Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

11 червня 2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг шістнадцятирічного віку, а саме [PERSON], [INFO] без згоди та супроводу другого з батьків до повноліття дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на наступні обставини: 31 грудня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 110. Рішенням Жданівського міського суду Донецької області від 27.0.2013 року вказаний шлюб було розірвано. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який поживає разом з позивачкою. Дитина знаходиться на її утриманні, вона піклується про здоров'я сина, його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач, який є батьком дитини, не виконує свого обов'язку стосовно матеріального утримання дитини не зважаючи на рішення суду, та на те, що дитина часто хворіє, потребує періодичного оздоровлення та лікування. Відповідач безпідставно чинить їй перешкоди у здійсненні заходів, спрямованих на покращення здоров'я дитини, зокрема відмовляється надати дозвіл на виїзд малолітнього сина за кордон для відпочинку та оздоровлення на Кримському півострові, що не тільки сприятиме розширенню світогляду дитини та добре позначиться на її духовному та інтелектуальному розвитку як особистості, але в умовах активної фази антитерористичної операції на території Донецької області сприятиме значному зменшенню ризику для життя дитини. Тому, просила надати їй дозвіл на виїзд дитини - [PERSON], [INFO], за кордон без дозволу його батька до повноліття дитини. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала повністю, посилаючись на ті ж самі підстави, просила позов задовольнити. Просила провести заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник третьої особи Органу опіки та піклування Жданівської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з клопотанням розглянути справу без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. На підставі наданих доказів та пояснень, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини: Згідно рішення Жданівського міського суду Донецької області від 27.08.2013 року шлюб між [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Жданівського міського управління юстиції у Донецькій області 31 грудня 2011 року, актовий запис № 110, було розірвано; з [PERSON], було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) та не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 26 липня 2013 року, та до дня повноліття дитини, та аліменти на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 липня 2013 року та до досягнення сином [PERSON], [INFO] - трьох років, тобто до [INFO] року (а.с. ). З домової книги та довідки АОСББ «Регіонал» вбачаться, що за адресою м.Жданівка Донецької області, квартал 2 буд.2 кв.21 зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с. ). Випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 370 [PERSON], [INFO], підтверджується знаходження дитини на лікуванні з 10.03.2014 року по 17.03.2014 року з діагнозом ОРВІ (а.с. ). З епікризу № 1041 [PERSON], [INFO] вбачається його знаходження на лікуванні з 08.09.2013 року по 17.09.2013 року з діагнозом ОРВІ гіпертермічний синдром (а.с. ). З епікризу № 1263 [PERSON], [INFO] вбачається його знаходження на лікуванні з 08.11.2013 року по 13.11.2013 року з діагнозом ОРВІ (а.с. ). Довідкою медичного центру «Complemed» від 09.07.2013 року підтверджується діагноз встановлений [PERSON], [INFO], як атопічний дерматит у стадії конституціонального дерматиту (а.с. ). З довідки виданої відділом державної виконавчої служби Жданівського міського управління юстиції про неотримання аліментів вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти від [PERSON] з 20.11.2013 року по 10.06.2014 року згідно з виконавчим листом № 2/231/279/2013 від 27.08.2013 року виданого Жданівським міським судом Донецької області про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] (а.с. ). Довідкою головного управління юстиції у Донецькій області від 05.06.2014 року № 3804/07.2-29 підтверджується, що [PERSON] дійсно працює на посаді державного реєстратора реєстраційної служби Жданівського міського управління юстиції з 01 липня 2013 року по теперішній час, та знаходиться у декретній відпустці без збереження заробітної плати по догляду за дитиною, яка потребує домашнього догляду з 05 грудня 2013 року по 03 грудня 2014 року включно (а.с. ). З довідки про отримання допомоги виданої Управлінням праці та соціального захисту населення Жданівської міської ради виданої [PERSON] вбачається, що вона перебуває на обліку в Жданівському управлінні соціального захисту населення, та їй, відповідно до ст.13 ЗУ «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» з 01.04.2011 року по 04.12.2013 року призначеного допомогу по догляду за дитиною до досягнення дитиною трирічного віку (а.с. ). Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які установлюються законом. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Правила перетинання державного кордону громадянами України затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року №57 із змінами та доповненнями, передбачають, що перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16 річного віку, здійснюється лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18 річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16 річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16 річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Правила оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених постановою КМУ від 31.03.1995 року №231 (із змінами) визначено, зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Статтею 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/ проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. Таким чином, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо виїзду неповнолітньої дитини за кордон, а лише встановлено певний порядок її виїзду за кордон за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Конвенцією про права дитини (ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 789 від 27.02.1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, а тому виїзд дитини разом з матір'ю за кордон з метою оздоровлення суд розцінює як одну з форм піклування про здоров'я дитини. Відпочинок батьків з дітьми за кордоном зміцнює сімейні стосунки та розширює кругозір дитини, а тому суд вважає, що батько дитини [PERSON] безпідставно створює перешкоди в перетинанні державного кордону [PERSON] чим перешкоджає нормальному розвитку та формуванню світогляду дитини. При розгляді даної справи суд також бере до уваги ситуацію, яка склалась у східних регіонах України, а саме проведення антитерористичної операції, що може стати реальною загрозою життю і безпеці людини. Обмежень чи заборон, які унеможливлюють виїзд неповнолітньої дитини за межі України судом не встановлено, а тому суд приходить до висновку що позовні вимоги є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача [PERSON] на користь позивачки слід стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в розмірі 243,60 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 200 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved