Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

12.06.2019 [PERSON] , [INFO] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [INFO] в якій просить суд розірвати шлюб, зареєстрований 17 липня 2004 року між [PERSON] до [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис №128. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що 17 липня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис № 128. У шлюбі в них народилося двоє дітей : [PERSON] -[INFO] та [PERSON] [INFO] . Спору з відповідачем про місце проживання дітей не має. На даний час діти проживають з матір`ю і позивач не заперечує щодо їх проживання разом. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Більше року проживають окремо. Непорозуміння та сварки негативно впливають на емоційний стан дітей. Вважає, що шлюб фактично припинив своє існування. Просить розірвати шлюб. Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Ухвалою судді від 03.07.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Як вбачається із свідоцтва про шлюб, такий зареєстрований 17.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис №128 /арк.спр.6/. Від шлюбу у подружжя народилися [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвами про народження, копії яких міститься в матеріалах справи /арк.спр.7,8/. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Виходячи із змісту ч.3, 4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні суд установив, що сімейне життя з відповідачем з об`єктивних причин, зумовлених різними характерами та поглядами на життя не склалося та постійно погіршувалося і в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, сім`я розпалася, сторони проживають окремо, а шлюб існує лише формально. Спільне господарство не ведеться. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сім`ю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. Примирення між сторонами не можливе. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача, їхнім дітям, що мають істотне значення.

Outcome: approved