Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

11 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1000 грн. щомісячно, посилаючись на те, що з 12 вересня 1997 року по 06 червня 2000 року перебувала у шлюбі з [PERSON], від якого мають сина [PERSON], [INFO]. З 01 вересня 2015 року син навчається в державному навчальному закладі «Харківське вище професійне механіко - технологічне училище» з денною формою навчання, строк закінчення якого 27 березня 2017 року. З 2000 року сторони проживають окремо, на теперішній час син проживає з матір'ю, однак, забезпечити матеріально остання не має можливості, оскільки на утриманні, крім нього, знаходиться четверо малолітніх дітей. Ігнорування батьківських обов'язків з боку відповідача ставить позивача у скрутне матеріальне становище. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не надав. (а.с. 22, 32,38) У зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 12 вересня 1997 року Московським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження № [NUMBER]. (а.с. 7) Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Орджонікідзевського райвиконкому м. Харкова, 06 червня 2000 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. (а.с. 9) Постановою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 18.07.2001 року стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 05.07.2001 року до повноліття дитини. (а.с. 10, 11) Як вбачається з довідки № 376 від 06 липня 2016 року, виданої державним навчальним закладом «Харківське вище професійне механіко - технологічне училище», [PERSON], [INFO], з 01 вересня 2015 року вступив до державного навчального закладу «Харківське вище професійне механіко - технологічне училище» та на даний час навчається на ІІ курсі денної форми навчання. Загальна сума доходу за період з вересня 2015 року по липень 2016 року становить 2360,59 грн. (а.с. 26) З довідки № 959 від 07.07.2016 року вбачається, що [PERSON], [INFO], дійсно проживає за адресою: [INFO], разом з [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. (а.с. 13) Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи обставини справи, коли позивач наполягає на стягненні з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, а відповідач не має постійного, фіксованого заробітку, суд приходить до висновку про можливість застосування ст. 184 СК України, тобто визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 184 розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. При визначенні розміру аліментів суд виходить з того, що у відповідності до ст. 48 Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло. Пленум Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснив, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у останнього інших малолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Коментарями до ст. 199 СК України роз'яснюється, що обов'язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов'язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов'язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз'яснення Пленуму Верховного Суду України обов'язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв'язку з навчанням. Враховуючи те, що [PERSON] не надано до суду заперечень проти позовних вимог та доказів на підтвердження не можливості надавати утримання дитині, в свою чергу [PERSON], потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання, його мати, [PERSON], є єдиною особою, яка несе витрати на утримання сина, має ще чотирьох неповнолітніх дітей, в той час, коли обов'язок забезпечення дітей є обопільним, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову. Таке рішення суду грунтується на засадах справедливості та розумності. Судові витрати суд покладає на відповідача, що відповідає вимогам ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved