Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

12.12.2017р. заступник керівника Львівської місцевої прокуратури №3 звернувся в суд в інтересах Львівської міської ради з позовом про стягнення з відповідача до місцевого бюджету Львівської міської ради витрат, понесених комунальною міською дитячою клінічною лікарнею на лікування потерпілих від злочину . В обґрунтування позову покликається на те, що вироком суду від 07.06.2017 р. [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вироком суду встановлено, що [PERSON] 11.02. 2016 р., керуючи автомобілем [NUMBER] в с. Липники Пустомитівського району Львівської області вчинив наїзд на пішоходів [PERSON] та малолітнього [PERSON] , які отримали тілесні ушкодження та знаходились на лікуванні у комунальній міській дитячій клінічній лікарні м.Львова, на лікування яких витрачено 15 575,52 грн. Лікування згаданих хворих проводилось за рахунок коштів міського бюджету, понесені витрати відповідачем не відшкодовані добровільно, у зв»язку з чим просить в порядку ст.1206 ЦК України стягнути з [PERSON] зазначену суму коштів. В судовому засіданні прокурор позов підтримав повністю з зазначених вище підстав та просить такий задоволити, не заперечую проти ухвалення заочного рішення. Представник позивача - Львівської міської ради, в судове засідання не явився, направив на адресу суду пояснення по суті справи, в якому зазначив, що заявлений прокурором позов в інтересах Львівської міської ради про стягнення з [PERSON] до місцевого бюджету 15 575,52 грн. витрат, понесених комунальним закладом охорони здоров»я на лікування потерпілих від злочину [PERSON] та [PERSON], підтримує повністю. Розгляд справи просить проводити за відсутністю представника Львівської міської ради. Відповідач, який належним чином повідомлявся про дату, час і місце судового засідання, повторно не з'явився в судове засідання без повідомлення причин та не подав відзив на позов. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, так як прокурор не заперечує проти такого вирішення справи. Представник третьої особи -Комунальної міської дитячої клінічної лікарні в судове засідання не вився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Повно та всебічноз'ясувавши обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами в їх сукупності, відповідно до норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права суд вважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Встановлено, що вироком Пустомитівського районного суду Львівської області від 07.06.2017р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України. Вирок набрав законної сили 08.07.2017р. Згідно вироку суду, [PERSON] 11.02. 2016 р., керуючи автомобілем [NUMBER] на автодорозі Київ - Чоп в с.Липники Пустомитівського району Львівської області вчинив наїзд на пішохода [PERSON], яка отримала середньої тяжкості тілесне ушкодження, та малолітнього [PERSON] , який отримав легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров'я ( а.с.6-9). Згідно довідки №1169 Комунальної міської дитячої клінічної лікарні від 13.10.2017р., [PERSON], [INFO] знаходилась на стаціонарному лікуванні 26 ліжкоднів у період з 11.02.2016р. по 11.03.2016р., на її лікування витрачено в загальному 11 451,39 грн.,фінансування лікування хворого проводилось за рахунок коштів міського бюджету ( а.с.10). Згідно довідки №1257 Комунальної міської дитячої клінічної лікарні від 02.11.2017р., [PERSON], [INFO], знаходився на стаціонарному лікуванні 12 ліжкоднів у період з 11.02.2016р. по 23.02.2016р., на його лікування витрачено в загальному 4 142,13 грн.,фінансування лікування хворого проводилось за рахунок коштів міського бюджету( а.с.11). Частиною 6 ст.82 ЦПК України встановлено, що вирок суду у кримінальному провадженні, який набрав законної сили, є обов»язковим для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок лише в питанні, чи мали місце ці дії ( бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Статтею 1206 ЦК України визначено, що особа, яка вчинила злочин, зобов»язана відшкодувати витрати закладу охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров»я, що є у власності територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. З врахуванням встановленого суд вважає доведеними обставини, що в результаті вчиненого 11.02.2016р. відповідачем [PERSON] злочину, потерпілим [PERSON] та [PERSON]були спричинені тілесні ушкодження, у зв»язку з чим вони перебували на стаціонарному лікуванні в Комунальній міській дитячій клінічній лікарні, яка перебуває у власності територіальної громади м.Львова, та яка понесла витрати на лікування згаданих потерпілих 15 575,52 грн., і дані витрати [PERSON] зобов»язаний був відшкодувати закладу охорони здоров»я. На час прийняття рішення по справі дані про добровільне відшкодування відповідачем зазначених витрат відсутні, тому такі підлягають до стягнення в примусовому порядку. Суд приходить до висновку, що заявлений позов є підставним, його розмір відповідає фактичним обставинам справи, і тому такий підлягає до задоволення повністю. Також з відповідача, згідно ст.ст.133, 141 ЦПК України підлягають до стягнення в дохід держави 1600,00 грн. судового збору.

Outcome: approved