Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

10 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання договору оренди земельної ділянки. В позовній заяві позивачка зазначила, що на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], [PERSON] належить на праві приватної власності земельна ділянка площею 6,4400 га, що розташована в межах території Луб'янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. 07.08.2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено Договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано у реєстраційній службі Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 10.09.2013 року за № 2436854. Відповідно до п.п. 9,11 вищевказаного Договору оренди землі відповідач - [PERSON] зобов'язався протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3% від нормативної грошової оцінки даної земельної ділянки, один раз на рік до 20 числа останнього у звітному році місяця. В 2014 році нормативно грошова оцінка земельної ділянки становила 119 846 гривень 98 копійок а отже розмір орендної плати за умовами договору оренди землі в 2014 році склав - 3595 гривень 41 копійка. В 2015 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 149 696 гривень 36 копійок, а отже розмір орендної плати за умовами договору оренди землі в 2015 році склав - 4490 грн. 89 коп. В 2016 році нормативна грошова оцінка земельної ділянки становила 179 620 гривень 66 коп., а отже розмір орендної плати за умовами договору оренди землі в 2016 році склав - 5 388 грн. 62 коп. Однак [PERSON] порушив свої зобов'язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельної ділянкою та відповідно нехтує терміном зазначеним в п.11 вищезазначеного договору оренди землі, який є його істотною умовою. Вказує, що відповідачем - [PERSON] ні в 2014 р., ні в 2015 р. за користування належної її земельної ділянки, жодних грошових коштів [PERSON] сплачено не було, тоді як повинно було бути сплачено 8086.30 грн. з розрахунку: 3595,41 грн. + 4490,89 грн. До того ж ніяких послуг в рахунок орендної плати за вказані роки вона від відповідача не отримувала. На неодноразові звернення до відповідача про здійснення повного розрахунку за Договором оренди останній відповідав відмовою. В грудні 2016 року [PERSON] сплатив [PERSON] заборгованість за орендною платою у розмірі 3 614 грн. 55 коп., тоді як загальна сума заборгованості за період 2014-2016 р.р. склала 13 474,92 грн. Отже, на момент пред'явлення позову зобов'язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є не виконаними. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає 9 860,37 грн., тобто за 2 роки. В судових засіданнях позивач [PERSON] та її представники [PERSON] та [PERSON] позов підтримала повністю в тому ж обсязі і з тих же підстав, просила позовні вимоги задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечували, що задоволення позову, вказали що орендна плата позивачу виплачуєть своєчасно і в повному розмірі, надали відповідні документи. Суд, заслухавши пояснення позивача, представників позивача, відповідача та його представника, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до переконання, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] належить земельна ділянка площею 6,4400 га, що розташована в межах території Луб'янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. 07.08.2013 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено Договір оренди вищезазначеної земельної ділянки строком на 10 років, який зареєстровано у реєстраційній службі Веселинівського районного управління юстиції Миколаївської області 10.09.2013 року за № 2436854. Відповідно до п. 8 Договору оренди - договір укладено на 10 років, пунктом 9 Договору передбачено, що орендна плата вноситься Орендарем у формі та розмірі 2047,66 грн. у грошовій формі, (3% від нормативно грошової оцінки) або в натуральній - за її собівартістю, але не вище державних закупівельних цін рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем. Оренда плата вноситься один раз на рік до 20 числа останнього у звітному році місяця (п.11 Договору). В судовому зсіданні позивач [PERSON] підтвердила, що нею у 2014 році було отримано від відповідача [PERSON] 1 (одну) тону ячменю та 1 (одну) тону пшениці, як орендну плату за 2014 рік. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до довідки Головного управління статистики у Миколаївській області від 26.05.2017 року №228/8/17, станом на грудень 2014 року (на момент розрахунку по договору) вартість 1 тони пшениці у Веселинівському районі Миколаївської області складає 1999,2 грн., а 1 тони ячменю - 1783,6 грн. Отже, [PERSON] вніс орендну плату за 2014 рік в натуральній формі, що складає на перерахунок 3782,8 грн., і не суперечить п. 9 Договору. Відповідач [PERSON] надав журнал в якому зазначено, що позивач [PERSON] в 2015 році частину орендної плати за 2015 рік отримала готівковими коштами в розмірі 2000 грн., іншу частину отримала орендної плати - отримала в натуральній формі: ячменем та пшеницею. Позивач [PERSON], зазначила, що вона не пам'ятає, що відповідач [PERSON] надавав їй орендну плату, підпис в отримані орендної плати не її. Згідно довідки від 01.03.2017 року, про відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів, [PERSON] в IV кварталі отримала від СПД з ідентифікаційним кодом [NUMBER] (інден. код відповідає коду [PERSON]), кошти в розмірі 4493,29 грн., за надання майна в оренду. Отже, відповідач [PERSON] повністю розрахувався з позивачем [PERSON] за оренду земельної ділянки за 2015 рік. Крім того, доказом того, що [PERSON] розрахувався з [PERSON] за оренду змельної ділянки за 2014-2015 роки, слугує довідки №2 від 25.05.2015 року та №2 від 26.05.2015 року, які видавалися ФОП [PERSON] орендодавцю [PERSON], які в подальшому [PERSON] надала до Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області, для отримання відповідних пільг від Держави, чим сама підтвердила, що отримувала орендну плату за вказані роки. Зазначені довідки були витребуванні судом з Управління соціального захисту населення Веселинівської районної державної адміністрації Миколаївської області. Згідно грошового повідомлення про переказ 3614,55 грн. від 08.12.2016 року, [PERSON] перерахував [PERSON] кошти за орендну земельної діялнки за 2016 рік. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтвердила, що вона отримала зазначений переказ від [PERSON] Додатково [PERSON] 23.05.2017 року було перераховано [PERSON] кошти в розмірі 736,77 грн. за орендну плату за 2016 рік. В судовому засіданні [PERSON] пояснив, що він додатково перерахував вказані кошти за оренду земельної ділянки за 2016 рік, так як встановив, що саме ця сума буде складати 3% від нормативно грошової оцінки землі. Додатково [PERSON] надано документи, які підтверджують, що він як податковий агент звітував в податкові органи та сплачував відповідні податки та збори, які необхідно було сплатити під час оренди земельної ділянки [PERSON], в. т.ч. податок з доходів фізичних осіб та військовий збір при виплаті коштів [PERSON] Виходячи з вищенаведеного в судовому засіданні не знайшло свого підтвердження, що [PERSON] систематично не виплачує орендну плату. Відповідно до правової позиції, яка викладена в Постанові Верховного Суду України від 28.09.2016 року по справі №6-977цс16, згідно із п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. В той час як разове порушення умов договору у невиплаті орендної плати не є підставою для його розірвання. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про оцінку земель», витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки видається центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Позивачем не надано відповідного витягу з Держгеокадастру, згідно якого вбачалося яка нормативна грошова оцінка її земельної ділянки, та яку суму потрібен сплачувати орендар [PERSON] Суд зазначає, що якщо особа вважає, що їй не в повній мірі виплачується орендна плата за земельну ділянку має право подати позов про стягнення суми коштів за недотриману орендну плату за земельну ділянку, водночас неповністю виплачена орендна плати не є підставою для розірвання договору оренди. На підставі викладено,

Outcome: dismissed