Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-21 00:00:00

12.03.2018 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача [PERSON], про поділ спільного майна та встановлення сервітуту, в обґрунтування якого зазначила, що їй, [PERSON] та відповідачеві, [PERSON], на праві спільної часткової власності належить наступне майно: - земельна ділянка площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за на землях Молодіжненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] - розміщений на вищевказаній земельній ділянці житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з житлового будинку під літ. «А, а, а (1), а (2), а (3), а (4), а (5)», загальною площею 227 кв.м., житловою 63,5 кв.м. та надвірних споруд: під літ. «Б» - гараж, №№ 1-3 - споруди; Вищеописане спірне нерухоме майно донедавна було спільною сумісною власністю подружжя, придбаною нами з відповідачем під час перебування у шлюбі, що тривав з 17 квітня 1976 року до 08 вересня 2013 року. Правовстановлюючі та технічні документи - Договір купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрований в реєстрі за № 781, Договір купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрований в реєстрі за № 782, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Молодіжненською сільською радою 21 січня 2010 р., Технічний паспорт житлового будинку і господарчих будівель та споруд по [ADDRESS] складений КП «Районне бюро технічної інвентаризації» станом на 15 жовтня 2007 р. - були оформлені на її ім'я. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 серпня 2013 р. у цивільній справі № 501/209/13-ц, яке набрало законної сили 08 вересня 2013 р., шлюб між нею та відповідачем було розірвано. В свою чергу, [PERSON] ініціював судовий процес про визначення розміру часток у спільному майні подружжя. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 р. у цивільній справі № 509/2844/17 було змінено Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 р. та визнано за [PERSON] та за [PERSON] право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки за кожним та право власності на 1/2 частину розташованого на ній спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] за кожним. Під час розгляду вищезгаданої цивільної справи № 509/2844/17 нею з [PERSON] було досягнуто згоди щодо вартості спірного нерухомого майна - згідно з оцінкою, вказаною у Договорі купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 781, а також Договорі купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 782. Так, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] становить 442136,00 грн., а вартість земельної ділянки площею 0,0704 га за цією ж адресою, кадастровий номер [NUMBER], становить 533729,00 грн. З вищеописаною оцінкою спірного нерухомого майна погодився і Апеляційний суд Одеської області у Рішенні від 12 грудня 2017 р. у цивільній справі № 509/2844/17. Як видно із Технічного паспорту житлового будинку і господарчих будівель та споруд по [ADDRESS] складеного КП «Районне бюро технічної інвентаризації» станом на 15 жовтня 2007 р., спірний житловий будинок має загальну площу 227 кв.м, житлову площу 63,5 кв.м та включає в себе 3 житлові кімнати, позначені в експлікації за № 5 - гостинна площею 27,9 кв.м на І поверсі, за № 12 - житлова кімната площею 22,0 кв.м на II поверсі та за № 14 - житлова кімната площею 13,6 кв.м на II поверсі. Житловий будинок обладнаний двома санвузлами, розташованими один над одним на І і II поверхах, і під ними розміщено котельню. Будь-які варіанти поділу спірного житлового будинку в натурі передбачають залишення у спільній власності інженерних мереж та обладнання (санвузлу, системи опалення тощо). Однак ще до розірвання шлюбу між нею та відповідачем виникали систематичні конфлікти з приводу утримання спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами. Після розірвання шлюбу ці конфлікти ще більше ускладнились. [PERSON] не бажає нести жодних витрат на поточний ремонт будинку, сплату відповідних податків та інших обов'язкових платежів. При цьому з вини відповідача фактично вона має доступ лише до одного приміщення у спірному будинку - гостинної кімнати за № 5 площею 27,9 кв.м на І поверсі, двері до якої [PERSON] закрутив на шурупи зсередини, у зв'язку із чим вона не може користуватися ні підвалом, ні кухнею, ні санвузлом, ні будь-якими іншими приміщеннями, що унеможливлює її проживання у ньому. Відтак навіть поділ спірного будинку в натурі не позбавить їх з відповідачем необхідності нести спільні витрати на його утримання, що з огляду на наші вкрай неприязні стосунки призведе до ще більших конфліктів у майбутньому. Таким чином, вона прийняла рішення уступити спірний житловий будинок в цілому відповідачеві взамін на його частку у праві власності на спірну земельну ділянку площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER]. [PERSON] попередньо погодився на такий варіант поділу спільного нерухомого майна, у зв'язку із чим на її замовлення ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було підготовлено Схему розділу земельної ділянки. Згідно із вищезгаданою Схемою розділу земельної ділянки спірна земельна ділянка площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER], може бути поділена на 2 земельні ділянки: 1)площею 0,0250 га (позначена літерами ДБЇІИЗЖЄЕ) - на якій розташовано спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами і яка включає в себе прибудинкову територію, необхідну для обслуговування зазначених будівель та споруд. Зазначена земельна ділянка разом із розташованими на ній житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами переходить в особисту власність відповідача [PERSON], її право власності на частку у зазначеному нерухомому майні припиняється; 2)площею 0,0454 га (позначена літерами АДЕЄЖЗИІВГ) - переходить у особисту власність [PERSON], а право власності відповідача на частку у цьому нерухомому майні припиняється. Поділ в натурі спірної земельної ділянки дозволить їй встановити по вищеописаним межам паркан, що мінімізує наше спілкування з відповідачем та зменшить кількість спірних питань між ними. Після розробки вищеописаної Схеми розділу земельної ділянки вона неодноразово пропонувала відповідачеві спільним коштом встановити паркан заввишки до 2,0 м з непрозорих матеріалів, однак [PERSON] ухиляється від встановлення паркану, не бажає виділяти кошти на його встановлення, а також чинить фізичний опір при її спробах власними силами встановити межову споруду. Вона змушена просити суд заборонити відповідачеві чинити мені перешкоди у встановленні межових споруд заввишки до 2,0 м після поділу спірного нерухомого майна в натурі. Що стосується розрахунку вартості часток співвласників під час вищеописаного варіанту поділу, то я виходила із оцінки, вказаної у Договорі купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 781, а також Договорі купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 782. Зокрема, вартість земельної ділянки площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER], становить 533729,00 грн. Відтак вартість 1 кв.м цієї земельної ділянки становить 758,14 грн. (533729,00 грн. : 704 кв.м). За таких обставин у разі поділу спірного нерухомого майна за вищеописаним варіантом вартість земельної ділянки площею 250 кв.м, що переходить у особисту власність [PERSON], становитиме 189534,44 грн. (758,14 грн. х 250 кв.м). Вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який у цілому переходить в особисту власність [PERSON], становить 442136,00 грн. Відтак загальна вартість нерухомого майна, яке вона готова уступити в особисту власність відповідача, становить 631670,44 грн. (442136,00 грн. + 189534,44 грн.). В свою чергу, земельна ділянка площею 0,0454 га, яка за вказаним варіантом поділу має бути передана в її особисту власність, становить 344195,56 грн. (758,14 грн. х 454 кв.м). Таким чином, вищеописаний варіант поділу не відповідає ідеальним часткам співвласників (по 1/2 кожного) у праві спільної часткової власності на спірне нерухоме майно, так як вартість майна, що виділяється у особисту власність [PERSON], на 287454,88 грн. перевищує вартість майна, що виділяється у особисту власність [PERSON] Решту вартості її частки у праві власності на спірне нерухоме майно вона бажає компенсувати за рахунок встановлення особистого сервітуту в інтересах третьої особи на стороні позивача - її з відповідачем спільної повнолітньої доньки [PERSON], яка фактично проживає у спірному житловому будинку по [ADDRESS] разом із батьком. Відповідач, давши усну згоду на запропонований нею варіант поділу в натурі спірного нерухомого майна, ухиляється від звернення до органів нотаріату для укладення відповідного договору. Погоджуючись на поділ спірного нерухомого майна зі значним зменшенням розміру її частки при припиненні права спільної власності на нього, вона бажає встановити певні гарантії житлових прав своєї повнолітньої доньки, забезпечивши її право постійного проживання у спірному житловому будинку незалежно від того, чи вважатиме у подальшому відповідач її членом своєї сім'ї, а також незалежно від того, чи відсутня вона без поважних причин у даному житлі понад один рік. Таким чином, в рахунок часткової компенсації вартості її частки у праві власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] вона бажає встановити особистий сервітут на право постійного (безстрокового) безоплатного проживання у зазначеному будинку нашої з відповідачем доньки [PERSON]. З огляду на викладене вона просить суд: Припинити право спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за на землях Молодіжненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] а також на розміщений на вищевказаній земельній ділянці житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з житлового будинку під літ. «А, а, а (1), а (2), а (3), а (4), а (5)», загальною площею 227 кв.м, житловою 63,5 кв.м та надвірних споруд: під літ. «Б» - гараж, №№ 1-3 - споруди, шляхом їх поділу в натурі, а саме: - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку 0,0454 га (позначена літерами АДЕЄЖЗИІВГ на Схемі розділу земельної ділянки, складеної ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»), розташовану за адресою [ADDRESS] та утворену шляхом поділу земельної ділянки площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER]. - припинити право власності [PERSON] на частку у розмірі 1/2 частина у праві спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з житлового будинку під літ. «А, а, а (1), а (2), а (3), а (4), а (5)», загальною площею 227 кв.м., житловою 63,5 кв.м. та надвірних споруд: під літ. «Б» - гараж, №№ 1-3 - споруди; - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на житловий будинок, з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з житлового будинку під літ. «А, а, а (1), а (2), а (3), а (4), а (5)», загальною площею 227 кв.м., житловою 63,5 кв.м. та надвірних споруд: під літ. «Б» - гараж, №№ 1-3 - споруди; - припинити право власності [PERSON] на частку у розмірі 1/2 частина у праві спільної часткової власності на земельну ділянку площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за на землях Молодіжненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] - визнати за [PERSON] право особистої приватної власності на земельну ділянку 0,0250 га (позначена літерами БДЕЄЖЗИІЇ на Схемі розділу земельної ділянки, складеної ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою»), розташовану за адресою [ADDRESS], та утворену шляхом поділу земельної ділянки площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER]. Зобов'язати [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у встановленні паркану заввишки до 2,0 м по межі новоутворених земельних ділянок за адресою: [ADDRESS] Встановити особистий сервітут для [PERSON] на право постійного (безстрокового) безоплатного проживання у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] Позивач та її представник у підготовчому судовому засіданні позов підтримали та просили суд його задовольнити у повному обсязі. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі. Третя особа у підготовче судове засідання не з'явилась, але надала до суду письмові пояснення, відповідно до яких просить задовольнити позов у повному обсязі та розглядати справу у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з поясненнями третьої особи, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно з вимогами ч.1 та ч.4 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі, [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належить наступне майно: - земельна ділянка площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована за на землях Молодіжненської сільської ради за адресою: [ADDRESS] - розміщений на вищевказаній земельній ділянці житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та складається в цілому з житлового будинку під літ. «А, а, а (1), а (2), а (3), а (4), а (5)», загальною площею 227 кв.м., житловою 63,5 кв.м. та надвірних споруд: під літ. «Б» - гараж, №№ 1-3 - споруди; Вищеописане спірне нерухоме майно було спільною сумісною власністю подружжя, придбано сторонами під час перебування у шлюбі, що тривав з 17 квітня 1976 року до 08 вересня 2013 року. Правовстановлюючі та технічні документи - Договір купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрований в реєстрі за № 781, Договір купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрований в реєстрі за № 782, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], виданий Молодіжненською сільською радою 21 січня 2010 р., Технічний паспорт житлового будинку і господарчих будівель та споруд по [ADDRESS] складений КП «Районне бюро технічної інвентаризації» етаном на 15 жовтня 2007 р. - були оформлені на ім'я [PERSON] У відповідності до п.23 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 р. спільною сумісною власністю подружжя можуть бути будь-які види майна, *за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами. Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 27 серпня 2013 р. у цивільній справі № 501/209/13-ц, яке набрало законної сили 08 вересня 2013 р., шлюб між сторонами було розірвано. Згідно п.25 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 р., у разі коли неподільні речі не можуть бути реально поділені між подружжям відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 12 грудня 2017 р. у цивільній справі № 509/2844/17 було змінено Рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 серпня 2017 р. та визнано за [PERSON] та за [PERSON] право власності на 1/2 частину спірної земельної ділянки за кожним та право власності на 1/2 частину розташованого на ній спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами за адресою [ADDRESS] за кожним. Згідно зі ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Як роз'яснено в Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, підготовленому ВСУ та розміщеному на офіційному веб-сайті, згідно зі ст.367 ЦК майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна право спільної часткової власності на нього припиняється. Оскільки мова йде про виділ відокремлених частин майна, слід керуватися