Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

10 серпня 2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті громадянина України [PERSON], [INFO], який помер 06 березня 2016 року у м. Донецьк Донецька область. В обґрунтування вимог зазначає, що 06 березня 2016 року її чоловік [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть № 68 від 09.03.2016 року, видане Будьонівським відділом запису актів громадянського стану Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької Народної Руспубліки, актовий запис № 255. З 04 жовтня 2014 року заявниця взята на облік у м. Дніпропетровську за адресою: вул.. Янгеля, 8/11, як особа, що переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, що підтверджується довідкою № [NUMBER] від 20.11.2014 року. Отримавши на окупованій території у ДНР лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть чоловіка, вона особисто звернулася до Красногвардійського районного у м. Дніпропетровську відділу ДРАЦС для отримання свідоцтва про смерть [PERSON] Проте, їй було відмовлено. Тому, заявниця вимушена звернутися до суду з даними вимогами. Оскільки встановлення факту смерті їй необхідно звернутися до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій вимоги підтримала та просила справу слухати без її участі. Представник заінтересованої особи Красногвардійського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що заявник є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та району проведення антитерористичної операції, проживає у [INFO], що підтверджується довідкою № [NUMBER] від 20.11.2014 року. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії IV-НО № 266650, яке видане 03 січня 1983 року Будьонівським відділом запису актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 1. З матеріалів справи вбачається, що 06 березня 2016 року у м. Донецьк помер чоловік заявниці - [PERSON], який проживав у [INFO]. На підтвердження факту смерті [PERSON], заявниця надала довідку про причину смерті № 68 від 09 березня 2016 року, та свідоцтво про смерть серії ДНР № 016757 від 09.03.2016 року. Враховуючи, що документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8\~ст. 256 ЦПК України,\~суд вправі встановити факт смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України,\~встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявник звертався до Красногвардійського відділу РАГС з заявою про реєстрацію смерті його чоловіка, однак згідно листа № 101/15-25 від 09.08.2016 року їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду для встановлення факту смерті у судовому порядку. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO], помер 06 березня 2016 року у м. Донецьк Донецької області. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved