Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

11.12.2017 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом в інтересах [PERSON] до [PERSON] сільської ради, третя особа: Воловецька державна нотаріальна контора про визнання права власності на домоволодіння. Позов мотивовано тим, що мати позивача [PERSON], [INFO], була власницею домоволодіння за адресою с. Перехресний, 77, Воловецького району Закарпатської області, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 19085564 від 05 червня 2008 року, виданим Воловецьким ДВПТІ. 14 жовтня 2008 року [PERSON] склала заповіт, згідно з яким заповідала житловий будинок, господарсько-побутові будівлі та земельну ділянку розміром 0,60 га своєму сину [PERSON], який проживає в с. Перехресний, 77. На час відкриття спадщини заповіт не змінювався і не скасовувався, що підтверджується вчиненим на ньому написом за місцем складання заповіту. 06 січня 2017 року [PERSON] померла, в звязку з чим відкрилась спадщина на належне їй майно. На момент відкриття спадщини зі спадкодавцем у житловому будинку проживав позивач [PERSON], [INFO]. В звязку зі зміною нумерації будинків в с. Перехресний будинку № 77 було присвоєно № 85, підтвердженням чого є довідка виконкому [PERSON] сільської ради. [PERSON] не заявляв про відмову від спадщини та постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Через неточності в поданих документах постановою від 18 вересня 2017 року державним нотаріусом Воловецької державної нотаріальної контори було відмовлено у видачі на імя [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, у звязку з чим позивач звернувся до суду для вирішення спору. 21.12.2017 року представник позивача подав до суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій уточнив підстави позову та просив визнати за позивачем право власності на садибу, зокрема на житловий будинок №85 ( колишній №77) по вул. без назви в селі Перехресний, Воловецького району Закарпатської області з належними до нього господарськими будівлями і спорудами, в порядку спадкування за [PERSON], яка померла 06 січня 2017 року. В судове засідання позивач та його представник [PERSON] не зявилися, але представник подав до суду заяву, в якій позов підтримує, просив про розгляд справи без їхньої участі. Представник відповідача [PERSON] сільської ради в судове засідання не зявився, але подав до суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив розглядати справу за без його участі. Державний нотаріус Воловецької державної нотаріальної контори в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій повідомила, що спадкова справа за [PERSON] не заводилася, а державним нотаріусом відмовлено у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину згідно з постановою. Просила розглянути справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що згідно зі свідоцтвом про народження серії І-ФМ за №178736 виданим виконкомом [PERSON] сільської ради Воловецького району Закарпатської області 06.10.2010 року, матірю позивача записана [PERSON] 06 січня 2017 року [PERSON] померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-ФМ №219448 виданим 06.01.2017 р. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої ввійшов жилий будинок в с. Перехресний, №85 (колишній №77), Воловецького району Закарпатської області з господарсько-побутовими будівлями. Факт належності спадкодавцю [PERSON] житлового будинку в с. Перехресний, 85 (колишній № 77), Воловецького району Закарпатської області підтверджено Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно Воловецького ДВПТІ за №19085564 від 05.05.2008 року та технічним паспортом на житловий будинок, виготовленим за життя спадкодавця. Із заповіту, посвідченого 14.10.2008 року секретарем Розтоцької сільської ради Воловецького району Закарпатської області вбачається, що спадкодавець [PERSON] заповіла жилий будинок, господарсько-побутові будівлі, земельну ділянку розміром 0,60 га своєму синові позивачу [PERSON], що проживає в [INFO]. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Відповідно до статті ч.1 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявляв про відмову від неї (ч.3 статті 1268 ЦК України). Згідно з довідкою [PERSON] сільської ради № 1260 від 13.10.2017 року на день смерті [PERSON], яка померла 06.01.2017 року, разом з нею в с. Перехресний, 85, був зареєстрований і проживав її син [PERSON] (а.с.9). Враховуючи викладене, а також те, що на час розгляду справи заповіт не змінено і не скасовано, позивач прийняв спадщину згідно з вимогами закону, суд визнав, що позов [PERSON] є обґрунтованими та підлягає задоволенню.

Outcome: approved