Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

12.08.2014 року на адресу суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач зазначала наступне. Вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, який заочним рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач не приймає участі в утриманні доньки, матеріальної допомоги не надає, де відповідач працює позивачу не відомо, він має задовільний стан здоров'я, не є платником аліментів, інші особи, які знаходяться у нього на утриманні - відсутні, має можливість надавати матеріальну допомогу на дитину та зобов'язаний це робити в силу вимог ст. 180 СК України. У зв'язку із чим, позивач просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти у розмірі 1000 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову до суду. До початку розгляду справи позивач уточнила позовні вимоги, а саме просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] у твердій грошовій сумі розміром 700 грн. щомісячно з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 15.08.2014 року провадження по справі відкрито (а.с. 10) Позивач надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксації судового процесу, підтримала викладене в позовній заяві, наполягала на позовних вимогах, просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, без проведення фіксування судового процесу, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони - [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 30.12.1997 року та заочним рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31.07.2013 року між сторонами розірвано.(а.с.8) Від цього шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження від 08.09.1999 р., копія а.с.6). Неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], мешкає разом із позивачкою, перебуває на утриманні останньої (довідка МКП «Основаніє» від 26.06.2014 р. а.с. 7). [PERSON] на даний час працює торговим представником у ТОВ «Люстдорф» та отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає у добровільному порядку, хоча має можливість її надавати, оскільки є чоловіком працездатного віку. Цей факт визнаний сторонами у цій справі у судовому засіданні на не підлягає доказуванню в силу ст. 61 ч.1 ЦПК України. Відповідно до вимог ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька або у твердій грошовій сумі. Згідно із ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд вправі визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі або у частині від заробітку відповідача. Згідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно із ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Встановлено, що позов було подано позивачкою до суду 12.08.2014 року. Позивач у своєму позові просила стягнути аліменти з відповідача на її користь на утримання дитини саме у твердій грошовій сумі розміром 700 грн. щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] подав до суду заява про визнання позову у повному обсязі. Згідно із ст. 174 ч.4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. При вищевикладених обставинах, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі розміром 700 грн. щомісячно з дати подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з [PERSON] у дохід держави слід стягнути судовий збір 243,60 грн., від сплати якого позивач була звільнена при подачі вищезазначеного позову до суду. Суд вважає за необхідне на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved