Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла [PERSON], у зв'язку з чим відкрилася спадщина, до складу якої входить, зокрема, квартира [ADDRESS]. Заповітом від 25.04.2012р. [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу. У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки вказана квартира належала [PERSON] та її чоловікові [PERSON], який помер [INFO], на праві спільної власності без визначення частки кожного. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Представник відповідача у судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Беззаперечно встановлено, що [PERSON], яка померла [INFO], (свідоцтво про смерть а.с.6) та її чоловік [PERSON], який помер [INFO], були власниками квартири [ADDRESS] (свідоцтво про право власності на житло а.с.11). Заповітом від 25.04.2012р. [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу (заповіт а. с.11). У встановлений законом шестимісячний строк [PERSON] звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, оскільки частка майна, яка належала кожному із співвласників не визначена. Дані правовідносини у системному зв'язку регулюються: · ч.1 ст.22 КУпШС, в редакції 1963р., яка діяла на час виникнення правовідносин, згідно з якою майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю; · ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; · ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; · ч.1 ст.1218 ЦК України, яка передбачає, що до складу спадщини входить усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], та [PERSON], який помер [INFO],були співвласниками квартири [ADDRESS], що належала їм на праві спільної сумісної власності, позивач, як спадкоємиць за заповітом, впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подав заяву до нотаріальної контори про її прийняття, але через не визначення частки майна, яка належить кожному із співвласників, у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено, то з метою захисту майнових прав [PERSON] необхідно визначити частку у спільній сумісній власності на квартиру між [PERSON] та [PERSON] по ? частці кожного.

Outcome: approved