Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-17 00:00:00

12.01.2017 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом та після уточнення позовних вимог просить суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1500 грн., щомісяця на одну дитину, починаючи з дати подання позову і до досягнення дитиною повноліття, а також стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дати подання позову(а.с.14-16). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилися діти: син- Пінчук [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що сини проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач покинув сімю, проживає окремо з іншою жінкою, та ухиляється від покладеного на нього обовязку по матеріальному утриманню дітей, хоча працездатний і може надавати таку допомогу. Також вказала, що старший син є студентом КНТУ та знаходиться на стаціонарному навчанні за контрактом, за навчання та проїзд вона оплачувала сама, відповідач матеріальної допомоги не надавав. 29.03.2017 року ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області залучено до участі у справі в якості третьої особи [PERSON]. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала, та підтверджує викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Третя особа в судове засідання не зявився, направив суду клопотання, в якому просив проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 28 січня 1995 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, долученої до матеріалів справи (а.с.8). У шлюбі у сторін народилися діти : син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження (а.с. 4,5). Та обставина, що діти сторін проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідачем не оспорюється та підтверджується довідками Реєстраційної служби Бориспільської міської ради від 11.01.2017 №20-36-40 та від 10.01.2017 № 20-36-30 (а.с.17,18). Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Також встановлено, що повнолітній син сторін [PERSON] продовжує навчання у Київському національному транспортному університеті, та є студентом 1 курсу факультету дизайну за денною формою навчання, що підтверджується Договором про надання освітніх послуг між НТУ та фізичною особою № 043 від 29.07.2016 року ( а.с.20). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно вимог ст. ст. 182, 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідач проживає окремо, не виконує обовязків по утриманню своїх дітей, не надає матеріальної допомоги на їх утримання, дана обставина відповідачем не оспорюється. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, якими позивач обґрунтовує свій позов, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. За змістом позовної заяви встановлено, що відповідач є особою працездатного віку, має мінливий заробіток, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб на своєму утриманні не має, заперечень проти позову не подав, внаслідок має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі,. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку , що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Суд стягує аліменти від дня пред'явлення позову, що передбачено ст.191 Сімейного кодексу України. Встановлено, що судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 640 гривень, від сплати якого позивач була звільнена при подачі позову в силу вимог ст.5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, якщо позивача звільнено від сплати судового збору, належний до сплати судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved