Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

11.10.2017 позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи вимоги тим, що з 17.09.2006 він та відповідач [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя між нею та відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння та різні погляди щодо сімейного життя, ведення господарства та виховання дитини. Тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, втратили почуття любові, поваги та довіри один до одного. Примирення між ними не можливе, оскільки збереження шлюбу з відповідачем суперечитиме її інтересам та інтересам дітей. Спору щодо утримання та виховання доньок, а також, щодо розподілу майна на даний час між ними немає. В підготовче засідання позивач не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в установлений законом строк, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій позов визнав, просив шлюб з позивачем розірвати. При таких обставинах суд знаходить за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 17.09.2006 року, що зареєстрований Дарницьким районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис 1539, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 22.09.2017 року, від якого вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Як зазначив [PERSON], шлюбні відносини з [PERSON] на даний час припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, сімейне життя не склалося, подружжя має різні погляди на сімейне життя, примирення між ними не можливе, і подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. В силу ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачам. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи вищевказані обставини справи, суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, обставин, які б перешкоджали розірванню шлюбу, судом не встановлено, а тому суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні ним судові витрати на оплату судового збору у розмірі 640 грн.

Outcome: approved