Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

11 вересня 2015 року позивач звернувся до суду з дійсним позовом до [PERSON], про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що його батьку [PERSON], на праві приватної власності належав житловий будинок [ADDRESS]. На даний час, місце розташування будинку має адресу: [ADDRESS]. У 1969 році, замість старого будинку, який було знесено, батьки побудували новий житловий будинок разом із прибудинковими спорудами. За життя, 25 липня 2008 року, батько склав заповіт, яким усе належне йому майно у тому числі вказаний будинок, у рівних частках заповів своїм дітям: позивачу [PERSON] та відповідачу [PERSON] Мати сторін [PERSON], померла раніше за свого чоловіка, [INFO]. [INFO] помер батько сторін [PERSON] Таким чином, після його смерті залишилося спадкове майно у склад якого увійшов будинок [ADDRESS]. У встановлений законом строк, позивач прийняв спадщину після смерті батька та звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори. Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини відмовилась. Приватним нотаріусом Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], за заявою позивача про прийняття спадщини заведено спадкову справу, але у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно відмовлено, у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на спірний житловий будинок. Натомість, для вирішення питання про визнання права власності позивачу було запропоновано звернутися до суду. На підставі вищезазначеного, позивач просив суд винести рішення яким визнати за ним право власності на житловий будинок [NUMBER], розташований по [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Позивач [PERSON], у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні, пояснення надав аналогічні викладеним у позові. Відповідач [PERSON], у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Зазначила, що є рідною сестрою позивача. Від своєї частки у спадщині після померлого батька відмовилась. Суд, допитавши позивача, відповідача, розглянувши надані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судовим розглядом встановлено, що згідно свідоцтва про право приватної власності на будинок, від 16 травня 1959 року №1083 (а.с. 16, 16 з.б.), виданого на підставі рішення виконкому Райгородоцької селищної ради, [PERSON], належав житловий будинок [ADDRESS] У 1969 році, замість старого будинку, було побудовано новий житловий будинок разом із прибудинковими будовами і спорудами, та на даний час, місце розташування яких, має адресу: [ADDRESS], що підтверджується довідкою №804-18/0.54/01 виданою 28 березня 2014 року КП «БТІ» (а.с. 17), характеристикою будинку, господарських будівель та споруд (а.с.19), а також копією технічного паспорту інв. спр. № 18846 (а.с. 20-24). Дітьми [PERSON] є позивач [PERSON], та відповідач [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] (а.с. 11) та серії [NUMBER] (а.с. 12). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 13), [INFO] [PERSON] помер. Відповідно до заповіту, складеного [PERSON] 25 липня 2008 року (а.с. 10), спадкодавець усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що йому буде належати на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому разі житловий будинок з земельною ділянкою під номером [NUMBER] що знаходиться в [ADDRESS] заповів [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах. Позивач прийняв спадщину після смерті батька та у встановлений законом строк звернувся із відповідною заявою до нотаріальної контори (а.с. 8). Відповідач [PERSON] від прийняття спадщини після смерті батька відмовилась. Відповідна заява перебуває в матеріалах спадкової справи №12/2014 (а.с. 8). За наслідками звернення позивача до нотаріальної контори, нотаріусом було заведено спадкову справу №12/2014, але у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно відмовлено. Так, як вбачається зі змісту постанови приватного нотаріуса Слов'янського міського нотаріального округу [PERSON], позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв'язку із відсутністю реєстрації права власності на спірний житловий будинок (а.с.9). Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. Відповідно до ст.ст. 1216,1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців) до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у редакції Закону від 11 лютого 2010 року, який набрав чинності з 16 березня 2010 року права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство,що не передбачало обовязкової реєстрації таких прав. На даний час, оформити право власності відповідно до вимог діючого законодавства за [PERSON] є неможливим у зв'язку з його смертю. Відповідно п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду у порядку позовного провадження. Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод. Згідно ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті у зв'язку з чим, на даний час, неможливо оформити право власності на спірний будинок належний померлому, що дало б можливість позивачу отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину після смерті батька. Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивач обґрунтовано звернувся з позовом до суду за захистом свого права, шляхом визнання за ним права власності на вищевказаний житловий будинок в порядку спадкування в судовому порядку, оскільки іншим шляхом, ніж як через звернення до суду, реалізувати свої спадкові права позивач не має можливості, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved