Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

11 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та збільшення розміру аліментів. Ухвалою Новодністровського міського суду Чернівецької області від 31.01.2017р. позовні вимоги були розєднані у самостійні провадження, а справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями була передана судді Цицак В.Л. Як на підставу звернення із позовом про розірвання шлюбу позивач вказує, що з 12 жовтня 2013р. вони із відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі та мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Проте, з кінця 2015 року фактично припинили шлюбні відносини та перестали вести спільне господарство. Спільне життя не склалося через несумісні погляди на життя, сімю та шлюб; на даний час вони втратили почуття любові та взаємоповаги, проживають окремо. Спроби примиритися не мали позитивного результату, а тому збереження такого формального шлюбу є неможливим та суперечить їхнім інтересам. Просить позов задоволити та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявивлася, проте подала заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити повністю (а.с. 24, 42). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення №6023600929056 (а.с. 41). 30.01.2017р. відповідач подав заперечення на позовну заяву про розірвання шлюбу та збільшення аліментів, з якого вбачається, що останній вважає спільне проживання із дружиною неможливим, а тому надає згоду на розірвання шлюбу (а.с. 30-31). У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 12 жовтня 2013 року позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області за актовим записом № 09, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 093408, виданим виконкомом Розтоківської сільської ради Путильського району Чернівецької області (а.с. 6). Як вбачається із копії рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 23.03.2016р. у шлюбі в сторін народилася донька [PERSON], 01 червня 2015 року (а.с. 12-14). Позивач [PERSON] стверджує, що з кінця 2015 року вони припинили шлюбні відносини, на даний час проживають окремо, а примирення є неможливим, оскільки шлюб має формальний характер, його збереження суперечить їхнім інтересам. Відповідач [PERSON] примирення не бажає, позов визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає такий шлюб формальним та не бажає його зберегти, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки, а сторони не бажають перебувати у шлюбі. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі, беручи до уваги визнання відповідачем позову в повному обсязі, відсутність підстав для відмови у прийнятті такого визнання, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Питання про судові витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 24, 105, 110, 112, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved