Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що з 16 листопада 1974 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] .. [INFO] останній помер. За період шлюбу подружжям було придбано наступне майно: житловий будинок з прилеглими до нього господарськими і побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка площею 0,25 та для будівництва і обслуговування житлового будинку за цією ж адресою, а також три земельні ділянки площами 0,472 га, 17,19 га та 4,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Крім неї, спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є відповідачі [PERSON] , [PERSON] та недієздатний [PERSON] , в інтересах якого діє [PERSON] .. Посилаючись на те, що в позасудовому порядку вирішити спір про поділ спірного майна неможливо, просила визнати вказане вище нерухоме майно об`єктами спільної сумісної власності подружжя її та [PERSON] , який помер [INFO] , та визнати за нею право спільної часткової власності на 1/2 частку у спільному майні подружжя. Особи, які беруть участь у справі, будучі належним чином повідомленими про дату, час та місце її розгляду, в судове засідання не з`явилися. Представник позивачки [PERSON] , відповідачі [PERSON] , [PERSON] , а також представник недієздатного відповідача [PERSON] - [PERSON] надали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; представник позивачки, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, відповідачі та представник недієздатного відповідача вказали, що не заперечують проти задоволення позову. Третя особа про причини неявки свого представника суду не повідомила. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Позивачка [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16 листопада 1974 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 21 квітня 2020 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с. 14). Дослідженими в судовому засіданні матеріалами завіреної копії спадкової справи № 115/2020, наданої на запит суду, встановлено, що після [PERSON] , який помер [INFO] , Другою очаківською державною нотаріальною конторою із заявами про прийняття спадщини звернулися позивачка [PERSON] , а також представник недієздатного відповідача [PERSON] - [PERSON] . Відповідачі [PERSON] , [PERSON] подали заяви про відмову від прийняття спадщини за законом (а.с. 125-154). Відповідно до вимог ст.ст. 60, 69, 70 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності; розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; дружина та чоловік мають право на його поділ; у разі поділу частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. В судовому засіданні встановлено, що житловий будинок з прилеглими до нього господарськими і побутовими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , був набутий [PERSON] та [PERSON] як подружжям за час шлюбу, і він належить їм на праві спільної сумісної власності, частки яких відповідно до ст. 70 СК України є рівними - по 1/2 за кожним із подружжя. Викладене підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 20). Вирішуючи питання щодо визнання об`єктами права спільної сумісної власності подружжя земельних ділянок, суд враховує наступне. За змістом п. 5 ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України. Вищенаведене узгоджується із нормами матеріального права, адже тільки в період часу з 08 лютого 2011 року до 12 червня 2012 року включно земельна ділянка, набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності, в тому числі приватизації, визнавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду. Як встановлено в судовому засіданні, земельна ділянка площею 0,25 та для будівництва і обслуговування житлового будинку та три земельні ділянки площами 0,472 га, 17,19 га та 4,35 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Кам`янської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, були отримані [PERSON] у 2016 та у 2017 роках в порядку приватизації, що підтверджується Витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 21-24), а тому ці земельні ділянки були особистою приватною власністю померлого. Аналогічний висновок по застосуванню норм Закону України «Про внесення зміни до статті 61 СК України щодо об`єктів права спільної сумісної власності подружжя» від 11 січня 2011 року зроблений в постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року в справі № 1311/832/12 (провадження № 61-6409св18), від 12 листопада 2018 року в справі № 753/6139/14-ц (провадження № 61-27342св18) та від 12 червня 2019 року в справі № 409/1959/15-ц (провадження № 61-14257св18). Проаналізувавши викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що оскільки відповідачі погодилися із запропонованим позивачкою варіантом поділу майна подружжя, однак в добровільному порядку укласти нотаріально засвідчену угоду відмовляються, що порушує право позивачки на оформлення у встановленому законом порядку права власності на належну їй частку нерухомого майна, таке право підлягає судовому захисту, а відтак позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: partial