overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

11.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за нею в порядку спадкування, як спадкоємцем за заповітом, після померлого [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) за [NUMBER] згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] в судове засідання не з»явилися, але у наданій заяві останній просить суд розглядати справу без їх участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Гайворонської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області в судове засідання не з»явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. У визначений судом строк відзив на позов не подано. В зв»язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON], який за час життя, 11.05.2004 року склав заповіт на користь [PERSON] на земельну частку (пай) (а.с.4), помер [INFO] (а.с. 5). Позивачка, як спадкоємець за заповітом, прийняла спадщину після смерті [PERSON], оскільки звернулася до нотаріуса з відповідною заявою (а.с.22). 02.07.1996 року на ім»я [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колишнього КСП «Перемога» Гайворонської сільської ради площею 5.6 умовних кадастрових гектарів серії [NUMBER] (а.с.21) (пай за [NUMBER]), оригінал якого на даний час втрачений, про що поміщено оголошення в газеті «Голос Присеймів»я» (а.с. 7). За повідомленням Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № 29-25-0.22-514/102-18 від 11.12.2018 року, згідно даних Державного земельного кадастру [PERSON] правовстановлюючі документи на земельні ділянки до 2013 року не реєструвались (а.с.28). В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачці у реалізації спадкових прав в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є відсутність оригіналу документу, що посвідчує право на земельну частку (пай) спадкодавця, внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 6). Відповідно до абз. 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачка являється спадкоємцем на підставі заповіту після померлого [INFO] [PERSON], прийняття нею спадщини, відсутність оригіналу документу, який підтверджує право на земельну частку (пай), визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право на земельну частку (пай) після померлого [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

11.09.2018\~року до\~суду надійшов\~позов [PERSON]\~про розірвання\~шлюбу з\~[PERSON],\~оскільки:\~протягом останнього\~часу стосунки\~між ними\~розладились,\~зникло взаєморозуміння\~та взаємоповага,\~стали частими\~сварки;\~проживають окремо\~та фактичні\~сімейні відносини\~припинені з липня 2017 року; примирення та подальше збереження сім'ї і шлюбу є неможливим. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, обізнаність з наслідками його визнання, розгляд справи за його відсутності. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-11 00:00:00

11.09.2018 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] вона у медичному закладі на території м. Луганська народила дитину, хлопчика. З метою проведення реєстрації його народження 04.09.2018 року звернулася до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Однак в реєстрації народження було відмовлено на підставі того, що документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, просили задовольнити заяву та розглянути справу за їх відсутності. Від Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом установлено, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, у м. Луганську, громадянка України [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], народила третю за рахунком дитину, хлопчика. [INFO] у медичному закладі на території м. Луганська вона отримала медичне свідоцтво про народження № 151. На момент народження дитини [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09.06.2012 року виконавчим комітетом Валуйської сільської ради Станично-Луганського району Луганської області, [NUMBER]. Заявник 04.09.2018 року звернулася до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації народження дитини, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, а саме медичне свідоцтво про народження дитини було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні заяви немає. Відповідно до ч.4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-17 00:00:00

11.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 28 червня 1986 року у Пирятинському райвідділі РАГС Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 85 - розірвати, вказуючи, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 28 червня 1986 року у Пирятинському райвідділі РАГС Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 85. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися з 2016 року, разом не проживають, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим він і звернувся з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, про що надав заяву, відповідно до якого позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за його відсутність. Відповідач надала заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодилася, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за її відсутність, вказуючи що до перемирення вони не дійшли. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 28 червня 1986 року у Пирятинському райвідділі РАГС Полтавської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 85. /л.с. 5 / Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися з 2016 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сім'ї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

11.09.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2010 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 569. Сімейне життя з відповідачем не склалося, вони перестали розуміти один одного та втратили відчуття кохання та поваги. Від шлюбу вони дітей не мають. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки не підтримує з січня 2015 року, проживає окремо, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. До судового засідання позивачка не зявилася, надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.4). Відповідач, повідомлений у встановленому законом порядку, через оголошення на сайті суду (а.с.15, 16), до суду не зявився, тому суд, враховуючи згоду позивача, вважає можливим відповідно до правил ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії 1-НО № 217823, 28 серпня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] (Голдова до шлюбу) О.В. зареєстровано шлюб Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Горлівського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 569. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

11.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 07 березня 2009 року у Таганському відділі РАГС управління РАГСУ Москви, про що зроблено відповідний актовий запис № 455 розірвати, вказуючи, що 07 березня 2009\~ року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинились, разом не проживають, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутність, вказуючи що до перемирення вони не дійшли. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2009 року у Таганському відділі РАГС управління РАГСУ Москви, про що зроблено відповідний актовий запис № 455\~\~ /л.с. 4 / Від вказаного шлюбу неповнолітніх дітей не мають, подружні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

11.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON], вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 06.06.2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївській області, актовий запис №80 від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO], який проживає з позивачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім'єю перестали проживати з травня 2014 року через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, заперечую проти надання строку на примирення. Відповідач [PERSON] житель АР Крим в судове засідання не з'явився, його виклик в судове засідання здійснено через розміщення оголошення на сайті Вознесенського міськрайонного суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

11.09.2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON] зареєстрований 27.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 02. В обґрунтування позову, позивач вказує, що 27.01.2009 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, від вказаного шлюбу вони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], протягом сімейного життя відносини між ним та відповідачкою поступово погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ним та відповідачкою, спільний побут вони не ведуть, оскільки проживають окремо, а тому даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, в зв'язку з вищевикладеним просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, додатково вказавши, що позовні вимоги в повному обсязі підтримує (а.с. 32). В судове засідання відповідачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, додатково вказавши, що проти задоволенню позову не заперечує (а.с. 33). У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб суд приходить до висновку про доцільність розгляду справи у підготовчому провадженні. Суд, врахувавши думки позивача, відповідача, викладені у їхніх відповідних заявах, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 27.01.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 02, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.01.2009 року (а.с. 04). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 14.05.2009 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 11). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, спору про місце проживання дитини та її утримання між сторонами немає, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

11.09.2018 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 28.08.2008 року. У даному шлюбі у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у них не склалось через різні погляди на життя. Відносини між ними погіршились через її працевлаштування, у зв'язку із чим між ними виникали постійні конфлікти. З осені 2017 року спільного господарства не ведуть, проживають разом. Їхній шлюб є формальним. Збереження шлюбу неможливе та буде суперечити інтереси дитини. Примирення між ними неможливе. Тому просить позов задовольнити. 20.09.2018 року по справі було відкрито провадження. Сторони у підготовче судове засідання не з'явилися. 22.10.2018 року через канцелярію суду сторони подали письмові заяви, у яких розгляд просили розглянути справу у їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.08.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим відділом РАЦС Червоноградського міського управління юстиції Львівської області. Від спільного подружнього життя у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження. За визначенням ст.3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. Виходячи з обставин, встановлених в судовому засіданні, умов проживання сторін та взаємовідносин у шлюбі, небажання позивача продовжувати шлюб, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалася, поновлена бути не може, а тому шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь позивачки слід стягнути сплачений нею судовий збір.

Outcome: approved