Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-06 00:00:00

10.12.2018 року до суду звернувся позивач [PERSON] , з позовом про припинення договору іпотеки зняття заборони відчуження нерухомого майна, до ПАТ АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО-ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомець В.А. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.12.2018 року відкрите провадження у справі. Справа призначена до розгляду в підготовче судове засідання на 26.02.2019 року. 30.01.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 26.02.2019 року закінчене підготовче судове засідання. Справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 07.05.2019 року. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки у відповідності до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. 07.05.2019 року в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення Згідно позовної заяви позивач просить: визнати припиненим договір іпотеки № 50-1010/03/-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 12481, укладений 25 грудня 2006 року між ним та відповідачем. Зняти заборону відчуження належного йому нерухомого майна - комплексу будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А., реєстровий № 2481, в зв`язку з укладанням договору іпотеки №50-1010/03/-01 від 25 грудня 2006 року та вилучити вказаний запис № 4280292 від 25.12.2006 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 31.08.2006 року року між ЗАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», яке в подальшому перейменоване в ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та позичальником ПСП «Агро-Союз був укладений кредитний договір № 30-0730/02-01 відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 6000000 грн., в порядку та на умовах, які встановлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути банку кредитні кошти на вказану суму, а також сплатити відповідні проценти та виконати всі інші зобов`язання згідно умов договору в термін до 30 серпня 2007 року. Для забезпечення виконання зобов`язання боржником ПСП «Агро-Союз» 25.12.2006 року між банком, як іпотеко держателем, та ним, як іпотекодавцем, укладено договір іпотеки № 50-1010/03/-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А., та зареєстрований в реєстрі за № 2481, за умовами якого він зобов`язувався перед банком відповідати за виконання позичальником ПСП «Агро-Союз зобов`язань за кредитним договором № 30-0730/02-01 від 31.08.2001 року належним йому на праві власності майном - комплексом будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в [ADDRESS] , заставною вартістю 3000000 грн. В зв`язку з посвідченням іпотечного договору нотаріусом Питомцем В.А. , 25.12.2006 року було накладено заборону на відчуження нерухомого майна, вказаного в іпотечному договорі, реєстровий номер № 124. Заборона зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон № 4280292 25 грудня 2006 року приватним нотаріусом Питомцем В.А. Позичальник ПСП «Агро-Союз» своїх зобов`язань за кредитним договором, наскільки йому відомо, не виконав в термін до 30.08.2007 року. Відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність вказаного підприємства припинена на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року по справі № 38/5005/6635/2012 про визнання ПСП «Агро-Союз» код ЄДРПОУ 337048880 банкрутом. В ЄДРЮОФОП та ГФ внесено відповідний запис від 17.12.2013 року про припинення діяльності підприємства № 12141170012000155 До теперішнього часу Банк не звертався до суду з позовом до нього про звернення стягнення на предмет іпотеки, а також про визнання права власності на предмет іпотеки, виконавчих проваджень стосовно нього у виконавчій службі на виконанні з цього приводу не перебувало та не перебуває Відповідно до 7.8 Договору іпотеки вказано, що для звернення до нього з позовом про захист своїх прав Банк може звернутись протягом не більше 10 років. Вказана позовна давність встановлена моменту закінчення терміну дії кредитного договору, тобто з 30 серпня 2007 року. З моменту закінчення терміну дії кредитного договору пройшло майже 10 років, тому сплинули терміни позовної давності стосовно будь-яких вимог банку до нього щодо заставленого майна, що й стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі за підставами, викладеними в позовній заві. Також пояснив, що при ліквідації підприємства вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки не заявлялись. Наданий відповідачем виконавчий напис не реалізований, так як не містить за зворотному боці позначення про пред`явлення його до виконання. Крім того ним надано відповідь Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби, що виконавчих проваджень стовно його довірителя не існує. Договір іпотеки уклався з його довірителем як з фізичною особою, яка не входила до с кладу ПСП «Агро-Союз», тому факт припинення діяльності цього підприємства не впливає на строки, визначені в договорі іпотеки, які складають 10 років. Відповідач, представник ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК » відповідно до поданого відзиву просить відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що ні нормами ЦК України, ні ЗУ «Про іпотеку», не передбачено такого способу захисту цивільних прав як припинення договору іпотеки. А положення цивільного кодексу України в нормі, яка визначає підстави припинення договору не містить підстави для припинення договору, як сплив строку позовної давності. Крім того просить застосувати строки позовної давності до вимог позивача, так як з часу припинення діяльності ПСП «Агро-Союз» з 2013 року скінчились строки позовної давності , які позивачем пропущені. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Верхньодніпровського районного нотаріального округу в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Письмові пояснення суду не надав. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, доводи, викладені у відзиві на позовну заяву, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносин Судом встановлено, що 31.08.2006 року між ЗАТ « АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК», яке в подальшому перейменоване в ПАТ «АКЦІОНЕРНИЙ КОМЕРЦІЙНИЙ ПРОМИСЛОВО ІНВЕСТИЦІЙНИЙ БАНК» та позичальником ПСП «Агро-Союз був укладений кредитний договір № 30-0730/02-01 відповідно до умов якого банк зобов`язувався надати позичальнику кредитні кошти в сумі 6000000 грн., в порядку та на умовах, які встановлені цим договором, а позичальник зобов`язувався повернути банку кредитні кошти на вказану суму, а також сплатити відповідні проценти та виконати всі інші зобов`язання згідно умов договору в термін до 30 серпня 2007 року. Для забезпечення виконання зобов`язання боржником ПСП «Агро-Союз» 25.12.2006 року між банком, як іпотеко держателем, та ним, як іпотекодавцем, укладено договір іпотеки № 50-1010/03/-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А., та зареєстрований в реєстрі за № 2481, за умовами якого він зобов`язувався перед банком відповідати за виконання позичальником ПСП «Агро-Союз зобов`язань за кредитним договором № 30-0730/02-01 від 31.08.2001 року належним йому на праві власності майном - комплексом будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в [ADDRESS] , заставною вартістю 3000000 грн. в зв`язку з посвідченням іпотечного договору нотаріусом Питомцем В.А ., 25.12.2006 року було накладено заборону на відчуження нерухомого майна, вказаного в іпотечному договорі, реєстровий номер № 124. Заборона зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон № 4280292 25 грудня 2006 року приватним нотаріусом Питомцем В.А., що підтверджується копією договору іпотеки. Позичальник ПСП «Агро-Союз» своїх зобов`язань за кредитним договором, за твердженням позивача, не виконав в термін до 30.08.2007 року. Відповідно до даних Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, діяльність вказаного підприємства припинена на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 14 серпня 2012 року по справі № 38/5005/6635/2012 про визнання ПСП «Агро-Союз» код ЄДРПОУ 337048880 банкрутом. В ЄДРЮОФОП та ГФ внесено відповідний запис від 17.12.2013 року про припинення діяльності підприємства № 12141170012000155, що підтверджується витягом з реєстру. Відповідно до ч.1,2 ст. 509 ЦК України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до п.1.ч.2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 572 ЦК України - В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч.1 ст. 575 ЦК України Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем виникли зобов`язання із договору іпотеки, згідно якого позивач передав в іпотеку належне йому майно, а саме: комплекс будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в [ADDRESS] Дніпропетровської [ADDRESS] Відповідно до ч. 5 ст. 3 ЗУ «Про Іпотеку» іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або строку дії іпотечного договору Відповідно до ч. 1 ст. 17 ЗУ «Про іпотеку», іпотека припиняється із припиненням основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Як встановлено в судовому засіданні строк дії основного зобов`язання. А саме кредитного договору № № 30-0730/02-01 від 31.08.2006 року закінчився 30 серпня 2007 року В укладеному між сторонами кредитного договорі строк його дії не визначений. Проте в п.7.8. договору зазначено, що строк у межах якого Банк може звернутись до суду з вимогою про захист своїх прав за цим договором (строк позовної давності) встановлюється в 10 років. Такими чином, виходячи із положень ст. 17, ст. 5 ЗУ «Про іпотеку» укладений між сторонами договір іпотеки припиняється. Відповідно посилання відповідача на те, що законом не передбачено такого способу захисту порушеного права, як припинення договору іпотеки, суд вважає безпідставним, так як на договір іпотеки поширюються загальні положення про договір і припинення договору іпотеки в зв`язку із закінченням строку договору ( в даному випадку строку основного зобов`язання, кредитного договору) передбачено, як ЗУ «Про Іпотеку» Так у нормами Цивільного кодексу України ст. 631 ЦК України. В самому договорі іпотеки сторони передбачили строки для захисту порушеного права, а саме звернення банку з вимогою про захист своїх прав в 10 років. Тобто сторони встановили строк позовної давності в десять років, який починається з дати закінчення строку основного зобов`язання (кредитного договору). Відповідно до ст. 256 ЦК України - Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ст.. 257 ЦК України Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до п. 1 ст. 259 ЦК України -Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України - Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ст. 266 ЦК України Зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо) Судом встановлено, що договір іпотеки укладений 25.12.2006 року. Строк виконання кредитного договору 30.08.2007 року. Тким чином протягом десяти років з 30.08.2007 року у Банку існувало право на подання позову про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке закінчилось 30.08.2017 року. Таким чином зі спливом строку позовної давності Банк втрачає право на захист свого порушеного права. Відповідно до положень ст. 266 ЦК України, сплив позовної давності на вимоги про звернення стягнення на заставне майно,тобто обмеження права власності означає, що будь-які додаткові вимоги, пов`язані із обтяженням такого предмета не можуть бути задоволені, а сам предмет є вільним від обтяжень. Дана правова позиція викладена в Постанові вищого Господарського суду України від 09.12.2014 року у справі № 910/14754/14, на яку посилається відповідач. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе позовні вимоги задовольнити та визнати припиненим договір іпотеки № 50-1010/03/-01, посвідчений приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А. та зареєстрований в реєстрі за № 12481, укладений 25 грудня 2006 року між позивачем та відповідачем. Зняти заборону відчуження належного позивачу нерухомого майна - комплексу будівель та споруд дитячого оздоровчого табору «Орленок», розташованого в [ADDRESS] , накладену приватним нотаріусом Верхньодніпровського районного нотаріального округу Питомцем В.А., реєстровий № 2481, в зв`язку з укладанням договору іпотеки №50-1010/03/-01 від 25 грудня 2006 року та вилучити вказаний запис № 4280292 від 25.12.2006 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Посилання відповідача на наявність виконавчого напису від 25.10.2007 року про звернення стягнення на майно, належне позивачу, не впливає на рішення щодо задоволення позовних вимог, так як згідно наданої представником позивача довідки Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ в Дніпропетровській області від 15.03.2019 року № 2577/13.31-14 у відділі відсутні виконавчі провадження стосовно [PERSON] , на користь стягувачів. Та позивачем пропущений строк звернення даного виконавчого напису для виконання чи повторного виконання. Доводи відповідача, що позивачем пропущені строки позовної давності, які відповідач відраховує з 2013 року, тобто з моменту припинення діяльності юридичної особи СПС «Агро-Союз», суд вважає безпідставними, так як укладеним між сторонами договором іпотеки визначений строк позовної давності для захисту прав Банку в десять років, тобто в строк до 30.08.2017 року, обґрунтування даного строку наведене вище. Відповідно Банк мав право на подання позову до позивача та звернення стягнення на предмет іпотеки до 30.08.2017 року, незалежно від припиненя діяльності юридичної особи. Тому для позивача [PERSON] ,. строк позовної давності для захисту його прав розпочався з 31.08.2017 року. Позивачем поданий позов 10.12.2018 року тобто в межах строку позовної давності. Відповідно підстав для відмови у задоволення позовних вимог в зв`язку з пропуском позовної даності позивачем судом не встановлено. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1409.60 коп., суд вважає за можливе покласти на позивача, так як судом хоч і задоволені позовні вимоги, але не з приводу винної поведінки Банку.

Outcome: approved