Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

11.05.2018 р. заявник [PERSON] звернувся до Деснянського районного суду м. Києва, заінтересована особа: Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме участі та виконання ним заходів з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони з 01.08.1986 р. по 01.08.1987 р. Заява обґрунтована наступним. Він, [PERSON], [INFO] є особою, яка постраждала внаслідок аварії на Чорнобильський атомній електростанції та є ліквідатором наслідків аварії на Чорнобильський атомній електростанції (далі -ЧАЕС) 1 категорії, що підтверджується посвідченням Серії [NUMBER] від 09 грудня 1992 року, вкладкою № [NUMBER] від 13 березня 2002 року до посвідчення громадянина, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи, є інвалідом II групи, що підтверджується посвідченням № [NUMBER], довідкою МОЗ України серії КИЕ-1 № 022832 від 04 березня 2002 року, яка видана йому (заявнику) безстроково. Факт залучення його (заявника) до складу ЦО при виконанні обов'язків по ліквідації аварії на ЧАЕС необхідний заявнику для визнання за ним статусу інваліда війни та отримання відповідного посвідчення інваліда війни. Він (заявник) звернувся до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації про встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення у зв'язку з тим, що він, [PERSON] працював на ЧАЕС та при виконанні заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції (далі - ЧАЕС) та був залучений до складу формувань Цивільної оборони з 01 серпня 1986 року по день звільнення з ЧАЕС. Проте, йому (заявнику) було відмовлено з підстав недоведеності факту залучення його до складу формувань Цивільної оборони листом Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації від 02 травня 2018 року № 36-1338. Вважає, що факт залучення його до складу формувань Цивільної оборони підтверджується наступним. Він (заявник) має загальний безперервний стаж роботи на ЧАЕС більше дев'яти років з 06.04.1979 року по 31.10.1988 року. Це підтверджується трудовою книжкою від 21 вересня 1978 року. В тому числі з 01 серпня 1986 року [PERSON] виконував свої посадові обов'язки по ліквідації наслідків аварії по ремонту машинного обладнання реакторного цеху. Виконував свої посадові обов'язки на забруднених радіоактивним вибухом територіях та отримав за період ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС дозу зовнішнього опромінювання у 70 рад, що підтверджується довідкою № 663 від 26.04. 1991 року. Як наслідок ліквідації Чорнобильської катастрофи він (заявник) отримав II групу інвалідності, що підтверджується Довідкою МОЗ України серії КИЕ-1 № 022832 від 04 березня 2002 року, згідно якого встановлено, що хвороби, які призвели до його інвалідності пов'язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС. При отриманні II групи інвалідності йому (заявнику) встановлено ступінь втрати працездатності - 70% безстроково, що підтверджується Довідкою МОЗ України КИЕ-1 № 022832 від 04 березня 2002 року. Наголошує на тому, що згідно Експертного висновку № Є/3 993 від 18.06.1991 року захворювання, які він (заявник) отримав, пов'язані з роботами по ліквідації аварії на ЧАЕС. Встановлення факту залучення заявника до складу Цивільної оборони під час ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС має для нього юридичне значення, оскільки надає йому право для отримання посвідчення інваліда війни. На підставі викладеного, заявник, з просять суд встановити факт того, що він, [PERSON] приймав участь та виконував заходи по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони в період з 01.08.1986 р. по 01.08.1987 р. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити посилаючись на обставини справи викладені в заяві. Представник заінтересованої особи - Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з'явився, повідомлені про час та дату розгляду справи належним чином, причини неявки до суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд приходить до наступного висновку. Судом об'єктивно встановлено, що [PERSON] є громадянином, який постраждав внаслідок Чорнобильської катастрофи та є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] від 09.12.1992 р. та вкладкою [NUMBER] від 13.03.2002 р., категорія 1 (а.с.8). Як вбачається з трудової книжки [PERSON] від 21.09.1978 р., останній має загальний безперервний стаж роботи на ЧАЕС з 06.04.1979 р. по 31.10.1988 р., професія токар (а.с.10). У відповідності до Довідки, уточнюючої особливий характер роботи або умови праці, необхідні для призначення пільгової пенсії від 15.02.2002 р. №302 - даної гр. [PERSON] в тому, що він дійсно працював на ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС в зоні відчуження на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС в період з 01.08.1986 р. по 01.08.1987 р. (а.с.26). Відповідно до Довідки №663 виданої [PERSON] в тому, що за період роботи по ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС та ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС з 26.04.1986 р. по 31.12.1988 р. його доза зовнішнього опромінення склала 70 рад. (а.с.15). У відповідності Висновку медико-соціальних (експертних) комісій про умови і характер праці інвалідів є обов'язковим для адміністрацій, підприємств, установ і організацій - довідки Сер. КИЕ - 1 №022832, [PERSON] є інвалідом 2 групи, безстрокове, причина інвалідності пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.14). Згідно Експертного заключення Київського регіональної міжвідомчої експертної ради щодо встановлення причинного зв'язку захворювання та інвалідності з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і їх професійного характеру - захворювання [PERSON] пов'язане з роботами по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (а.с.13). 27.04.2018 р. [PERSON] звернувся з заявою до Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації щодо встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. Листом від 02.05.2018 р. №36-1338 Управління праці та соціального захисту населення Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації відмовило в надані статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення, оскільки надані ним документи не підтвердили факт залучення та виконання ним робіт по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань Цивільної оборони (а.с.17). Надаючи оцінку встановленим в судовому засіданні обставин справи, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов'язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців*, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно - правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема, - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111 та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально - виробничим принципом створювались система, служби та формування Цивільної оборони. Формування ЦО, в тому числі і невоєнізовані, створювались саме з метою виконання робіт по ліквідації наслідків аварії, катастроф і стихійних лих. Громадяни, які виконували роботи по ліквідації Чорнобильської катастрофи (аварії на Чорнобильській АЕС та її наслідків) залучались до виконання цих робіт саме у складі формувань Цивільної оборони. Відповідно до чинних на момент аварії на Чорнобильській АЕС нормативно- правових актів з питань Цивільної оборони, зокрема - Положення про Цивільну оборону СРСР, затвердженого 18.03.1976 року Постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР № 1111, та Положення про невоєнізовані формування Цивільної оборони та норми оснащення їх матеріально-технічними засобами, яке введено в дію наказом начальника Цивільної оборони СРСР - заступника Міністра оборони СРСР від 06.07.1975 року №90, в кожному міністерстві, відомстві або іншому центральному органі виконавчої влади, а також на підприємствах, в установах та організаціях за територіально - виробничим принципом в усіх населених пунктах та всіх об'єктах народного господарства, створювались система, служби та формування Цивільної оборони. До складу невоєнізованих формувань Цивільної оборони зараховуються в обов'язковому порядку громадяни СРСР: чоловіки у віці від 16 до 60 років та жінки від 16 до 55 років, за винятком вагітних жінок та жінок, які мають малолітніх дітей. При цьому, жоден нормативний документ з питань цивільної оборони не містить однозначної вимоги щодо обов'язковості видання розпорядчого документу про залучення кожної конкретної особи до дій у складі формувань цивільної оборони. Таким чином, особи, які залучались до складу формувань Цивільної оборони у травні 1986 року, інвалідність яких пов'язана з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, за наявності документів, підтверджуючих право на отримання статусу інваліда війни, мають право отримати такий статус з видачею відповідного посвідчення. Крім того, відповідно до п. 9 ст. 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», до інвалідів війни належать також інваліди з числа осіб, залучених до складу формувань цивільної оборони, які стали інвалідами внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією Чорнобильської катастрофи. Підставами для визнання особи інвалідом війни є наявність двох складових умов: 1) особа повинна бути залучена до складу формувань цивільної оборони; 2) особі повинен бути встановлений статус особи, яка стала інвалідом внаслідок захворювань, пов'язаних з ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи. Таким чином, факт участі та виконання [PERSON] заходів по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у складі формувань цивільної оборони в період з 01.08.1986 р. по 01.08.1987 р. доведено зібраними по справі доказами. Підтвердження вказаного факту необхідно заявнику для встановлення статусу інваліда війни та видачі відповідного посвідчення. Відповідно до ч.2 п.5 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що вимоги [PERSON] є підставними та обґрунтованими, а тому є такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved