Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

10 квітня 2018 року, позивач, [PERSON], звернулась до Кобеляцького районного суду з позовом про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина, [PERSON], [INFO], оскільки він не виконує батьківських обов'язків по утриманню та вихованню дитини, тобто злісно ухиляється від виконання покладених на нього батьківських обов'язків, а тому позивач прохає суд, позбавити відповідача батьківських прав відносно сина. Ухвалою суду від 02 серпня 2018 року провадження по даній справі відкрито за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 09 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 12 листопада 2018 року постановлено провести розгляд справи в режимі відеоконференції. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні підтримала позов та прохала його задовольнити. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, органу опіки та піклування Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області та служби у справах дітей Кобеляцької РДА, в судовому засіданні не заперечували проти позбавлення відповідача батьківських прав. Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 15). Малолітній [PERSON] проживає разом з матір'ю та знаходиться на її утриманні (а.с.14). На виконанні Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває виконавчий лист № 2/532/468/2014 від 24.07.2014 року, виданого Кобеляцьким районним судом Полтавської області про стягнення із [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі 1/4 частини, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], починаючи із 17.06.2014 року. [PERSON] свої зобов'язання не виконує, станом на лютий 2018 року за ним рахується заборгованість по сплаті аліментів в сумі 43106,95 грн. В період з 2014 року по лютий 2018 року відповідачем аліменти сплачувались лише один раз ( травень 2017 року) (а.с.6-7, 13). [PERSON] з 2012 року навчається у Білицькій ЗОШ І-ІІІ ступенів № 1 Кобеляцької районної ради Полтавської області. Із наданої суду характеристики вбачається, що [PERSON] виховується у неповній сім'ї. Хлопець любить спорт, третій рік поспіль займається в секції з футболу. Мати [PERSON] є активною та відповідальною людиною. Протягом усіх років навчання дитини обирається головою батьківського комітету. Мати приділяє належну увагу вихованню сина. За час навчання хлопця у середній школі його батько - [PERSON] до навчального закладу не з'являється, навчанням та поведінкою сина не цікавиться (а.с.8). Згідно наданих суду характеристик із секції по футболу, та баскетбольного гуртка, які відвідує [PERSON] вбачається, що активну участь у забезпеченні відвідування дитиною футболу приймає його мати, [PERSON] Батько дитини за час навчання дитини в гуртку не з'являвся, успіхами дитини не цікавився (а.с.18, 20). Із довідки, наданої керівником танцювального гуртка Білицького будинку культури вбачається, що [PERSON] з 2010 року відвідує танцювальний гурток «Чебреці». Дитину постійно супроводжує мати, яка бере активну участь у процесі навчання хлопчика. Батько дитини за період навчання дитини, не відвідував ні концерти ні батьківські збори, не цікавився успіхами дитини та станом його фізичного та духовного розвитку (а.с.19). Згідно довідки Білицької АЗПСМ Міністерства охорони здоров'я України вбачається, що дитина, [PERSON] оглядається в дитячій консультації в супроводі тільки матері, [PERSON] (а.с.21). За результатами розгляду заяви [PERSON] орган опіки та піклування Білицької селищної ради Кобеляцького району Полтавської області прийняв висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносного його неповнолітнього сина, [PERSON]. Опікунською радою встановлено, що з моменту припинення шлюбних стосунків з [PERSON] ( з 2014 року), [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, не спілкується з дитиною понад чотири роки, не надає коштів на забезпечення сина усім необхідним, нехтує своїми обов'язками щодо дитини. [PERSON] не надає дозвіл на вивіз дитини за кордон для участі у міжнародних конкурсах, для відпочинку та оздоровлення. Цим дозволом [PERSON] шантажує матір сина, заявляючи, що надасть в разі відмови її від аліментів. Внаслідок цього син позбавлений можливості повноцінної реалізації своїх інтересів, а саме, участі у міжнародних конкурсах та змаганнях (а.с.23-24). З 2018 року [PERSON] відбуває покарання в державній установі «Машівська виправна колонія № 9» (а.с.39). Батько дитини з 2014 року в родині не проживає, участі у вихованні дитини не бере. Спілкування його з дитиною відсутнє. Матеріальної допомоги не надає. Місце його перебування невідоме (а.с.12,13). [PERSON] з 02.02.2015 року оголошений в розшук. З 2017 року оголошений в міжнародний розшук (а.с.16). Свідок [PERSON] пояснив, що його батько, [PERSON] з ним не спілкується. Коли батьки перебували в шлюбі, батько часто вживав спиртні напої та застосовував фізичне насильство до [PERSON] Його вихованням сина не займався. Після того, як батьки розлучились, більше 4 років батько не підтримує з ним зв'язків. В 2017 році він мав можливість поїхати за кордон з танцювальним гуртком, однак батько дозволу на виїзд не дав та нічим це не пояснив. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду, що вони є сусідами [PERSON] Батько дитини, [PERSON] коли проживав в сім'ї батьківські обов'язки не виконував. Часто вживав алкогольні напої, після чого влаштовував сварки в присутності дитини, застосовував фізичну силу. Крім цього, перебуваючи в нетверезому стані сідав за кермо автомобіля та брав із собою дитину. Після розірвання шлюбу виховує дитину мати. [PERSON] батька боїться. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно принципу 2 «Декларації прав дитини» від 20.11.1959 року, ст. 27 Конвенції ООН від 20.11.1989 року «Про права дитини» (ратифікованою Україною 27.02.1991 року) та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статтей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач, [PERSON] свідомо допускає ухилення від виконання своїх батьківських обов'язків, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не створює умов для життя і навчання та підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини; не спілкується з дитиною; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до внутрішнього світу сина, з яким останній раз спілкувався у 2014 році, а тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується із відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при подачі позову до суду позивачем сплачено судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав, то дані витрати слід стягнути із відповідача.

Outcome: approved