Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-19 00:00:00

12.09.2017 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього на його користь 50000 грн. відшкодування моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоровя на виробництві при виконанні трудових обовязків. Позов мотивує тим, що з 06.04.2016 р. перебуває у трудових відносинах з ДП «Сан Гарден», працює на посаді оператора кардочесальної машини, згідно наказу № 05/04/1-к від 05.04.2016 р. 11.02.2017 р. у період з 4 год. до 4 год. 30 хв. з ним стався нещасний випадок на виробництві, зокрема, отримав виробничу травму, наслідком якої є травматична ампутація дистальної фаланги 4 пальця правої кисті, травматичне відчленування мяких тканин 2-го і 3-го пальців правої кисті. Йому вперше встановлено ІІІ групу інвалідності, втратив працездатність. Вказує, що внаслідок отримання виробничої травми йому спричинено моральну шкоду, яку він оцінює у 50 000 грн. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позов. Представник відповідача заперечив позовні вимоги, просив відмовити у їх задоволенні у звязку з безпідставністю. Дослідивши докази, заслухавши позивача, представників сторін, покази свідків, суд встановив наступне. Позивач 06.04.2016р. працює у відповідача по даний час, займає посаду оператора кардочесальної машини, що стверджується довідкою (а.с.22) та копією трудової книжки серії АВ № 445885 (а.с.6-8) Як видно з акту розслідування нещасного випадку, такий стався 11 лютого 2017 р. о 05 годині у виробничому цеху ДП «Сан Гарден», потерпілим є [PERSON], на підставі акту, комісією з розслідування нещасного випадку складено Акт-форма Н-1, як випадок, що пов'язаний з виробництвом, наслідки нещасного випадку травматичне відчленування нігтевої фаланги 4 пальця правої кисті, травматичне відчленування мяких тканин 2-го і 3-го пальця (а.с.9-16) Згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 259336 від 30.05.2017 р., позивачу вперше було встановлено 30 % ступеня втрати працездатності 30.05.2017р. (а.с.26) У звязку з наявністю вищевказаного нещасного випадку позивач неодноразово перебував на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, що вбачається з наданих ним листків непрацездатності і таке підтвердила в судовому засіданні допитана свідок [PERSON] Відповідно до ст. ст.\~1,\~3,\~21,\~43,\~46 Конституції України, Україна як соціальна держава, зміст і спрямованість якої визначають права і свободи людини та їх гарантії, проголосили право громадян на належні, безпечні і здорові умови праці, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника тощо. Право на соціальний захист гарантується, зокрема, загальнообовязковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Згідно ст. 4 ЗУ «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується на принципах: пріоритету життя і здоровя працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Зокрема, моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких вона зазнала у звязку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя. У п. 9 постанови Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» звернуто увагу на те, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Постановляючи рішення, суд бере до уваги твердження представника відповідача, що з Інструкцією охорони праці позивач був ознайомлений, однак суд не приймає доводів представника відповідача про те, що позивач сам винен у нещасному випадку, тому підприємство не повинно відшкодовувати йому моральну шкоду, з огляду на встановлені в суді факти того, що позивач в день нещасного випадку, був переміщений з ініціативи працедавця на інше робоче місце на іншу кардочесальну машину на якій до цього часу не працював. Отримавши травму на виробництві, відчленування нігтевої фаланги 4 пальця правої кисті, травматичне відчленування мяких тканин 2-го і 3-го пальця, позивач не в змозі в повній мірі виконувати функції правою рукою, обмежений в життєдіяльності, а тому суд вважає, що йому завдана моральна шкода, розмір визначає з урахуванням всіх обставин, які мають істотне значення. Враховуючи наведене, беручи до уваги те, що при визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, необхідно врахувати характер заподіяної позивачу шкоди, глибину фізичних та душевних страждань позивача, а також вимоги розумності та справедливості, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення на суму 5000 грн. Крім цього, у користь держави підлягає стягненню з відповідача судовий збір у сумі 704 грн. 80 коп. у відповідності до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial