Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

12 вересня 2014 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України до [PERSON] про відшкодування матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в порядку регресу, зазначивши, що 07 квітня 2011 року в м. Костянтинівка Донецької області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Пежо, державний номер [NUMBER], який належить водієві [PERSON], під його керуванням, та автомобілем Ланос, державний номер [NUMBER], під керуванням відповідача [PERSON] Постановою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області відповідача [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП та визнано винним у вчиненні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Внаслідок ДТП автомобіль Пежо, державний номер [NUMBER] отримав механічні пошкодження. У зв'язку з настанням події, передбаченої п. 41.1 ст. 31 Закону України «Про загальнообов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ 06 вересня 2011 року здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 4326 грн. 88 коп. Крім того, 20 жовтня 2011 року МТСБУ здійснило доплату ПДВ потерпілій особі в розмірі 865 грн. 38 коп., а також додатково МТСБУ понесено витрати на оплату юридичних послуг в розмірі 1500 грн. та на послуги аварійного комісара в розмірі 642 грн. 69 коп. У зв'язку з невідшкодуванням [PERSON] в добровільному порядку понесеної позивачем суми витрат, позивач просить стягнути з відповідача в порядку зворотної вимоги (регресу) шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а саме: кошти в розмірі понесених витрат 5192 грн. 26 коп., по сплаті вартості наданої правової допомоги 1500 грн. 00 коп., витрати за послуги аварійного комісара 642 грн. 69 коп., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги та просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України шляхом публікації оголошення в газеті «Урядовий кур'єр». Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 07 квітня 2011 року о 10:00 год. у м. Костянтинівка по пр. Ломоносова, відповідач керуючи автомобілем [NUMBER] при перестроюванні не надав перевагу в русі автомобілю, який рухався в попутному напрямку по полосі, на яку він перестроювався, в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Вказані обставини встановлені в постанові Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 16.05.2011 року, яка набрала законної сили 26.05.2011 року (а.с. 6). Як вбачається із полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВЕ/6524425 (а.с. 5) відповідальність [PERSON] - водія автомобіля Пежо, державний номер [NUMBER], який зазнав ушкоджень внаслідок ДТП з автомобілем відповідача, була застрахована у страховій компанії «Статус». Натомість відповідач [PERSON] не мав чинного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що доводиться поясненнями позивача, які узгоджуються з матеріалами справи. Відповідно до п. 41.1 статті 41 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 18 липня 2011 року [PERSON] звернувся до МТСБУ з заявою, в якій просив здійснити відшкодування заподіяної шкоди в результаті пошкодження його автомобіля Peugeot 4007, реєстраційний номер [NUMBER] під час ДТП, що сталася 07.04.2011 року в м. Костянтинівка з автомобілем [NUMBER] (а.с. 4). Згідно висновку суб'єкта оціночної діяльності № 272 від 16.07.2011 року (а.с. 7-15) вартість відновлювального ремонту з врахуванням фізичного зносу складових частин автомобіля Peugeot 4007, реєстраційний номер [NUMBER], 2008 року випуску, на момент ДТП 07.04.2001 року складає 5192 грн. 26 коп. Наказом МТСБУ від 06.09.2011 року № 2272 (а.с. 22) вирішено сплатити [PERSON] суму заподіяної шкоди в результаті ДТП в розмірі 4326 грн. 88 коп. (сума без ПДВ), а платіжним дорученням № 3841 від 06.09.2011 року (а.с. 26) вказана сума перерахована [PERSON] На підставі заяви від 20.09.2011 року (а.с. 28) у зв'язку із виконанням робіт по ремонту, згідно наказу МТСБУ від 19.10.2011 року № 2647 (а.с. 29) вирішено сплатити [PERSON] 865 грн. 38 коп. (сума ПДВ), які були виплачені йому згідно платіжного доручення № 4500 від 20.10.2011 року (а.с. 34). Як зазначено у п. 27 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК), а також статтею 38 Закону N 1961-IV. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п. 38.2. ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Враховуючи встановлені судом обставини справи та норми законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, суд прийшов до висновку, що позивач обґрунтовано просить стягнути в порядку регресу з відповідача суму коштів у розмірі 5192 грн. 26 коп., так як дана сума є вартістю відновлювальних робіт автомобіля, який пошкоджено внаслідок винних дій відповідача. Також, як видно з платіжного доручення № 3800 від 31.08.2011 року (а.с. 27) позивач сплатив на рахунок ФОП [PERSON] суму в розмірі 642 грн. 69 коп. за послуги аварійного комісара, що відповідно до положень ст. 28 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» включається в поняття шкода та є необхідними затратами позивача у зв'язку із протиправними діями відповідача, а тому підлягає стягненню з нього. Щодо вимог в частині стягнення з відповідача [PERSON] витрат на оплату правової допомоги в розмірі 1500 грн. 00 коп., суд вважає, що такі вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до контракту про надання правової допомоги № 77 від 04 жовтня 2012 року (а.с. 36-41) Моторне (транспортне) страхове бюро доручило, а ФОП [PERSON] прийняла на себе зобов'язання надавати правову допомогу у частині стягнення заборгованості, представництва в судах у справах, пов'язаних з проведенням регламентних виплат, а також представництва на стадії виконавчого провадження. У додатковій угоді № 67 (а.с. 43) визначено розмір базової винагороди за ведення справи за позовом до [PERSON] - 1500 грн. Як вбачається з позовної заяви, позивачем зазначено, що він сплатив 1500 грн. 00 коп. за надання правової допомоги. При цьому позивачем до позовної заяви додано платіжне доручення № 32457 від 15.05.2014 року (а.с. 42) про сплату виконавцю [PERSON] суми в розмірі 750 грн. Тому на думку суду, у відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України, саме ця сума підлягає стягненню з відповідача в якості компенсації витрат на правову допомогу, як фактично понесені і підтверджені документально витрати. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов'язані із сплатою судового збору, в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. 1) та витрати, пов'язані із публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача у розмірі 630 грн. 00 коп. (а.с. 65).

Outcome: partial