Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-23 00:00:00

11.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання за нею в порядку спадкування за законом права власності на 7/9 часток земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , загальною площею 5,68 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Новоодеської районної ради Миколаївської області. На обґрунтування позову вказала, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якого залишилося спадкове майно, а саме: земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] , загальною площею 5,68 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Новоодеської районної ради Миколаївської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010401900599 та виданого Новоодеською райдержадміністрацією 02.11.2004 року. Зазначила, що спадкоємцями першої черги за законом після смерті матері [PERSON] є її чоловік - [PERSON] , її мати [PERSON] , та діти: [PERSON] - позивач по справі, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] - відповідачі по справі. Посилаючись на те, що нотаріусом відмовлено у вчиненні нотаріальних дій та надано роз`яснення на усне звернення про те, що у позивача відсутній оригінал державного акту про право власності на земельну ділянку, а тому реалізації спадкових прав, щодо спадкового майна їй потрібно звернутися до суду для визнання права власності на спадкове майно. Ухвалою суду від 30.10.2018 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 03.01.2019 року до суду надійшла заява позивача [PERSON] про збільшення позовних вимог, просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] , на час відкриття спадщини [INFO] року. Позивач свої вимоги мотивує тим, що для реалізації своїх спадкових прав виникла необхідність у встановленні факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини в силу якого вона вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на момент смерті матері позивач, як і всі інші діти спадкодавці, постійно проживала з нею. Ухвалою суду від 03.01.2019 року прийнято до розгляду позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті [INFO] . та залучено до участі у справі - орган опіки та піклування Новоодеської РДА Миколаївської області. 12.03.2019 року до суду надійшла зустрічна позовна заява Новоодеської районної державної адміністрації Новоодеського району Миколаївської області, як органу опіки та піклування, в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] та неповнолітнього [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування якої позивач зазначив, що оскільки на день смерті [PERSON] у спадковому будинку були зареєстровані і проживали її діти: [PERSON] , 1996 року народження, [PERSON] , 1997 року народження , [PERSON] , 2002 року народження , [PERSON] , 1999 року народження та мати померлої [PERSON] , то відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вони є такими, що прийняли спадщину, так як не відмовились від неї. Крім того, на момент відкриття спадщини [PERSON] , 2002 року народження , [PERSON] , 1999 року народження - неповнолітні діти спадкодавці, з підстав, передбачених ч. 4 ст. 1268 ЦК України є такими, що прийняли спадщину. Малолітні діти: [PERSON] і [PERSON] , відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України також є спадкоємцями, що прийняли спадщину, оскільки їх батько - законний представник [PERSON] не відмовився від прийняття спадщини, належної малолітнім дітям. Ухвалою суду від 25.03.2019 року зустрічну позовну заяву прийнято до провадження та об`єднано з первісним позовом. 24.04.2019 року представником позивача [PERSON] надано до суду заяву про зменшення позовних вимог, а саме просить визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом на 5/8 часток земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] , загальною площею 5,68 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Новоодеської районної ради Миколаївської області. Представник позивача за первісним позовом - адвокат Біленський А.Г. в підготовче судове засідання 24.04.2019 року не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позовні вимоги підтримав і просив про задоволення позову, зустрічний позов визнано у повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] який діє від свого імені, а також від імені [PERSON] , [PERSON] у підготовче судове засідання 24.04.2019 року не з`явилися, надали до суду заяву про визнання вимог у повному обсязі, просили про розгляд справи у їх відсутність. Представник позивача за зустрічним позовом - Новоодеської РДА, як органу опіки та піклування, у підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, позовні вимоги за первісним позовом визнала повністю. Третя особа за зустрічним позовом - [PERSON] у підготовче судове засідання не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, будь- яких заперечень щодо позовів не надав. На підставі ч.4 ст. 200 ЦПК України судом ухвалено про розгляд справи у підготовчому судовому засіданні у зв`язку із визнанням відповідачами позову в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши доводи позовів, дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. За даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьком вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 01.11.2016 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище після державної реєстрації шлюбу на « [PERSON] ». Згідно даним свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народився [PERSON] , в свідоцтві про народження якого батьком вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 11.10.2013 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , змінивши прізвище після державної реєстрації шлюбу на « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьком вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , [INFO] народилася [PERSON] , в свідоцтві про народження якої батьком вказано [PERSON] , а матір`ю [PERSON] . Вказаними правовстановлюючими документами підтверджено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є рідними дітьми померлої [PERSON] [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Новоодеським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 03.06.2016 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] , загальною площею 5,68 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Новоодеської районної ради Миколаївської області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010401900599 та виданого Новоодеською райдержадміністрацією 02.11.2004 року. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 54087368 від 15.11.2018 р., інформація за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі після смерті [PERSON] - відсутня. Відповідно до наданої відповіді Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області за №1699/01-16 від 06.11.2018 року повідомлено про відсутність посвідчення заповіту від імені [PERSON] в Новоодеській державній нотаріальній конторі Миколаївської області. У довідці Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області №1164 від 02.10.2018 р., що міститься у матеріалах справи, вказано, що на момент смерті [PERSON] , яка за життя була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані та проживали [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. Позивач за первісним позовом [PERSON] звернулася до Новоодеської державної нотаріальної контори Миколаївської області для оформлення спадщини після смерті матері [PERSON] , на що їй державним нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно. Відповідно висновку Новоодеської РДА, як органу опіки та піклування, за №138/15-34/01 від 19.04.2019 року, малолітні [PERSON] і [PERSON] , а також неповнолітній [PERSON] мають законне право на отримання своєї частки спадщини спільно з іншими спадкоємцями, тому орган опіки та піклування просить визнати за [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] право власності на 1/8 частку кожному земельної ділянки для ведення сільськогосподарського виробництва, площею 5,68 га, кадастровим номер [NUMBER] , що розташована на території Новоодеської районної ради Новоодеського району Миколаївської області. За правилами ст.ст.1216,1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом Згідно ст.ст. 1223, 1245 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 Цього Кодексу, на загальних підставах. Ст. 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Положеннями ст. 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, а також право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. За правилами ст.ст. 1269, 1270 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шести місяців з часу відкриття спадщини, подав заяву про прийняття спадщини. Ст. 1241 ЦК України визначено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатні вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). При цьому, за правилами ст.ст. 1268, 1269 ЦК України спадкування за заповітом чи за законом, в тому числі і обов`язкової частки є правом, а не обов`язком спадкоємця. У зв`язку з чим такі особи мають реалізувати своє право шляхом здійснення визначених законом дій щодо прийняття спадщини, та, відповідно, або можуть відмовитися від реалізації нього, в тому числі не вчиненням дій, направлених на прийняття спадщини у визначеному законом порядку. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї За роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на нерухоме майно в тому числі: у випадку наявності заповіту - до осіб, що визначені у заповіті, а за його відсутності - до спадкоємців за законом у порядку черговості. За відсутності умов для одержання свідоцтва про право на спадщину, або у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину спадкоємець має право пред`явити вимоги про визнання права на спадщину у судовому порядку за правилами позовного провадження. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Потреба у застосуванні такого способу виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджено відповідними доказами, не визнається іншими особами або ними оспорюється (пункт 37 Постанови № 5 Пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав»). Отже, у разі втрати, пошкодження або відсутності правовстановлюючого документу на ім`я спадкодавця, та неможливістю у зв`язку з цим отримати свідоцтва про право на спадщину за законом, права спадкоємців можуть бути захищені в судовому порядку у спосіб, визначений ст. 392 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON] проживала разом з матір`ю на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] , що не заперечується, а підтверджується відповідачами по справі. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України визнаються такими, що прийняли спадщину і від неї не відмовились. Крім того, на момент відкриття спадщини, [PERSON] , 2002 року народження , [PERSON] , 1999 року народження були неповнолітніми, а тому відповідно до ч. 4 ст. 1268 ЦК України, є такими, що прийняли спадщину. Судом також встановлено, що малолітні діти спадкодавця - [PERSON] і [PERSON] є такими, що прийняли спадщину, оскільки їх батько - законний представник [PERSON] не відмовився від прийняття спадщини. Таким чином, суд прийшов до переконання, що після повного з`ясування обставин справи та доказів, наданих суду, а також враховуючи, що встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на момент його смерті, а також визнання права власності в порядку спадкування за законом на 5/8 часток земельної ділянки для позивача пов`язано з реалізацією його прав та законних інтересів та надасть останньому можливість реалізувати свої спадкові права щодо оформлення спадщини після смерті матері. Крім того, у судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON] , 2002 року народження та малолітні [PERSON] , 2016 року народження і [PERSON] , 2016 року народження , в інтересах яких діє орган опіки та піклування Новоодеської РДА, які є рідними дітьми померлої [INFO] року [PERSON] , а відповідно до положень ст. 1262 ЦК України, є спадкоємцями першої черги, набули права спадкування майна. Таким чином, суд прийшов до переконання, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню. Згідно з ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову в сумі 704,80 грн. З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачами за первісним позовом до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе повернути позивачу за первісним позовом з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, тобто у розмірі по 352 грн. 40 коп. кожному. З урахуванням повернення позивачу за первісним позовом з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідачів за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає до стягнення 50 відсотків від сплаченого позивачем судового збору в сумі по 44 грн. 05 коп. з кожного. Судові витрати, стягнені з неповнолітнього [PERSON] та малолітніх [PERSON] , [PERSON] відносяться на рахунок держави. Крім того, з відповідачів за зустрічним позовом на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн. Враховуючи те, що відповідачами за зустрічним позовом до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, суд вважає за можливе, у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідачів за зустрічним позовом [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь держави 50 відсотків судового збору в сумі по 76 грн. 84 коп. з кожного.

Outcome: approved