Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

10 серпня 2017 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки усіх видів його доходу щомісяця, до досягнення дитиною - [PERSON], [INFO], трьох років. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2017 року шлюб між сторонами розірвано. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на її утримання, вона не має можливості працювати, оскільки доглядає дитину до досягнення трьох років, тому вона хоче гарантовано на підставі рішення суду отримувати аліменти на її утримання. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Суду пояснила, що відповідач ухиляється від надання їй матеріальної допомоги на її утримання, хоча має таку можливість. Їй відомо, що він працює неофіційно в м.Чернігові та отримує постійний дохід. Вона не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, її доходом є тільки допомога, яку вона отримує на дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в порядку, передбаченому ст. 74 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача до суду також не надійшло. Тому за згодою позивачки суд ухвалив заочне рішення відповідно до ст. ст. 224-226 ЦПК України на підставі наявних доказів у справі. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебували у шлюбі, зареєстрованому 18 листопада 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, який було розірвано на підставі рішення Славутицького міського суду Київської області від 25 травня 2017 року. Під час шлюбу в них народилася дочка: [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Стаття 84 СК України передбачає право дружини на утримання від чоловіка під час вагітності та протягом трьох років (якщо дитина має вади фізичного або психічного виду-шести років) після народження дитини, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що дитина проживає разом з нею, а чоловік в змозі надавати утримання. Як вбачається з пояснень позивачки, на час розгляду справи в суді позивачка не працює, перебуває у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. З довідки про отримання допомоги № 7738 від 06.09.2017 року видно, що [PERSON], позивачка у справі, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту Славутицької міської ради Київської області та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» з 01.02.2016 року по 31.01.2019 року призначено допомогу при народженні дитини. Загальна сума доходу за період з березня 2017 року по серпень 2017 року, становить 5160 гривень. Згідно судового наказу від 23 серпня 2017 року з відповідача стягнуто аліменти на користь позивачки на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу) щомісяця. Відповідно до ст. ст. 79, 80 СК України аліменти (утримання) присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку або в твердій грошовій сумі за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Врахувавши матеріальне становище позивачки, матеріальне становище відповідача та інші обставини, суд відповідно до ст. 80 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання дружини [PERSON] в розмірі 1/6 частки доходу відповідача щомісяця. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved