Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

11.04.2017 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в шлюбі зареєстрованого виконкомом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 24 грудня 2015 року, актовий запис № 10. Від шлюбу дітей не мають. Спір майнового характеру між ними відсутній. Шлюб розривають вперше. Спочатку їхнє спільне життя складалося добре, проте протягом останнього часу шлюбні відносини між ними поступово погіршились, що призвело до відсутності між ними порозуміння та взаємоповага. Кожен з них має різні погляди на шлюб. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти нормальну моральну атмосферу в сімї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги та дружби, взаємодопомоги. Просила суд шлюб між нею та відповідачем розірвати та стягнути з нього на її користь судові витрати. В судове засідання позивачка не зявилася, але надала суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи у її відсутності та те, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував та пояснив суду, що дійсно вони з січня 2017 року не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Від даного шлюбу дітей у них немає. Ніяких претензій майнового характеру у них один до одного не мають. Вважав, що немає необхідності призначати строк для примирення. Їхній шлюб носить формальний характер. Не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. З обставин, наведених у позовній заяві та доданих документів судом встановлено, що шлюб між позивачкою [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований виконкомом Лунківської сільської ради Герцаївського району Чернівецької області 24 грудня 2015 року, актовий запис № 10. З доводів наведених у позові та пояснень відповідача, які не суперечать одне одному, судом встановлено, що сторони від шлюбу дітей не мають, з січня 2017 року проживають окремо, не ведуть спільне сімейне господарство та не підтримують подружніх відносин, у звязку з чим суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер. Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, у тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість та може мати наслідки, встановлені законом ( ч.4 ст.56 СК України ). Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч .2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов висновку, що збереження сімї неможливе, реєстрація шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню шляхом розірвання шлюбу, зі стягненням з відповідача на користь позивача у відповідності зі ст. 88 ЦПК України понесених позивачем документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.55-56, 104-105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved