Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

11.10.2016р. [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на будинок, пояснюючи свої вимоги наступним: 15.12.2015р. за місцем свого постійного мешкання в [INFO] помер його батько [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок за № 23 по вул. Труда в смт. Черкаське Словянського району Донецької області. Він, як спадкоємець першої черги, у встановлений строк подав заяву про прийняття спадщини до Другої словянської нотаріальної контори, але постановою державного нотаріуса Другої словянської державної нотаріальної контори від 06 жовтня 2016 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у звязку з відсутністю родинних відносин, а саме тому, що його прізвище «Человян» (як зазначене в паспорті) не співпадає з прізвищем батька «Человян», яке зазначене у його свідоцтві про смерть. Просить суд встановити факт того, що померлий 15.12.2015р. [PERSON] є його рідним батьком та визнати за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями № 23 по вул. Труда в смт. Черкаське Словянського району Донецької області. У судове засідання заявник [PERSON] не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги викладені у заяві підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволені. Представник зацікавленої особи Черкаської селищної ради у судове засідання не зявився, але від голови Черкаської селищної ради надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника селищної ради та визнання заявлених вимог. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до переконання, що вимоги заявника підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: [PERSON] помер у смт. Черкаське 15 грудня 2015 року (а.с. 6). [PERSON] народився в сел. Черкаське Словянського району 30.07.1968р., його батьками були [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження серії І-АВ № 289912 від 27.08.1968р., яке викладене російською мовою) (а.с. 8). Зі свідоцтва про право власності на будівлю б/н від 20.11.1968р. слідує, що «[PERSON] на праве личной собственности принадлежит жилой дом под. № 23 по ул. Труда в пос. Черкасское» Свідоцтво заповнено російською мовою (а.с. 9). 06.10.2016р. державним нотаріусом Другої словянської державної нотаріальної контори було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті його батька [PERSON] у звязку з відсутністю безспірності, а саме з тих причин, що батько та син мають різні прізвища: «Человян» та «Человян» відповідно (а.с. 15). Згідно ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлення факту родинних відносин, потрібно заявникові для прийняття спадщини. Відповідно до ст. 257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року з наступними змінами суд не вправі відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису у актах громадянського стану. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], який помер 15 грудня 2015р., є рідним батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується як наданими суду письмовими доказами, так і наявністю цих доказів саме у заявника [PERSON], розбіжність у написанні їх прізвищ пояснюється припущенням помилки при написанні одного з прізвищ, тому вимоги в частині встановлення родинних відносин підлягають задоволенню. Вимоги заявника про визнання за ним в порядку спадкування право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями № 23 по вул. Труда в смт. Черкаське Словянського району Донецької області не можуть бути не тільки задоволеними, а й предметом судового розгляду під час розгляду цивільної справи в порядку окремого провадження, так, як вимоги про визнання права власності є позовними вимогами і повинні розглядатися в позовному провадженні. У разі звернення до суду одночасно з вимогами, які підлягають розгляду в порядку позовного та окремого провадження, позивач повинен звернутися до суду із позовною заявою в порядку позовного провадження. Заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою в порядку окремого провадження, сплативши судовий збір тільки стосовно вимоги про встановлення юридичного факту. Державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом тільки з тих підстав, що відсутній родинний звязок між спадкоємцем та спадкодавцем, тому встановлення судом факту родинних відносин між фізичними особами є достатньою підставою для повторного звернення до державного нотаріуса із заявою про отримання свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом.

Outcome: partial