Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

10 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 1998 року по вересень 2013 року вони з відповідачем проживали однією сімєю та вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Від шлюбу мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син є студентом Дніпропетровського державного технікуму енергетичних та інформаційних технологій, стаціонарної форми навчання. У звязку із навчанням син не працює, інших доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги від батьків на час навчання. Позивач просила ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку, починаючи із дня предявлення позову і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення 23 років. Позивач в судове засідання не зявилася, до початку розгляду справи надана заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у звязку з чим суд вважає за можливе застосувати положення ст.ст. 169, 224-225 ЦПК України та розглянути справу в заочному порядку. Приймаючи до уваги позицію позивача та дослідивши наявні докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с. 13). [PERSON] є студентом денної форми навчання Дніпровському державному технікумі енергетичних та інформаційних технологій за спеціальністю «Монтаж і експлуатація електроустаткування електростанцій і енергосистем». Термін закінчення навчання у закладі 30.06.2018 року, що підтверджується відповідною довідкою (а.с. 2). Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у звязку у цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В силу ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, до закінчення навчання - 30.06.2018 року, починаючи з 10.04.2017 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. Також суд вважає, що витрати пов'язані з розглядом справи необхідно покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved