Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-27 00:00:00

10.08.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 23 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції у Київській області між нею та відповідачем укладено шлюб. Від подружнього життя мають сина [PERSON] [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сім'ї не можливе, сторони не ведуть спільне господарство, тому просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідач, який був повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи належним чином, за викликом суду не з'явився, не використавши наданого законом права на особисту участь у судовому засіданні, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, тому суд, враховуючи згоду представника позивача, відповідно до правил частини 1 статті 224 ЦПК України вважає необхідним провести заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів, з дотриманням вимог, встановлених законом, з ухваленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23 січня 2009 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Фастівського міського управління юстиції Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 09 (а.с. 5). Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 25.02.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області (а.с. 6). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач в заяві просила залишити шлюбне прізвище «[PERSON]». Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved