Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

11 червня 2015 року Львівський державний університет внутрішніх справ звернувся в суд з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на користь Львівського державного університету внутрішніх справ кошти в сумі 10 869,61 грн. та суму судового збору. В позовній заяві зазначив про те, що відповідно до наказу ЛДУВС МВС України від 06.08.2012р. за № 323 о\\с [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 09.08.2012 р. між позивачем, УМВСУ в Тернопільській області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВСУ. Згідно п. 2.3.6 та 3.1 цього Договору відповідач був зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ВНЗ. Наказом ЛДУВС від 15.09.2014 р. № 619 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ та відраховано з ВНЗ через службову невідповідність. Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з серпня 2012 року по вересень 2014 року становить 10 869,61грн. За таких обставин, витрати, які були затрачені на утримання курсанта у вищому навчальному закладі системи МВС України підлягають відшкодуванню в судовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, подав заяву, в якій просить слухати справу у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відміткою в журналі реєстрації вихідної кореспонденції та рекомендованим листом, причину неявки не повідомив. Заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. У відповідності до ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до наказу ЛДУВС МВС України від 06.08.2012р. за № 323 о\\с [PERSON] було зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання. 09.08.2012 р. між позивачем, УМВСУ в Тернопільській області та [PERSON] було укладено договір про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВСУ. Згідно п. 2.3.6 та 3.1 цього Договору відповідач був зобов'язаний у разі відрахування з навчального закладу відшкодувати витрати, пов'язані з його утриманням у ВНЗ. Наказом ЛДУВС від 15.09.2014 р. № 619 о/с [PERSON] було звільнено з органів внутрішніх справ та відраховано з ВНЗ через службову невідповідність. Згідно з проведеним розрахунком сума фактичних витрат, пов'язаних з утриманням курсанта [PERSON] за період з серпня 2012 року по вересень 2014 року становить 10 869,61грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, [PERSON] не виконав свої зобов'язання перед ЛДУВС, допустивши вищевказану заборгованість. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved