Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

11 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтовання своїх вимог вказує, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 09 червня 2012 року. В шлюбі народився син: [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. 11.12.2017 року шлюб розірвано. Відповідач участі у вихованні дитини не бере, матеріальної допомоги на утримання добровільно не надає. Після розлучення залишився проживати у своїх батьків, має Ш групу інвалідності. Просила стягнути з відповідача аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1000 грн., але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилася, 21.02.2018 року подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити (а.с.26). Відповідач в судове засідання не зявився, 12.01.2018 року подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.17). Таким чином, справа розглядається за відсутності сторін. У звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини\~справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до\~задоволення. Відповідно до пункту 9 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядають за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Згідно з ч. 3 ст. 3 ЦПК України, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. У зв'язку з цим справа підлягає розгляду в порядку, передбаченому Цивільним процесуальним кодексом України від 18 березня 2004 року, в редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року, який діє з 15.12.2017 року. Згідно вимог ст.141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до п.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1, 2 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом 1-ЕГ № 165043 про народження останнього (а.с.2). Згідно вимог ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Рожищенського районного суду Волинської області від 11.12.2017 року шлюб, що був зареєстрований між сторонами 09 червня 2012 року, розірвано. Після розірвання відповідачу [PERSON] надано дошлюбне прізвище «Хурсік» (а.с.5). З довідки Рожищенської міської ради від 12.12.2017 року № 2393 вбачається, що сторони зареєстровані в [INFO] (а.с.6). Згідно довідки № 03 КЗ «Рожищенський районний центр первинної медико-санітарної допомоги» Рожищенська амбулаторія загальної практики-сімейної медицини № 1 вбачається, що дитина [PERSON] на диспансерному обліку не знаходиться, діагноз: здоровий (а.с. 18). Відповідно до ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач визнав позовні вимоги позивача повністю та дійсно ухиляється від обовязку по утриманню малолітньої дитини, хоча зобовязаний її утримувати до досягнення ним повноліття, тому з відповідача в користь позивача на утримання малолітньої дитини необхідно стягувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня предявлення позову до досягнення дитиною повноліття з врахуванням індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави 640.000 грн. судового збору. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, допустити до негайного виконання. На підставі ст.ст.\~141, 180, 181, 182, 184, 191 СК України,

Outcome: approved