Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

11.10.2017 року до Краматорського міського суду Донецької області надійшла заява [PERSON], заінтересована особа - Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів. В обґрунтування заяви заявниця зазначила, що після закінчення навчання в професійному училищі текстильної промисловості в 1975 році, вона влаштувалася на роботу на Чернігівський камвольно-суконний комбінат в якості крутильниці 4 розряду. На цьому підприємстві відповідно до представленого нею паспорта і свідоцтва про народження на неї була заповнена трудова книжка [NUMBER]. У графі «прізвище» було вказано її дівоче «прізвище» - [PERSON], «ім'я»- [PERSON] і «по батькові» [PERSON], «дата народження» помилково вказана [INFO], замість [INFO] року. Згодом, після вступу в шлюб, вона взяла прізвище чоловіка, отримала новий паспорт, про що в трудовій книжці належним чином було змінено прізвище на [PERSON]. Надалі при видачі паспорта в 2005 році її ім'я в паспорті було помилково записано [PERSON], замість «[PERSON]», що спричинило зміну імені в трудовій книжці. Про помилку в зазначеному місяці її народження (по тексту на російської мовою) «[INFO] г.» замість вірного «[INFO] р.». Так надалі, вона довгі роки мирилася з наявністю помилки в паспорті її імені [PERSON]. В даний час вона звернулася в Краматорське відділення управління пенсійного фонду України для оформлення пенсії, але їй було відмовлено, що в її трудовій книжці ім'я записано [PERSON], тоді як насправді її ім'я [PERSON]. Місяць її народження записана невірно, (на російській мові) замість «[INFO] г.» повинно бути «[INFO] г.» Останнім місцем її роботи по даній трудовій книжці було - радгосп ім. Орджонікідзе, де вона працювала сезонно, яке припинило свою діяльність в 1990 році. Зробити виправлення помилкових записів вона позбавлена можливості, оскільки архіви не збереглись. Встановлення факту того, що трудова книжка видана на ім'я «[PERSON] належить їй [PERSON], необхідно їй для того, щоб вона мала можливість оформити і отримувати пенсію за віком. Крім того, у лютому 1982 року вона влаштувалася на роботу в колгосп ім. Куйбишева, Варвинського району, Чернігівської області, Остапівскої сільради, де на її була заповнена трудова книжка колгоспника [NUMBER]. У графі «прізвище» було вірно вказано її прізвище [PERSON], помилково вказано «ім'я» [PERSON] і вірно вказано «по батькові» [PERSON], «дата народження» 1959 рік. Надалі вона працювала у колгоспі і не звертала увагу на зроблені записи. Останнім її місцем роботи згідно з трудовою книжкою колгоспника було СООО «Злагода», де вона працювала сезонною робітницею, яке припинило свою діяльність в 2014 році. Всі архіви знаходяться в Донецьку, власника [PERSON]. Встановлення факту того, що трудова книжка колгоспника [NUMBER], видана на ім'я «[PERSON] належить їй, [PERSON], необхідно для того, щоб вона мала можливість оформити і отримувати пенсію за віком. Просить встановити факт того, що трудова книжка [NUMBER] від 05 серпня 1975 року на ім'я [PERSON], дата народження [INFO], належить їй [PERSON], дата народження [INFO] року, та встановити факт належності їй, [PERSON], [INFO], трудової книжки колгоспника [NUMBER], виданої 08 лютого 1982 року на ім'я «[PERSON]. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та доводи на яких вони ґрунтуються, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Управління пенсійного фонду України в м. Краматорську в судове засідання не з'явилася, проте, надала заяву, в якій зазначила, що просить слухати справу у її відсутність та не заперечує щодо задоволення заяви. Вислухавши заявницю, повно та всебічно проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд встановив такі обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини. Відповідно до ст.256 ч.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Відповідно до ст. 256 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 6 ст. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] виявила у трудовій книжці [NUMBER], описку, яка полягає у невірному зазначенні імені та дати народження, а саме: замість ім'я «[PERSON]» помилково вказаного «[PERSON]», крім того, замість дати народження «[INFO] року» помилково вказаного «[INFO]». Також, трудова книжка колгоспника [NUMBER] помилкова видана на ім'я «[PERSON]» замість вірного «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], заявниця [PERSON] народилася [INFO] У відповідності до свідоцтва про укладення шлюбу, заявниця уклала шлюб 03.04.1977 року, та змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». (а.с. 5). Згідно із копією паспорта серії [NUMBER], паспорт громадянина України виданий на ім'я [PERSON], [INFO]. (а.с. 6). Також, картка платника податків видано ім'я [PERSON], [INFO]. (а.с. 7). Таким чином, суд приходить до висновку, що трудова книжка [NUMBER] від 05 серпня 1975 року видана із помилковим зазначенням ім'я «[PERSON]» та датою народження «[INFO]» (а.с. 11-12), а також із помилковим зазначенням ім'я «[PERSON]» в трудовій книжці колгоспника [NUMBER], виданої 08 лютого 1982 року (а.с. 8-10), оскільки в усіх документах, які за часом були видані значно раніше заявниці, а саме в свідоцтві про народженні та в свідоцтві про укладення шлюбу, зазначена правильно прізвище, ім'я, та по батькові «[PERSON]». З врахуванням викладеного, суд вважає, що сукупність досліджених у судовому засіданні доказів дає підставу суду зробити висновок про те, що вимоги [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів, підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved