Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-17 00:00:00

11 жовтня 2020 року [PERSON] звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000., але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та аліментів на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000., але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 23.01.2009 року від спільного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. [INFO] від спільного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження. 18.12.2013 року Київським районним судом м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З моменту розірвання шлюбу відповідач припинив утримувати дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між нами не було і відповідач взагалі ні надає матеріальну допомогу дітям, не зважаючи на те. що він працездатний та має реальну можливість виплачувати аліменти. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи є заява позивача про розгляд позовної заяви без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Ухвалу суду про відкриття провадження у даній справі розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення. Оголошення про виклик відповідача до судового засідання розміщені на офіційному сайті суду. Станом на 18 червня 2020 року від відповідача письмового відзиву на позов до суду не надходило, тому з урахуванням ч.8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2009 року від спільного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( [NUMBER] ). 18.01.2010 року від спільного шлюбу між [PERSON] та [PERSON] народилася дитина - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження ( [NUMBER] ). 18.12.2013 року Київським районним судом м. Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Позивач просила стягнути щомісячно з [PERSON] , ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000., але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду (11.10.2019 року) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] та стягнути щомісячно з [PERSON] , ( [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ) аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі 2000., але не менше 50% розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дати звернення до суду (11.10.2019 року) і до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Позивач у своєму позові зазначає, що відповідач відмовляється матеріально утримувати дитину, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Право на життя та охорону здоров`я встановлене ст.6 Закону України Про охорону дитинства. Згідно викладеного в ній: Кожна дитина має право на життя з моменту визначення її живонародженою та життєздатною за критеріями Всесвітньої організації охорони здоров`я. Держава гарантує дитині право на охорону здоров`я, безоплатну кваліфіковану медичну допомогу в державних і комунальних закладах охорони здоров`я, сприяє створенню безпечних умов для життя і здорового розвитку дитини, раціонального харчування, формуванню навичок здорового способу життя. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про охорону дитинства» система заходів щодо охорони дитинства в Україні включає забезпечення належних умов для охорони здоров`я, навчання, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дітей, їх соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності. Ч. 1, ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, при вирішенні питання щодо розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, судом враховуються вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, обставини справи, матеріальний стан відповідача, а тому суд приходить до висновку про доцільність стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі, у розмірі 2000 гривен щомісячно на кожну дитину окремо, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.10.2019 року до досягнення ними повноліття. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли (держави). З п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд присуджує стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач звільнений від сплати судових витрат за подання позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved