Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

10 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи стягнення за минулий час з 10 грудня 2010 року до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві зазначено, що 29 липня 1989 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану м. Вінниці, який був розірваний рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 04 липня 2008 року. Розірвання шлюбу було зареєстровано 21 грудня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області. Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу неповнолітній син [PERSON] проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина не надає та не приймає участь у його вихованні. Позивач самостійно утримувати дитину фінансово неспроможна. Відповідач має джерела регулярного доходу від зайняття підприємницькою діяльністю, у зв'язку з чим має можливість утримувати неповнолітнього сина. Починаючи з липня 2008 року позивач неодноразово зверталася до відповідача з вимогами про надання матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина, однак відповідач їх постійно ігнорував та ухилявся від її надання. З підстав, зазначених вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від представника позивача на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, вимоги позовної заяви підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча був належним чином повідомлений судом про час і місце розгляду справи, заяву про розгляд справи за його відсутності не надавав. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши всі наявні докази в їх сукупності, дійшов висновку про часткове задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 15 липня 2003 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану управління юстиції Вінницької області, батьками [PERSON], [INFO], є: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 04 липня 2008 року, яке набрало законної сили 15 липня 2008 року, розірвано шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (а.с. 7). Розірвання шлюбу зареєстровано 21 грудня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 613, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим 15 листопада 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області (а.с. 8). Відповідно до довідки № 2462, виданої 28 листопада 2013 року ТОВ «Житлово-експлуатаційне об'єднання», позивач [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 9). Як вбачається з витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців серії [NUMBER] від 26 листопада 2013 року, відповідач [PERSON] зареєстрований, як фізична особа-підприємець (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України суд при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків, дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Частиною 2 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Згідно з ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідачем не була надано суду докази того, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. З огляду на викладене вище, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], необхідно стягнути аліменти в розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму, встановленого чинним законодавством для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Суд вважає за необхідне відповідно до ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 229 грн. 40 коп., оскільки позивач була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою. На підставі викладеного та

Outcome: partial