Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

11.12.2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що має на праві власності квартиру по [ADDRESS] . Окрім неї у вказаній квартирі постійно проживають та зареєстровані її дочка [PERSON] та онука [PERSON] , також у вказаній квартирі зареєстрований колишній чоловік дочки позивача [PERSON] . В 2019 року відповідач виїхав з квартири, забравши із собою всі свої речі. З того часу до квартири він не приходив, житлом не цікавився, комунальні послуги не сплачував, на вселення не претендував, а його реєстрація у належній [PERSON] квартирі створює перешкоди у реалізації права власності, а також змушує нести додаткові витрати зі сплати комунальних послуг. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності на позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Пороти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Дослідивши письмові докази, які є в матеріалах справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.(а.с. 5). Згідно довідки ПП «ЖЕД-1» в вищезазначеній квартирі окрім власника зареєстровані: її донька [PERSON] , онука [PERSON] , зять [PERSON] ./а.с.4/ Згідно копії рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області №589/4149/20 від 22.04.2021 року [PERSON] та [PERSON] з 13.04.2016 року по квітень 2021 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Вказаним рішенням шлюб розірвано./а.с.37-39/ Як зазначено у позові [PERSON] надала згоду на реєстрацію відповідача у своїй квартирі як чоловіка на той час її доньки - [PERSON] . Згідно актів посвідчених ПП «ЖЕД-1» та сусідами позивача [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] від 03.12.2020 року в квартирі [ADDRESS] , [PERSON] з 2019 року по теперішній час не проживає, в ній відсутні його особисті речі. /а.с.6/ Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За положеннями ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 406 ЦК України, сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. У справі судом встановлено, що донька позивача перебувала у шлюбі з відповідачем, у зв`язку із чим останньому позивач надала право користуватися належною їй квартирою. Однак, на даний час шлюб між донькою позивача та відповідачем розірвано та ще до розірвання шлюбу з 2019 року [PERSON] вибув із зазначеної квартири та в ній не проживає. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що право відповідача на користування чужим майном (спірною квартирою) підлягає припиненню на вимогу власника цього майна відповідно до положень частини другої статті 406 ЦК України. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції ВСУ викладеній у постанові від 15 травня 2017р. у справі № 6-2931цс16. З огляду на вищенаведене, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню. Судові витрати згідно ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved