Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

11.05.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання її брата - [PERSON], [INFO] недієздатним та встановлення над ним опіки і призначення опікуна, посилаючись на те, що він є психічно хворою людиною, з дитинства йому встановлена І група інвалідності, довічно. Через хворобу [PERSON] не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, а тому потребує постійного стороннього догляду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 14.05.2018 року заяву [PERSON] про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна залишено без руху. 21.06.2018 року, через канцелярію суду надійшла письмова заява від заявника на виконання вимог ухвали суду, які були підставою для залишення заяви без руху. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 13.08.2018 року по справі призначено судову-психіатричну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. Згідно розпорядження керівника апарату Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.10.2018 року № 161 щодо призначення повторного авторозподілу, призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку із закінченням п'ятирічного строку повноважень судді Чернишової Є.Ю. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019 року цивільну справу за заявою [PERSON], заінтересована особа - Орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Фастівської міської ради про визнання фізичної особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна прийнято до свого провадження. 06.03.2019 року до суду надійшов висновок судово-психіатричного експерта від 31.10.2018 року № 148-ц за результатами проведеної судово-психіатричної експертизи, ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 07.03.2019 року поновлено провадження у справі. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні не заперечувала проти визнання фізичної особи, [PERSON], недієздатним, однак, щодо встановлення опікуном [PERSON] над недієздатним [PERSON], зазначила, що до опікунської ради при виконавчому комітеті Фастівської міської ради звернулася з заявою [PERSON], з питання призначення її опікуном над братом [PERSON] однак, в зв»язку з відсутністю у неї всіх необхідних документів для призначення її опікуном, опікунська рада вирішила повторно розглянути дане питання після надання заявником всіх необхідних документів. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. При розгляді справи судом встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], є рідною сестрою [PERSON], який народився 27.07.1982 року. Згідно виписки з медичної карти амбулаторного хворого, [PERSON] має діагноз ДЦП, тетрапарез з грубим порушенням функцій опорно-рухливої системи. З посвідчення Серії [NUMBER], виданого 28.08.2002 року Управлінням Пенсійного фонду у м. Фастові Київської області, вбачається, що [PERSON] призначена пенсія по інвалідності І групи, довічно. Відповідно до висновку судово-психіатричної експертизи № 148-ц від 31.10.2018 року, [PERSON], [INFO], страждає на важку розумову відсталість (різко виражена імбецильність). За своїм психічним станом усвідомлювати значення своїх дій та керуватися ними не може. Згідно ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона в наслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішення суду про це (ст. 40 ЦК України). За результатами експертизи № 148-ц від 31.10.2018 року, [PERSON] є таким, що не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує стороннього догляду. З урахуванням встановлених судом фактичних обставин у контексті зазначених правових норм, суд приходить до висновку, що [PERSON] є недієздатним. Відповідно до ст.41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Порядок встановлення опіки над особою, яка визнана судом недієздатною, виконання опікуном своїх обов'язків та звільнення від повноважень опікуна визначений гл. 6 ЦК України та Правилами опіки та піклування, затвердженими наказом Державного комітету України у справах сім'ї та молоді, Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я України, Міністерства праці та соціальної політики України від 26 травня 1999 року № 34/166/131/88 (далі - Правила). Згідно ст. 55 ЦК України та п. 1.2 Правил, опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов'язки. Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено встановлення судом опіки над фізичною особою у випадку визнання її недієздатною і призначення опікуна за поданням органу опіки та піклування. Призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов'язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов'язаний надати суду ґрунтовне подання щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов'язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров'я, родинні зв'язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов'язки опікуна. Заявляючи вимогу про визнання фізичної особи недієздатною, заявник [PERSON] просить призначити себе опікуном над її рідним братом [PERSON], проте відповідного подання органу опіки та піклування нею надано не було. Крім того, в судовому засіданні представник опікунської ради зазначила, що заявниці було доведено до відома про необхідність надання до Органу опіки та піклування додаткових документів, які є обов'язковими та необхідними для подальшого розгляду опікунською радою при виконавчому комітеті Фастівської міської ради звернення з метою надання висновку органу опіки та піклування щодо можливості та доцільності призначення [PERSON] опікуном над гр. [PERSON], проте документів заявницею надано не було, як і не було їх надано суду. Виходячи з викладеного, з урахуванням відсутності відповідного висновку органу опіки та піклування, суд приходить до висновку про передчасність заяви в частині призначення [PERSON] опікуном над гр. [PERSON], а тому в цій частині заява залишається без задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Outcome: partial