overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернувся в інтересах [PERSON] позовом до [PERSON]про поділ майна що є спільною сумісною власністю, в якому просив: визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину житлового будинку, розташованого по [ADDRESS] визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину автомобіля RENAULT SANDERO кузов [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER]; визнати за [PERSON] право власності на 1\\2 частину автомобіля RENAULT SANDERO кузов [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER]; Позовні вимоги мотивовані тим, що 24.02.2009 року між позивачем та відповідачкою було укладено офіційну шлюбну угоду за №004516 завірення 11, запис №921 в реєстрі актів громадського стану від 24.02.2009 року в м. Каїрі в Арабській Республіці Єгипет. Шлюб легалізовано в консульському відділі посольства України в АРЄ. Від шлюбу є донька [PERSON], яка проживає разом із відповідачкою. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.08.2014 року шлюб було розірвано і ініціатором розірвання шлюбу виступила [PERSON] За час шлюбу було придбано майно, яке оформлене на відповідачку, а саме: житловий будинок, розташований по [ADDRESS] та автомобіль RENAULT SANDERO кузов [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] - свідоцтво про державну реєстрацію на автомобіль [NUMBER] від 09.07.2014 року. Враховуючи, що вказане майно придбане на його кошти, а відповідач не бажає визнати за позивачем право власності на 1\\2 частину вказаного майна, то це стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явився, а його представник [PERSON] надав заяву з проханням розглядати справу у відсутність його та позивача, позов підтримує повністю і просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилась, але надала заяву в якій позов визнала і проти його задоволення не заперечувала, а справу просила розглядати у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст.61 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. На підставі викладеного, суд знаходить доведеним те, що так як будинок по [ADDRESS] був придбаний [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 27.05.2011 року (а.с.53-54), а придбання [PERSON] автомобіля RENAULT SANDERO кузов [NUMBER] державний номерний знак [NUMBER] підтверджено свідоцтвом про державну реєстрацію на автомобіль [NUMBER] від 09.07.2014 року (а.с.27), а сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 24.02.2009 року по 19.08.2014 року, то суд знаходить що відповідно до ст.ст. 60, 69, 70 СК України позов доведений та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернувся в суд із заявою про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення над нею опіки, в якій просить визнати недієздатним батька [PERSON], [INFO] та призначити його опікуном останнього, оскільки батько частково втратив пянять, не впізнає оточуючих близьких йому людей, перебуває у безпорадному стані. У судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав та просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - управління охорони здоровя Луцької міської ради в судовому засіданні заяву підтримала. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши сукупність поданих доказів, суд прийшов до наступних висновків. Згідно вимог ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Частиною 3 ст. 237 ЦПК України передбачено, що заява про визнання фізичної особи недієздатною може бути подана членами її сім'ї, близькими родичами, незалежно від їх спільного проживання, органом опіки та піклування, психіатричним закладом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є сином [PERSON], [INFO], що підтверджується копією довідки ЖКП № 2 від 03.02.2015 року № 196, копією свідоцтва про народження серії ІІ-ЖО № 252860 від 09.12.1981 року (а.с.9,12). Як вбачається із пояснень [PERSON], висновку судово-психіатричного експерта № 169 від 12.06.2015 року, [PERSON] виявляє ознаки недоумства у вигляді судинної деменції внаслідок серії інсультів, діагностований у останнього психічний розлад є хронічним, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними (а.с.44-45). Згідно подання Управління охорони здоров'я Луцької міської ради, опікуном [PERSON] за доцільно призначити [PERSON] так як відповідно до ст. 63 ЦК України, опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна. Згідно ст. 241 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки і піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Таким чином, [PERSON], [INFO] слід визнати недієздатним та призначити опікуном над ним сина [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.07.2011 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №175. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з травня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Судом встановлено, що з 09.07.2011 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, - а.с.3. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], - а.с.4. Шлюбні відносини припинили з травня 2014 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, тому в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача,позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2000 року. Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачкою життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на подружнє життя, ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. В судове засідання сторони не з'явилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв позивач [PERSON] позов підтримує. Відповідач [PERSON] позов визнає. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 01.04.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2000 року (а.с.7). Від даного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочку [PERSON], [INFO]. (а.с.10,11). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на подружні стосунки, ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 30.01.1998 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 12, посилаючись на те, що спільне життя не склалося через різні погляди на життя, наявність непорозуміння з будь-яких життєвих питань. Шлюбні відносини фактично припинені, оскільки позивач часто перебуває у від'їздах по роботі. Сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору про поділ спільного майна немає. На підставі викладеного, оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просив розірвати шлюб, укладений між ним та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, у позовній заяві виклав своє клопотання про розгляд справи за його відсутності, на розірванні шлюбу наполягав. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час, місце розгляду справи була повідомлена належним чином, заперечень проти позову та заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.01.1998 року, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 12 /а.с. 3/. Крім того, сторони мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями Свідоцтв про їх народження /а.с. 4/. Спільне господарство не ведеться, спору про майно немає. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернулась в суд з вищевказаним позовом. В позові зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складається з права на земельну частку (пай) площею 5.00 га та іншого майна, яке знаходиться в с. Королівка Ємільчинського району Житомирської області. Коли вона звернулась до Ємільчинської приватної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказане спадкове майно то нотаріус їй пояснив, що потрібно звернутись до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини. Вказаний строк вона пропустила тому, що не вірно зрозуміла роз'яснення працівників сільської ради щодо шестимісячного строку, а також лише нещодавно отримала заповіт та інші документи необхідні для прийняття спадщини. В позові позивач просила суд визначити їй додатковий строк терміном 90 календарних днів для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті її батька. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та, що третіх осіб по справі не має. Представник відповідача, сільський голова Степанівської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області Левченко Олександр Сергійович, в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи в його відсутності в якій вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі і що наслідки визнання позову йому відомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію свідоцтва про смерть [PERSON] [NUMBER] від 24.02.2006 року; ксерокопію сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER]; ксерокопію паспорта позивача; постанову приватного нотаріуса Ємільчинського районного нотаріального округу Петрук С.П. № 44/02-32 від 11.03.2014 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії згідно якої [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті батька [PERSON]; ксерокопію заповіту від 18.01.2003 року згідно якого [PERSON] все своє майно заповів [PERSON], суд рахує, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує будь-чиїх прав, свобод та інтересів, а тому суд приймає визнання відповідачем позову та має можливість ухвалити рішення на попередньому судовому засіданні про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі наведеного, ч. 3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-09 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Аргументуючи заявлені вимоги, вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 28 квітня 2012 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької обл., за актовим записом №10. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. Майнового спору не має. Спору з приводу виховання дитини не має.. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден, не заперечує проти того, щоб спільна дитина мешкала разом з матір'ю. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 квітня 2012 року виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької обл., за актовим записом №10 (а.с.5). Від спільного життя мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO] (а.с.5). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, те, що спільна неповнолітня дитина, [PERSON], [INFO], мешкає разом з позивачем, яка не чинить перешкод для спілкування відповідача з дитиною. Відповідач не заперечує проти того, щоб неповнолітня дитина мешкала разом з матір'ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що з [PERSON] тривалий час підтримувала дружні відносини, які згодом переросли в почуття любові один до одного. З квітня 2014 року проживають однією сім`єю у будинку батьків [PERSON] [INFO] від [PERSON] народила сина, у зв'язку з цим мають намір офіційно зареєструвати шлюб, однак перешкодою є те, що [PERSON] не досягла встановленого законом шлюбного віку. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала, та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву дочки, просила задовольнити, оскільки вважає, що укладення шлюбу відповідає інтересам дитини. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні вимоги заявника підтримав, просив надати дозвіл на укладення шлюбу. Пояснив суду, що має намір створити з нею сім'ю, забезпечувати та виховувати спільну дитину. [PERSON] у судовому засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник служби у справах дітей Новоград-Волинської райдержадміністрації при вирішенні заяв покладалась на розсуд суду. Заслухавши у судовому засіданні пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Колодянської сільською радою встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в с. Кожушки, Новоград-Волинського району, Житомирської області. (а.с. 4) Згідно медичного свідоцтва про народження [NUMBER] від [INFO], судом встановлено, що [PERSON] [INFO] народила хлопчика. (а.с. 5) Відповідно до статтей 22, 23 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на момент подачі заяви та розгляду справи у суді заявник, яка досягла 16 років, тобто не досягла шлюбного віку. На даний час [PERSON] та [PERSON] мають спільну дитину, бажають одружитись і створити сім'ю. Обставини, які б перешкоджали перебувати в шлюбі - відсутні, а тому суд вважає, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін та їх спільної дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про надання права на шлюб обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

12.03.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, укладений 21.06.2008 року та зареєстрований у відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 619. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 21.06.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.06.2008 року (а.с. 4). За час перебуванню у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 01.03.2011 року (а.с.5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved