overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

11 жовтня 2021 року позивачка\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем\~ з 04 вересня 2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні стосунки між ними припинені через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~ Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 04 вересня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 04 вересня 2004 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 588. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище\~ [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 21 серпня 2008 року, Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 610, [PERSON] народився [INFO] , в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище позивачки залишити без змін « [PERSON] ».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

11 квітня 2007 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м. Знам`янка Знам`янського міськрайонного управління юстиції Кіровоградської області за актовим записом № 36. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO], яка проживає з відповідачкою та перебуває на її повному утриманні. Спору про місце проживання дитини та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені з липня 2016 року, сторони проживають окремо і не спілкуються. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, а тому між ними виникали часті сварки та непорозуміння, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявились, направивши до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності, на позовних вимогах наполягали повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає повністю та просить суд розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище набуте у шлюбі [PERSON]. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності відповідача. Суд вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. У судовому засіданні достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбу немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Враховуючи що позовні вимоги [PERSON] задоволено у повному обсязі, відповідачка позов визнає повністю, проте обоє із подружжя винні у розірванні шлюбу, суд відповідно до ст. 88 ЦПК України стягує половину судових витрат, сплачених позивачем при подачі позову, з відповідача [PERSON]. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

11 квітня 2009 року померла мати позивачки - [PERSON] Л0ідія Іванівна, після смерті якої залишилось спадкове майно: земельна частка (пай). Посилаючись на те, що вона являється спадкоємицею на указане спадкове майно за заповітом, але не може оформити спадщину нотаріально із-за відсутності правовстановлюючого документу , позивачка звернулась до суду з позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно земельну частку (пай). Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність та про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 18 -24). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно свідоцтва про смерть - [PERSON] померла 11 квітня 2009 року (а.с. 4). Позивачка належним чином прийняла спадщину та отримала свідоцтво про право на спадщину на частину майна. Копія свідоцтва додається. Рішенням Любашівського районного суду від 09.02.2006року за її матірю - [PERSON] було визнано право власності на спадкове майно земельну частку /пай/ розміром 4.22 умовних кадастрових гектарів із земель колишнього КСП Кобися, Любашівського району, залишене їй у спадок за законом після смерті чоловіка [PERSON], померлого 01.04.1999 року. Відповідно до довідки держгеокадастру від 31.05.2017року вартість даної ділянки складає 106401 грн. 18 коп. За життя мати не встигла зареєструвати своє право власності та отримати державний акт. Тому листом від 24 травня 2017 року нотаріус відмовила позивачці в видачі свідоцтва про право на спадщину на цю земельну ділянку та рекомендувала звернутись до Любашівського районного суду (а.с. 8). Позовні вимоги, також, підтверджуються: копією заповіту (а.с. 12), та повідомленням нотаріуса (а.с. 13). Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1.ст.3 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до правил виключної підсудності встановлених ст. 144 ЦПК України «позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред'являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.» Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доказані, обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 15, 16, 392, 1216,1223 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

11 квітня 2010 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей не має. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду справи направив заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутність. Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з травня 2018 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивачка не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

11 квітня 2011 року рішенням Василівського районного суду Запорізької області № 2-456,2011 рік було розірвано шлюб між сторонами. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який перебуває на утриманні позивачки. [PERSON] добровільно допомоги на дитину не надає. Дитина потребує матеріальної допомоги, калорійного харчування, одягу та взуття, внаслідок чого позивачка опинилася в скрутному становищі. Угоди про добровільну сплату аліментів на утримання дитини між сторонами не досягнуто. Тому [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його щомісячного заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі. На задоволенні позовних вимог наполягає та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, про причини неявки суду не повідомлено. Заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано. Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а саме: копію свідоцтва про шлюб, копію свідоцтва про народження, копію рішення Василівського районного суду № 2-456,2011 рік від 11 квітня 2011 року, довідки про склад сім'ї та утримання дитини, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Сторони перебували у шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину: сина - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, [PERSON] допомоги на утримання сина не надає, тому суд, враховуючи матеріальний стан відповідача, вважає необхідним стягнути аліменти на утримання його сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення дитиною повноліття. Згідно до ст. 182 СК України та п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Сплату судового збору слід покласти на відповідача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-19 00:00:00

11 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 серпня 1988 року відділом виконкомом Великомочульської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Від шлюбу діти уже повнолітні. Шлюбні відносини між ними припинені, через відсутність порозуміння та поваги між ними. Позивач [PERSON] в своїй заяві до суду просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ними. Миритись вона не бажає. Відповідач [PERSON] на розірвання шлюбу погоджується, вказує на те, що протягом останніх чотирьох років, сімейні відносини між ними дійсно погіршились, це пов'язано з тим, що він та дружина постійно їздять на заробітки. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 1988 року. Шлюб зареєстровано виконкомом Великомочульської сільської ради, актовий запис № 11. Від шлюбу діти уже повнолітні. На даний час сім'я розпалась. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони тривалий час проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

11 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин, посилаючись на те, що її дівоче прізвище «[PERSON]». В її свідоцтві про народження [NUMBER], невірно вказано ім'я матері - «[PERSON]», натомість її справжнє ім'я матері було - «[PERSON]», що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER]. Також заявниця вказує що відсутні належні документи для визначення її спорідненості з рідною бабусею [PERSON], [INFO] Встановлення цього факту заявнику необхідне для отримання карти поляка. Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задоволити. Представник заінтересованої особи - Хмельницької міської ради в судовому засіданні не заперечив проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] є рідною матір'ю, а також [PERSON], [INFO], є рідною бабусею заявниці [PERSON], [INFO] Неможливість заявником підтвердити факт родинних відносин з матір'ю та бабусею зумовлено тим, що в свідоцтві про народження заявника невірно зазначено ім'я матері «[PERSON]», замість вірного «[PERSON]», а також відсутність всіх необхідних документів. Дані обставини ніким не оспорюються, та підтверджуються наявними в матеріалах справи: копією паспорта заявника серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER], копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], копією довідки державного архіву Хмельницької області від 10.02.2014 року № У-157/01.01-14/2014, копією свідоцтва про народження [NUMBER], а також поясненнями допитаних в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] У зв'язку з викладеним суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заяви [PERSON] Відповідно до ст. ст. 10, 11, 60, 212, 215, 256, 259 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

11 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 березня 1999 року виконавчим комітетом Комарівської сільської ради, Теплицького району Вінницької області, вказавши, на протязі останніх років відносини між ним погіршувались, через непорозуміння між ними та різні погляди на вирішення сімейних питань. Чоловік проявляє до неї неповагу, що привело до припинення шлюбних відносин. З 2004 року разом не проживають. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Надання строку на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Надання строку на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19 березня 1999 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Комарівської сільської ради, Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]; [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та неналежну поведінку відповідача сім'я розпалась. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

11 квітня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина Дитину [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Син проживає разом з позивачкою, а відповідач не надає ніякої матеріальної допомоги на його утримання, дитина повністю перебуває на утриманні позивачки. Вона сама не може забезпечити їй належного життєвого рівня. Добровільно відповідач не бажає надавати коштів на утримання сина [PERSON]. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 гривень щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, просить його задовільнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина Дитину [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач по справі. Дані обставини стверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу та свідоцтвом про народження дитини. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дитини та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 300 грн на дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення нею повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

11 квітня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 01 вересня 2002 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №236. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 01 вересня 2002 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, відповідач зловживає спиртними напоями, матеріально не забезпечує сім'ю. Між ними часто виникали сварки, скандали та були випадки, коли відповідач застосовував фізичну силу і погрожував розправою. Свідком таких дій відповідача був малолітній син, який боляче реагував на це, та згодом сам зазнав фізичного насилля зі сторони відповідача. ЇЇ намагання зберегти сім'ю ні до чого не призвели, [PERSON] належних висновків не зробив, надалі продовжував знущатися над нею, внаслідок чого вона змушена була неодноразово викликати міліцію. Зазначає, що збереження сім'ї суперечить її інтересам та інтересам дитини, а тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Також, просить після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, позов підтримує, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.18). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, просить справу слухати у його відсутності, позов визнає, згідний на розірвання шлюбу між ним та позивачем [PERSON] (а.с.19). Відповідно до ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та наявність законних підстав для розірвання шлюбу, суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] В суді встановлено, позивач при укладанні шлюбу змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON], а тому до задоволення підлягає вимога позивача [PERSON] про відновлення їй дошлюбного прізвища на підставі ст.113 СК України. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] 243,60 грн. судового збору, сплаченого останньою при подачі позову до суду (а.с.1)

Outcome: approved