overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

11 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з вимогами, в обґрунтування яких зазначила, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04 червня 2007 року з [PERSON] стягуються аліменти на їх сина, [PERSON], [INFO] в твердій грошовій форм в розмірі 200 гривень щомісячно, починаючи з 26.04.2007 року і до повноліття дитини. Вважає суму стягуваних аліментів є замалою та такою, що підлягає зміні, оскільки законодавчо встановлений мінімальний розмір аліментів підвищився, [PERSON] на час звернення до суду є фізичною особою-підприємцем, його матеріальне становище покращилось, а тому просить збільшити розмір аліментів з 200 гривень до 400 гривень щомісячно. В судове засідання позивач не з'явилась, заявивши в заяві клопотання про розгляд справи без її участі та підтримання позову в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо їх задоволення. Вивчивши письмові матеріали справи суд вважає позов таким, що підлягає до задоволення. Встановлено, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 04 червня 2007 року у справі № 2-466/2007 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, вирішено стягувати з [PERSON], [INFO], на користь [PERSON], [INFO] аліменти на утримання дитини, [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі 200 гривень щомісячно, з урахуванням індексації відповідно до Закону, починаючи з 26.04.2007 року і до повноліття дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, підставою для визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі, згідно ч.1 ст. 184 СК України є нерегулярний, мінливий дохід, одержання доходу в натурі. Відповідно до ст.192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану , погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та врахувавши всі обставини справи, в тому числі і щодо його доходу, збільшення розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач повинен сплачувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень Визнання позову відповідачем в порядку вимог ч. 4 ст. 174 ЦПК України не суперечить правам та інтересам третіх осіб. Згідно з роз'ясненнями п.23 Постанови Пленуму ВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

11 грудня 2013 року позивачка звернулась до суду с позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 11.12.1999 року, який зареєстровано Первомайським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом № 271. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Позивачка у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Позов підлягає задоволенню за таких підстав: сторони з 11 грудня 1999 року перебувають в шлюбі, зареєстрованому Первомайським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції за актовим записом №271. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбних стосунків не підтримують та спільного господарства не ведуть. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

11 грудня 2013 року позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 26.01.2010 року. Посилався на те, що 26.01.2010 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 6 798 грн. 66 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1981 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3675 грн. 82 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 580 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина)- 250 грн., штраф (процентна складова) - 311 грн. 84 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні у разі неявки відповідача. Відповідач у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи заяву позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 26.01.2010 року укладено кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 6 798 грн. 66 коп., яка складається з заборгованості за кредитом - 1981 грн. 00 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 3675 грн. 82 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 580 грн. 00 коп., штраф (фіксована частина)- 250 грн., штраф (процентна складова) - 311 грн. 84 коп. Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

11 грудня 2013 року представник позивача [PERSON], від імені позивача [PERSON] звернулась з позовом в Миколаївський районний суд Миколаївської області до [PERSON], третя особа - Універсальна товарна біржа «Ріко-Альянс» про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним, посилаючись на те, що 10 січня 2001 року позивач уклав з [PERSON] договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який був зареєстрований на Універсальній товарній біржі «Ріко-Альянс». Зараз позивач має намір розпорядитися квартирою, але не може цього зробити, оскільки при укладені договору він не був нотаріально посвідчений. Тому, оскільки сторонами умови договору виконані, представник позивача просить визнати його дійсним. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак направила на адресу суду заяву про підтримання позову та розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. В судове засідання відповідачка [PERSON] не з'явилась. Про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні 10 січня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] в письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу квартири за адресою: [ADDRESS], який був зареєстрований Універсальною товарною біржею «Ріко-Альянс» в журналі реєстрації біржових угод за № 5-4 10 січня 2001 року та Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації 05 лютого 2001 року за реєстровим №34. Відповідно до ч.2 ст. 47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року), якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. Про порушене право позивач дізнався в 2013 році, а тому відповідно до вимог ст. 80 ч.2, ст. 81 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року) строк позовної давності підлягає поновленню, а порушене право позивача - захисту. Отже, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню відповідно до вимог ч. 2 ст. 47 ЦК УРСР ( в ред. 1963 року).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

11 грудня 2013 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 18967 грн. 67 коп. У судове засідання представник позивача не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У зв'язку з неявкою сторін, у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 26 листопада 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач свої зобов'язання по договору належним чином не виконував у зв'язку з чим станом на 14 листопада 2013 року утворилася заборгованість в сумі 18967 грн. 67 коп., з якої 2967 грн. 94 коп. - заборгованість по кредиту, 3770 грн. 32 коп. - заборгованість по процентам, 10850 грн. 00 коп. - заборгованість по комісії, 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина), 879 грн. 41 коп. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком (а/с 6-11). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором та судового збору підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

11 грудня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 08 червня 2001 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, актовий запис № 8. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON].(дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 08 червня 2001 року, який було зареєстровано виконавчим комітетом Лищенської сільської ради Луцького району Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11 грудня 2014 року. Від даного шлюбу народилась донька - [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

11 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська з позовною заявою, в якій просив суд стягнути з [PERSON] аліменти на його користь на час навчання, в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно і до закінчення ним навчання. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що його мати [PERSON] з 16 лютого 1986 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. Від цього шлюбу [INFO] народився позивач [PERSON]. 12 серпня 2003 року батьки розлучились. Зараз позивач навчається на ІІІ курсі денного відділення держзамовлення Дніпродзержинського коледжу фізичного виховання, у зв'язку з чим він не працює та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Добровільно матеріальну допомогу на утримання позивача відповідач не надає, тому [PERSON] просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений у встановленому порядку своєчасно. Суд вважає можливим розглядати цю справу за відсутності відповідача, оскільки в матеріалах даної справи достатньо доказів для розгляду справи по суті з винесенням законного та обґрунтованого рішення. Третя особа - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Суд, вислухавши позивача, третю особу, за відсутності відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги належить задовольнити повністю з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 16 лютого 1986 року Манківською селищної радою Бершадського району Вінницької області за актовим записом № 5 (л.с. 11) було зареєстровано шлюб між [PERSON] та відповідачем у справі [PERSON]. Від цього шлюбу [INFO] народився [PERSON], батьком якого є відповідач. Шлюб між батьками розірвано 12 серпня 2003 року. На даний період часу позивач навчається, у зв'язку з чим він не працює та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач у добровільному порядку не бажає надавати матеріальну допомогу на утримання сина, тому [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. Оцінивши в сукупності всі наявні по справі докази, суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] задовольнити повністю - в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача до 30 червня 2015 року, тобто до закінчення навчання, щомісячно, оскільки в протилежному випадку це не відповідало б вимогам ст. 200 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-18 00:00:00

11 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позові зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у громадському шлюбі. Від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає разом з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні. Відповідач з сім'єю не проживає, у вихованні сина ніякої участі не приймає, матеріальної допомоги дитині не надає. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти, на утримання малолітнього сина [PERSON], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання також надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог позивачки. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні у справі докази, доходить наступного. Позивачка та відповідач перебували в громадському шлюбі. Від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, виданого виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 19 від 07 вересня 2012 року (а.с.5). На даний час сторони проживають окремо, шлюбні стосунки між ними припинені. Дитина проживає з позивачкою та повністю знаходиться на її утриманні, що вбачається з довідки про склад сім'ї № 1957 від 12 листопада 2014 року, виданої виконкомом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.4). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При таких обставинах суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. У відповідності з цією статтею суд стягує з [PERSON] судовий збір в розмірі 243 грн. 60 грн. до Державного бюджету України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

11 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 05 вересня 1987 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому за актовим записом № 578. Від шлюбу мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя між подружжям не склалося, останнім часом сторони не знаходять взаємопорозуміння під час ведення домашнього господарства та використання сімейного бюджету, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені з вересня 2014 року. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій вказала, що на розлученні наполягає та прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та на пiдставi ст.ст. 110, 112 СК України підлягає задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб (а.с.3), вбачається, що 05 вересня 1987 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому за актовим записом № 578, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини.

Outcome: approved