Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Посилаючись на те, що сімейне життя між сторонами не склалося, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим, окрім цього відповідач в даний час, маючи стабільний дохід у вигляді заробітної плати, ухиляється від утримання сумісної дитини [PERSON], [INFO]. В зв'язку з наведеним, позивач просила суд постановити рішення, яким розірвати зареєстрований з відповідачем шлюб та стягнути на її користь на утримання сина 1/3 частину його доходів. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково, зменшивши розмір аліментів до ? частини усіх доходів відповідача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення змінених позовних вимог не заперечував. Суд, розглянувши й дослідивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. 23 березня 2012 року між позивачем і відповідачем був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис під № 52 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області (а. с. 6). Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а. с. 7). Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде протирічити інтересам чоловіка та дружини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд враховує, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, інших утриманців не має. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються на дитину за рішенням суду від дня предявлення позову. Зазначені обставини дають суду підстави для задоволення позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір оплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового і немайнового характеру. Оскільки суд задовольняє позов, а позивач звільнена від оплати судових витрат в частині вимог щодо стягнення аліментів, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги в частині розірвання шлюбу. Суд на підставі п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved