Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

12.04.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав її колишнього співмешканця [PERSON], [INFO]., по відношенню до його сина [PERSON], [INFO], також просила змінити розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON] згідно рішення Іллінецького районного суду, і стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі 800 грн. щомісячно, припинити стягнення аліментів згідно рішення Іллінецького районного суду від 2.11.2006 року. В судовому засіданні позивачка вимоги позову змінила в частині розміру стягнення аліментів з відповідача, який повідомив їй, що офіційно працевлаштований і має щомісячний дохід у виді заробітної плати, просила стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/2 частки від всіх видів його доходів. Вимоги позову обґрунтовувала тим, що відповідач є батьком їх сина [PERSON], [INFO] р.нар., з жовтня 2001 року, коли фактичні шлюбні стосунки між ними припинилися, [PERSON] не цікавиться своїм сином, не приймає участі в його житті, стосунків з ним не підтримує взагалі, з того часу батько не бачив сина ні разу, відповідач не займається навчанням та вихованням дитини, не цікавиться її здоров'ям, хоча дитина проживає весь час в м.Гайсині, недалеко від населеного пункту, де проживає відповідач, попри можливість побачитися з сином та виконати свої батьківські обов'язки перед ним відповідач не бажав цього, фактично [PERSON] не знає свого батька. Відповідно до рішення Іллінецького районного суду від 2.11.2006 р. з відповідача стягуються аліменти в розмірі 100 грн. на утримання сина [PERSON], [INFO] р., зазначений розмір аліментів не відповідає вимогам закону та рівню потреб дитини в найнеобхіднішому для її життя, тому просила розмір аліментів збільшити, визначити їх в розмірі 1/2 частки від всіх видів доходів відповідача. Відповідач змінені вимоги позову визнав повністю, не заперечував проти їх задоволення, зазначив, що він дійсно має дохід від роботи у виді щомісячної заробітної плати, на утриманні має малолітню дитину, підтвердив вказані позивачкою обставини щодо того, що з дня припинення між ним та позивачкою фактичних шлюбних стосунків в 2001 році він не бачив свого сина [PERSON], не мав з ним спілкування, не приймав участі в його вихованні та утриманні, погодився, що розмір аліментів 100 грн. щомісячно не відповідає потребам сина, тому визнав заявлений позивачкою розмір аліментів 1/2 частку всіх видів його доходів на утримання сина, про що зазначив в своїй заяві. Представник органу опіки та піклування Гайсинської міської ради [PERSON] в поданій до суду письмовій заяві вимоги позову підтримав повністю, просив справу розглянути у його відсутність. Представник третьої особи Кальницької сільської ради Іллінецького району в судове засідання не з`явився, в надісланій суду заяві просив справу розглянути у його відсутність, позов визнав. Прокурор Драч Д.М. вважав, що вимоги позову обґрунтовані, відповідають інтересам дитини. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON], [INFO]., є батьком [PERSON], [INFO], дитина проживає біля матері [PERSON], відповідач протягом тривалого часу (з жовтня 2001 року, тобто понад 14 років поспіль) не бачив дитину, не цікавиться сином, не приймає участі в його житті, ніяких стосунків з ним не підтримує, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню сина. Висновком органу опіки та піклування Гайсинської міської ради від 11.03.2016 року визначено, що з часу народження сина [PERSON] його батько не приймає участі в його вихованні, утриманні та спілкуванні з ним, що негативно впливає на здоровя дитини та її психологічний стан, тож за зазначених обставин орган опіки та піклування Гайсинської міської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав в судовому порядку [PERSON] по відношенню до його сина [PERSON], який проживає разом з матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 18). Відповідно до п. п. 2, 4 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Преамбулою Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХII від 27 грудня 1991 року ( далі Конвенція), якою визнається, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 3 Конвенції у всіх діях відносно дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними або приватними інституціями, які займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється найкращому забезпеченню інтересів дитини. Оскільки, відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню сина [PERSON], не виявляє до нього щонайменшої батьківської турботи, ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини та фактично не приймає участі в утриманні сина, то з метою захисту прав дитини, [PERSON] необхідно позбавити батьківських прав щодо сина [PERSON], [INFO]. Частина 2 статті 166 СК України регламентує, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Статями 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 192 Сімейного Кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно до ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Оскільки, [PERSON] працевлаштований, має щомісячний дохід у виді заробітної плати, також має на утриманні ще одну дитину, за рішенням Іллінецького районного суду від 2.11.2006 р. сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] в сумі 100 грн. на місяць, в зв`язку із збільшенням потреб дітей зазначений розмір в даний час їх не задовольняє, і ці обставини визнані сторонами, то з метою найкращого забезпечення інтересів дитини розмір аліментів необхідно збільшити і щомісячно стягувати з [PERSON] аліменти на утримання [PERSON], [INFO] р.нар., в розмірі 1/2 частки від усіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття сина; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів не суперечить чинному законодавству, відповідає, насамперед, інтересам неповнолітньої дитини, а також позивачки та відповідача. Також на підставі ч.1 ст. 88 ЦПК України на користь позивачки з відповідача підлягають стягненню витрати на правову допомогу в сумі 3000 грн., підтверджені квитанцією з розрахунком процесуального часу, витраченого адвокатом Човганюк А.М. (а.с.41), а також судовий збір 551,20 грн. (а.с.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved