Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

11 лютого 2015 року позивач Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до відповідача [PERSON] у якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором №б/н від 09 листопада 2007 року (далі Договір-1) у розмірі 24051 гривня 65 копійок. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що між [PERSON] та Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» було укладено Договір-1 згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 5000 гривень 00 копійок у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 24,00 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. 30 квітня 2009 року на підставі рішення загальних зборів акціонерів змінено найменування позивача із Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін. Позивач свої зобов`язання за Договором-1 виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому цим договором. Відповідач, у свою чергу, зобов`язання за Договором-1 належним чином не виконав, а саме не надав позивачу своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості за цим договором і станом на 16 січня 2015 року має заборгованість у розмірі 24051 гривню 65 копійок, яка складається з наступного: - заборгованість за кредитом 4773 грн. 10 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 16057 грн. 04 коп.; - заборгованість по комісії за користування кредитом 1600 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина) 500 грн. 00 коп.; - штраф (процентна складова) 1121 грн. 51 коп. Представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» в судове засідання не з`явився, але надав суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. (а.с.63). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про місце, дату та час судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі. (а.с.44). Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та пояснив, що строк дії картки якою користувалась [PERSON] було встановлено до жовтня 2011 року. Після цього жодного разу строк дії картки не продовжувався, картка не перевипускалась. З наданого до позовної заяви розрахунку вбачається, що гроші на картці знаходились до 28 травня 2010 року, після чого фактично ніяких коштів на картці не було і відповідач нею не користувалась. З жовтня 2011 року минуло більш ніж три роки, тобто загальний термін позовної давності. Відповідачем жодного документу на збільшення позовної давності не підписувалось. Просить відмовити у задоволенні позову у зв`язку зі спливом строків позовної давності. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Із розрахунку заборгованості за Договором-1 станом на 16 січня 2015 року вбачається, що загальна сума заборгованості становить 24051 гривня 65 копійок, яка складається з: заборгованості за кредитом 4773 грн. 10 коп.; заборгованості за процентами 16057 грн. 04 коп.; простроченої комісії 1600 грн. 00 коп.; заборгованості по судовим штрафам 1621 грн. 51 коп. (а.с.4, 5). Із Анкети-заяви від 09 листопада 2007 року підписаної [PERSON] вбачається, що остання дала згоду на обробку своїх персональних даних, а також була ознайомлена із умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами Приватбанку. (а.с.6). Із Умов та правил надання банківських послуг вбачається, що в них зазначено про умови обслуговування платіжної карти, обов`язки та права банка, обов`язки та права клієнта, відповідальність сторін та інші умови. (а.с.7-12). Із копії паспорта громадянина України [NUMBER] виданого Шосткинським МРВ УМВС України в Сумській області 18 січня 2007 року вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] у місті Шостка Сумської області. (а.с.13). З довідки АА №241170 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (ЄДРПОУ) від 21 липня 2009 року вбачається, що зареєстровано юридичну особу Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», місцезнаходження якої м.Дніпропетровськ, Жовтневий район, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, дата первинної реєстрації 19 березня 1992 року. (а.с.14). Відповідно до Банківської ліцензії виданої Національним банком України 05 жовтня 2011 року за №22 Публічному акціонерному товариству комерційний банк «ПРИВАТБАНК», який зареєстрований Національним банком України 19 березня 1992 року за №92, надано право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність». (а.с.15). Із свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи серії А01 №054809 вбачається, що зареєстровано Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», ідентифікаційний номер 14360570, місцезнаходження юридичної особи 49094, місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, дата проведення державної реєстрації 19.03.1992 року,\~ дата зміни свідоцтва про державну реєстрацію 17.07.2009 року. (а.с.15). Із статуту Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» вбачається, що Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» створено і діє згідно із Законами України «Про акціонерні товариства», «Про банки і банківську діяльність», «Про цінні папери та фондовий ринок» та нормативними актами Національного банку України. Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» створено відповідно до Установчого договору від 06 липня 2000 року та на підставі рішення Установчих зборів акціонерів від 06 липня 2000 року шляхом зміни організаційно-правової форми комерційного банку «Приватбанк», створеного у 1992 році у формі товариства з обмеженою відповідальністю, свідоцтво про реєстрацію від 19 березня 1992 року, реєстраційний №92 в Державному реєстрі банків, у Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк». Закрите акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов`язків комерційного банку «Приватбанк», створеного у формі товариства з обмеженою відповідальністю. За рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року тип Банку з Закритого акціонерного товариства змінено на Публічне акціонерне товариство. У зв`язку із зміною типу Банку, змінено найменування банку з Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК». Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» є правонаступником всіх прав та зобов`язань Закритого акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк». (а.с.16, 17). З інформації наданої Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області від 14 лютого 2015 року вбачається, що у [PERSON] , [INFO] , місце проживання зареєстровано за адресою: [ADDRESS] . (а.с.21). Згідно із ст.525, 526 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року №435-ІV (далі ЦК України), угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зобов`язання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Стаття 610 ЦК України вказує, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Крім того, відповідно до ч.4 ст.612 ЦК України, прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора. Відповідно до ч.1 ст.613 ЦК України, кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Відповідно до ч.1 ст.617 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Частина 1 статті 1049 ЦК України передбачає, що позичальник зобов`язаний повертати позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором Банк зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі Договору-1 отримала 09 листопада 2007 року у позивача кредит у розмірі 5000 гривень 00 копійок і у зв`язку із несвоєчасним погашенням заборгованості станом на 16 січня 2015 року має заборгованість 24051 грн. 65 коп. Але, до вимоги, заявленої позивачем, застосовується загальна позовна давність, встановлена ст.257 ЦК України, тривалістю у три роки. Договором кредиту, укладеним між сторонами, не передбачено збільшення позовної давності відповідно до положень ст.259 ЦК України. Виходячи з приписів ч.1 ст.261 ЦК України, суд вважає, що перебіг позовної давності почався з наступного дня, після відповідної календарної дати коли позивач міг довідатися про порушення свого права або особу, яка його порушила. Із розрахунку заборгованості вбачається, що прострочена заборгованість за кредитом виникла з 01 січня 2010 року. Крім того, строк дії кредитної картки отриманої [PERSON] закінчився у жовтні 2011 року і нова картка відповідачу не видавалась. Оскільки, як з 01 січня 2010 року, так і з жовтня 2011 року, минуло більше трьох років до дати звернення позивача з позовом (11 лютого 2015 року), то суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити, бо останній строк позовної давності за вимогою про стягнення боргу за Договором сплив у жовтні 2014 року. Згідно із ст.267 ЦК України сплив строку позовної давності є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, доказів про поважність причини пропуску строку позовної давності суду не надано, а тому суд вважає за необхідне відмовити в задоволені позовних вимог. Крім того судом враховується, що позивач з заявою про поновлення пропущеного строку позовної давності з наведенням поважності причин його пропуску до суду не звертався.

Outcome: dismissed