overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

10.10.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Трощанської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її матері [PERSON], яка померла 12.03.2001 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул.Загребельна, буд.48, с.Троща, Чуднівського району, Житомирської області. Інших спадкоємців, які претендують на спадкове майно, немає. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, однак не може оформити своїх спадкових прав після смерті матері, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з господарськими спорудами, власником якого вона була. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до Чуднівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, натомість їй було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на майновий пай покійної матері. Позивач у судове засідання не зявилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи у її відсутність. Відповідач Трощанська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови, згідно якої Трощанська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-03 00:00:00

10.10.2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області про зняття заборони відчуження нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу на праві власності належить 1/2 частина житлового будинку розташованого за адресою: вул. Житомирська, буд. 1, м. Чуднів Житомирської області, позивач звернулась до приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] з метою укладення договору дарування належної їй частини будинку, однак позивач не змогла розпорядитись належною їй часткою, оскільки відповідачем на житловий будинок безпідставно накладено арешт. Позивач у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач Чуднівська державна нотаріальна контора Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. До суду надійшла заява від завідувача Чуднівської державної нотаріальної контори Житомирської області[PERSON],\~ згідно якої вона позов визнає, просить розглядати справу без її участі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

10.10.2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду через представника за довіреністю [PERSON] з позовом до відповідача\~- Жеребківської сільської ради Чуднівського району Житомирської областіпро визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, мотивуючи свої вимоги тим, що її батько [PERSON] помер 10.05.2014 року і після його смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Шпиль, буд.14, с. Жеребки, Чуднівського району, Житомирської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є спадкоємцем за законом, інші спадкоємці дружина померлого [PERSON] та дочка померлого [PERSON] відмовились від оформлення спадкових прав. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до приватного нотаріуса, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок. Позивач у судове засідання не зявилась, представник за довіреністю [PERSON] до суду подала заяву, в якій вона просить справу розглядати у їх відсутність, позов підтримує повністю. Відповідач - Жеребківська сільська рада Чуднівського району Житомирської областіне забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Жеребківська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного [PERSON] України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-10 00:00:00

10.10.2016 року позивач [PERSON] через представника за довіреністю [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Великокоровинецької селищної ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 17.11.2009 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул. Молодіжна, буд.26, смт.Великі Коровинці Чуднівського району Житомирської області. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю державної реєстрації права власності на нерухоме майно. Позивач\~ у судове засідання не з'явилась, у тексті позовної заяви міститься клопотання позивача про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Великокоровинецька селищна рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом селищного голови, згідно якої Великокоровинецька селищна рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника селищної ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 липня 2007 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, за актовим записом № 125, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім'ї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовними вимогами згодна. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогами про стягнення заборгованості із заробітної плати у розмірі 2535,63 грн та про стягнення середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні працівника з роботи за період з 11.12.2015 року і по день постановлення судового рішення у справі у розмірі 22466,08 грн, який підтримала у судовому засіданні. Представник відповідача позов не визнав Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Суд встановив, що згідно наказу відповідача №353/к від 09.12.2015 року, позивач з 10.12.2015 року був звільнений з роботи у звязку із скороченням штату. Відповідач на момент звільнення працівника з роботи не здійснив виплату позивачу заборгованість із заробітної плати у розмірі 2535,63 грн. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Згідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. У відповідності до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 КЗпП України - підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Оскільки відповідач, в порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України, не виплатив позивачу на момент звільнення належні грошові суми по заборгованості із заробітної плати у розмірі 2535,63 грн (з яких утримані податок та обовязкові платежі), суд покладає на відповідача також обовязок виплатити позивачу середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні працівника з роботи за період з 11.12.2015 року і по 10.10.2016 року (по день подачі позову до суду) у розмірі 17621,93 грн (163 робочих дні Х 108,11 грн середньоденного заробітку), із утриманням із вказаної суми податку та обовязкових платежів і ці обставини є підставами для часткового задоволення позову. Судові витрати по справі (за дві позовні вимоги) - необхідно покласти на відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення 7750,56 грн у відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, про стягнення вартості авто - товарознавчого дослідження у розмірі 400 грн, а всього 8150,56 грн. Представник позивача [PERSON] у поданій заяві від 23.11.2016 року просить суд здійснити розгляд справи у його відсутність. Відповідач повторно у судове засідання не прибув. Дослідивши докази у справі приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.10, 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. В судовому засіданні встановлено, що близько 13 години 30 хвилин 27.07.2016 року поблизу будинку №231 по проспекту Миру у місті Чернігів Чернігівської області з вини відповідача (який керував автомобілем МАЗДА, держномер СВ4887ВА) відбулася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого керований позивачем автомобіль МІЦУБІСІ, держномер СВ3066ВН отримав механічне ушкодження і ці обставини підтверджуються складеним сторонами повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду. Згідно звіту №04.08.16 від 19.08.2016 року, вартість матеріального збитку, викликаного пошкодженням автомобіля позивача, складає 7750,56 грн, а вартість такого дослідження становить 400 грн. Згідно ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути матеріальні збитки у розмірі 8150,56 грн (7750,56 грн+400 грн), так як вина відповідача у їх заподіянні доведена наявними по справі доказами. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору - необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача з вимогою про стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 грн, яка заподіяна йому з вини відповідача невиплатою на момент звільнення з роботи заробітної плати, який підтримав в судовому засіданні. Представник відповідача позов не визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що згідно наказу відповідача №109/к від 30.04.2015 року, позивач з 30.04.2015 року був звільнений з роботи у зв'язку із скороченням штату. Відповідач на момент звільнення працівника з роботи не здійснив виплату позивачу заборгованість із заробітної плати у розмірі 5152,12 грн. Статтями 10, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ст.115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцять календарних днів. У відповідності до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно ст.237-1- КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Оскільки відповідач, в порушення вимог ст.ст.115, 116 КЗпП України, не виплатив позивачу на момент звільнення належні грошові суми по заборгованості із заробітної плати - відповідач повинен нести відповідальність за заподіяння позивачу моральної шкоди, яка виникла внаслідок несвоєчасного розрахунку при звільненні з роботи. Враховуючи характер та тривалість понесених позивачем моральних страждань (більше 18 місяців), що були викликані невиплатою заборгованості із заробітної плати, беручи до уваги, що позивач вчиняв додаткові зусилля для організації свого життя - розмір заподіяної позивачу моральної шкоди суд визначає у 5000 грн. Судові витрати по справі, які поніс позивач із сплати судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, який підтримала у судовому засіданні. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.09.1992 року. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки позивач після надання судом строку для примирення не бажає поновлювати подружні стосунки з відповідачем, а примушення до шлюбу не допускається законом їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 12905,11 грн, мотивуючи вимоги тим, що 18.05.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 2700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 18.05.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 2700 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 31.08.2016 року виникла заборгованість на загальну суму 12905,11 грн, яка включає заборгованість по тілу кредиту 678,54 грн, несплачені проценти 8435,85 грн, пеня та комісія 2700 грн, штрафні санкції 1090,72 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі в розмірі 12905,11 грн, так як зобовязання не виконується відповідачем. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved