Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-12 00:00:00

11.01.2021р. позивач звернулася до суду з позовом до відповідача та , з врахуванням уточнених 31.08.2021р. позовних вимог, просить стягнути з відповідача на її користь 22 980,00 грн. пені за прострочення сплати аліментів на утримання їх спільної малолітньої дитини [PERSON] . В обгрунтування своїх вимог покликається на те, що рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 26.09.2018року, розірвано шлюб між нею та відповідачем. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 16.01.2020 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС у м.Львові від 05.05.2020р. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №466/8851/19, виданого 24.02.2020р. Шевченківським районним судом м.Львова про примусове стягнення з відповідача на її користь аліментів . Відповідач за попередній період невчасно і з великим простроченням проводив сплату аліментів, у нього тривалий час існувала заборгованості зі сплати аліментів, тому такий, відповідно до вимог ст.196 СК України та згідно проведеного нею розрахунку, повинен за період з 17.02.2020р. по 11.05.2021р. сплатити їй 22 980,00 грн. пені за прострочення сплати аліментів. По справі 09.02.2021 р. відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін,відповідачу встановлено строк подання відзиву. У відзиві на позов представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовних вимог повністю, оскільки такі є безпідставними і такими, що не підтверджені належними доказами. Вважає, що наданий позивачем розрахунок пені за прострочення сплати аліментів є неналежним доказом, таким може бути лише відповідна довідка-розрахунок державного виконавця про наявність заборгованості. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала повністю, покликаючись на мотиви такого. Пояснила, що твердження відповідача та його представника про відсутність належних доказів являються безпідставними, оскільки наданий нею розрахунок пені стосується періоду, коли відповідач сплачував аліменти безпосередньо на рахунок позивача, а не через виконавчу службу, що підтверджується наявними в справі копіями квитанцій. Крім того, пеня нарахована за період, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили - з 17.02.2020р., та по 11.05.2021р. - день погашення заборгованості за минулий період, що підтверджується Довідкою з ДВС за 31.05.2021р. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав повністю та пояснив, що за рішенням суду він сплачував аліменти позивачці, та що повністю сплатив аліменти станом на квітень 2021р. Аліменти сплачував регулярно , однак не має доказів на підтвердження даних фактів. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні повністю заперечив позов та стверджує, що виконавче провадження відкрито 05.05.2020р., і з того часу [PERSON] сплачував аліменти на рахунок виконавчої служби. Тому єдиним доказом наявності заборгованості може бути тільки довідка з ДВС про сплату аліментів, однак така відсутня. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, які підтверджені наданими сторонами та дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, суд встановив наступні обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, та кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового абомайнового права та інтересу. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності із ч.ч. 8, 9 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 180 СК України регламентовано, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що між сторонами виник спір стосовно стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Рішенням Шевченківського районного суду м.Львова від 16.01.2020 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] , починаючи з 28.10.2019 року аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття ( а.с.5-6). Згідно із ч.1 ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України. Також судом встановлено, що відповідач ухилявся від виконання рішення суду та не сплачував вчасно встановлених судом аліментів. Дані факти підтверджуються наданими позивачем копіями квитанцій, згідно яких відповідач [PERSON] сплачував через «ПриватБанк» на рахунок позивачки [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] наступним чином: - 24.02.2020р. сплачено 2 000,00 грн.; -20.05.2020р. сплачено 8 000,00 грн.; - 09.04.2020р. сплачено 2 000,00 грн.; -14.07.2020р. сплачено 2 000,00 грн.; - 05.05.2020р. сплачено 2 000,00 грн.; - 07.09.2020р. сплачено 2 000,00 грн.; - 14.05.2020р. сплачено 2 000,00 грн.; - 08.12.2020р. сплачено 2 000,00 грн. ( а.с.8 - 9). Відповідно до виданої 31.05.2021р. Шевченківським ДВВС у м.Львові ЗМУ МЮ (м.Львів) Довідки про розмір сплачених аліментів, [PERSON] у період з 28.10.2019р. по 31.05.2021р. отримувала від [PERSON] аліменти наступним чином: - з 28.10.2019р. - 0,00 грн. ; - серпень 2020 - 0,00 грн.; - листопад 2019 - 0,00 грн.; - - вересень 2020 - 2 000,00 грн.; - грудень 2019 - 0,00 грн.; - жовтень 2020 - 0,00 грн.; - січень 2020 р. - 0,00 грн.; - листопад 2020 - 0,00 грн.; - лютий 2020 - 2 000,00 грн.; - грудень 2020 - 2 000,00 грн.; - березень 2020 - 0,00 грн.; - січень 2021 р. - 0,00 грн. - квітень 2020 - 2 000,00 грн.; - лютий 2021 р. - 0,00 грн. - травень 2020 - 12 000,00 грн.; - березень 2021 р. - 0,00 грн. - червень 2020 - 0,00 грн.; - квітень 2021 р. - 0,00 грн. - липень 2020 - 0,00 грн.; - травень 2021 р. - 16 258,00 грн. (а.с. 52). Відповідно до ч.1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Виходячи з аналізу норм глави 49 ЦК України неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 р. у справі №333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) викладені такі правові висновки про порядок нарахування пені за прострочення аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожний місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець встановив розмір пені 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня за кожен день, починаючи з наступного, в який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, до дня, в який проведена сплата заборгованості, чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується в разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, в якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості), та помножити та один відсоток. За цим правилом обчислюється пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обчисленої за кожним місячним (періодичним) платежем. Якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1%. Перебіг строку прострочення починається з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%. Таким чином, обчислення пені за несплату або прострочення сплати аліментів передбачає нарахування пені по кожному місяцю окремо з урахуванням кількості днів до моменту фактичної виплати аліментів. Згідно наданого представником позивача Розрахунку пені за прострочення сплати аліментів, за період з 17.02.2020р. ( дня набрання рішенням суду законної сили) по 11.05.2021р., відповідач повинен сплатити позивачу 22 980,00 грн. пені ( а.с.50-51). Даний розрахунок здійснений у розмірі 1-ого відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення та перевірений судом, який суд визнає належним доказом. Як вбачається з матеріалів справи, сума заборгованості зі сплати аліментів у відповідача утворилась з його вини, який своєчасно належним чином не виконував свої обов`язки, що тягне відповідальність у вигляді неустойки. Доказів того, що заборгованість за аліментами виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками, матеріали справи не містять, а тому, звертаючись до суду з цим позовом, [PERSON] набула право на стягнення з відповідача неустойки. У своєму відзові відповідач заперечує факт прострочення сплати аліментів, однак не надав жодного розрахунку своєчасної сплати таких, а також не надав суду належних та допустимих доказів для такого розрахунку. Тому суд з огляду на вказані обставини, приймає розрахунок, що поданий позивачем. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів у розмірі 22 980,00 грн. знайшли підтвердження в судовому засіданні, тому такі підлягають до задоволення. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved