Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-04 00:00:00

11 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, Старокозацької сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області, про визнання втраченим сертифікату на право на земельну частку /пай/ та визнання права власності в порядку спадкування, просить суд: визнати втраченим сертифікат на право на земельну частку /пай/ у землі, що перебувала у колективній власності КСГП ім. Суворова, розміром 4,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі серії [NUMBER], зареєстрованого 10.07.1996 року в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку /пай/ за № 371; визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за земельну частку /пай/ у землі, що перебувала у колективній власності КСГП ім. Суворова, розміром 4,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла її бабуся - спадкодавець [PERSON] Після смерті бабусі відкрилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСГП ім. Суворова, розміром 4,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Інших спадкоємців, які б мали право на частину спадкового майна відсутні. На даний час вона не може оформити спадкові права на вказану земельну частку /пай/, так як оригінал сертифікату на земельну частку /пай/ втрачений, тому вона і вимушена звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи наявна її заява про розгляд справи у відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити . Представники відповідачів у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причина неявки суду невідома. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, ретельно дослідивши докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно [INFO] померла спадкодавець - [PERSON] що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] /л.с. 6-7/ Після смерті [PERSON] спадщина у вигляді: права на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності КСГП ім. Суворова, розміром 4,65 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі . Належність спадкодавці вказаного права підтверджується листом № Г-15/36 від 01.02.2019 року з Управління агропромислового розвитку Білгород-Дністровської районної державної адміністрації. Матеріалами справи встановлено, що позивач є онукою померлої [PERSON] яка померла [INFO] що підтверджується свідоцтвом про народження позивача серії [NUMBER] та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження її батька. Батько позивача та син спадкодавці - [PERSON] помер [INFO] згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] Позивач вказує, що на даний час вона не може оформити спадкові права на вказану земельну частку /пай/, так як оригінал сертифікату на земельну частку /пай/ втрачений. У зв`язку з вказаним вона надала до місцевої газети «Торнадо» об`яву : «Вважати втраченим сертифікат на право на земельну частку /пай/ серії [NUMBER] на ім`я [PERSON] У відповідності до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст.1220 ЦК України, час відкриття спадщини є днем смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ч.1,2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу У відповідності до ч.1 ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Коментована стаття вищенаведеної норми чинного законодавства надає роз`яснення, що у п`яту чергу спадкують наступні родичі спадкодавця: онуки (другий ступінь споріднення); правнуки, прабаба, прадід, племінники (третій ступінь споріднення); двоюрідні брати та сестри, двоюрідні онуки; двоюрідні діди та бабки, двоюрідні брати та сестри (четвертий ступінь споріднення); двоюрідні правнуки, двоюрідні прадіди та прабабки, двоюрідні племінники, двоюрідні дядьки та тітки, троюрідні брати та сестри (п`ятий ступінь споріднення); троюрідні правнуки, троюрідні прадіди та прабабки, троюрідні племінники, троюрідні дядьки та тітки, чотириюрідні брати та сестри (шостий ступінь споріднення). Так, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст..1270 ЦК України). Згідно ч.1 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. У відповідності до ч.1 п. 1-9 ЗУ «Про нотаріат» наведений перелік підстав, за яких нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії Частиною 2,3 вказаної вище норми чинного законодавства встановлено, що нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, не приймає для вчинення нотаріальних дій документи, якщо вони не відповідають вимогам, встановленим у статті 47 цього Закону, або містять відомості, передбачені частиною третьою статті 47 цього Закону. Нотаріусу або посадовій особі, яка вчиняє нотаріальні дії, забороняється безпідставно відмовляти у вчиненні нотаріальної дії. На вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії,зобов`язані викласти причини відмови вписьмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову. На підставі ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Згідно п.23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», наявність умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. З такими вимогами особа може звернутися до суду лише у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину. Відповідно до ст. 49 ЗУ «Про нотаріат»: «Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову». Проте, матеріали справи не містять відповідної постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, що б перешкоджало позивачу у оформленні її прав в нотаріальному порядку. Взагалі з матеріалів справи не вбачається звернення позивача до нотаріуса у встановленому законодавством порядку для оформлення спадщини. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до змісту ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В зв`язку з тим, що позивач не надала доказів звернення до нотаріуса з приводу оформлення своїх спадкових прав, а матеріали справи не містять постанови нотаріуса про відмову у вчиненні даної нотаріальної дії, взявши до уваги той факт, що у разі наявності умов для одержання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до Білгород - Дністровської районної державної адміністрації, Старокозацької сільської ради Білгород - Дністровського району Одеської області про визнання втраченим сертифікату на право на земельну частку /пай/ та визнання права власності в порядку спадкування є необґрунтованими, недоведеними та такими, що задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed