Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

11.08.2017 року до Голопристанського районного суду Херсонської області надійшла позовна заява [PERSON] про стягнення коштів в розмірі 712730,02грн. солідарно з [PERSON] та [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.03.2012 року з [PERSON] на її користь стягнуто заборгованість за договором позики від 30.09.2009 року в розмірі 772689,81грн., з яких: основна сума боргу - 638296грн. та відсотки - 134393,81грн. З метою виконання даного рішення відкрито виконавче провадження. Відповідач з 2012 року борг не сплатив, тобто рішення суду залишається невиконаним. 01.08.2017 року між позивачкою та [PERSON] укладено договір поруки, за яким остання взяла на себе зобов'язання відповідати в повному обсязі за виконання [PERSON] зобов'язань за договором позики від 30.09.2009 року. З посиланням на ст.ст. 526, 610, 625 ЦК України позивачка просила стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] на її користь 712730,02 грн. інфляційного збільшення суми боргу. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні, з підстав, зазначених у позові. Відповідачка [PERSON] та представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судовому засіданні позов визнали в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін та їх представників, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 05.03.2012 позов [PERSON] до [PERSON] задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] заборгованість за договором позики від 30.09.2009 в розмірі 772689,81 грн., з яких: основна сума боргу - 638296грн. та відсотки - 134393,81грн. З метою виконання вказаного рішення видано виконавчий лист та постановою державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Херсоні відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого листа №2-3737/11, виданого 18.04.2012 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] боргу у сумі 775512,81грн. Відповідач рішення суду не виконав, борг не сплатив. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Сума заборгованості складає 772689,81грн., період заборгованості: з 01.09.2014 по 01.07.2017. Таким чином, інфляційне збільшення суми боргу складає 712730,76 грн. (сума боргу 772689.81грн. х сукупний індекс інфляції 1.922). В судовому засіданні також встановлено, що 01.08.2017 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки, відповідно до умов якого остання зобов'язалася відповідати по зобов'язаннях позичальника за договором позики від 30.09.2009 року. Відповідно до ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Оскільки матеріали справи підтверджують, що на забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] за договором позики від 30.09.2009 між [PERSON] та [PERSON] було укладено один договір поруки від 01.08.2017 року, суд вважає, що позовні вимоги в частині солідарного стягнення інфляційного збільшення суми боргу з відповідачів підлягають задоволенню.

Outcome: approved