Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

11 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною і визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з малолітньою дочкою [PERSON] [INFO]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що [PERSON] усіляко перешкоджає та не надає можливості йому зустрічатись із дочкою, приймати участь у її вихованні. Просив суд визначити йому побачення з дитиною у вигляді систематичних побачень з дитиною кожної середи після закінчення шкільних занять до 20 год.; кожної неділі з 10 по 19 год.; святкові дні з 15 год. до 20 год., половину зимових, весняних, літніх та осінніх шкільних канікул за домовленістю з матір'ю дитини; відпочинок разом з дитиною під час шкільних канікул за межами м. Малина Житомирської області в тому числі за кордоном за домовленістю з матір'ю дитини; кожного дня та цілодобово при відсутності відповідача більше двох днів за межами м. Малина та на роботі за кордоном. Пояснив, що з 07 червня 2008 року по 06 жовтня 2010 року перебував у шлюбі з відповідачем, який розірвано 06 жовтня 2010 року відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області. Під час шлюбу - [INFO] народилась дитина [PERSON]. [PERSON] створює позивачу перешкоди у спілкуванні з дитиною, а саме відмовляє йому у спілкуванні та побаченнях з дочкою. За місцем проживання позивача створені всі необхідні умови для спілкування з дочкою. В відзиві на позовну заяву відповідач заперечила по суті позову вважає, що вимоги позивача є безпідставними, оскільки вона не створює останньому будь - яких перешкод у спілкуванні з дитиною. Вимоги позивача базуються лише на його власних інтересах без врахування інтересів, способу життя та уподобань дитини. Заявляючи вимогу про побачення з дитиною кожної середи після шкільних занять до 20 години позивач не враховує, що дочці необхідний час на підготовку уроків на наступний день,відвідування гуртків, вчасно повечеряти. Це ж стосується і святкових днів, оскільки у дитини можуть бути свої власні інтереси. Просить відмовити у позові за його безпідставністю. Представник органу опіки та піклування підтримала позов вважає , що відповідач як батько дитини має право на спілкування та побачення з дочкою. Просить суд встановити дні побачення позивача з дитиною відповідно до висновку органу опіки та піклування, а саме у вигляді систематичних побачень з дочкою за спільним бажанням дитини і батька. Також зазначила, що під час складання висновку вона спілкувалась з рідними малолітньої [PERSON] ( з її бабою) за місцем проживання дитини. При цьому у неї склалось враження, що баба не бажає щоб [PERSON] брав будь - яку участь у вихованні дитини. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Вирішуючи справи даної категорії, судом мають бути враховані інтереси кожного з батьків, направлені як на реалізацію їх прав, передбачених ст.ст. 151,153 СК України так і виконання обов'язків, визначених ст. 150 СК України, а також інтереси самої дитини відповідно до положень ст. 159 СК України. Одним із принципових положень, закріплених в Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, є те, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст.ст. 3, 18 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Частини 1,2 ст. 15 Закону України « Про охорону дитинства » передбачають, що дитина, яка проживає окремо від одного з батьків, має право на підтримання з ним регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні, мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме її нормальному вихованню. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Згідно приписів ч. 1,2,3 ст. 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п'ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Судом встановлено, що сторони в період з 07 червня 2008 року по 06 жовтня 2010 року перебували у шлюбі, який розірвано 06 жовтня 2010 року відповідно до рішення Малинського районного суду Житомирської області. Під час шлюбу - [INFO] народилась дитина [PERSON]. ( а.с. 9). У відповідності до ч.1 ст.159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Таким чином законодавчо закріплено право на спілкування з дитиною та участі у її вихованні того з батьків, хто не проживає спільно з дитиною та відповідно обов'язок того з батьків, з ким проживає дитина, не чинити перешкод у здійсненні такого права. При цьому, таке право повинно реалізовуватись саме в прямих контактах з дитиною, тобто на побаченні з нею, що є основною формою особистого спілкування. З матеріалів справи вбачається наявність загострених конфліктних відносин між сторонами в тому числі і на ґрунті неможливості досягнути домовленостей щодо участі у вихованні та в спілкуванні батька з дочкою. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Малинської міської ради від 12 грудня 2018 року встановлено, що малолітня [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] в сім'ї бабусі [PERSON] та прабабусі [PERSON]. Матір [PERSON] станом на 29 листопада 2018 року перебуває на заробітках за кордоном. У телефонній розмові з [PERSON] з'ясувалось , що остання не заперечує щодо побачень її доньки з батьком. Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити участь батька у спілкуванні та виховані дитини шляхом систематичних побачень з донькою за спільним бажанням дитини і батька. Суд при ухвалені рішення по суті заявлених вимог враховує вік дитини, факт постійного проживання з матір'ю, висновок органу опіки та піклування, бажання батька більше спілкуватися з дочкою та вважає визначити спосіб участі [PERSON] у спілкуванні та вихованні дитини у вигляді систематичних побачень: у будні дні кожної середи щотижня з 16 до 19 год. в загальнодоступних місцях та за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] з урахуванням бажання дитини та з дотриманням розкладу навчання, відвідування гуртків і режиму харчування; кожної неділі щотижня з 11 по 18 год. та святкові дні з 14 до 19 год. в загальнодоступних місцях та за місцем проживання [PERSON] та [PERSON] з урахуванням бажання дитини та з дотриманням відвідування гуртків і режиму харчування;половину зимових, весняних, літніх та осінніх шкільних канікул за домовленістю з матір'ю дитини; відпочинок разом з дитиною під час шкільних канікул за межами м. Малина Житомирської області в тому числі за кордоном за домовленістю з матір'ю дитини. Такий спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною відповідатиме можливості дитини в повній мірі сприйняти спілкування кожного з батьків та отримати від цього достатню кількість виховних заходів кожного з них в такому ритмі, який не буде порушувати виховний та дошкільний графік дитини. Даний спосіб надасть можливість батькам піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток з визначенням достатнього часу для цього. При цьому, встановлення такого способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дочкою не перешкоджає йому з досягненням дитиною більш старшого віку ставити питання про збільшення часу спілкування. В решті вимог позивача щодо встановлення способу участі у виховані дитини слід відмовити. Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: partial