Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

10 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом до АТ КБ «ПРИВАТБАНК», в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 01 липня 2016 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., зареєстрований в реєстрі за № 5436, посилаючись на те, що його вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: подані стягувачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, крім того, нотаріусом не було враховано строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, позивачка та третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надали заяви про розгляд справи без їхньої участі. Позивачка, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач про причини неявки свого представника суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, надані позивачкою, суд дійшов такого. В судовому засіданні встановлено, що 18 листопада 2008 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір, що складається з анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, Пам`ятки клієнта, Умов та правил надання банківських послуг та Тарифів банку, викладених на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/. Вказане підтверджується змістом анкети-заяви, в якій вказано, що [PERSON] із вищезазначеними документами ознайомлена та погоджується, що ці документи разом із заявою складають кредитний договір. 01 липня 2016 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., яка у цей же день вчинила виконавчий напис щодо стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 32 284 грн 55 коп., яка складається з: залишку заборгованості\~за кредитом\~в сумі \~2\~970\~грн 60\~коп., заборгованості за відсотками в сумі 22 887 грн 54 коп., пеня та комісія у сумі 3 270, а також з сума штрафу в розмірі 1 456 грн 41 коп.. (а. с. 3). У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п. 2 даного переліку для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Та обставина, що відповідачем не надано жодного доказу направлення позивачці письмової вимоги сплатити заборгованість вказує на існування спору щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачкою, а тому при вчиненні виконавчого напису від 01 липня 2016 року у приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п.3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. Посилання позивачки на порушення відповідачем строку, на протязі якого він міг звернутися із заявою про відкриття виконавчого провадження, суд не бере до уваги, оскільки виконавчий напис набрав чинності 01 липня 2016 року, а заява про відкриття провадження була подана відповідачем 17 травня 2018 року, що є меншим, ніж 3 роки, що передбачено вимогами чинного законодавства. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивачці при зверненні до суду було відстрочено суму сплати судового збору до ухвалення рішення у справі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved