overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

11.03.2016р. в с.Вороняки Золочівського району Львівської області помер [PERSON], який доводився батьком заявниці. У зв'язку з його смертю відкрилася спадщина на майно. Все своє майно він заповів їй. Проте в нотаріальному порядку вона успадкувати майно батька не може так як у її свідоцтві про народження її батько значиться як [PERSON], хоча насправді він був як [PERSON]-З.С.. Отже, в документальному порядку вона не може в нотаріуса довести, що є [PERSON]-З.С. є її батьком. Заявниця до суду подала заяву про розгляд її заяви без неї, вимоги заяви про встановлення факту родинних відносин підтримує, та просить її задоволити. Представник територіальної громади с.Вороняки в судове засідання не з'явився, проте Вороняцька сільська рада подала листа в якому просила справу розглядати без їх представника. Вимоги заяви не заперечують. Оцінивши подані докази, суд доходить переконання, що заява [PERSON] підставна виходячи з наступного. Як вбачається з свідоцтва про смерть [PERSON] помер 11 березня 2016 року в с.Вороняки. В той же час з свідоцтва про народження заявниці видно, що її батьками зазначено [PERSON] і [PERSON]. З паспорта КА № 454289 видно, що заявниця зазначається як [PERSON] [INFO], уродженка с.Вороняки Золочівського району Львівської області. Відповідно до свідоцтва про шлюб від 03.02.1986 року видно, що [PERSON] та [PERSON] одружилися і їй присвоєно прізвище чоловіка. З свідоцтва про одруження від 07.07.1962 року стверджується, що [PERSON]-З.С. взяв шлюб із [PERSON]-Л.Д., яка також після перейшла на прізвище чоловіка. Як видно із заповіту складеного 9 березня 2016 року [PERSON]-З.С. все своє майно заповів доньці [PERSON]. Довідками Вороняцької сільської ради Золочівського району № 688 , 689, 690 від 25.07.2016 року стверджується, що останнім місцем проживання померлого [PERSON]-З.С. було с.Вороняки, похорони якого провела його донька, яка фактично успадкувала все його майно. Зі копії спадкової справи № 217 вбачається, що [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON]-З.С.. Отже, судом встановлено, що заявниця доводилася дочкою [PERSON]-З.С..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 02.10.2010 року, зареєстрованому в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №371. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними з березня 2015 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання. Зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 02.10.2010р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №371 (а.с.3). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Також судом встановлено, що з березня 2015 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з березня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-04 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 07.03.1998 року, зареєстрованим у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №122. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними з 01 січня 2015 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем він не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій підтримував позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій не заперечувала проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.03.1998р., шлюб зареєстровано у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Амур-Нижньодніпровської районної ради м. Дніпропетровська, актовий запис №122 (а.с.3). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 3а). Також судом встановлено, що з 1 січня 2015 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 1 січня 2015 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 16.07.2005 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з серпня 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала. Відповідно до ст. 174 ЦПК України суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 16.07.2005 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №796. Сторони є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка на час розгляду справи проживає із матір'ю. В судовому засіданні сторони повідомили суд, що домовились про проживання дитини із відповідачем. Подружні стосунки між сторонами припинені з серпня 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, на примирення не згодні. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначила, що 05.09.1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину- Гордієнко Крістіну Юріївну, [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з вересня 2014 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до суду не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглянути його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі,\~ зареєстрованому 05.09.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 180 (а.с.12). Від шлюбу мають дитину- Гордієнко Крістіну Юріївну, [INFO] (а.с.6). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають.\~Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити\~ інтересам\~ обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно\~\~до\~ст. 112 ч.2 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання\~\~шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~інтересам\~\~їхніх\~\~дітей,\~\~що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2\~ст.114 Сімейного кодексу України\~-\~\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-31 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною племінниці [PERSON], посилаючись на те, що вона, будучи інвалідом дитинства ІІ групи інвалідності та перебуваючи на диспансерному обліку в лікаря-психіатра з діагнозом важка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю, синдром Дауна, не може здійснювати своїх прав (отримувати пенсію, чинити дії щодо розпорядження майном, обслуговувати себе) не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними і потребує постійного стороннього догляду. Визнання [PERSON] недієздатною їй потрібно для встановлення над нею опіки, оскільки племінниця потребує сторонньої допомоги, не може самостійно вчиняти правочини, навіть дрібні побутові, створювати для себе цивільні права та нести обовязки. В судовому засіданні [PERSON] заявлені вимоги підтримала. Представник заінтересованої особи Білогірського об»єднаного управління Пенсійного фонду України Хмельницької області в судове засідання не зявився, направив до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі, при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Заслухавши пояснення заявника, ознайомившись із письмовою заявою представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявника підлягають задоволенню. Так, із пояснення заявника, амбулаторної карти [PERSON] вбачається, що [PERSON] є інвалідом другої групи та перебуває на обліку у лікаря психіатра з діагнозом важка розумова відсталість з емоційно-вольовою нестійкістю. Амбулаторною судово-психіатричною експертизою Хмельницької обласної психіатричної лікарні №1 від 25 квітня 2016 року, проведеною на підставі ухвали Білогірського районного суду від 30 березня 2016 року, встановлено, що [PERSON] страждає на важку розумовою відсталість. [PERSON] в силу свого психічного розладу здоров»я не може розуміти значення своїх дій та не може керувати ними. Згідно рішення виконавчого комітету Кур»янківської сільської ради Білогірського району Хмельницької області №8 від 17.03.2016 року опікуном [PERSON] доцільно призначити [PERSON]. Частиною першою ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Ч. 1 ст. 60 цього кодексу встановлено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатною та встановлення над нею опіки. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання дозволу реєстрації шлюбу неповнолітній дочці, вказуючи на те, що її неповнолітня дочка [PERSON] з червня 2015 року зустрічається з [PERSON], в грудні 2015 року дочка завагітніла, діти вирішили одружитися, а у відділі РАЦСу в них не прийняли заяву на реєстрацію шлюбу, так як дочці ще немає 18 років. Просить рішенням суду надати дозвіл на реєстрацію шлюбу її дочці. Зацікавлена особа [PERSON] заяву підтримує, підтвердила в суді, що завагітніла саме від [PERSON], що вони вирішили одружитися. Зацікавлена особа [PERSON], підтримує заяву, підтвердив в суді, що [PERSON] завагітніла від нього, що вони мають намір одружитися. Зацікавлена особа- представник Новогродівського РАЦСу, згідно наданої письмової заяви, заперечень проти заяви не мають, просять розглядати справу без участі їх представника. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як згідно зі ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Згідно свідоцтва про народження, копії паспорту [PERSON], [INFO] є дочкою заявниці [PERSON], та на теперішній час їй виповнилося 16 років. Згідно копії паспорту [PERSON], йому виповнилося 19 років. Згідно довідки ВКК №39-2 Новогродівської центральної міської лікарні від 03.03.2016 року, [PERSON], [INFO], має вагітність - 9-10 тижнів. Таким чином судом встановлено, що надання дозволу на реєстрацію шлюбу між [PERSON] та [PERSON] відповідає інтересам [PERSON] та її майбутньої дитини, батьком якої визнає себе [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач останні шість місяців не проживає із сім'єю, матеріальної допомоги на утримання дітей, в передбаченому законом розмірі, не надає і тим самим ставить їх в скрутне матеріальне становище. Просила суд стягувати на її користь аліменти на утримання доньок в твердій грошовій сумі 1600 грн. щомісячно до досягнення ними повноліття, чи до 23-х років за умови, що вони будуть продовжувати навчання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні уточнила свої позовні вимоги та прохала стягувати на її користь аліменти на утримання доньок в твердій грошовій сумі 1600 грн. щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Представник позивача [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав вказавши, що не взмозі сплачувати аліменти в розмірі 1600 грн., тому що ніде не працює, заробітку не має, перебуває на обліку як безробітний в Кобеляцькому РЦЗ ( а.с.13), однак допомоги від держави на даний час не отримує. Прохав суд стягувати з нього аліменти в розмірі 1000 грн. на двох дітей. Суд, заслухавши сторін, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що малолітні доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] знаходяться на утриманні матері (а.с.5) та навчаються в дошкільній групі Кобеляцької спеціальної загальноосвітньої школи-інтернат Полтавської обласної ради з 25.01.2016 року, не знаходяться на цілодобовому режимі та не перебувають на повному державному утриманні ( а.с.14,15,17,18), а батько [PERSON] не приймає участі у вихованні дітей, з сім'єю не проживає ( а.с. 21), своїх зобов'язань по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, у відповідності до ст. 180 СК України, в повному обсязі не виконує. Таким чином, слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 11.03.2016 року до досягнення ними повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею, та перебуває на повному утриманні матері. У зв'язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

11.03.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 24.07.2002 року перебуває із [PERSON] у шлюбі, від якого дітей не мають. Подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, сімейними справами не цікавився, влаштовував сварки. Через таку поведінку відповідача втратила до нього повагу та любов, подружні відносини припинили, більше пяти років проживають окремо. Вона має намір створити нову сімю, тому вирішила розірвати шлюб. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надіслав суду заяву, якою проти розірвання шлюбу не заперечив, проте пояснив, що не згідний із обставинами, викладеними у позовній заяві. Заперечив, що зловживав алкогольними напоями, що влаштовував сварки. Ствердив, що вони з позивачкою не підтримують подружні відносини з 2013 року, оскільки вона є співжителькою іншого мужчини. На підтвердження своїх показань долучив до справи позитивну характеристику з місця роботи. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 24.07.2002 року року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 04 у виконкомі Мурованської сільської ради Старосамбірського району Львівської області. У звязку із одруженням позивач змінила прізвище Бєловолова на [PERSON] (а.с.3); спільних дітей не мають. Із показань сторін відомо, що вони втратили одне до одного довіру, повагу і любов, тривалий час проживають окремо: позивач у селі Тарнавка, а відповідач у селі Городовичі Старосамбірського району, спільного господарства не ведуть, стали чужими. Частиною 2 ст.112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили подружні відносини, проживають окремо, спільного майна та дітей не мають, це свідчить що сімя розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить їх інтересам із-за неможливості влаштувати своє життя у відповідності із власними бажаннями та уподобаннями, тому цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

11.03.2016 року в суд надійшла позовна заява ПАТ КБ «Приватбанк» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 16 358,23 грн., з яких: - 2 754,51 грн. - заборгованість по кредиту; -10 088,06 грн. - проценти за користування кредитом в період з 20.09.2012 року по 31.12.2015 року; - 2 260,51 грн. - комісійні нарахування та пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування коштами, в період з 01.09.2013 року по 31.12.2015 року; - 500,00 грн. - фіксована сума штрафу; - 755,15 грн. - штраф у вигляді 5% від суми позову. Свої вимоги мотивує тим, що згідно із заявою відповідача від 08.08.2012 року, Умов і правил надання банківських послуг та розрахунку заборгованості, Банк надав відповідачу кредит, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, заборгованість по якому, станом на 31.12.2015 року, становить в сумі 16 358,23 грн. та передбачено щомісячну сплату частини кредиту та процентів за користування коштами, комісійні нарахування, фіксована сума штрафу, штраф в розмірі 5% від суми позову та пеня за неналежне виконання умов Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, яку він не сплачує, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - Сафір Ф.О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому позов він підтримав, проти постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.39) Відповідач також не з»явився в попередні судові засідання, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

11.03.2016 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернувся з позовомпублічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

11.03.2016 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON], за участю третьої особи: Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради Донецької області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як п'ять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: partial