Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

11 серпня 2021 року представник ТОВ «Фінфорс» звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. Представник позивача на підтвердження позовних вимог вказав, що 16.11.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1111168-А» в електронній формі строком до 15.12.2020 року зі сплатою відсотків. В подальшому на підставі договору факторингу № 40071779-92 від 03.03.2021 права кредитора у зобов`язанні перейшли до ТОВ «Фінфорс». Відповідач умови договору позики належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 20.07.2021 року утворилася заборгованість 29931,00 грн., котра складається із заборгованості за тілом кредиту - 11000,00 грн; заборгованості за процентами за користування кредитом - 18931,00 грн. Представник позивача прохав стягнути на користь позивача заборгованість за договором та судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 31 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено проведення першого судового засідання (а.с.105). У встановлений судом строк, відповідачем подано відзив, в якому він заперечив розмір заборгованості. Вказує, що перед укладенням кредитного договору, не була ознайомлена із умовами кредитування. Зазначає, що на протязі всього часу користування кредитом частково його повертала, однак дані платежі не були зараховані. Вважає, що кредитор в односторонньому порядку змінив розмір кредитної ставки. Розмір пені вважає завищеною з посиланням на положення п. 5 ч.3 ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів». На підставі вищенаведеного, прохала відмовити у задоволенні позову. У встановлений судом строк представник позивача скористався правом на подання відповіді на відзив в якому зазначив, що черговість зарахування часткової оплати була проведена у відповідності до умов кредитного договору, а саме його п. 7.3. Заперечив необізнаність відповідачки про умови кредитування, адже нею в електронній формі підписано паспорт кредиту, в якому міститься вся інформація про умови кредитування. Окрім того, умовами договору передбачено розмір відсотків за користування кредитом. За ініціативою відповідача строк кредитування неодноразово змінювався, однак зі збільшенням кредитної ставки, на що погоджувалася відповідачка шляхом його підписання в електронному вигляді шляхом використання одноразового ідентифікатора. Про заміну кредитора відповідачка повідомлялася належним чином. Вимог про стягнення пені, позивач не заявляв. Представник позивача прохав врахувати його доводи, викладені у відповіді на відзив, при вирішенні справи. Відповідачка правом на подання заперечення не скористалася. В судове засідання представник позивача не з`явився, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та прохав задовольнити. В судове засідання відповідачка [PERSON] , не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено що 16.11.2020 року Товариством з обмеженою відповідальністю «СС Лоун» та [PERSON] уклали кредитний договір № 1111168-А». Договір було укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті https//www/ccloan.ua і виконання нею певних дій, які свідчать про укладення договору позики. Підписом, згідно якого відповідач погодилася на укладення Договору є ідентифікатор у вигляді СМС . Згідно умов договору кредитор надав відповідачці кредит в сумі 11 000,00 грн. строком на 30 днів. Дата повернення позики 15.12.2020 (п. 2.6.2 Договору). Відповідно до умов договору сума процентів за користування кредитом становить 2079,00 грн. за 30 днів, що підтверджується графіком розрахунків до договору (Розділ 3 Договору). Факт перерахування грошових коштів за договором в розмірі 11 000,00 грн. відповідачці [PERSON] підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк про успішне виконання транзакції поповнення картки [NUMBER] , власником якої є [PERSON] на суму 11000 грн., номер транзакції 1479350564 (а.с.76). Сам факт укладення кредитного договору визнається відповідачкою. Отримання коштів на підставі такого договору, відповідачкою не оспорюється. В подальшому сторонами укладалися додаткові угоди до кредитного договору № 1111168-А від 16.11.2020. Зокрема, додатковою угодою № 1 від 12.12.2020 року, ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] змінили строк кредитування, продовживши дату повернення кредиту до 11.01.2021 року (п.2.6.2 Додаткової угоди) зі збільшенням кредитної ставки по договору (п.1 Додаткової угоди). Дата угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.64). Додатковою угодою № 2 від 12.01.2021 року, ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] змінили строк кредитування, продовживши дату повернення кредиту до 30.01.2021 року (п.2.6.2 Додаткової угоди) зі зміною кредитної ставки по договору (п.1 Додаткової угоди). Дата угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.66) Угодою від 12.01.2021 року ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] погодили збільшення строку кредитування та зміну кредитної ставки у випадку проведення автопролонгації Договору з терміном повернення кредиту до 19.02.2021. Загальна сума, яка підлягає поверненню становить 29 931,00 грн. Дата угода підписана відповідачкою за допомогою одноразового ідентифікатора (а.с.67). За умовами кредитного договору, а саме п. 5.2 Договору передбачено право кредитора застосування автопролонгації договору в разі не сплати Позичальником заборгованості до закінчення строку дії договору. Згідно розрахунку позивача станом на 03.03.2021 року заборгованість відповідачки по договору складає 29 931,00 грн., котра складається із заборгованості за тілом кредиту - 11 000,00 грн.; заборгованості за процентами за користування кредитом - 18 931,00 грн (а.с. 68). В подальшому, 03.03.2021 року між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» було укладено договір факторингу № 40071779-92, згідно якого ТОВ «СС Лоун» відступило ТОВ «Фінфорс» права кредитора, зокрема і по кредитному договору № 1111168-А, де боржником являється [PERSON] (а.с.77-88). За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається. У відповідності до частини першої статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно положень статей 3, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ч.ч.1-2 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ч.ч. 1-3 ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. У відповідності до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей визначених родовими ознаками. У випадках, коли позикодавцем є юридична особа, договір позики укладається у письмовій формі незалежно від суми (частина перша статті 1047 ЦК України). Згідно частини першої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» (у редакції, що була чинною на день виникнення спірних правовідносин) визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону). Стаття 12 Закону «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акту цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Одноразовий ідентифікатор - це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним підчас реєстрації у його системі, та додається(приєднується)до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір (пункт12частини першої статті 3 Закону №675-VIII). З матеріалів справи вбачається, що відповідачкою була прийнята пропозиція (оферта) укласти електронний договір позики, розміщена на веб-сайті ТОВ «ССЛоун», шляхом реєстрації та заповнення заявки з накладенням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, надісланим кредитором у смс-повідомленні засобом зв`язку. Такі дії сторін відповідають приписам статей 6, 627, 1046, 1047, 1054 ЦК України, статей 11 та 12 Закону України «Про електронну комерцію» та свідчать про укладення кредитного договору з дотриманням встановленої Законом форми правочину. За умовами договору (в тому числі з урахуванням додаткових угод) сторони визначили, що розмір коштів який підлягає сплаті по договору складає 29 931,00 грн, з яких 11 000, 00 грн - тіло кредиту, 18 931,00 грн. проценти за користування кредитом мають бути повернуті 19.02.2021 року, що підтверджується графіком розрахунків (а.с.67, зворот). Доводи відповідача про односторонню зміну кредитором процентної ставки за договором, не знайшли свого підтвердження. Положення ст. 1054-1 ЦК України встановлюють заборону для зміни процентної ставки в односторонньому порядку. Разом з тим, зміна процентної ставки відбувалася внаслідок укладення відповідачкою додаткових угод, предметом яких, в тому числі були умови про зміну процентної ставки. Однією із засад цивільного законодавства є свобода договору, у відповідності до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору (ст.3,627 ЦК України). Таким чином, зміна процентної ставки за кредитом за угодою сторін не суперечить ст. 1054-1 ЦК України. Доводи відповідача про часткову сплату заборгованості за договором, знайшли своє підтвердження, однак сплачені кошти у відповідності до умов Договору (п.7.3) були зараховані у погашення відсотків по договору. З довідки ТОВ «СС Лоун» від 28.07.2021 року вбачається, що розмір заборгованості по процентам за користування кредитом, був зменшений з 24 436,50 грн (нараховані проценти) пропорційно до суми сплачених коштів відповідачкою - 5 505,50 грн. Таким чином, вимоги ТОВ «Фінфорс» звернуті до відповідача з урахуванням часткової оплати за договором. Доводи відповідачки про завищений розмір нарахованої пені, не відповідають обставинам справи, так як вимоги про стягнення неустойки, в тому числі пені, позивач не заявляв. З огляду на настання обумовленого сторонами строку, відповідач мав повернути кредит, але взятих на себе зобов`язань не виконав. У зв`язку з невиконання позичальником своїх зобов`язань по договору, позовні вимоги ґрунтуються на законі та підлягають до задоволення в повному обсязі. Позивачем додатково заявлена вимога про здійснення розподілу судових витрат. Позивач повідомив про наявність судових витрат пов`язаних зі сплатою судового збору в розмірі 2270,00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5500,00 грн. Витрати зі сплати судового збору підтверджуються копією квитанції № 974 від 05.07.2021 року на суму 2270,00 грн. (а.с.1). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку із повним задоволенням позову, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат, понесених у зв`язку зі сплатою судового збору, у розмірі 2270,00 грн.. Вирішуючи, питання щодо розподілу витрат на правову допомогу, суд керується положеннями ст. 137 ЦПК України. У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: а) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; б) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. До матеріалів справи позивачем долучено договір про надання правової допомоги від 01.03.2021 року, укладеного між АБ «Олександра Шкребтієнка» та ТОВ «Фінфорс» з Додатком до нього, в якому визначено перелік правових послуг, та їх вартість. Відповідний розрахунок був долучений до позову. Заперечень, щодо вказаного розрахунку відповідач у відзиві не наводив. На переконання суду обсяг наданих послуг відповідає заявленій до відшкодування сумі витрат на правову допомогу. Таким чином, на користь позивача з відповідача підлягає стягненню документально підтверджених витрат на правову допомогу у розмірі 5500,00 грн..

Outcome: approved