Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

10 січня 2017 року заявник [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій просить встановити факт, що в період з 17 вересня 1983 року по 19 вересня 1986 року він перебував на посаді слюсаря 4-го розряду Обласного Виробничого Об'єднання «Чернівціавтотехобслуговування». В обгрунтування заяви посилається на те, що в період з серпня 1983 року по вересень 1986 року він перебував на посаді слюсаря 4-го розряду, що підтверджується записами № 22 та № 23 в трудовій книжці. Вказує, що для оформлення пенсії він звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області і подав комплект документів, але йому відмовили у зв'язку із недостатністю робочого стажу, так як період роботи з серпня 1983 р. по вересень 1986 р. в ОВО «Чернівціавтотехобслуговування» не було враховано, тобто записи № 22 та № 23 в трудовій книжці. Встановлення того факту, що в період з 18 серпня 1983 року по 19 вересня 1986 року він перебував на посаді слюсаря 4-го розряду необхідно йому для оформлення пенсії, а тому підтримуючи вищевикладене, просить задовольнити вимоги заяви в повному обсязі. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали обставини викладені в заяві та просили задовольнити їх в повному обсязі. Заінтересована особа - представник Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі - Печерова А.О. в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення заявлених вимог заявником з підстав викладених у запереченнях, які долучено до матеріалів справи. Крім того, заявником 21.03.2017р. подано уточнення до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, зокрема просив встановити факт, що [PERSON] перебував на посаді слюсаря 4-го розряду Обласного Виробничого Об'єднання «Чернівціавтотехобслуговування» в період з 17 вересня 1983р. по 19 вересня 1986р. Дану заяву обґрунтовує висновком експерта №6/3 від 10.03.2017р., згідно якого вбачається, що наказ про прийняття на роботу був датований 17.09.1983р. Вислухавши пояснення заявника, представника заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги заяви підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки при зверненні до Управління Пенсійного фонду України в Хотинському районі Чернівецької області для оформлення пенсії, йому було відмовлено у зв'язку із відсутністю страхового стажу роботи п'ятнадцять років для призначення пенсії за віком (а.с.24). Судом досліджено копію трудової книжки [PERSON] від 11 травня 1972 року, де не вбачається дата призначення на роботу, номер наказу і дата наказу про прийняття на роботу (а.с.22). Відповідно до довідки № 146 від 12.04.2016 року виданої Товариством з додатковою відповідальністю «Буковина-авто» підтверджується факт, що [PERSON] дійсно працював і йому нараховували заробітню плату з серпня по грудень 1983 року та з січня по квітень 1985 року, що підтверджується даними з книг про нарахування заробітної плати. В книгах про нарахування заробітної плати за 1984, 1986 роки громадянин [PERSON] не знайдений (а.с.23). Згідно довідки № 1/3656 від 10.09.2015 року вбачається, що за 1983-1986 роки документи Чернівецького Обласного виробничого об'єднання «Чернівцітехобслуговування» не надходили (а.с.25). Відповідно до ст.258 ЦПК України до заяви про встановлення факту, що має юридичне значення додаються докази, що підтверджують викладені в заяві обставини. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, якщо у трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію, для підтвердження трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, організацій або їх правонаступників. Зі змісту висновку експертного дослідженя № 6/3 від 10.03.2017 року вбачається, що в наданій для дослідження трудовій книжці заповненій на [PERSON], 1955р.н., на 20-21 сторінках 9-го та 10-го рядків містяться рукописні написи наступного змісту: № запису 22 від 18.08.1983 року прийнятий на роботу слюсарем 4-го розряду згідно наказу №118 - ЯК від 17.09.1983 року (а.с.40-42). Крім того, згідно пояснень свідків у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON], які є співробітниками [PERSON], що підтверджується копіями трудових книжок, останній з вересня 1983 року по та вересень 1986 рік працював на посаді слюсаря 4- го розряду в ОВО «Чернівціавтотехобслуговування», за цей період не звільнявся з роботи, роботу відвідував кожний день, зарплату отримував на руки. Положеннями ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення»від 05.11.1991 №1788-XII унормовано, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 48 КЗпП Українитрудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Таким чином, факт перебування заявника у трудових відносинах в період з 17.09.1983р. по 19.09.1986р. з Обласним Виробничим Об'єднанням «Чернівціавтотехобслуговування» на посаді слюсаря 4-го розряду підтверджується трудовою книжкою, де зроблені вказані записи. Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637, за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. Документи, зазначені в Порядку підтвердження наявного трудового стажу, у заявника і в архівних установах відсутні. Крім того, судом враховується, що ОВО «Чернівціавтотехобслуговування» перейменоване в акціонерне товариство відкритого типу - акціонерну компанію «Буковина-Авто» - рішення Чернівецького міськвиконкому №358/15 від 30.06.1993р. і являється правонаступником. Згідно рішення загальних зборів акціонерів від 28.10.2010р. та 10.01.2011р. акціонерне товариство відкритого типу - акціонерна компанія «Буковина-Авто» реорганізована в товариство з додатковою відповідальністю «Буковина-Авто» з 17.01.2011р. (а.с.7). Таким чином, заявник не має можливості встановити «наявний» стаж роботи у спірний період на підставі Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. N 637. Іншого порядку для позасудового встановлення факту трудових взаємовідносин діюче законодавство не передбачає. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наведений у ч.1 ст. 256 ЦПК, не є вичерпним. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту перебування у трудових відносинах здійснюється заявником для підтвердження трудового стажу та призначення пенсії за віком і в позасудовому порядку він це зробити не може. Таким чином, факти, що підлягають встановленню за цією заявою, мають юридичне значення, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих майнових прав заявника. Встановлення фактів, про які йдеться у заяві, не пов'язується з подальшим вирішенням спору про право. У відповідності із п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 (із змінами та доповненнями на час розгляду справи) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. У зв'язку із вище наведеним заявник змушений звернутися до суду за захистом своїх прав. Враховуючи, що не встановлення факту, що має юридичне значення потягне за собою порушення майнових прав заявника, а інший порядок встановлення даного факту законом не визначено, суд задовольняє заяву. На підставі викладеного, та

Outcome: approved