Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-30 00:00:00

12.06.2019 року позивач звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про виділ в натурі частки в житловому будинку в окрему одиницю. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що вона є співвласником будинку [ADDRESS] . Позивачу належить Ѕ частки житлового будинку. Рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради 21.03.1996 року вулиці Островського було повернуто історичну назву вул.. Велика Гончарна. 14.06.2008 року рішенням виконавчого комітету Ковельської міської ради позивачу та співвласнику будинку на той час [PERSON] надано дозвіл на проведення перепланування будинку, з метою влаштування двоквартирного будинку. З метою здійснення реєстрації свого майна позивач звернулася до державного реєстратора, однак отримала відмову, в зв`язку з тим, що потрібно виділити в натурі частку позивачки в будинку в окрему одиницю шляхом укладення договору з співвласниками будинку або за рішенням суду. Укласти договір не є можливим, так як немає іншого співвласника житлового будинку [ADDRESS] , а є власник відповідної ізольованої квартири № 2 даного будинку . Просить позов задовольнити. Позивач та представник позивача, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в підготовче засідання не з`явилися, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує і прохає задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи в підготовче засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Дослідивши письмові докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд, в силу ч. 4 ст. 206 ЦПК України ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивач є співвласником будинку [ADDRESS] , що підтверджується реєстраційним посвідченням виданого 02.10.1995 року Волинським обласним бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 1333. Згідно копії рішення Ковельського міськрайонного суду від 09.03.2016 року встановлено факт належності правовстановлюючих документів позивачу, а саме договір купівлі - продажу Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , та реєстраційне посвідчення Волинського обласного бюро технічної інвентаризації від 02.10.1995 року з № 1333. Згідно копії рішення виконавчого Ковельської міської ради № 99 «Про перейменування вулиць та повернення їм історичних назв» від 21.03.1996 року вулиці Островського було повернуто історичну назву вул. Велика Гончарна. Відповідно до копії рішення виконавчого комітету Ковельської міської ради № 375 «Про надання дозволу на перепланування та присвоєння адресних номерів» позивачу надано та [PERSON] провести перепланування індивідуального житлового по [ADDRESS] , з метою влаштування двоквартирного житлового будинку. Позивач є власником земельних ділянок, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що підтверджується копіями державних актів. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.05.2019 р., квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві власності за [PERSON] . Як вбачається із копії технічного паспорта, квартира [ADDRESS] поділений на ізольовані квартири з самостійними входами. Відповідно до ч. 1 ст. 363 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Відповідно до ч.2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Як роз`яснено в п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 4 жовтня 1991 року «Про практику застосування законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Враховуючи вище викладене, оскільки технічно можливо виділити кваритру в два окремі об`єкти, то позов слід задовольнити та виділити належні сторонам частки в натурі і визнати за ними право власності на виділені одиниці. Право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності, реалізується зокрема шляхом укладення договору про виділ у натурі частки з спільного майна, що прямо передбачено ст. 364 ЦК України. За клопотанням позивача залишити за останньою судовий збір.

Outcome: approved