Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

12.05.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, у якій просила стягнути з відповідача, [PERSON], аліменти на утримання дитини. Позов [PERSON] обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO]. З листопада 2014 року вони не проживають разом, оскільки шлюбні відносини не склалися, вона живе з дитиною окремо, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання малолітнього сина не надає, тому вона була змушена звернутися з позовом до суду. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач працює, аліменти нікому не платить, просить стягнути з нього аліменти на її користь в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно на утримання сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, повідомив суд, що надає матеріальну допомогу сину, купує йому одяг та взуття, спілкується з ним, бере його на виховання щомісячно додому, так же як і позивач все йому купує, сплачує за дитячий садок, придбав йому ноутбук. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши дійсні обставини справи, перевіривши їх доказами, судом встановлено наступне. 05 серпня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом РАЦС по місту Артемівську Артемівського МРУЮ Донецької області, актовий запис № 331. Від шлюбу народилася дитина, син - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] народився [INFO] року, про що в книзі реєстрації народжень 2009 року травня місяця 19 числа зроблено відповідний запис № 320, батьками записані [PERSON] та [PERSON] (арк. с. 6). Дитина проживає разом з позивачем, [PERSON]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведені у справі докази свідчать про те, що позивач виховує і утримує сина, відповідач має можливість утримувати сина, так як працює в ПАТ «Артемівський завод по обробці кольорових металів», згідно довідок від 24.07.2015 року заробітна плата в період з січня 2015 року по червень 2015 року становить 32917,29 грн., аліментів нікому не сплачує, будь-яких довідок щодо наявності в нього хвороб, непрацездатних батьків, які потребують його догляду не надав. Ті докази, що свідчать про придбання ним для сина ноутбука на суму 5799,15 грн. (арк.с.25) були спростовані позивачем, яка заявила, що ноутбук не перебуває у користуванні дитини, а він ним користується лише тоді, коли батько бере дитину до себе. Позивач підтвердила, що дійсно відповідач час від часу купує речі для дитини. Однак, наполягала на задоволенні позову, оскільки вважає, що щомісячне стягнення аліментів буде запорукою постійної матеріальної допомоги для утримання дитини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю, в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму доходів громадян, на утримання сина - [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень.

Outcome: approved