Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-02 00:00:00

10 жовтня 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду із позовом до\~ [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 27.08.2009 року у розмірі\~154 726,53 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 27.08.2009 року з відповідачкою було укладено кредитний договір, відповідно умов якого [PERSON] отримала кредит у розмірі\~3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору, договір складається з заяви позичальника, умов та правил надання банківських послуг та тарифів банку. У порушення ст.ст. 526,527,530\~ЦК України та умов договору відповідачка зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконала. У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідачка станом на 31.08.2019 має заборгованість в загальній сумі\~154726,53 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 641,87 грн.;\~заборгованості за відсотками за користування кредитом 147789,69 грн.; заборгованості за пенею та комісією 6294,97 грн. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 641,87 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом з 14.10.2009 по 30.05.2019, а також судовий збір в сумі\~1921 грн. Представник позивача за довіреністю Осовалюк М.О в судове засідання не з`явилася, в письмовій заяві на адресу суду позовні вимоги підтримала, зазначила, що не заперечує проти розгляду справи за її відсутністю та винесення заочного рішення у справі. Відповідачка надала заяву, в якій позовні вимоги не визнала, просила застосувати до позовних вимог банку строк позовної давності та відмовити в задоволенні позову. Судове засідання просила проводити без її участі. На підставі ст. 247 ч.2\~ЦПК України\~справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання звукозаписувального технічного засобу. Ухвалою суду від 20 листопада 2019 року про витребування доказів було витребувано у АТ «ПриватБанк»: оригінал анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, складеної [PERSON] ; відомості щодо строку дії платіжної картки згідно вказаного кредитного договору; виписку з банківського рахунку. 11 грудня 2019 року від представника позивача до суду надійшла відповідь та надано: оригінал анкети-заяви, довідка про умови кредитування, виписка з банківського рахунку та довідка про строк дії картки. Вивчивши матеріали справи в їхній сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов АТ КБ «Приватбанк» не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Позиваючись до суду, банк стверджує отримання відповідачкою кредиту у розмірі 3000 грн. на умовах кінцевого терміну повернення, що відповідає строку дії картки. На підтвердження заявлених вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано копію анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», яка підписана сторонами; розрахунок заборгованості за кредитним договором; довідку про умови кредитування від 14.10.2009, витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Встановлені фактичні обставини справи свідчать про існування між сторонами кредитних правовідносин. Кредитний договір укладений та підписаний сторонами у вигляді заяви позичальника 14.10.2009 року. Із наданою позивачем анкети - заяви позичальника вбачається, що [PERSON] отримала у банку кредитку № 5457082926478483 (дата відкриття рахунку 27.08.09) з кредитним лімітом у сумі 500 гривень та базовою процентною ставкою за кредитом 2,5% на місяць на залишок заборгованості. Згідно з пунктом 3.1 Умов та правил надання банківських послуг, банк відкриває клієнту картрахунки, видає клієнту карти, їх вид та строк дії визначений у заяві та пам`ятці клієнта, підписанням якого клієнт та банк укладають договір про надання банківських послуг. Відповідно до вказаних вище Умов (пункт 5.4) строк погашення кредиту у повному обсязі не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній картці, а погашення процентів за кредитом щомісяця за попередній місяць. (а.с.13). До суду банком надано відомості про випуск і надання платіжної картки № 5457082926478483 [PERSON] \~відповідно до умов кредитного договору, із датою відкриття 27.08.2009р. з терміном дії, який закінчується у серпні 2013 року. З наданої позивачем виписки з банківського рахунку вбачається, що [PERSON] здійснила останній платіж на погашення вказаного кредиту 19.04.2014 року в сумі 400 грн. Із розрахунку заборгованості вбачається, що [PERSON] зобов`язання з повернення грошових коштів за кредитним договором повністю не виконала, внаслідок чого станом на 31.08.2019 має заборгованість в загальній сумі\~154726,53 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 641,87 грн.;\~заборгованості за відсотками за користування кредитом 147789,69 грн.; заборгованості за пенею та комісією 6294,97 грн. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені). Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Таким чином, у разі неналежного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Згідно зі статтею 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги. Судом встановлено що кінцевим строком повернення кредиту сторонами визначено 31 серпня 2013 року, останній платіж на погашення кредиту [PERSON] здійснила 19 квітня 2014 року, до суду ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з цим позовом 10 жовтня 2019 року, тобто поза межами строку позовної давності. Отже, позивач пропустив строк позовної давності щодо як основної, так і щодо додаткових вимог. Сплив позовної давності про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову у позові з підстав пропуску позивачем позовної давності.

Outcome: dismissed