Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

11.03.2016 року прокурор звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, потерпілої від злочину. Свої вимоги обґрунтовував тим, що вироком Апостолівського районного суду від 22.10.2014 року справа № 171/2527/14-к по кримінальному провадженню №120140404100010459 від 14.08.2014 року [PERSON] визнано винною за ч. 1 ст.121 КК України та призначено покарання у вигляді 5 років позбавлення волі, відповідно до ст.ст. 75, 76 КК України звільнено засуджену від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. Вироком Апостолівського районного суду встановлено, що 14 серпня 2014 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, [PERSON], знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі своєї матері по вул. Леніна, 1/13, м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, вживала разом з потерпілою [PERSON] алкогольні напої, в ході чого між матір'ю та дочкою виникла сварка, в результаті якої, обурившись на матір, маючи намір на спричинення тій тілесних ушкоджень, [PERSON] вийшла на кухню, взяла кухонного ножа, та, діючи умисно, нанесла один удар ножем в міжребіря, чим завдала потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного то рако-абдомінального поранення з наскрізним ушкодженням нижньої частки лівої легені та лівого куполу діафрагми з подальшим розвитком ускладнення у вигляді лівостороннього гемотораксу, які за своїм характером відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, небезпечних для життя. Вирок Апостолівського районного суду від 22.10.2014 року відносно [PERSON] по справі №171/2527/14-к набрав законної сили 24.11.2014 року. Цивільний позов у цьому кримінальному провадженні КЗ «Апостолівська центральна районна лікарня Дніпропетровської обласної ради» не заявлявся, що свідчить про неефективну роботу останнього щодо стягнення збитків в дохід держави. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла від злочину [PERSON] лікувалася в хірургічному відділенні комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», яка є бюджетною установою і утримується за бюджетні кошти, протягом 7 діб (з 14.08.2014 року по 21.08.2014 року). На лікування [PERSON], відповідно до інформації та довідки з комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» від 16.02.2016 року № 400, витрачено 2 046,24 грн., вартість 1 ліжко - дня становить 292,32 гривень, проте зазначені вище витрати [PERSON] закладу охорони здоров'я до цього часу в добровільному порядку не відшкодовані, зазначене є підставою для стягнення вказаних сум у судовому порядку. Представник позивача у судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просила справу слухати у його відсутності. У судовому засіданні прокурор Апостолівського відділу Нікопольської місцевої прокуратури Дніпропетровської області[PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, оскільки є всі законні підстави для його задоволення. У судовому засіданні відповідачка пояснила, що позовні вимоги визнає повністю, оскільки її мати [PERSON] дійсно лікувалася в хірургічному відділенні комунального закладу «Апостолівська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», коштів на лікування ні у неї ні у матері не було, операція та лікування були проведені за рахунок держави. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2014 року, приблизно о 01 годині 10 хвилин, [PERSON], знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, в квартирі своєї матері по вул. Леніна, 1/13, м. Зеленодольськ Апостолівського району Дніпропетровської області, вживала разом з потерпілою [PERSON] алкогольні напої, в ході чого між матір'ю та дочкою виникла сварка, в результаті якої, обурившись на матір, маючи намір на спричинення тій тілесних ушкоджень [PERSON] вийшла на кухню, взяла кухонного ножа, та, діючи умисно, нанесла один удар ножем в міжребіря, чим завдала потерпілій тілесні ушкодження у вигляді проникаючого колото-різаного то рако-абдомінального поранення з наскрізним ушкодженням нижньої частки лівої легені та лівого куполу діафрагми з подальшим розвитком ускладнення у вигляді лівостороннього гемотораксу, які за своїм характером відповідно до висновку судово-медичної експертизи відносяться до категорії тілесних ушкоджень тяжкого ступеню тяжкості, небезпечних для життя. Вказані обставини встановлені вироком Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2014 року, визнані сторонами та ними не оспорюються, а тому в силу ч.1\~ст. 61 ЦПК України\~доказуванню не підлягають (а.с. 11-13). Відповідно до\~ст. 1206 ЦК України\~особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. В п. 3\~постанови Пленуму Верховного суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» від 07 липня 1995 року №11, зі змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму ВСУ від 03 грудня 1997 року №12, закріплено, що питання щодо відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року, що також закріплено. Як передбачено цим Порядком, сума коштів,\~\~що\~\~підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з\~\~урахуванням\~\~кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається\~\~на\~\~підставі\~\~даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії цього закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на\~\~ стаціонарне\~\~ лікування\~\~кошти\~\~підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров'я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Відповідно п. 2 вказаного Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував\~\~на\~\~лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування\~\~в\~\~день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату\~\~госпіталізації\~\~та\~\~виписки\~\~хворого\~\~із стаціонара лікувального закладу. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями [PERSON] перебувала на лікуванні в КЗ «Апостолівська центральна районна лікарня» ДОР» з 14.08.2014 року по 21.08.2014 року, тобто 7 ліжко-днів, вартість стаціонарного лікування за цей період склав 2\~046,24 грн., що підтверджується довідкою лікарні (а.с. 14-15). Отже, суд вважає, що розрахунок витрат на лікування потерпілої [PERSON] виконаний відповідно діючих нормативно-правових актів, підтверджений відповідними належними та допустимими доказами та складає 2\~046,24 грн., які підлягають стягненню з відповідачки. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі 1 378 грн. на користь держави.

Outcome: approved