Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-02 00:00:00

11.01.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача АТ «Банк Форвард» про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського МНО Київської області Кондратюка В.С. №1972 від 06.08.2019 таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що 06.08.2019 приватним нотаріусом Ірпінського МНО Київської області Кондратюком В.С. вчинений виконавчий напис №1972 про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 27664,84 грн. на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження ВП №59925627. Але, жодних кредитних договорів [PERSON] з відповідачем АТ «Банк Форвард» не укладала та ніяких письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором не отримувала. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 06.08.2019, який вчинений приватним нотаріусом Ірпінського МНО Київської області Кондратюком В.С. та зареєстрований у реєстрі під №1972, на підставі якого з [PERSON] стягнуто на користь АТ «Банк Форвард» заборгованість в сумі 27664,84 грн., а також вирішити питання про поворот виконання рішення, стягнувши з АТ «Банк Форвард» на користь [PERSON] грошові кошти, які були безпідставно стягнуті з останньої на день ухвалення рішення суду. Представник позивача адвокат Залюбовський В.В. в судове засідання не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі та згоден на заочний розгляд справи. Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений завчасно та належним чином, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим, ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 03.12.2020 постановлено проводити заочний розгляд справи. Треті особи приватний нотаріус Ірпінського МНО Київської області Кондратюк В.С. та приватний виконавець виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. в судове засідання повторно не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені завчасно та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомили. Представник третьої особи КП «Криворізька міська клінічна лікарня №8» КМР» Коломоєць О.Г. в судове засідання не з`явилась, надавши письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вирішення справи залишає на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Ірпінського МНО Київської області Кондратюка В.С. №1972 від 06.08.2019 про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 27664,84 грн. приватним виконавцем виконавчого округу м. Київ Вольф Т.Л. відкрито виконавче провадження ВП №59925627 (а.с.7-8). Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, передбачено, що стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172» (пункт 3 глави 16 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України). Згідно п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів для одержання виконавчого напису за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17. Відповідно до п.п.4, 5 ч.3 ст.2 ЦПК України, одними з основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність та диспозитивність. Відповідно до ч.ч.2, 5 ст.12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідачем АТ «Банк Форвард» не надано суду жодних доказів про надіслання та отримання позивачем [PERSON] письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором. Таким чином, у нотаріуса не було підстав для висновку про погодження (не заперечення) боржником розміру нарахованої банком заборгованості. Виходячи з викладеного, встановивши, що стягнута за виконавчим написом заборгованість є спірною, приймаючи до уваги, що нотаріус, при вчиненні виконавчого напису, не мав повного обсягу документів, зокрема, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Ірпінського МНО Київської області Кондратюка В.С. №1972 від 06.08.2019 таким, що не підлягає виконанню. Водночас, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні позовної вимоги [PERSON] про вирішення питання про поворот виконання рішення та стягнення з АТ «Банк Форвард» на користь [PERSON] грошових коштів, які були безпідставно стягнуті з останньої на день ухвалення рішення суду, оскільки відповідно до ст.444 ЦПК України, питання про поворот виконання рішення вирішується судом в разі скасування судом апеляційної чи касаційної інстанції судового рішення або перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, а також в разі скасування рішення третейського суду. Також, відповідно ст.141 ЦПК України, з відповідача АТ «Банк Форвард» слід стягнути на користь позивача [PERSON] 1152,60 грн. сплаченого судового збору (а.с.1, 25) та 4000 грн. понесених витрат на правничу допомогу.

Outcome: partial