Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

11.10.2016 р. [PERSON] [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що відповідач по справі [PERSON] є його сусідом. Його квартира під №9 по вул. Литовська, буд.45 в м. Одесі та квартира відповідача №11 знаходяться поруч будівлі під спільним дахом. [PERSON] нещодавно почав займатися реконструкцією своєї квартири. Будинок, в якому знаходиться їх та інші квартири, забудови 1911 року, без фундаменту і при реконструкції може погрожувати завалом. Відповідач по справі [PERSON] приблизно з 2014 року почав проводити перебудову його квартири під №11 по вул. Литовська, буд.45 в м. Одесі, а сааме на спільному горищі, яке обєднує всі квартири будинку під №45 розібрав горищне приміщення, посилаючись на те, що він бажає будувати другий поверх. Внаслідок таких дій з боку відповідача над його квартирою звисають опорні балки, які загрожують обвалом горища та стелі його та сусідньої квартири. Крім того, відповідач розібрав спільний кут їх домоволодіння, зняв частину стояків, які тримали стропила даху. Все це загрожує обвалом будівлі і є загрозою, що внаслідок таких неправомірних дій відповідача по дому підуть тріщини, і їх будинок може завалитись. Внаслідок того, що відповідач розібрав спільний кут квартир, тобто зняв стіну з загального горища, тому такі дії на випадок дощів призведуть до заливу стелі його квартири, а зимою буде падати сніг і із-за цього буде надходити холод до квартири. У відповідача відсутні документи, які підтверджували би дозвіл на реконструкцію свого приміщення. Просить суд постановити рішення, яким усунути йому перешкоди в користуванні його житлом квартирою №9 по вул. Литовська, 45 в м. Одесі, тобто заборонити відповідачу по справі [PERSON] в подальшому проводити руйнування даху з метою реконструкції будівлі, а також зобовязати відповідача поновити зруйнований дах, привести його в первісний стан, заборонити відповідачу проводити зведення другого поверху. Позивач [PERSON] [PERSON] в судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити в задоволення позовних вимог. Суд, вислухавши пояснення сторін, представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 14.08.2001 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Одеської міської ради, квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] [PERSON] та членам його сімї в рівних частках (а.с.13). Розпорядженням органу приватизації № 164019 від 14.08.2001 року [PERSON] [PERSON] та членам його сімї передано у власність квартиру [ADDRESS]. Згідно договору дарування від 07.07.1999 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних долях належить 3/500 частин будинковолодіння, що знаходиться в м. Одесі по вул. Літовській буд. 45. Відповідно до листа Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області № 1015 01/11-12041 від 12.06.2016 року зазначено, що при перевірці заяви мешканців будинку по вул. Литовська, 45 в м. Одесі встановлено, що роботи з будівництва (реконструкції) будинку за адресою вул. Литовська, 45 в м. Одесі виконується без отриманої декларації про початок виконання будівельних робіт, розробленого належним чином проекту, без здійснення авторського та технічного нагляду, без експертизи проекту, що дає підставу вважати обєкт самочинним будівництвом. Забудовника було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу. Як вбачається з листа Управління архітектури та містобудування № 01-13/388/о від 10.08.2016 року, документація на реконструкцію кв.№11 по вул. Литовська, 45 в м. Одесі не видавалась (а.с.4). Так, 22.08.2016 року був складений акт Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради за № 007688, відповідно до якого, [PERSON] самочинно прибрав стіну, яка дає вихід на горище, розібрав також сумісний кут квартири №9, що є загрозою тріщин і обвалу усієї будівлі, яка зведена у 1911 році (а.с.3) [PERSON], в судовому засіданні зазначив, що приблизно з 2014 року він почав проводити ремонт своєї квартири під №11 по вул. Литовська, буд.45 в м. Одесі та на спільному горищі, яке обєднує всі квартири будинку під № 45 розібрав приміщення горища над своєю квартирою, розкрив дах, розібрав перегородку, відремонтував дах та тимчасово призупинив ремонтні роботи у звязку з несприятливими погодними умовами. У Конституції України закріплено основні правові принципи регулювання відносин власності, головним із яких є принцип рівного визнання й захисту усіх форм власності (статті\~13,\~41 Конституції України). Відповідно до статті 13 Конституції України\~власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. У такій редакції конституційна норма не лише покладає на власника обовязки, а й орієнтовно вказує на його зобовязання. Основоположні принципи здійснення правомочностей власника сформульовані у статті 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(Рим, 04 листопада 1950 року), що набрала чинності для України з 11 вересня 1997 року та є складовою її правової системи відповідно до вимог\~статті 9 Конституції України. Статтею 41 Конституції України\~визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до п.1 ч.2 цієї ж статті способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ст. 152 Житлового кодексу УРСР переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів. Як вбачається з ч. 2 ст. 383 ЦК України власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Згідно з інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України «Про практику застосування судами законодавства під час розгляду цивільних справ про захист права власності та інших речових прав» № 24-150/0/4-13 від 28.01.2013 судам слід брати до уваги, що умови і порядок переобладнання, перебудови, перепланування будинків, жилих і нежилих приміщень у житлових будинках встановлені Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76. Згідно з пунктом 1.4.1 цього\~наказу переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих приміщень у будинках дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої ради. Цими ж правилами надається визначення таких понять, як переобладнання і перепланування. Судам слід мати на увазі, що якщо спір про визнання права власності на переобладнання та перепланування пов'язаний з облаштуванням балкону на фундаменті, то такі роботи не може бути визнано переплануванням, оскільки вони мають ознаки самочинного будівництва, а тому слід керуватися нормами\~статті 376 ЦК. Разом із тим облаштування балкону, не пов'язане з використанням земельної ділянки, підпадає під ознаки перепланування, тому при вирішенні таких спорів судам слід керуватися нормами\~статті 383 ЦК. При цьому судам слід враховувати наявність технічного висновку про відповідність виконаних робіт будівельним нормам і правилам, висновку про відповідність перепланування санітарно-епідеміологічним вимогам, правилам пожежної безпеки, наявність даних про непорушення прав власників інших квартир та правил експлуатації будинку. Згідно п.4 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених\~постановою КМ України від 08.10.1992 року №572\~(в редакції\~постанови КМ України від 24.01.2006 року №45) власники приміщень житлових будинків і гуртожитків мають право на переобладнання і перепланування житлових і підсобних приміщень, балконів і лоджій за відповідними проектами без обмеження інтересів інших громадян, які проживають у будинку, гуртожитку, з дозволу власника будинку (квартири), власника гуртожитку (житлового приміщення в гуртожитку) та органу місцевого самоврядування, що видається в установленому порядку. Відповідно до п.п.1.4.1. п.1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207, переобладнання і перепланування жилих будинків, жилих і нежилих у жилих будинках приміщень дозволяється робити після одержання дозволу виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів відповідно до законодавства. Згідно до п.п.1.4.5. п.1.4. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 р. за № 927/11207, серед інших документів заявник для отримання зазначеного дозволу подає до органу місцевого самоврядування проект переобладнання або перепланування жилих приміщень або нежилих приміщень у жилих будинках, погоджений в установленому порядку, а також згоду власників, співвласників (наймачів) або уповноважених ними осіб на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності. У відповідності до\~ст. 10 Закону України « Про приватизацію державного житлового фонду»\~власники квартир багатоквартирних будинків являються співвласниками допоміжних приміщень (кладочки, калясочні, горища та ін.), технічного обладнання , конструктивних елементів у будинку і додатково приватизації не потребують. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 02.03.2004р. № 4-рп/2004\~визначено питання щодо згоди співвласників допоміжних приміщень на надбудову поверхів, улаштування мансард у багатоквартирних будинках вирішується відповідно до законів України, які визначають правовий режим власності. Згідно 1.4.5. Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених\~Наказом Держжитлокомунгоспу України від 17.05.2005р. № 76\~для одержання дозволу на переобладнання жилих приміщень власник подає згоду власників на переобладнання та перепланування приміщень, що перебувають у їх спільній власності, а також погоджений у встановленому порядку робочий проект. В судовому засіданні встановлено, та вбачається з листа Департаменту державної архітектурно будівельної інспекції в Одеській області Державної архітектурно будівельної інспекції України № 1015 01/11-12041 від 12.06.2016 року в єдиному реєстрі отриманих повідомлень про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, виданих дозволів на виконання будівельних робіт, зареєстрованих декларацій про готовність обєкта до експлуатації та виданих сертифікатів, відмов у реєстрації таких декларацій та у видачі таких дозволів і сертифікатів, відсутня реєстрація дозвільних документів щодо виконання будівельних робіт за адресою: вул. Литовська, 45. Крім того, допитані в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], суду пояснили, що вони є сусідами та проживають за адресою: [INFO] знають, що [PERSON] приблизно з 2011 року почав проводити реконструкцію та ремонт власної квартири під №11 по вул. Литовська, буд. 45 в м. Одесі. У літку 2016 року на спільному горищі, яке обєднує всі квартири будинку під №45 розібрав приміщення горища та дах, посилаючись на те, що він бажає будувати другий поверх. Свідки [PERSON] та [PERSON], які суду пояснили, що [PERSON] дійсно проводить ремонтні роботи даху та укріплює стіни за адресою: вул. Литовська, 45 про наміри відповідача побудувати над квартирою № 11 другий поверх їм не відомо. Таким чином, вимоги позивача, щодо зобовязання [PERSON], що мешкає за адресою вул. Литовська буд 45, м. Одеса, усунути перешкоди [PERSON] у користуванні власністю квартирою № 9 по вул. Литовська, буд. 45 в м. Одесі, шляхом заборони [PERSON] проводити руйнування даху з метою реконструкції будівлі по вул. Литовська, буд. 45 в м. Одесі без дозвільної документації, зобовязання [PERSON] поновити зруйнований дах будівлі по вул. Литовська, буд. 45 в м. Одесі, шляхом приведення його в попередній стан згідно технічної документації підлягають задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що [PERSON] не маючи дозвільних документів на проведення ремонтних та будівельних робіт здійснив розкриття даху та не відновив його у попередній стан. Щодо вимоги позивача про заборону відповідачу [PERSON] проводити зведення другого поверху, то вона не підлягає задоволенню, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач будує другий поверх на даху будинку за адресою: м. Одеса, вул. Литовська, б.45. Оцінюючи покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про наміри зі слів відповідача будувати другий поверх за адресою: м. Одеса, вул. Литовська, б.45, суд вважає їх такими, що суперечать матеріалами справи, оскільки судом встановлено, що [PERSON] не має дозвільних документів на проведення ремонтних та будівельних робіт зі зведення другого поверху спірного будинку. Позивачем не надано до суду інших доказів планування зведення з боку відповідача [PERSON] другого поверху у будинку за адресою: м. Одеса, вул. Литовська, б.45. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 551,20 грн. Куруючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial