Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-10 00:00:00

10 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред'явлення позову до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що від шлюбу з [PERSON] вони мають двох дітей - повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно з рішенням суду від 10 травня 2017 року шлюб розірвано. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. [PERSON] не надає коштів на утримання сина, хоча має доходи, отримує пенсію, має задовільний стан здоров'я і можливість надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, інших аліментних зобов'язань не має. Позивачка деякий час працювала тимчасово - заміняла працівника, що знаходився у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Зараз не працює. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 21). Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, відповідно до якої позов визнає повністю (а.с. 22). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що від шлюбу у позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] народилося двоє дітей - донька [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO] (а.с. 5). [PERSON] вже досягла повноліття. Син [PERSON] проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області № 679 від 7 грудня 2018 року (а.с. 6). Позивачка [PERSON] у період з червня 2018 року до листопада 2018 року працювала в Озерянській сільській раді та отримала за цей час дохід у сумі 29 117,99 грн., якого не вистачає для утримання та гармонійного розвитку дитини (а.с. 8). Зараз позивачка не працює, оскільки на її посаду вийшов основний працівник. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи викладені позивачкою та визнані відповідачем обставини суд приходить до переконання, що аліменти слід стягувати з батька дитини у розмірі однієї третьої частки його заробітку (доходу) у зв'язку з тим, що позивачка скористалася передбаченим ч. 3 ст. 181 СК України правом обрати такий спосіб отримання аліментів - у частці від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення позивачки до суду (10 грудня 2018 року) і до досягнення сином повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоров'я відповідача та дитини, відсутність у відповідача інших утриманців. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивачка при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved