Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-12 00:00:00

10 липня 2019 року з Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська надійшли матеріали позовної заяви ФОП [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 липня 2019 року справу судом було прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 вересня 2019 року підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 листопада 2019 року було вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилалася на те, що позивач провадить господарську діяльність із надання послуг у сфері організації розваг та інших видів відпочинку, роздрібної торгівлі напоями у спеціалізованих магазинах, діяльності готелів, ресторанів, надання послуг мобільного харчування, постачання інших готових страв, обслуговування напоями. 16 травня 2019 року [PERSON] звернулася до неї у телефонному режимі з питання можливості проведення урочистого святкування «день весілля». При спілкуванні сторони дійшли згоди про направлення меню на сервіс «вайбер» на номер 067 494 1365. ФОП [PERSON] було розроблено меню та надіслано замовникові, загальна вартість за чеком становила 34 551 гривню 75 коп. з врахуванням 15% за обслуговування. При обговоренні умов було погоджено порядок розрахунків, а саме: 50% передоплати та 50% остаточного розрахунку після надання послуг. Відповідачем було здійснено перерахування авансового внеску у розмірі 17 000 гривень на рахунок позивача. Після надання послуг, 19 травня 2019 року, [PERSON] разом з гостями вирішила покинути територію, не розрахувавшись. В результаті чого між сторонами виник конфлікт та було викликано наряд поліції, якому учасниками конфлікту надані пояснення. Проте, відповідачем остаточна сума до сплати у розмірі 17 551 гривні 75 коп. так і не була сплачена та відповідач категорично відмовляється її сплачувати, посилаючись, що вона вже сплатила 17 000 гривень. Просила суд стягнути з відповідача на свою користь кошти у розмір 17 551 гривні 75 коп. за надані послуги. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] про дату та час судового засідання повідомлялася в порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явилася, відзив на позов не надала. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані і добуті докази, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що фізична особа-підприємець [PERSON] провадить господарську діяльність серед іншого у сфері організування інших видів відпочинку та розваг та діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування (а.с. 6-9). У режимі телефонного спілкування та сервісу «вайбер» ФОП [PERSON] та [PERSON] погодили умови надання послуг з проведення урочистого заходу у кафе «Три ведмеді», яке мало відбутися 17 травня 2019 року (а.с. 14-21). Попередній розрахунок вартості послуг склав 37 426 гривень 75 коп., враховуючи обслуговування, (а.с. 11). Відповідачем було сплачено на рахунок позивача 17 000 гривень, про що зазначила сама позивач. Згідно з рахунком № 39206 від 17 травня 2019 року вартість послуги склала 34 551 гривню 75 коп. (а.с. 13). 19 травня 2019 року між ФОП [PERSON] і [PERSON] виник спір з приводу відмови відповідача виконати зобов`язання зі сплати повної вартості за надання позивачем послугу у сумі 17 551 гривні 75 коп.(а.с. 25, 29). У поясненнях, наданих до Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області від 19 травня 2019 року позивач зазначила, що [PERSON] замовила проведення банкету та сплатила аванс у розмірі 50% його вартості, а іншу частину у розмірі 17 551 гривні 75 коп. сплачувати відмовляється (а.с. 27). Відповідач [PERSON] у поясненнях до Новомосковського ВП ГУНП у Дніпропетровській області від 19 травня 2019 року повідомила, що 17 травня 2019 року вона святкувала весілля та замовила проведення банкету у позивача, та сплатила суму у повному обсязі, яку їй зазначили при замовленні у розмірі 17 000 гривень (а.с. 31). Згідно з ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. На підставі положень ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства для укладення договору необхідні також передання майна або вчинення іншої дії, договір є укладеним з моменту передання відповідного майна або вчинення певної дії. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки між ФОП [PERSON] і [PERSON] фактично було укладено договір на виконання послуг в усній формі, шляхом вчинення відповідачем дій щодо перерахування грошових коштів у розмірі 17 000 гривень та споживання даних послуг на рахунок позивача, а позивачем зазначені послуги були надані в повному обсязі та у належній якості, за відсутності претензій з боку замовника щодо надання самих послуг. Зобов`язання має виконуватися належним чином, тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума у розмірі 17 551 гривні 75 коп. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при поданні позову було сплачено судовий збір у розмірі 768 гривень 40 коп. (а.с. 34), враховуючи, що позовні вимоги було задоволено, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved