Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

10.10.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] року в м. Ясинувата Донецької області померла його мати [PERSON], [INFO], про що видано ДНР свідоцтво про смерть [NUMBER] від 10.02.2018 року. Однак, зареєструвати смерть останнього заявник у встановленому законом порядку не може, так як свідоцтво про смерть видане Ясинуватським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, не відповідає вимогам чинного законодавства України. У зв'язку із зазначеним, [PERSON] не може зареєструвати смерть матері та реалізувати спадкові права, тому посилаючись на ч. 2 ст. 256, ч. 2 ст. 259 ЦПК України, просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка народилася [INFO] року у с. Виноградівка, Болградського району, Одеської область Україна, громадянка України, яка померла [INFO] року та жила по день смерті за адресою: [ADDRESS] Заявник до початку проведення судового засідання надав суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. До початку проведення судового засідання начальником Синельниківського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Мельник С.П. надано заяву про розгляд справи за відсутності представника заінтересованої особи. Таким чином суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, вважає, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Заявник [PERSON] надав суду довідку від 24.11.2016 року № 0000044064, згідно якої встановлено, що останній зареєстрована за адресою: [ADDRESS] має спеціальний статус внутрішньо переміщеної особи та є взятим на облік з 24.11.2016 року Управлінням праці та соціального захисту населення Синельниківської міської ради Дніпропетровської області за фактичним місцем проживання: [ADDRESS] Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами померлого, їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином померлої [INFO] року у м. Ясинувата Донецької області [PERSON], що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] Згідно з п.8 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. З свідоцтва про смерть ДНР [NUMBER] від [INFO] року, вбачається, що [PERSON] померла [INFO] року, віком 85 років, актова запис о смерті № 52, місце смерті ДНР за місцем свого проживання , а саме за адресою: Україна, Донецька область, м. Ясинувата. Відповідно до Розпорядження КМУ від 07.11.2014 року №1885-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», населений пункт м. Горлівка Донецької області віднесено до території, на якій органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. Відповідно до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 № 52/5, у зв'язку з неможливістю виконувати повноваження відділами державної реєстрації актів цивільного стану Автономної Республіки Крим, міста Севастополя та на тимчасово окупованих територіях, та території проведення АТО, проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення, анулювання здійснюються відділами державної реєстрації актів цивільного стану за межами цієї території за місцем звернення заявника. У відповідності до ч. 2 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Частиною 4 ст.49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч.1 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Встановлення факту смерті для заявника [PERSON] має юридичне значення, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON], видане 10 лютого 2018 року Ясинуватським міськрайонним відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки є недійсним, оскільки видане органом який не має права його видавати, так як знаходиться на тимчасово окупованій території України, що перешкоджає реалізації його спадкових прав. Суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України (п. 8 ч. 1 ст.367 ЦПК України). На підставі викладеного,

Outcome: approved