Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

11 серпня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним угоду про купівлю-продаж земельної ділянки та частки у праві спільної часткової власності житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] [INFO] . Визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,1214 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4823380601:04:007:0008, що розташована по [ADDRESS] . Крім цього, визнати за нею право власності на 1/3 частку житлового будинку, розташованого за вказаною адресою, належну [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог, позивачка посилається на те, що вона зареєструвала шлюб 29 вересня 2018 року із [PERSON] та змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Житловий будинок розташований в [ADDRESS] був приватизований згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , про що 25 жовтня 1994 року РАПО Радгосп «Октябрьский» видано Свідоцтво про право власності на житло за № 114-в/оц. Право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок зареєстровано КП ММБТІ 15.11.1994 року за реєстровим № 51 за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі вказаного свідоцтва. Земельна ділянка площею 0,1214 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4823380601:04:007:0008, розташована у [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ, № 656716, виданого 18 грудня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010949006558. Позивачка маючи на меті придбати 1/3 частку у праві спільної часткової власності на житловий будинок, земельну ділянку, належні на праві власності [PERSON] , запропонувала [PERSON] продати їй вказані об`єкти нерухомості за ціною 250 000,00 грн.. Вони дійшли згоди та вирішили укласти угоду купівлі-продажу земельної ділянки та 1/3 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок, належні на праві приватної власності [PERSON] . У зв`язку із чим 20 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] склали у письмовій формі та підписали угоду про купівлю-продаж земельної ділянки та частки у праві спільної часткової власності житлового будинку (далі Угода). За умовами Угоди [PERSON] продав від імені [PERSON] , на підставі довіреності, посвідченої приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іваненко С.В. 03 грудня 2010 року, зареєстрованої в реєстрі за № 134, а [PERSON] придбала земельну ділянку та 1/3 частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок за ціною 250 000,00 грн.. Після підписання Угоди [PERSON] сплатила грошові кошти в сумі 250 000,00 грн. за придбане майно [PERSON] , що підтверджується розпискою написаною останнім власноруч. Також за умовами Угоди [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися протягом тижня з дня підписання Угоди та передачі грошових коштів за придбане майно звернутися до нотаріуса для посвідчення цієї Угоди. Однак, [PERSON] зобов`язання щодо нотаріального посвідчення Угоди не виконав. Термін дії довіреності скінчився. У зв`язку з чим вона позбавлена можливості зареєструвати право власності на придбане майно за цією Угодою, що позбавляє її можливості вільно на власний розсуд розпоряджатися цим майном. Позивачка та її представник в судове засідання не з`явилися. Від представника надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається такою, що повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, 22 березня 2021 року направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. 05 лютого 2021 року судом постановлено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду. З огляду на те, що доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. На підставі ухвали суду від 16 вересня 2021 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами загального позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину рішення суду. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого РАПО «Октябрський» від 25 жовтня 1994 року за №114-в/оц житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] був приватизований згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Право спільної часткової власності на вказаний житловий будинок за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на підставі Свідоцтва зареєстровано КП ММБТІ 15 листопада 1994 року за реєстровим № 51 (зворотна сторона а.с. 15). Земельна ділянка площею 0,1214 га, цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер 4823380601:04:007:0008, розташована в [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯИ № 656716 виданого 18 грудня 2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010949006558 (а.с. 16). Виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області рішенням від 20 липня 2010 року №135 надано дозвіл на будівництва по [ADDRESS] житлової прибудови, зобов`язано БТІ зареєструвати рішення (а.с. 20). З огляду на довіреність від 03 грудня 2010 року посвідчену приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Іваненко С.