Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

11 березня 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк), який є правонаступником Закритого акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк», звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором на загальну суму 9289 грн. 96 коп. та судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. В позовній заяві зазначав, що відповідач відповідно до договору кредиту від 11 червня 2007 року отримав кредит в розмірі 2119 грн. 69 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам «Розстрочка» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Посилаючись на те, що відповідач не виконав умови договору та станом на 18 лютого 2015 року за ним рахується заборгованість в сумі 9289 грн. 96 коп., яка складається з заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 300 грн. 12 коп., заборгованості по пені в сумі 8071 грн. 27 коп., штрафу, що складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 418 грн. 57 коп., на свою користь та понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, у надісланій суду заяві просив розглядати справу без його участі та позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином та своєчасно, про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову не надіслав, у зв'язку з чим суд допустив заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, судом було встановлено, що 11 червня 2007 року між сторонами був укладений в письмовій формі договір № NКХRRС10850012 (далі - Договір) у виді заяви [PERSON] про надання кредиту в сумі 2119 грн. 69 коп. та Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, з якими відповідач ознайомився та погодився. Відповідно до умов Заяви банк надав відповідачу строковий кредит у сумі 2119 грн. 70 коп. на строк 24 місяці з 11 червня 2007 року по 11 червня 2009 року включно з умовами сплати за користування кредитом відсотків у розмірі 1 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 46 грн. 63 коп. та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 192 грн. 70 коп. в обмін на зобов'язання позичальника з повернення кредиту, сплатити відсотків, винагороди, комісії в зазначені в Заяві та Умовах надання споживчого кредиту фізичним особам строки. Погашення заборгованості здійснюється щомісячно в період сплати, за який приймається період з «01» по «05» число кожного місяця. Позичальник сплачує кредитору грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 146 грн. 58 коп. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, відсотків, винагороди, комісії, а також інших витрат згідно з Умовами (а.с.21). Згідно п.п.3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки, визначені у Заяві, сплачувати відсотки за користування кредитом та винагороду відповідно до Заяви, Умов та Тарифів (а.с.22-25). До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Так, відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ч.1 ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання та повинен сплатити суму боргу та процентів, передбачених договором. З матеріалів справи вбачається, що Банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання, а позичальник, навпаки, порушив умови договору в частині вчасного повернення кредиту, процентів, комісії, в зв'язку з чим станом на 18 лютого 2015 року за ним рахується заборгованість за комісією в сумі 300 грн. 12 коп., яка ним в добровільному порядку не сплачена, в зв'язку з чим позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, остання сплата заборгованості за відсотками в розмірі 4460 грн. 78 коп. та комісією в розмірі 539 грн. 22 коп. здійснена відповідачем 21 березня 2012 року (а.с.10-13, 14-17). Щодо вимог про стягнення пені за несвоєчасність виконання зобов'язання за договором в сумі 8071 грн. 27 коп. та штрафу, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової в розмірі 418 грн. 57 коп., то положенням п.5.1 Умов передбачено право банку нараховувати пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу, у разі порушення позичальником будь-якого з зобов'язань, передбачених Заявою та п.п.3.2.2, 3.2.3 даних Умов, що передбачають порядок сплати кредиту та процентів. В той же час, п.5.3 вказаних Умов передбачено нарахування штрафу за порушення позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором, більш ніж на 30 днів позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5 % від суми заборгованості. Тому, порушивши строки сплати винагороди або комісії, передбачених умовами договору, позичальник повинен сплатити банку окрім пені за порушення строків сплати кредиту і процентів, ще і штрафні санкції. На підставі ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Разом з тим, Постановою ВСУ від 03 вересня 2014 року, якою сформульовано правові позиції (у справі №6-100 цс 14), що відповідно до ст.360-7 ЦПК України є обов'язковими для всіх судів України, визначено, що ч.3 ст.551 ЦК України з урахуванням положень ст.3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та ч.4 ст.10 ЦПК України щодо обов'язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що він значно перевищує розмір збитків. Приймаючи до уваги розмір заборгованості відповідача перед Банком, ступінь її погашення, суд не може погодитись з розміром пені в сумі 8071 грн. 27 коп., яка є явно завищеною, не відповідає п.6 ст.3, ч.3 ст.509 та ч.1,2 ст.627 ЦК України - засадам справедливості, добросовісності, розумності як складовим елементам загального конституційного принципу верховенства права. Таким чином, кредитор бажає стягнути зі споживача надмірні грошові суми як неустойку, а тому такий засіб стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання не є розумним, а сама неустойка перетворюється на несправедливо непомірний тягар для споживача та джерело невиправданих додаткових прибутків кредитором. Виходячи з неведеного, в частині стягнення пені та штрафу суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача неустойку за порушення умов договору щодо строків повернення кредиту та процентів у виді пені в розмірі 300 грн. 00 коп., а також штраф, який складається з фіксованої частини в розмірі 500 грн. та процентної складової, що підлягає зменшенню до 15 грн. 01 коп, так як неустойка на неустойку нарахована бути не може. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в сумі 29 грн. 24 коп.

Outcome: partial