Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

12.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 09.09.2014 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося за причиною непорозуміння та різних поглядів на життя, неналежну поведінку з боку відповідача. Шлюбні відносини фактично припинені з 09.12.2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. За взаємною згодою дитина залишається проживати разом з матірю, спору про поділ майна не мають. Просив позовні вимоги задовольнити. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, у поданій до суду заяві просив розгляд справи провести за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням. Відповідно до положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач [PERSON] обізнана про наявність в провадженні суду справи за позовом [PERSON] до неї про розірвання шлюбу, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення копії позовної заяви разом з додатком та судової повістки, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON], яка про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не надходило, що відповідає положенню ч. 4 ст. 169 ЦПК України, та ухваленню заочного рішення, відповідно до положення ст. 224 ЦПК України. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 09.09.2014 року, який оформили у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, свідоцтво про одруження серії І-ВЛ № 303957, актовий запис № 177. (а.с. 6) Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 384268, виданого виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області (а.с. 7) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами не теперішній час не існує. Малолітня донька [PERSON] залишається проживати разом з матірю. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved