Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

11 листопада 2015 р. [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 03.03.2007 р. між ним та [PERSON] укладено кредитний договір № 17, відповідно до якого відповідачу надано кредит в сумі 9 000 доларів США, з процентною ставкою 11,20 % річних і комісії за управління фінансовим кредитом у розмірі 0,15 % щомісячно від фактичного залишку боргу, на строк 180 місяців, тобто до 02.03.2022 року. Відповідач зобовязалася щомісячно здійснювати погашення кредиту згідно графіку. Вказали, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує, внаслідок чого станом на 26.08.2015 р. у неї виникла прострочена заборгованість в сумі 6 583,66 доларів США, що еквівалентно 139\~995,27 грн та пені в розмірі 997,32 грн. З посиланням на ці обставини та статті 525, 625 і 1050 ЦК України просили стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у вказаній сумі, а також судові витрати по справі. Представник Банку у судовому засіданні цивільний позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач у судовому засіданні заявлені вимоги не визнала та просила в їх задоволенні відмовити посилаючись на те, що [PERSON] звернувся до суду з такими вимогами за межами строків позовної давності (письмове заперечення). У подальшому відповідач незважаючи на неодноразові повідомлення до суду без поважних причин не зявлялася. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом те, що 03 березня 2007 р. між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір № 17, відповідно до якого акціонерним товариством «Індустріально-Експортний Банк», правонаступником якого є [PERSON], відповідачу надано кредит на придбання квартири в сумі 9 000 доларів США, зі сплатою 11,20 % річних та комісії за управління фінансовим кредитом в розмірі 0,15 % щомісячно від фактичного залишку заборгованості за кредитом, строком на 180 місяців, тобто з кінцевим терміном повернення 02 березня 2022 року. Згідно Договору [PERSON] зобовязана була кожного місяця погашати кредит відповідно до встановленого у Договорі графіку. В день укладення договору боржником була отримана вказана сума кредиту готівкою. 05 березня 2007 р., з метою забезпечення виконання зобовязань за вищезгаданим кредитним договором, між сторонами укладено Іпотечний договір, за яким боржник надала в Іпотеку належне їй майно, а саме, двокімнатна квартира № 9, що знаходиться за адресою: Миколаївська область, м. Нова Одеса, вул. Леніна, 89. Судом зясовано, що відповідач свої зобовязання за Договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 26 серпня 2015 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 6 583,66 доларів США, що еквівалентно 139\~995,27 грн, з яких: заборгованість за кредитом 6 134,17 доларів США, еквівалентно 130\~437,29 грн; прострочена заборгованість за кредитом 250,64 доларів США, що еквівалентно 5\~329,62 грн; заборгованість за відсотками 29,80 доларів США, еквівалентно 633,67 грн; прострочена заборгованість за відсотками 169,05 доларів США, еквівалентно 3\~594,69 грн; пеня за прострочення строків сплати кредиту та нарахованих процентів 997,32 грн. Відповідач суду пояснила, що дійсно взяла кредит у Банку, на який придбала квартиру. Погашала борг своєчасно, а з березня 2015 року у звязку з високим курсом долара США щомісячно недоплачувала борг, оскільки заробітна плата, яку вона отримує у національній валюті не збільшилась. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України, умов пункту 3.2.6. Договору якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. В силу ч. 1 ст. 1048 ЦК позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо стягнення з боржника на користь Банку заборгованості за кредитним договором. Заява відповідача про застосування строку позовної давності є безпідставною та не ґрунтується на законі, оскільки [PERSON] щомісячно до цього часу продовжує погашати борг, хоча і в неповному обсязі, що не тягне за собою застосування вимог ст. 257 ЦК України.

Outcome: approved