Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

10.10.2016 року позивачка звернулась в суд з позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Стефаника, 25. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Колінці Тлумацького району по вул. Стефаника, 25, [PERSON] (мати) на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 14.07.2002 року мати [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на імя позивачки заповіт. Позивачка прийняла спадщину за заповітом після смерті матері, оскільки вступила в управління спадковим майном. Відсутність документу, який би посвідчував право власності на вказане домоволодіння, перешкоджає позивачці оформити право власності на спадкове майно. У звязку з вищевказаним, позивачка просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Колінці, вул. Стефаника, 25, в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON] Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, однак подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі. Представник відповідача Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує щодо його задоволення, просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги № 4 Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], яка була головою двору, значилось господарство, розташоване по вул. Стефаника, 25, с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Згідно копії технічного паспорту від 03.10.2016 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди побудовані у період з 1945 року по 1960 рік (а.с. 4-6). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Стефаника, 25, с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області. 14.07.2002 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). [PERSON] (позивачка) є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 14). Ще за життя [PERSON] (мати позивачки) посвідчила на імя [PERSON] (позивачка) заповіт, яким заповіла їй все належне на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 20.05.2002 року (а.с. 9). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця [PERSON], для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. [PERSON] (позивачка) прийняла спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON], оскільки до дня смерті проживала разом зі спадкодавцем, вела з нею спільне господарство, вступила в управління спадковим майном, проводила похорон матері, обробляє земельну ділянку, сплачує необхідні платежі, що підтверджується довідкою Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 274 від 26.09.2016 року (а.с. 7). Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 407/2016 від 26.09.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], з якої вбачається, що [PERSON] (позивачка) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину, немає (а.с. 26-38). Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлої матері [PERSON] Позивачці в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Стефаника, 25 в с. Колінці Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 924/02-31 від 10.10.2016 року (а.с. 13). Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити право власності на житловий будинок з гоподарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.),

Outcome: approved