Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

11.03.2019 року до суду звернувся позивач орган органу з питань опіки та піклування при Верхньодніпровській районній державній адміністрації в особі служби у справах дітей Верхньодніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в інтересах малолітньої дитини: [PERSON] з позовом до [PERSON] та [PERSON] , треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради, орган опіки та піклування при виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, [PERSON] про позбавлення батьківських прав 15.04.2019 року отримані довідки про реєстрацію місця проживання відповідачів фізичних осіб. 03.05.2019 року ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 07.06.2019 року 07.06.2019 року проведене підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду на 07.06.2019 року Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. 07.06.2019 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] , по відношенню до їх малолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини на користь особи, або державного закладу де перебуватиме дитина. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: відповідачі по справі [PERSON] , та [PERSON] , є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Мати дитини самоусунулась від виконання своїх батьківських прав по відношенню до дитини сина - [PERSON] , [INFO] , залишивши його на [PERSON] Батько [PERSON] , [PERSON] сина не визнав, не приймає участі у його житті. Третя особа, [PERSON] ,, є матір`ю [PERSON] , який з її слів був біологічним батьком дитини. Малолітній - [PERSON] , [INFO] залишився проживати у [PERSON] , [PERSON] та перебуває на її утриманні. Жінка з самого народження і по теперішній час піклується про дитину, дбає про його здоров`я, навчання, розвиток. Згідно листа Новомосковської міської ради від 30.06.2017 року № 564 [PERSON] ,. у 2010 році залишила сина - [PERSON] , [INFO] на [PERSON] , який помер у [INFO] . Відповідно до висновку про можливість повернення малолітньої дитини, наданого службою у справах дітей Глухівської міської ради сумської області від 26.10.2015 року № 243 мати дитини - [PERSON] , мешкає у [ADDRESS] . Має на вихованні чотирьох неповнолітніх дітей. Родина житло винаймає. Будинок складається з однієї кімнати, кухні та коридору. Для дітей створені належні умови для проживання. Діти забезпеченні сезонним одягом, взуттям. Маються продукти харчування. Мати турботливо ставиться до даних дітей. Відповідач [PERSON] , письмово пояснила, що дитина - [PERSON] , [INFO] проживає у біологічної бабусі [PERSON] ,. яка її дуже просила залишити дитину в її сім`ї. Мати мала намір забрати дитину, але не мала можливості поїхати та забрати дитину. До того ж мати боїться зустрічі з [PERSON] . Протягом тривалого часу [PERSON] , не здійснила жодних дій для повернення малолітнього - [PERSON] , [INFO] до своєї родини. Не цікавилась його життям, духовним розвитком, здоров`ям, навчанням, не забезпечувала сина всім необхідним, не турбувалась про дитину. На черговому засіданні комісії з питань захисту прав дитини про Верхньодніпровській райдержадміністрації було розглянуте питання щодо доцільності позбавлення відповідачів батьківських прав стосовно їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Необхідність захисту прав та законних інтересів малолітньої дитини, яка в силу свого віку самостійно не може захистити свої права та законні інтереси й стало підставою звернення із позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала давши пояснення за підставами, викладеними в позовній заяві. Також пояснила, що починаючи з 2017 року до служби у справах дітей почали приходити листи з Новомосковської служби у справах дітей про те, що у гр. [PERSON] ,, проживає дитина, мати якого проживає на території Верхньодніпровського району і дитину до себе не забирає. Тому було запропоновано вирішити питання про повернення дитини матері або вирішити питання про позбавлення її батьківських прав. Коли відповідач була відвідана за місцем її реєстрації було встановлено, що у відповідачки є ще четверо неповнолітніх дітей. Родина проживає бідно, але діти доглянуті. Мати пояснила, що вона бажає забрати дитину, але не має можливості поїхати за м місцем її проживання та забрати до себе. Через деякий час мати виїхала на проживання до м. Глухів, до дитини так і не навідалась та бажання забрати її до себе не виявила. Про батька дитини відомо, що він не є біологічним батьком цієї дитини, але розшукати його не вдалося. За весь час батько жодних проявів батьківського відношення до сина не виявив. Відповідачі [PERSON] , та [PERSON] , в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяв про розгляд справи у їх відсутність не подали. Відзиву на позовну заяву не подали. Представники третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: служба у справах дітей виконавчого комітету Новомосковської міської ради та ради з питань опіки та піклування при виконавчому комітеті Верхівцевської міської ради в судове засідання не з`явились, подавши заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Ухваливши рішення в інтересах дитини. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів» є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, заслухавши пояснення учасників розгляду справи, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідачі - [PERSON] , та [PERSON] , є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлене наступне. На даний час дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає у [PERSON] , яка є його біологічною бабусею та перебуває на її утриманні. [PERSON] , з самого народження і по теперішній час піклується про дитину, дбає про її здоров`я, навчання, розвиток. Згідно листа Новомосковської міської ради від 30.06.2017 року № 564 встановлено, що [PERSON] ,. у 2010 році залишила сина - [PERSON] , [INFO] на [PERSON] , який помер у [INFO] . Відповідно до висновку про можливість повернення малолітньої дитини, наданого службою у справах дітей Глухівської міської ради сумської області від 26.10.2015 року № 243 мати дитини - [PERSON] , мешкає у [ADDRESS] . має на вихованні чотирьох неповнолітніх дітей. родина житло винаймає. Будинок складається з однієї кімнати, кухні та коридору. Для дітей створені належні умови для проживання. Діти забезпеченні сезонним одягом, взуттям. Маються продукти харчування. Мати турботливо ставиться до даних дітей. З наданих суду доказів встановлено, що відповідач [PERSON] , є турботливою мамою для своїх інших дітей, проте самоусунулась від виконання своїх материнських обов`язків відносно дитини - [PERSON] , [INFO] . З пояснень представника позивача відповідач [PERSON] , не є біологічним батьком дитини. проте записаний батьком відповідно до положень ст. 122 СК України, як такий, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з матір`ю дитини. Незважаючи на дану обставину відповідач [PERSON] , не оспорював своє батьківство, тому вважається батьком дитини - [PERSON] , [INFO] . Проте будь-якої участі у вихованні дитини не приймає. Судом встановлено, що в порушення ст.ст. 150, 180 СК України, згідно яких батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати дитину, утримувати дитину до досягненню нею повноліття, як встановлено в судовому засіданні відповідачі [PERSON] ,. та [PERSON] , ухиляються від виконання цих своїх батьківських обов`язків, не бажають займатись вихованням та утриманням свого малолітнього сина, по відношенню до нього займає пасивну позицію, не відвідують дитину. Мати навіть не вирішила питання, щодо належного оформлення документів для влаштування дитини до навчального закладу відповідно до стану його здоров`я та розвитку. Відповідно до рішення органу опіки та піклування Верхньодніпровської районної державної адміністрації вирішено за доцільне позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до їх малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] Оцінюючи всі надані суду докази, суд вважає встановленим факт порушення прав малолітньої дитини відповідачів: [PERSON] , [INFO] , щодо матеріального утримання та виховання дитини. Подальша доля цієї дитини відповідачів не цікавить, так як з пояснень представника позивача встановлено, що дитина з народження проживає у третьої особи [PERSON] , мати жодного разу дитину не відвідала, не поцікавилась станом її здоров`я, не забрала до своєї дитини та не вирішила питання щодо влаштування дитини до відповідного навчального закладу. Частиною 1 т. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Україною 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виходячи з вищевикладених обставин, суд у відповідності із обраним позивачем способом захисту порушених прав малолітньої дитини, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги та позбавити відповідачів батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України, - при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи, що судом ухвалюється рішення про позбавлення відповідачів батьківських прав, суд вважає за потрібне задовольнити позовні вимоги і про стягнення аліментів та стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини - [PERSON] ,\~ [INFO] \~ \~ в\~розмірі \~1/6\~ частини\~ всіх\~ \~видів \~її заробітку\~(доходу),\~але не\~менше 50%\~ від\~прожиткового мінімуму\~ для\~ дитини\~відповідного віку,\~щомісячно,\~до досягнення\~дитиною \~повноліття,\~на користь\~ \~дитячого \~закладу \~або \~ особи,\~до якого\~буде поміщена\~дитина.\~ \~Суд визначає\~ \~ аліменти\~в даному\~розмірі,\~так \~як з\~пояснень представника\~ встановлено,\~що \~відповідачі \~мають \~на своєму\~ утриманні\~ інших\~неповнолітніх дітей. \~ \~ \~Відповідно до\~ч.\~ 6\~ ст.\~164\~СК України\~- \~Рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили суд надсилає органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дитини. \~ \~ Таким\~ чином\~ рішення\~ суду\~ після\~набрання законної\~сили \~ направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області для відома. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідачів [PERSON] ,. та [PERSON] ,., судовий збір на користь держави в сумі по 1536 грн., 80 коп., з кожного, так як судом задоволені дві позовні вимоги відносно кожного з відповідачів. На основі ст. 164 - 166, СК України,

Outcome: approved