Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

11 березня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у листопаді 2007 року філією «Дніпропетровський аукціонний центр» ДАК «Національна мережа аукціонних центрів» проведено прилюдні торги з реалізації нерухомого майна - будівлі АБК -1 , загальною площею 4767,1 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS]. Позивач придбав зазначену будівлю та зареєстрував за собою право власності. При зверненні до нотаріуса з метою оформити правочин банку стало відомо, що постановою ВДВС № 904 від 13.02.2006 року накладено арешт нерухомого майна - придбаною будівлі, яка на той момент була зареєстрована за [PERSON]. При зверненні до ВДВС з вимогою зняти арешт, в листопада 2013 року позивачу було відмовлено, оскільки виконавче провадження знищено в зв'язку із закінченням строку зберігання. На разі майно позивача залишається під забороною його відчуження, що заважає ним розпоряджатися. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 74 ЦПК України відповідача було повідомлено про час та місце розгляду справи належним чином. Представник третьої особи Сандул Л. проти задоволення позову не заперечувала та суду пояснила, що в провадженні ВДВС перебувало виконавче провадження відносно [PERSON] Постановою № 904 від 06.06.2007 року було накладено арешт на його майно. В листопаді 2007 року проведено прилюдні торги, на яких банк придбав будівлю. Арешт не було знято, щоб [PERSON] не зміг розпорядитися майном, в подальшому провадження було закінчено та знищено за сплином терміну зберігання. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, третьої особи, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що Публічному Акціонерному Товариству «ЧОРНОМОРСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ ТА РЕКОНСТРУКЦІЇ» на праві власності належить будівля АБК -1, загальною площею 4767,1 кв.м., яка знаходиться за адресою [ADDRESS] (а.с. 31, 32). Згідно відомостей з реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, станом на 22 жовтня 2013 року, на майно - будівля АБК-1 , яка знаходиться за адресою [ADDRESS], та належить [PERSON], накладено арешт за постановою Марганецького міського управління юстиції № 904 від 13.02.2006 року. ( ар.с.28) Судом також встановлено, що виконавче провадження за виконавчим написом нотаріуса, виданого приватним нотарцсом Марганецького міського нотаріального округу [PERSON] 27 січня 2006 року про стягнення за рахунок нерухомого майна - будівлі АБК-1 , загальною площею 4767,10 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] та належить на праві власності [PERSON] на користь АКБ «Чорноморський банк розвитку та реконструкції» 2051058 грн. 92 коп. знищено через закінчення строків зберігання. Відповідно до частини 1 статті 57 Закону України від 21.04.1999 р. № 606-ХІV «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 606-ХІV) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Згідно з частиною 1 статті 60 Закону № 606-ХІV особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Ураховуючи зміст приведених норм, а також те, що виконавче провадження знищено через закінчення строків зберігання суд вважає за можливе задовольнити позов, звільнивши майно з-під арешту. У задоволенні позовної вимоги про зняття заборони з майна необхідно відмовити, оскільки звільнення майна з-під арешту та припинення обтяження речових прав на майно, включає в себе зняття заборони про арешт. Відповідно до ст..88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial