overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

11 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за актовий запис за №251. Разом з тим, подружнє життя не склалось. На сьогоднішній день вони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо та не ведуть спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Пояснила, що з чоловіком вони спільно не проживають вже три роки, а тому рішення про розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував щодо розірвання шлюбу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 04 березня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за актовий запис за №251 (а.с.3). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін на склалось. На даний час позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

11 жовтня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою, в якій просить надати їй право на шлюб з [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що вона народилася [INFO] і на даний час не досягла повноліття. Вона має намір укласти шлюб з [PERSON], з яким чекають на появу спільної дитини. Оскільки вона не досягла вісімнадцятирічного віку, їй необхідно отримати право на укладення шлюбу в судовому порядку. Надання права на шлюб буде повністю відповідати її інтересам та інтересам її майбутньої дитини. В судовому засіданні заявниця заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити. Заінтересовані особи - [PERSON], [PERSON] просили задовольнити заявлені вимоги. Представник Старокостянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Відповідно до ч. 3 ст. 293 ЦПК України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб. У відповідності до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], на даний час не досягла 18-річного віку. Згідно даних довідки лікарсько-консультаційної комісії Старокостянтинівської центральної районної лікарні від 08 жовтня 2018 року № 822 вона перебуває на 12 тижні вагітності. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21 грудня 2007 року передбачено, що головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Оскільки заявниця на даний час досягла сімнадцятирічного віку, є вагітною і сторони мають взаємне бажання зареєструвати шлюб, тому укладення шлюбу в більш ранньому віці відповідає її інтересам та інтересам її майбутньої дитини, в зв'язку з чим їй слід надати право на шлюб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~11 жовтня 2018 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з Іль-Овіса [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 05.07.2013 року у розмірі 20786 грн. 58 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач відзив на позовну заяву не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 05.07.2003 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 3100 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання Іль-Овісу [PERSON] кредитних коштів. \~\~\~\~ \~ \~ \~ Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 02.10.2018 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 20786,58 грн. з яких: 4774,84 грн. - тіло кредиту; 4237,85 грн. - відсотки за користуванням кредитом; 10307,86 грн. - пеня; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина). 966,03 грн. - штраф (процентна складова) Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~11 жовтня 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 25.06.2011 року у розмірі 14593 грн. 62 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідач відзив на позовну заяву не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 25.06.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 2570 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. \~\~\~\~ \~ \~ \~ Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 02.10.2018 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 14593,62 грн. з яких: 581,27 грн. - тіло кредиту; 2823,86 грн. - нараховано відсотків за користуванням кредитом; 10017,37 грн. - нараховано пені; а також штрафи, відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500.00 грн. - штраф (фіксована частина). 671.12 грн. - штраф (процентна складова). Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-13 00:00:00

\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~11 жовтня 2018 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 29.10.2013 року у розмірі 24658 грн. 72 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідачка відзив на позовну заяву не надала. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 280 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню повністю. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 29.10.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» і відповідачкою був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачці кредит у розмірі 5000 грн. 00 коп., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. \~\~\~\~ \~ \~ \~ Однак відповідачка не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 02.10.2018 року, у неї виникла заборгованість у загальній сумі 24658 грн. 71 коп., яка складається з: 4084 грн. 32 коп. - тіло кредиту; 7432 грн. 08 коп. - відсотки за користуванням кредитом; 11491 грн. 90 коп. - пеня; 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина). 1150 грн. 41 коп. - штраф (процентна складова). \~\~\~\~ \~ \~ \~Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~\~\~\~ \~ \~ Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. \~\~\~\~ \~ \~Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

11 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Він обґрунтував свої вимоги тим, що 14 жовтня 2017 року помер його батько [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у вигляді недоотриманої за життя пенсії. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька у звязку із тим, що мешкає на території проведення АТО, та тривалий час не мав змоги виїхати звідти. Позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його батька [PERSON] достатній для подання заяви про прийняття спадщини два місяці. Представник позивача в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивача. (а.с.21). Представник відповідача у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.22). Зясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження № 489035, виданого 07 жовтня 1975 року Червоногвардійським відділом ЗАГС (а.с.14). [PERSON] помер 14 жовтня 2017 року, актовий запис № 489 від 04 жовтня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії ІІ-НО № 040112, виданим Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.10). У встановлений законом шестимісячний строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька у звязку із тим, що мешкає на території проведення АТО, та тривалий час не мав змоги виїхати звідти. 10 жовтня 2018 року державним нотаріусом Першої Словянської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а.с.11-13). Відповідно до листа Костянтинівської державної нотаріальної контори № 2456/01-09 від 19 жовтня 2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 53719850 від 18 жовтня 2018 року (а.с.19-20) спадкової справи щодо майна померлого 14 жовтня 2017 року [PERSON] немає. В силу\~ст.1272 ЦК України\~за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] пропущений з поважних причин. У звязку з цим необхідно визначити позивачу [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] у два місяці з дня набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком\~ для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-07 00:00:00

11 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 20 липня 2013 року у Часовоярській міській раді м.Артемівська Донецької області, також зазначив, що від спільного проживання дітей не мають, шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2018 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 20 липня 2013 року у Часовоярській міській раді м.Артемівська Донецької області, актовий запис № 26, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № І-НО № 315949 (а.с.16). Сторони від спільного проживання дітей не мають, спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з травня 2018 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-21 00:00:00

11 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 28 травня 2010 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, також зазначив, що від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, шлюбно-сімейні відносини припинили з грудня 2012 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, декілька років мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище [PERSON]. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 28 травня 2010 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 366, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії № 1-НО № 210661 (а.с.6). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. На теперішній час сторони спільного господарства не ведуть, спільним побутом не пов'язані, майновий спір відсутній. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: approved