В., що зареєстрована в реєстрі за № 134 [PERSON] уповноважила [PERSON] продати за ціну та на умовах, за його розсудом, належні їй на праві особистої власності земельну ділянку площею 0,1214 га та 1/3 частку в праві спільної часткової власності на житловий будинок, що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Термін довіреності три роки, до 03 грудня 2013 року. Оскільки спірні правовідносини виникли 20 листопада 2013 року суд вважає за доцільне застосовувати норму закону, яка діяла в редакції 11 жовтня 2013 року. Представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства (частини 1, 3 статті 237 ЦК України. Представник може бути уповноважений на вчинення лише тих правочинів, право на вчинення яких має особа, яку він представляє. Правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє (частина 1 статті 239 ЦК України). Згідно з частинами 1 та 3 статті 244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. [PERSON] та [PERSON] дійшли згоди та вирішили укласти угоду купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,1214 га та 1/3 частки у праві спільної часткової власності на Житловий будинок, належні на праві приватної власності [PERSON] , що розташовані за адресою: [ADDRESS] . 20 листопада 2013 року [PERSON] та [PERSON] склали у письмовій формі та підписали угоду про купівлю-продаж земельної ділянки та частки у праві спільної часткової власності житлового будинку (а.с. 8). За умовами Угоди [PERSON] та [PERSON] зобов`язалися протягом тижня з дня підписання Угоди та передачі грошових коштів за придбане майно звернутися до нотаріуса для посвідчення цієї Угоди. [PERSON] 20 листопада 2013 року [PERSON] зобов`язання, передбачені Угодою були виконані, а саме сплачені грошові кошти у сумі 250 000,00 грн. за придбане майно, що підтверджується розпискою написаною власноруч [PERSON] (а.с. 9). Разом з тим строк дії доручення сплинув. З огляду на заяву, направлену до суду 22 березня 2021 року відповідач [PERSON] підтвердив укладення Угоди. Умови договору позивачкою були виконані в повному обсязі, в свою чергу відповідачі лише передали їй ключі від спірного житлового будинку та на сьогодні ухиляються від посвідчення договору купівлі-продажу у встановленому законом порядку. [PERSON] 29 вересня 2018 року зареєструвала шлюб із [PERSON] та змінили прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с. 21). Відповідно до частин 1, 2, 6 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини; інші юридичні факти. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події. Згідно з частинами 1 та 3 стаття 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Положеннями частин 1, 2 ,4 ст. 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін. За приписами частин 4 та 5 ст. 203 ЦК України правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Статтею 205 ЦК України встановлено вимоги до форми правочину, зокрема частиною 2 цієї норми - правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Відповідно до частин 1 та 2 статті 209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Договір про закупівлю, який укладається відповідно до Закону України «Про здійснення державних закупівель». Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина 1 статті 626 ЦК України. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору (частина 3 статті 626 ЦК України. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору (ст.. 628 ЦК України (в редакції від 11.10.2013 року). За приписами статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (стаття 631 ЦК України). Згідно з частиною статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина 1 статті 655 ЦК України. Згідно з частиною 1 статті 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини 1 статті 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Однак, на підставі частини 2 статті 220 ЦК України такий договір може бути визнаний судом дійсним, при умові, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення. Відповідно до статті 2 Закону України від 1 липня 2004 року N 1952-ГУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень. Будинком фактично володіє позивач, користується ним, гроші у повній сумі за вказану нерухомість передані відповідачам. Протягом тривалого строку жодних заперечень з боку [PERSON] не надходило. Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 328 ЦК України що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися, розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Частиною 3 статті 152 ЗК України, передбачений один зі способів захисту прав громадян на земельну ділянку - визнання права. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідач [PERSON] , який діяв по довіреності від імені [PERSON] , направив до суду заяву про визнання позову, що підтверджує обставини викладені у позові, встановивши, що позивач та відповідачі виконали всі істотні умови договору і відбулося повне виконання договору, водночас позивач позбавлений можливості отримати правовстановлюючі документи на придбане нерухоме майно через відмову відповідачів укласти договір купівлі-продажу нерухомого майна в установленому законом порядку, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню. В порядку статті 141 ЦПК України суд має вирішити питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Оскільки позивачем не заявлена вимога щодо стягнення судового збору з відповідачів, суд вважає за можливим залишити сплату судових витрат за позивачкою.

Outcome: approved