЄДРПОУ: 01037471, обтяження рухомого майна відсутні (а.с.25). Відповідно до повідомлення Глобинського відділу державної виконавчої служби у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) від 07.10.2021 №17810/17.3-34, станом на 07.10.2021 на примусовому виконанні у відділі відсутні будь-які виконавчі провадження про стягнення з ПАТ «Пересувна механізована колона - 125» на користь держави чи інших фізичних чи юридичних осіб ( а.с. 26). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 41 Конституції України визначено право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Як зазначено в ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивача. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовна заява ПАТ «Пересувна механізована колона - 125» про зняття арешту з рухомого майна підлягає задоволенню.

Outcome: approved