Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

10.11.2017 року до Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області поступила позовна заява [PERSON] до [PERSON] за участі третіх осіб на стороні позивача, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON], органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Стеблівської селищної ради про зміну визначеного судом місця проживання дитини і передачу дитини бабі, стягнення аліментів на утримання дитини, в якій позивач просить передати дитину [PERSON] для проживання з нею, стягнути з відповідача її користь аліменти на утримання дитини [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи з дня подання в суд даної заяви до досягнення дитиною повноліття, припинивши стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], які стягуються на підставі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02 вересня 2016 року, починаючи з дня подання до суду цієї заяви. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що [PERSON] та її дочка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. Рішенням суду шлюб між ними розірваний. Також рішенням суду було визначено місце проживання [PERSON] з батьком [PERSON] та стягнуто з матері на користь батька аліменти на утримання дитини. Але з жовтня 2017 року її внук [PERSON] проживає разом з нею і дитина не може бути передана для проживання матері [PERSON], оскільки остання немає постійного місця роботи. Тому позивач просить передати [PERSON] для проживання з нею та вирішити питання щодо стягнення аліментів з відповідача на її користь на утримання [PERSON]. У суді позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позов підтримали, надали пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з»явився, про дату, час, місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив. Ухвалою суду від 29.03.2018 року вирішено розгляд справи проводити заочно. Третя особа [PERSON] просила задовольнити позов. Представник органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Стеблівської селищної ради [PERSON] просила задовольнити позов. Малолітній [PERSON] пояснив, що на даний час його батько проживає з іншою сім»єю за межами Черкаської області і він не бажає проживати з ним. Батько хотів здати його в інтернат, з цього приводу вони ходили до директора інтернату. Тому він прийшов жити до своє баби [PERSON]. За час проживання з батьком, він часто залишав його самого дома, тому він сам опалював будинок, готував їжу, були випадки коли батько сварився на нього і бив руками. Після того, як він перейшов жити до баби, батько приїхав до нього і привіз весь його одяг. Батько не просив, щоб він повернувся додому. Останні півроку він проживає з бабою, іноді їх відвідує його мати, після того як вона повернулася із заробітків. У баби йому жити добре, остання турбується про нього, допомагає робити уроки. Вислухавши пояснення позивача та її представника, третіх осіб, думку дитини, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково в силу наступного. Судом встановлено, що з 23.09.2000 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] (а.с.11, 12). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 13.11.2013 року, яке набрало законної сили 22.11.2013 року, шлюб [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.13). Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 15.04.2016 року, яке набрало законної сили 25.04.2016 року, було визначено місце проживання молодшого сина [PERSON], [INFO], з батьком [PERSON] (а.с.14-16). Син [PERSON], [INFO], який на момент вирішення у суді вищевказаного спору щодо місця проживання досягнув 14- річного віку, самостійно визначив своє місце проживання з батьком [PERSON]. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 02.09.2016 року, яке набрало законної сили 20.09.2016 року, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн на дитину, починаючи з 14.07.2016 року до досягнення дітьми повноліття (а.с.17-18). В червні 2017 року [PERSON] змінив свою думку та щодо визначення місця проживання з батьком та вирішив проживати з матір»ю. Рішенням Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області від 10.01.2018 року припинено стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], які стягуються згідно рішення Корсунь-Шевченківського районного суду від 02.09.2016 року. Стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, які підлягають індексації відповідно до закону. З 27.10.2017 року [PERSON] переїхав до своєї баби [PERSON] та проживає разом з нею, оскільки його батько має намір переїхати проживати до Рівненської області. Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Стеблівської селищної ради вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] з його бабою [PERSON], про що зазначено у висновку від 01.11.2017 року (а.с.20). Матері [PERSON] дитина не може бути передана для проживання, оскільки вона не працює. Згідно ч.8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Вирішуючи даний спір, суд виходить тільки з інтересів дитини та враховує його прихильність до баби [PERSON]. Відповідно до статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч.1-3 статті 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Якщо орган опіки та піклування або суд визнав, що жоден із батьків не може створити дитині належних умов для виховання та розвитку, на вимогу баби, діда або інших родичів, залучених до участі у справі, дитина може бути передана комусь із них. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Судом встановлено, що мати [PERSON] має постійне місце проживання, але немає постійного місця роботи, тому їй не може бути передана дитина для проживання. [PERSON] є бабою [PERSON], є особою пенсійного віку, щомісячно отримує пенсію, має постійне місце проживання, позитивно характеризується. На підставі вище викладеного, суд вважає необхідним визначити місце проживання малолітнього [PERSON] з його бабою [PERSON]. Що стосується позовних вимог позивача щодо припинення стягнення аліментів на утримання дитини з матері на користь батька та стягнення аліментів із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття суд зазначає наступне. Статтею 180 СК України закріплений обов»язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. В даному випадку мова не йде лише про стягнення аліментів, а про припинення та стягнення аліментів, тому суд відмовляє у задоволенні вимоги про стягнення аліментів з часу звернення з даним позовом до суду. За таких обставин, враховуючи, що відповідач є фізично здоровим, [PERSON] змінив своє місце проживання та на даний час проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, а згідно вимог закону батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, суд вважає, що позов підлягає до задоволення частково і стягує аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з часу набрання рішенням законної сили до повноліття [PERSON] Протягом усього часу розгляду справи по суті позивач не змінила підставу або предмет позову, не збільшила або зменшила розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. У звязку із задоволенням даного позову, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 640 грн., а також суд стягує у дохід держави з відповідача витрати по сплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: partial