тими ж вимогами, що й у виділі в натурі частки із спільної часткової власності одним із співвласників. Що стосується будинку (квартири), то це можливо, коли кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку (квартири) з ізольованими жилими та підсобними приміщеннями з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири, або якщо наявна технічна можливість переобладнати будинок (квартиру) в ізольовані квартири. Згідно з п.22 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 р. вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Під час розгляду вищезгаданої цивільної справи № 509/2844/17 сторонами було досягнуто згоди щодо вартості спірного нерухомого майна - згідно з оцінкою, вказаною у Договорі купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 781, а також Договорі купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 782. Так, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] становить 442136,00 грн., а вартість земельної ділянки площею 0,0704 га за цією ж адресою, кадастровий номер [NUMBER], становить 533729,00 грн. З вищеописаною оцінкою спірного нерухомого майна погодився і Апеляційний суд Одеської області у Рішенні від 12 грудня 2017 р. у цивільній справі № 509/2844/17. Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до Технічного паспорту житлового будинку і господарчих будівель та споруд по [ADDRESS] складеного КП «Районне бюро технічної інвентаризації» станом на 15 жовтня 2007 р., спірний житловий будинок має загальну площу 227 кв.м, житлову площу 63,5 кв.м та включає в себе 3 житлові кімнати, позначені в експлікації за № 5 - гостинна площею 27,9 кв.м на І поверсі, за № 12 - житлова кімната площею 22,0 кв.м на II поверсі та за № 14 - житлова кімната площею 13,6 кв.м на II поверсі. Житловий будинок обладнаний двома санвузлами, розташованими один над одним на І і II поверхах, і під ними розміщено котельню. Позивачем було прийнято рішення уступити спірний житловий будинок в цілому відповідачеві взамін на його частку у праві власності на спірну земельну ділянку площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER] та на її замовлення ДП «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» було підготовлено Схему розділу земельної ділянки. Згідно із вищезгаданою Схемою розділу земельної ділянки спірна земельна ділянка площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER], може бути поділена на 2 земельні ділянки: 1)площею 0,0250 га (позначена літерами ДБЇІИЗЖЄЕ) - на якій розташовано спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами і яка включає в себе прибудинкову територію, необхідну для обслуговування зазначених будівель та споруд. Зазначена земельна ділянка разом із розташованими на ній житловим будинком з господарськими будівлями і спорудами переходить в особілсту власність відповідача [PERSON], моє право власності на частку у зазначеному нерухомому майні припиняється; 2)площею 0,0454 га (позначена літерами АДЕЄЖЗИІВГ) - переходить у особисту власність [PERSON], а право власності відповідача на частку у цьому нерухомому майні припиняється. Поділ в натурі спірної земельної ділянки дозволить позивачу встановити по вищеописаним межам паркан, що мінімізує їх спілкування з відповідачем та зменшить кількість спірних питань між ними. Відповідно до ст.106 ЗК України власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Витрати на встановлення суміжних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. Як роз'яснено в Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, підготовленому ВСУ та розміщеному на офіційному веб-сайті, відповідно до ч.2 ст.386 ЦК власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Зазначений спосіб захисту права власності спрямований на попередження можливому порушенню, якого на момент подання позову немає, але при цьому у власника є всі підстави вважати, що дії відповідних осіб неминуче призведуть до порушень його права. Верховний Суд України зазначив, що норми статей 15, 16, 386, 391 ЦК гарантують власникові майна можливість вимагати усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень норм статей 16, 391, 386 ЦК власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом,, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Розрахунок вартості часток співвласників під час вищеописаного варіанту поділу, виходить із оцінки, вказаної у Договорі купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 781, а також Договорі купівлі-продажу від 22 серпня 2007 р., посвідченому приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Вініцьким Б.В. та зареєстрованому в реєстрі за № 782. Зокрема, вартість земельної ділянки площею 0,0704 га, кадастровий номер [NUMBER], становить 533729,00 грн. Відтак вартість 1 кв.м цієї земельної ділянки становить 758,14 грн. (533729,00 грн. : 704 кв.м). За таких обставин у разі поділу спірного нерухомого майна за вищеописаним варіантом вартість земельної ділянки площею 250 кв.м, що переходить у особисту власність [PERSON], становитиме 189534,44 грн. (758,14 грн. х 250 кв.м). Вартість спірного житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, який у цілому переходить в особисту власність [PERSON], становить 442136,00 грн. Відтак загальна вартість нерухомого майна, яка переходить в особисту власність відповідача, становить 631670,44 грн. (442136,00 грн. + 189534,44 грн.). В свою чергу, земельна ділянка площею 0,0454 га, яка за вказаним варіантом поділу має бути передана в особисту власність позивача, становить 344195,56 грн. (758,14 грн. х 454 кв.м). Таким чином, вищеописаний варіант поділу не відповідає ідеальним часткам співвласників (по 1/2 у кожного) у праві спільної часткової власності на спірне нерухоме майно, так як вартість майна, що виділяється у особисту власність [PERSON], на 287454,88 грн. перевищує вартість майна, що виділяється у особисту власність [PERSON] Як роз'яснено в Аналізі деяких питань застосування судами законодавства про право власності при розгляді цивільних справ, підготовленому ВСУ та розміщеному на офіційному веб-сайті, у судів виникає питання, чи можливий поділ з відхиленням від розміру часток і з присудженням компенсації співвласнику, частка якого зменшується, оскільки в ст.367 ЦК України це питання не врегульоване. У цьому випадку слід застосовувати аналогію закону і керуватися положенням ч.2 ст.364 ЦК України. Як випливає зі змісту ч.2 ст.364 ЦК України, співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників не обов'язково грошової, а й іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Уступаючи відповідачеві свою частку у праві власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], позивач згодна отримати часткову компенсацію вартості своєї частки шляхом передачі їй частини спірної земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER], на що погодився відповідач визнавши позов. Решту ж вартості частки позивача у праві власності на спірне нерухоме майно позивач бажає компенсувати за рахунок встановлення особистого сервітуту в інтересах третьої особи на стороні позивача - їх з відповідачем спільної повнолітньої доньки [PERSON], яка фактично проживає у спірному житловому будинку по [ADDRESS] разом із батьком, на що погодився відповідач визнавши позов. Так, у відповідності до ст.401 ЦК України право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Сервітут може належати власникові (володільцеві) сусідньої земельної ділянки, а також іншій, конкретно визначеній особі (особистий сервітут). Згідно зі ст.402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. У разі недосягнення домовленості про встановлення сервітуту та про його умови спір вирішується судом за позовом особи, яка вимагає встановлення сервітуту. Згідно зі ст.404 ЦК України право користування чужою земельною ділянкою або іншим нерухомим майном полягає у можливості проходу, проїзду через чужу земельну ділянку, прокладання та експлуатації ліній електропередачі, зв'язку і трубопроводів, забезпечення водопостачання, меліорації тощо. Право користування чужим майном може бути встановлено щодо іншого нерухомого майна (будівлі, споруди тощо). При цьому у відповідності до ст.405 ЦК члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Однак у рішенні Конституційного суду України у справі за конституційними поданнями Служби безпеки України, Державного комітету нафтової, газової та нафтопереробної промисловості України, Міністерства фінансів України щодо офіційного тлумачення положень пункту 6 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», частин четвертої і п'ятої статті 22 Закону України «Про міліцію» та частини шостої статті 22 Закону України «Про пожежну безпеку» (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім'ї») від 03.06.1999 р. у справі №1-8/99 №5-рп/99, зазначено, що щодо поняття «член сім'ї» Конституційний Суд України виходить з об'єктивної відмінності його змісту від галузі законодавства, підкреслюючи при цьому, що навіть міжнародно-правовими атами не встановлено єдиних критеріїв чи поосібного переліку членів сім'ї. Разом із тим, згідно зі ст.11Закону України «Про охорону дитинства» батьки мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Також слід зазначити, що згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради УРСР № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 р., батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.403 ЦК України сервітут може бути встановлений на певний строк або без визначення строку. Особа, яка користується сервітутом, зобов'язана вносити плату за користування майном, якщо інше не встановлено договором, законом, заповітом або рішенням суду. Таким чином, в рахунок часткової компенсації вартості частки позивача у праві власності на спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS], з урахуванням визнання позову відповідачем, суд вважає можливим встановити особистий сервітут на право постійного (безстрокового) безоплатного проживання у зазначеному будинку [PERSON]. При цьому суд враховує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв'язку з чим вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved