Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

11 липня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Краснолиманського міського суду Донецької області з позовом до [PERSON], третя особа Лиманський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про виключення запису про батька з актового запису народження дитини. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 17.02.2007 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. Під час шлюбу 26 серпня 2007 року у них народився син [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження зазначено позивача. Шлюб між подружжям розірваний рішенням Краснолиманського міського суду від 15.01.2016 року. Коли дитина підростала у позивача виникли сумніви щодо свого батьківства, оскільки [PERSON] не був на нього схожий зовні. Поведінка відповідача стосовно нього і дитини ще більше його переконувала позивача в тому, що [PERSON] не є його сином. Позивач вважає, що він не є біологічним батьком [PERSON], тому просить суд винести рішення, за яким виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомості про нього, як про батька. У судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення аналогічні викладеним в позовній заяві, просив позовні вимоги задовольнити. Пояснив, що саме він забирав відповідача з дитиною з пологового будинку, що був присутнім при реєстрації дитини в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану. До 2016 року з питанням щодо батьківства до суду не звертався, бо вважав [PERSON] своїм сином. Сумніви у нього виникли, ще коли сторони перебували у шлюбі, бо відповідач не надавала йому змоги виховувати дитину як він вважав за потрібне. Він багато працював, щоб забезпечити родину, тому мало приділяв уваги сину. Коли дитина підростала у позивача виникли сумніви щодо свого батьківства, оскільки [PERSON] не був на нього схожий зовні. Просив суд винести рішення, за яким виключити з актового запису про народження [PERSON], [INFO], відомості про нього, як про батька. Відповідач [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги не визнала, наполягала на тому, що позивач є біологічним батьком [PERSON], пояснила, що всі сумніви позивача є безпідставними. Дитині 9 років і весь час позивач беззаперечно визнавав своє батьківство,про що свідчила його відповідна поведінка, він піклувався про дитину, утримував її матеріально. У них з позивачем дійсно різні погляди на виховання дитини, тому постійно з цього приводу виникали сварки. Процес розірвання шлюбу між сторонами був досить болючим та важким, тому вважає, що даний позов є наслідком того, що їх сімейні відносини не склалися. Просила в позові відмовити. Представник третьої особи Лиманського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі (а.с.40). Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. Згідно з приписами ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір'ю, а чоловік - батьком дитини. Судом встановлено, що [PERSON] з 17.02.2007 року перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 15.01.2016 року вказаний шлюб розірвано (а.с.8). У період шлюбу у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина [PERSON]. Згідно повторного свідоцтва про народження, виданого 10.07.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Краснолиманського міського управління юстиції в Донецькій області, серія I-HO № 711725, [PERSON] народився 26.08.2007 року в м. Красний Лиман Донецької області України, про що складено відповідний актовий запис № 184. В графі «Батько» зазначено - [PERSON], в графі «Мати» - [PERSON] (а.с.7). Таким чином, відомості про батька дитини, а саме [PERSON] були внесенні відповідно до ч.1 ст. 122, ст. 133 СК України, що підтвердили сторони в судовому засіданні. Згідно з вимогами ч. 1 ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до\~статей 122,\~124,\~126\~і\~127\~цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно з ч. 2\~ст. 136 СК України\~у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Пунктом 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~ передбачено, що оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в книзі реєстрації народжень шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. На підставі\~ст. 57 ЦПК України\~доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. За клопотанням позивача, яке було задоволено судом (ухвала від 21.07.2016 року), по справі була призначена судово-біологічна (генетична) експертиза для з'ясування питання щодо кровного споріднення між позивачем та [PERSON], [INFO] (а.с.20). Згідно з висновком експерта № 340 КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи ДОР» від 16.09.2016р. встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], може бути біологічним батьком дитини [PERSON], [INFO], народженого громадянкою [PERSON], [INFO]. Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком [PERSON], [INFO], і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних звязків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,9999% (а.с.33-35). Судом сторонам розяснено положення ст. 10 ЦПК України, проте інших заяв і клопотань від сторін не надійшло. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилаються сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень підтверджених доказами, перевіреними в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, а також достатність, взаємозв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що всупереч положенням ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~позивач не довів тих обставин, на які він посилався як на підставу своїх вимог, а тому позовні вимоги [PERSON] не підлягають до задоволення. Згідно ст. 88 ЦПК України у звязку з відмовою у позові не підлягають відшкодуванню на користь позивача й судові витрати. На підставі ст. 136, 188, 223 СК України,

Outcome: dismissed