Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

10 грудня 2013 року позивачі [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом, в якому вказали, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрована та проживає родичка [PERSON] - позивач [PERSON] В позові зазначено, що відповідач [PERSON], яка є сусідкою та проживає в квартирі [ADDRESS], перешкоджає позивачам користуватися коморою, яка розташована в загальному коридорі біля квартири відповідача шляхом встановлення перегородки та металевих дверей в тамбурі. Позивачі просять суд зобов'язати відповідача [PERSON] демонтувати перегородку з цегли та металеві двері та надавати позивачам ключі від комори у разі зміни замка та не перешкоджати позивачам користуватися загальною коморою. 04 лютого 2014 року [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , [PERSON] звернулися з позовом до [PERSON] та [PERSON] , який було уточнено, де зазначили, що відповідачі перешкоджають їм користуватися загальним тамбуром, розташовують в тамбурі своє особисте майно та речі: меблі та ін., та просили суд про усунення перешкод в користуванні місцями загального користування - тамбуром, розташованим біля квартир [ADDRESS] та [ADDRESS], зобов'язавши [PERSON] та [PERSON] звільнити зазначений тамбур від особистого майна та речей та в подальшому не використовувати зазначений тамбур для зберігання особистого майна та речей. В судовому засіданні позивачі [PERSON] і [PERSON] підтримали свій позов та вказали, що в теперішній час відповідач [PERSON] демонтувала металеві двері в тамбурі та вони просять тільки зобов'язати відповідача [PERSON] не перешкоджати їм користуватися загальною коморою. З зустрічним позовом не згодні, оскільки на даний час ними звільнено загальний тамбур від особистого майна та речей, що було перешкодою в користуванні зазначеним тамбуром. Відповідач [PERSON] та її представник позов не визнали та надали суду пояснення, що з 27.04.2006 року родина відповідача [PERSON], яка складає з неї, її чоловіка [PERSON], та малолітньої дочки [PERSON], проживають в квартирі [ADDRESS]. З 22.01.2014 pоку зазначена квартира є власністю відповідача та її сім'ї внаслідок приватизації. З моменту вселення в зазначену квартиру з дозволу КП «Жилкомсервіс» та сусідів за поверхом, в тому числі і позивача [PERSON], які не заперечували, щоб сім'я [PERSON] користувалася самостійно коморою, сім'я відповідача за свої кошти зробила вхід в спірну комору, обладнала її, встановили двері та користувалися коморою. Відповідач [PERSON] не перешкоджає позивачам в користуванні спірною коморою. Представники третіх осіб- Харківської міської ради, КП «Жилкомсервіс», служби у справах дітей департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради до суду не з'явилися, повідомлялися належним чином, суд ухвалив слухати справу у їх відсутності. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON], [PERSON] підлягає частковому задоволенню, позов [PERSON] задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 Цивільного Кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. За правилами ч. 2 ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду м з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Судом встановлено наступне. Будинок [ADDRESS], в якому проживають сторони знаходиться на балансі КП «Жилкомсервіс» дільниця № 48.(а.с.5). Позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та наймачем. Позивач [PERSON] не є власником зазначеної квартири, але зареєстрована в ній та постійно проживає та є родичкою позивача [PERSON].(а.с.5,835,36). Позивачі за зустрічним позовом [PERSON] є власниками квартири [ADDRESS]. З листа заступника директора КП «Жилкомсервіс», пояснень свідка [PERSON] , яка була в комісії по технічному нагляду за будівництвом будинку, вбачається, що спірна комора є місцем загального користування.(а.с.11). Відповідно до ч. 2 ст. 382 ЦК України, власникам квартири у дво - або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування. Відповідно до ст.64, ст.156 Житлового кодексу України члени сім'ї власника, наймача, які проживають разом з ним користуються нарівні з ним усіма правами. Оскільки спірна комора є місцем загального користування, то позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право на користування зазначеною коморою, тому їх позов в цієї частині підлягає задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] про зобов'язання відповідача [PERSON] демонтувати перегородку з цегли та металеві двері в тамбурі та надавати позивачам ключі від комори у разі зміни замка не підлягають задоволенню. [PERSON] і [PERSON] в судовому засіданні вказали, що в теперішній час відповідач [PERSON] демонтувала металеві двері в тамбурі та вони не наполягають на задоволенні зазначених вимог. Позовні вимоги що до зобов'язання відповідачів надавати позивачам ключі від комори у разі зміни замка не відповідають засадам ст. 16 Цивільного кодексу України. Відповідно до 3.1.14 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005 N 76, розміщення у допоміжних приміщеннях побутових речей, обладнання, інвентарю та інших предметів не допускається. Як вбачається з постанови № 876 адміністративної комісії Орджонікідзевського району м. Харкова від 28.11.2013 року на позивача [PERSON] було накладено адміністративне стягнення за порушення правил користування санітарного утримання місць загального користування за те, що вона складала свої речі у загальному коридорі будинку [ADDRESS].(а.с.44). З пояснень відповідача [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] вбачається, що мешканка будинку позивач [PERSON] в місці загального користування в тамбурі між квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] ставить своє особисте майно та речі: меблі та інше, які закривають прохід, пересування у допоміжних приміщеннях - вказаному тамбурі. Періодично вона забирає це майно та речі, а потім знов ставить. Власник [PERSON], знаючи про ці порушення з боку [PERSON] не перешкоджає їй в здійсненні зазначених порушень. Оскільки в суді встановлено, що відповідачі за зустрічним позовом [PERSON] та [PERSON] порушують правила користування житловим будинком, то позов [PERSON] про зобов'язання [PERSON] та [PERSON] звільнити зазначений тамбур від особистого майна та речей та в подальшому не використовувати зазначений тамбур для зберігання особистого майна та речей - підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: partial