Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

12.05.2016 року [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину до досягнення повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем 18 серпня 2001 року зареєстрували шлюб. 11.12.2001 року у них народився син [PERSON], який проживає з нею. Шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано 12 липня 2006 року. Відповідач за станом здоровя є працездатним, має постійну роботу. [PERSON] запевнив позивача [PERSON], що буде добровільно допомагати утримувати сина, однак відповідач ухиляється від свого обовязку утримувати дитину, нерегулярно надає матеріальну допомогу, у звязку з чим позивач змушена звернутись з даним позовом до суду. Просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, подала на адресу суду заяву,в якій просить розглядати справу за її відсутності, підтримує позовні вимоги і просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, жодних заяв щодо розгляду справи до суду не подавав. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], батьком якого, згідно свідоцтва про народження серії І-ВЛ №187133, є відповідач і який проживає з матірю, знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обовязку утримувати дитину, нерегулярно надає матеріальну допомогу на утримання свого сина. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття також закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі ( ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами ч.1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно\~ вимог ст. 191\~ СК України\~ аліменти на дитину присуджуються\~ за рішенням суду від дня предявлення\~ позову. Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обовязку утримання дитини судом не встановлено. Враховуючи дані обставини справи, суд стягує з відповідача на корить позивача аліменти на утримання сина, який проживає з матірю, в розмірі 2000 гривень щомісячно, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до його повноліття, з моменту звернення позивача до суду, тобто з 12.05.2016 року. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд\~ стягує з відповідача судовий збір\~ на користь держави. Згідно\~ ст. 367 ЦПК України\~\~ суд допускає негайне виконання рішення суду\~\~ в межах суми платежу\~ за один місяць. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved