Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

10.12.2014 року відкрито провадження у справі. Позивачка свої вимоги, в наступному уточнені, мотивує тим, що у 1959 році [PERSON] передане у власність як голові колгоспного двору домоволодіння [ADDRESS] з жилою площею 12,76 кв.м, яке в послідуючому було перенумеровано на [ADDRESS], а потім на [ADDRESS]. Статус членів колгоспного двору набули син останньої - [PERSON], невістка [PERSON] та онуки [PERSON] й [PERSON] Рішенням Охтирської міської ради від 07.04.1969 року [PERSON] надано дозвіл на перебудову зазначеного домоволодіння. До 1984 року [PERSON] разом з [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти добудували вказане домоволодіння до наступного технічно-будівельного стану: житловий будинок «А-1Ж» з прибудовою «а» загальною площею 75,5 кв.м, житловою площею 46,9 кв.м, зі складовими: кухнею «1-1» площею 8,2 кв.м., житловою кімнатою «1-2» площею 6,4 кв.м, житловою кімнатою «1-3» площею 14,3 кв.м, житловою кімнатою «1-4» площею 19,3 кв.м, житловою кімнатою «1-5» площею 6,9 кв.м, коридором «1-6» площею 3,5 кв.м, сінами «І» площею 6,7 кв.м, верандою «ІІ» площею 10,2 кв.м, ганок «а1»; господарські споруди та надвірні будівлі: сарай «Б», сарай «В», погріб «пг», колодязь «к», огорожа № 1-3. [INFO] [PERSON] померла, не залишивши заповіту. На день смерті останньої в зазначеному домоволодінні постійно проживали та були зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] В подальшому [PERSON] створив своє сімейне життя і з 1986 року пішов проживати за іншою адресою. [INFO] помер [PERSON], не залишивши заповіту. Таким чином, [PERSON] після смерті бабусі [PERSON] та батька [PERSON] фактично вступила в управління та володіння зазначеним домоволодінням, яке підтримувала та підтримує на даний час в належному стані, проводить капітальні та поточні ремонти, будь-яких перебудов та добудов не здійснювала. Земельна ділянка під даним домоволодінням приватизована не була, правовстановлюючі документи на неї не виготовлялися. В зв'язку з тим, що на даний час виникають труднощі в оформлені права власності на зазначене домоволодіння, просить поновити строк звернення до суду з позовом; визнати домоволодіння по [ADDRESS] спільним сумісним майном голови колгоспного двору [PERSON] за її життя, [PERSON] за його життя, [PERSON], [PERSON], [PERSON], з визначенням за кожним з них по 1/5 частині вказаного домоволодіння, а після смерті [PERSON] за співвласниками [PERSON] за його життя, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] по 1/4 частині як членів колгоспного двору; визнати за нею право власності на 1/4 частину зазначеного домоволодіння в статусі колгоспного двору та на 1/4 частину домоволодіння після смерті батька - [PERSON], визнавши за [PERSON] загально право власності на 1/2 частину домоволодіння. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві, та просив задовольнити. В судовому засіданні представник Охтирської міської ради Сумської області та виконкому Охтирської міської ради Сумської області залишила вирішення позовних вимог на розсуд суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги визнають в повному обсязі, заперечень не мають. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він з 1979 року знайомий з батьками позивачки - [PERSON] та [PERSON], десь раз у тиждень заїжджав до них. Ще з ними проживала бабуся - мати [PERSON], позивачка та її брат [PERSON]. [PERSON] працював в колгоспі ім. Муратова, [PERSON] сапувала буряки в колгоспі. На його думку, саме [PERSON] побудували цей будинок, так як вони там жили. На даний час в домоволодінні проживає позивачка разом з матір'ю. Свідок [PERSON] суду пояснив, що його родичі проживають по сусідству, тому знає позивачку з дитинства. На момент знайомства в домоволодінні по [ADDRESS] проживала [PERSON] та її діти, позивачка й на даний час проживає в цьому домоволодінні. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення представника позивачки, представника Охтирської міської ради, покази свідків, врахував позицію відповідачів, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Зі свідоцтва про право особистої власності на домоволодіння від 28.01.1960 року, виданого на підставі рішення виконкому Охтирської міської ради № 28 від 28.12.1959 року, вбачається, що домоволодіння в [ADDRESS] належить на праві власності колгоспному двору, головою якого являється [PERSON]. [PERSON] доводився [PERSON] сином. [PERSON] з 16.10.1963 року перебував у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим районним бюро РАГС м. Охтирка Сумської області. Від шлюбу народилися син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], повторно виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, та донька [PERSON], [INFO], яка в наступному змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Охтирським РАГС Сумської області та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом РАГС Охтирського міськвиконкому Сумської області. Як вбачається з будинкової книги на домоволодіння по [ADDRESS], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] постійно проживали та були зареєстровані разом з [PERSON] [PERSON] та [PERSON] працювали в колгоспі, що підтверджується записами в трудових книжках. Таким чином, [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] являлися членами колгоспного двору. Рішенням виконкому Охтирської міської ради депутатів трудящих від 07.04.1969 року [PERSON] надано дозвіл на перебудову старого непридатного до житла будинку. З матеріалів інвентарної справи на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що на земельній ділянці за зазначеною адресою розташовані наступні об'єкти: житловий будинок «А1-Ж» площею 67,9 кв.м з прибудовою «а» площею 30,2 кв.м та ганком «а1» площею 4,0 кв.м, сарай «Б» площею 50,0 кв.м, сарай «В» площею 31,1 кв.м, погріб «пг» площею 3,7 кв.м, огорожа №№ 1-3, колодязь «к». Рік забудови домоволодіння - 1969. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Охтирським РАГС, [PERSON] померла [INFO]. Згідно з положеннями ст. 120 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин), майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст. 123 ЦК УРСР визначено, що розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Положеннями ст. 563 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що в разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривається. Таким чином, після смерті [PERSON] членам колгоспного двору по [ADDRESS] залишилися [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] З введенням в дію постановою Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ Закону України «Про власність» 15 квітня 1991 року колгоспний двір був припинений. Відповідно до роз'яснень, що викладені в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору (в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі, навчання в учбовому закладі, хвороба); б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору. Особам, які вибули з членів двору, але не втратили права на частку в його майні, вона визначається виходячи з того майна двору, яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Таким чином, на час законодавчого припинення колгоспного двору його членами були [PERSON], [PERSON], та [PERSON], оскільки [PERSON] 26.04.1986 року в зв'язку зі створенням власної сім'ї змінив місце свого проживання та зареєструвався за адресою: [ADDRESS], в зв'язку з чим, відповідно до положень ст. 126 ЦК УРСР (у редакції 1963 року, чинного на час виникнення спірних правовідносин), втратив право на частку в майні двору. Отже, суд дійшов висновку, що на час припинення колгоспного двору на майно колгоспного двору набули право [PERSON], [PERSON], та [PERSON] в рівних частинах по 1/3 частці кожен, виходячи з чого позивач має право на 1/3 частку. Зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, вбачається, що [PERSON] помер [INFO], в зв'язку з чим на належну йому 1/3 частину домоволодіння по [ADDRESS] відкрилася спадщина. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.01.2015 року № 39324642 вбачається, що після померлого [PERSON] спадкоємці з заявами про прийняття та/або про відмову від спадщини не зверталися, спадкова справа не відкривалася, свідоцтва про право на спадщину не видавалися. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 06.01.2015 року № 39324643 вбачається, що заповіт [PERSON] не складався. Статтею 548 ЦК України в редакції 1963 року визначено, що для прийняття спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Відповідно до положень ст. 549 ЦК України в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Як вбачається з записів будинкової книги та сторонами не оспорено, на час смерті [PERSON] разом з ним проживали його дружина [PERSON] та дочка [PERSON], які є спадкоємцями першої черги за законом (ст. 529 ЦК України в ред. 1963 року) та фактично вступили у володіння спадковим майном. Суду не надано доказів відмови [PERSON] від прийняття спадщини, оскільки остання постійно проживала в будинку, заяв про відмову від прийняття спадщини не подавала та не надано доказів вчинення нею інших дій, які б свідчили про те, що вона не вступила в управління або володіння спадковим майном. Отже, [PERSON] та [PERSON] успадкували по 1/2 частині від належної [PERSON] 1/3 частки домоволодіння - тобто по 1/6 частині кожна. Таким чином, [PERSON] має право на 1/2 частину домоволодіння по [ADDRESS] - 1/3 частина домоволодіння (як частка члена колгоспного двору)+1/6 частина домоволодіння (як частка, успадкована після смерті батька). За таких обставин вимоги про визнання за нею права власності на ? частину домоволодіння підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial