Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

12.01.2018 позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини під час вагітності. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що 11.10.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем, 31.10.2017 року вони припинили шлюбні відносини, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. На момент звернення до суду вона не працює, перебуває на обліку у центрі зайнятості, також перебуває у стані вагітності. Матеріальну допомогу на її утримання під час вагітності відповідач не надає. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на час вагітності та до досягнення дитиною 3-х років в сумі 5000 грн. Вказаний розмір визначила, виходячи з того, що відповідач займається виноградарством та отримує значний дохід в розмірі близько 200000-300000 грн. на рік. Відповідачем подано відзив на позов, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог про стягнення з нього аліментів в сумі 5000 грн., також зазначив, що згоден сплачувати аліменти в сумі 1000 грн. на місяць. В обґрунтування заперечень вказав, що його батьки ведуть підсобне господарство, у тому числі - вирощують виноград. Раніше він займався разом з батьками вирощуванням винограду, але жодного разу він не мав доходу, який вказала позивач, тому вважає позов необґрунтованим. 21.03.2018 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому позивач вказала, що вона 4 роки прожила з відповідачем і його батьками і їй відомо, що відповідач має 2 об'єкти нерухомості в с. Грушівка Апостолівського району, також відповідач придбав у лютому 2016 року а/м «Фольксваген Крафтер», 2011 р.в., за 12 000 доларів, але не вказав про це у податковій декларації. Наполягає на стягненні аліментів в розмірі 5000 грн. щомісяця. 02.04.2018 року відповідачем надано заперечення на відповідь на позов, в якому відповідач вказав, що дійсно має у власності два житлових будинки, що розташовані в с. Грушівка Апостолівського району, але вказані будинки не придбавалися за його кошти - один будинок він отримав на підставі договору дарування від 03.12.2001 року, а інший - в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину від 10.11.2017 року. Автомобіль, про який вказує позивач, був придбаний у 2016 році на його ім»я, але за кошти його батька, який продав належний йому автомобіль марки «Форд». У 2017 році він припинив підприємницьку діяльність і доходу на даний час не має. Крім того, позивачем не надано доказів на підтвердження тієї обставини, що він має можливість сплачувати їй аліменти в сумі 5000 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, заздалегідь подавши суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій позовні вимоги вона підтримала у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій позовні вимоги визнав частково на суму 1000 грн. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що з 11 жовтня 2014 року по 31 жовтня 2017 року сторони перебували у шлюбі, який був зареєстрований та розірваний Апостолівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, актові записи №№ 116 та 33 відповідно, що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про розірвання шлюбу (а.с.5-6). Відповідно до довідки, жіночою консультацією КЗ «Апостолівська ЦРЛ» № 30 від 20.03.2018 року, позивач перебуває на обліку по вагітності, термін вагітності складає 38-39 тижнів (а.с.41). Позивач на обліку в Управлінні соціального захисту населення Апостолівської РДА не перебуває, перебуває на обліку в Апостолівському РЦЗ (а.с.7,8). Відповідач отримав за 2017 рік дохід в сумі 9600 грн., не являється фізичною особою-підприємцем, на праві власності має два житлових будинки, один з яких отриманий у власність 03.12.2001 року на підставі договору дарування, інший отриманий у власність 09.11.2017 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.30-35, 49-51). Відповідно до ст.84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. За встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу позивачу в зв'язку з її вагітністю. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд враховує, що відповідач має працездатний вік, здоровий, інших утриманців немає, у власності має нерухоме майно. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням потреб дружини під час вагітності, а в подальшому дружини, з якою проживає дитина, яка недосягла трирічного віку, можливостей відповідача суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача на утримання дружини в сумі 1500 грн. щомісяця. Суд вважає, що відсутні підстави для стягнення аліментів в розмірі 5000 грн., тому в даній частині позову слід відмовити. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. Згідно ст.430 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial