Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

11.08.2016 р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 1500 доларів США боргу за договором позики від 16.12.2013 р., стягнення 21 700 грн. відсотків за користування грошовими коштами, 1 000 грн. судових витрат. В обґрунтування вказує, що 16.12.2013 р. уклала з [PERSON] договір позики, надавши відповідачу загалом 1 500 доларів США грн. зі строком повернення в 30.07.2014 року. Відповідач також зобов'язувалася сплачувати відсотки по 700 грн. щомісячно за користування грошовими коштами, але до теперішнього часу борг в сумі 1500 доларів не повернуто. Тому просить стягнути 38220 грн. боргу, що еквівалентно 1500 доларів США за курсом НБУ 25,48 грн. за 1 американський долар, та 21700 грн. відсотків за користування грошовими коштами з розрахунку 700 грн. х 31 місяць, тобто за період невиконання зобов'язання з січня 2014 р. по липень 2016 р. Представник позивача [PERSON] надала заяву про підтримання позову та розгляд справи за її відсутністю, надала оригінал розписки, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі в судові засідання призначені на 03.10.2016 р. та 02.11.2016 р. не з'явилася, судова повістка повернулася з зареєстрованого місця її проживання за спливом терміну зберігання, тому судом зроблено висновок, що відповідач повідомлена про час та місце розгляду справи, оскільки недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено копією, та залученим до матеріалів справи оригіналом розписок а.с.7, 22, що між сторонами склалися правовідносини по договору позики. Згідно ст.ст.1046-1051 ЦК України - за договором позики позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів у строк, та в порядку встановлену договором. Договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на його підтвердження може бути представлена розписка позичальника. Згідно ст.ст.526- 527, 530, 610-611 ЦК України - зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто. Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно розписки від 16.12.2013 р. відповідач [PERSON] взяла в борг у [PERSON] 1500 доларів США, зобов'язалася сплачувати відсотки як тверду грошову суму - 700 грн. щомісячно, та повернути всю суму боргу в строк до 30.07.2014 року, однак взяте на себе зобов'язання не виконала. Таким чином, оскільки відповідач борг не повернула, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути 38220.00 грн. боргу., що еквівалентно 1500 доларів США за курсом НБУ 25,48 грн. за 1 американський долар а.с.8. Згідно ст.ст.611, 625 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Договір про сплату відсотків в іноземній валюті між фізичними особами, а також договір про сплату одноразово твердої грошової суми за користування коштами є нікчемним відповідно до ст.ст.215 ч.2, 216 ч.1 ЦК України і таким чином недійсним правочином, таким що не створює юридичних наслідків. Недійсність такого правочину прямо передбачена ст.ст.17, 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 р. згідно якої, валютне кредитування є фінансовою, банківською послугою з кредитування. Банківські послуги дозволяється надавати виключно банку, та забороняється здійснювати без отримання банківської ліцензії. Особи, винні у здійсненні банківської діяльності без отримання банківської ліцензії, несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність згідно із законом, та нормами ст.ст.611, 625 ЦК України. Оскільки лише банки, які мають ліцензію, наділені правом надавати валютне кредитування, здійснюють операції в іноземній валюті, за що отримують відповідні відсотки, самою розпискою не передбачено нарахування процентів, а вказана тверда грошова сума в 700.00 грн. яку щомісячно зобов'язалася відповідач до сплати, тому суд вважає необхідним відмовити в частині позову [PERSON] за нікчемністю угоди про стягнення 21 700 грн. за користування грошовими коштами. Відповідно до ст.79, 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», при задоволенні позову підлягають стягненню з [PERSON] на користь держави судові витрати в сумі 551,20 грн. На підставі ст.ст.611, 625, 1046-1051 ЦК України, ст.ст.17, 47, 49 Закону України «Про банки і банківську діяльність»,

Outcome: approved