Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

1. 09 липня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12.03.2014 третьою особою було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на майно позивачки на користь ПАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є відповідач) у межах суми заборгованості (106 384,19 доларів США). Виконавчий напис вчинено внаслідок невиконання позивачкою кредитних зобов`язань. Усупереч закону виконавчий напис було вчинено з приводу заборгованості, що утворилася за шість років. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.а.с. 2 - 4, 11). 2. Ухвалою від 16.07.2020 у справі було відкрите спрощене позовне провадження без виклику сторін. 3. Письмові пояснення третьої особи залишено судом без розгляду як такі, що подано з порушенням строку, визначеного судом. При цьому підстав для поновлення вказаного строку судом знайдено не було. 4. Відповідач копію позовної заяви з додатками, ухвали про відкриття провадження у справі та судову повістку-повідомлення одержав 27.07.2020, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. При цьому правом на подання відзиву на позов, будь-яких доказів та заяви про застосування до спірних правовідносин позовної давності відповідач не скористався. 5. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що 17.10.2007 між відкритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» (правонаступником якого є відповідач) та позивачкою було укладено договір іпотеки, за яким позивачка передала в іпотеку належне їй нерухоме майно (а.с. 7). 7. 12 березня 2014 року третя особа за заявою іпотекодержателя вчинила виконавчий напис (реєстровий №904) про звернення стягнення на предмет іпотеки у межах суми заборгованості (106 384,19 доларів США) за період від 17.10.2007 по 21.01.2014 (а.с. 5). 8. Відповідно до статті 88 Закону України від 02.09.1993 №3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон №3425-ХІІ) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. 9. Згідно зі статтею 5 Закону №3425-ХІІ нотаріус зобов`язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. 10. За правилами, встановленими пунктом 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок), нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. 11. З аналізу приведеної норми вбачається, що виконавчий напис - є одним з інститутів правового регулювання відносин між кредитором і боржником, який обумовлюється відсутністю у сторін таких правовідносин спору по суті вимог. 12. При цьому законодавство покладає на нотаріусів не тільки формальну роль із вчинення виконавчих написів, але й функції з оцінки документів, що надаються кредиторами на предмет наявності або відсутності спірних правовідносин, періоду формування заборгованості, відповідності вимог кредитора чинному законодавству тощо. 13. Судом встановлено, що строк утворення заборгованості, про яку йдеться у виконавчому написі, є значно більшим за строк, визначений статтею 88 Закону №3425-ХІІ, і дорівнює шести рокам, трьом місяцям і чотирьом дням. 14. Ураховуючи викладене, іпотекодержатель не мав законних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, що утворилася за вказаний строк, а останній - підстав для вчинення такого напису, через порушення приписів статті 88 Закону №3425-ХІІ. 15. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. 16. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у сумі 840,80 грн. (а.с. 1). 17.

Outcome: approved