Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-09 00:00:00

11 жовтня 2013 року представник ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору №001-11082-081011 від 08.10.2011 року у розмірі 4683,57 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої, просить по справі ухвалити заочне рішення, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, справу розглянути у відсутність представника позивача. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, надав повторно заяву про відкладення слухання справи. Згідно до ст.169 ч.4 ЦПК України, «якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповноважною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд вважає за можливим розглянути справу по суті та ухвалити заочне рішення згідно до ст.224 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.57 ЦПК України докази встановлюються на підставі пояснень сторін, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 08 жовтня 2011 року між позивачем і відповідачем [PERSON] був укладенийкредитний договір №001-11082-081011. Відповідно до п.1.1. вищевказаного Договору, позивач зобов'язався надати Відповідачеві кредит у сумі 4683,57 гривень на придбання певного майна/послуг на умовах визначених Договором. Банк свої зобов'язання за Договором виконав, надавши Відповідачеві кредит у сумі4683,57 гривень, про що свідчить меморіальний ордер №36195895 від 10.10.2011 р. та рахунок-фактура №СФSЕС-0000003347 від 08.10.2011 р. У відповідності до умов Договору, позичальник зобов'язується повернути Кредит та плату за його користування (відсотками). Моментом погашення кредиту вважається день зарахування коштів на розрахункових рахунок Кредитора в повному обсязі: суми Кредиту, нарахованих процентів за його користування, всіх інших плат, передбачених договором. Проте, відповідач порушив свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості за користування кредитними коштами. Відповідач станом на 22.08.2013 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість. Так, загальна заборгованість відповідача перед позивачем по кредитному договору складає 7887,56 гривень; у тому числі - заборгованість за сумою кредиту 4683,57 гривень; - заборгованість по відсоткам 0,39 гривень; - заборгованість за комісіями 3203,60 гривень; Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст.ст. 1050,1054 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Позивач неодноразово звертався до відповідача про добровільне погашення заборгованості, але до теперішнього часу відповідач заборгованість не погасив. На підставі вищевикладеного суд приходить до висновку, що відповідач не виконує свої зобов'язання належним чином, а саме; не здійснюють щомісячну сплату кредиту тобто порушує умови договору. За таких обставин суд вважає, позивні вимоги законними, обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачів також підлягає стягненню на користь позивача сплачений при подачі позову судовій збір у розмірі 214,60 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved