Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

12.09.2016 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.07.2011 сторони зареєстрували шлюб. Від спільного проживання у сторін є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони проживають окремо. Малолітня дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач в добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча фізично здоровий, інших утриманців не має, неофіційно працює по найму у приватних осіб. Враховуючи те, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, позивач просить суд стягувати з нього аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення з позовною заявою до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач, належним чином повідомлений, в судове засідання не зявився. Подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить справу розглядати без його участі. Згідно із ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до такого висновку. Згідно копії Свідоцтва про шлюб серії 1-АМ № 101941 сторони зареєстрували шлюб 16 липня 2011 року (а.с. 4). Від спільного проживання у сторін народилась дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії І-АМ № 276762 (а.с. 3). Відповідно до довідки голови квартального комітету № 2 «Вокзальний» м. Могилева-Подільського від 12.09.2016 дитина сторін проживає з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні (а.с. 6). Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач в добровільному порядку не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання малолітньої дитини. Позивач на даний час перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, а тому їй важко самій створити умови для належного утримання сина, його фізичного та духовного розвитку. Вказане дає суду підстави вважати, що відповідач зобовязаний сплачувати на користь позивача аліменти на утримання малолітньої дитини. При визначенні розміру аліментів, суд виходить з такого. Частиною 1 статті 184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Мінімально необхідний рівень матеріального забезпечення дитини відповідного віку встановлений на законодавчому рівні . Так, згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік» прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років становить з 1 травня 2016 року 1228 грн. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір аліментів, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд також враховує матеріальне становище позивача та відповідача, те, що позивач не працює, а відповідач фізично здоровий, не має на утриманні інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, та з урахуванням визнання відповідачем позову, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved