Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

10 лютого 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, який згодом уточнила, та свої вимоги мотивує тим, що вона працювала в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаді інженера. 18 січня 2017 року припинила трудові відносини з відповідачем відповідно до ч. 3 ст. 38 КЗпП України. Однак розрахунок при звільненні отримала лише 06 лютого 2017 року, а не в день звільнення. Посилаючись на вимоги ст. 117 ЦПК України, просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за 13 робочих днів з розрахунку середньоденного заробітку 263,18 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач направила заяву, в якій просила розглядати справу у її відсутність, та просила стягнути середній заробіток з розрахунку середньоденного заробітку 263,18 грн. Відповідач представника в судове засідання не направив, надав письмові пояснення в яких вбачаться, що дійсно остаточний розрахунок з [PERSON] відбувся 06 лютого 2017 року, а не в день звільнення 18 січня 2017 року. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач працювала в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання» на посаді інженера та була звільнена 18 січня 2017 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.4-7). Судом встановлено, що остаточний розрахунок з позивачем було здійснено 06 лютого 2017 року та виплачено заборгованість у розмірі 38043,67 грн., згідно довідки, надано відповідачем. З наданої відповідачем копії наказу встановлено, що працівники ПАТ «СМНВО» з 26 травня 2014 року переведені на трьохденний неповний робочий тиждень: робочі дні понеділок, вівторок, середа. Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст.ст. 116,117 КЗпП України. Таким чином, суд вважає, що відповідачем були порушені права позивача, передбачені ст. ст. 116, 117 КЗпП України. Однак суд вважає, що позивачем зроблено невірний розрахунок середнього заробітку, а тому позов підлягає частковому задоволенню. Так, відповідно до довідки від 05 травня 2017 року, виданої ПАТ «СМВО», середньоденний заробіток [PERSON] становить 263,18 грн. Так абз. 2,3 п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» визначено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді . Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. З врахуванням положення Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 р. та наказу ПАТ «СМНВО» з 26 травня 2014 року щодо трьохденного неповного робочого тижня, кількість робочих днів за період з 18 січня 2017 року по 06 лютого 2017 року становить 8 днів. Таким чином, до стягнення підлягає сума у розмірі 2105,44 грн. (263,18 грн. х 8 робочих днів). Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнена від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial