Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

11.06.2018 позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 3 000,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, та на її утримання - в розмірі 1 500,00 грн., починаючи з дня подання нею до суду позовної заяви і до досягнення дитиною трирічного віку. В обґрунтування зазначила про те, що від шлюбу з [PERSON] має доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач покинув сім'ю, з 08.04.2018 проживає окремо, дитину не утримує. Дитина проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, оскільки відповідач живе окремо і матеріальну допомогу на утримання дитини надає мінливо у сумах, що не перевищують 200-300 грн. на місяць, змушена звернутись до суду з вказаним позовом. Крім того, вказала на те, що відповідач не надає їй матеріальної допомоги, хоча вона перебуває у декретній відпустці та потребує такої допомоги. Просила суд стягнути з відповідача аліменти у вказаних сумах з огляду на те, що відповідач здоровий, працездатний та має постійне місце роботи. Ухвалою суду від 20.07.2018 відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі без повідомлення сторін. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити у задоволенні вимог щодо стягнення з нього на утримання [PERSON] 1 500,00 грн. щомісячно та в частині стягнення на утриманні дитини позов задовольнити в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування своєї позиції посилався на те, що не працює, добровільно надає допомогу на утримання дитини в розмірі 600,00 грн., сплачує кредит за придбані речі для дитини. Зауважив, що з позивачем у шлюбі перебував нетривалий час, останній був розірваний за ініціативи позивача, тому право на утримання вона не набула. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27.02.1991 та набула чинності для України 27.09.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Отже, предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз'яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 1 та ч. 3ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі, і виплачуються щомісячно. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину відповідно до ст. 184 СК України не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що між сторонами 22.06.2017 укладено шлюб, зареєстрований Голосіївським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського територіального управління юстиції у місті Києві за актовим записом № 574 (а.с. 8). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15.11.2017 вбачається, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). Судом встановлено, що з часу припинення шлюбних стосунків відповідач покинув сім'ю та став проживати окремо, а дитина проживає разом з позивачем, знаходиться лише на її вихованні та на її утриманні, що порушує принцип рівності обов'язків батьків з утримання своїх дітей. Враховуючи те, що дитина перебуває на повному утриманні позивача, суд визнає, що несплата аліментів відповідачем негативно впливає на достатній рівень для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей або непрацездатних дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення (ст. 182 СК України). В ході розгляду справи встановлено, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, отже, може утримувати дитину, а визначений судом розмір суми аліментів буде відповідати інтересам та потребам дитини. При цьому суд критично ставиться до позиції відповідача про те, що розмір аліментів, який може бути стягнути з нього на утримання дитини, не може перевищувати мінімальної межі, а саме 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки попередній контракт зі студією «Пілот» у нього закінчився, і він не працює Вказані твердження відповідача не підтверджені жодними доказами в розумінні положень ст. ст. 76-81 ЦПК України. Останнім не доведено перед судом, що ані раніше, ні на сьогодні обсяг його доходів не дозволяє надавати кошти на утримання дитини в розмірі, визначеному позивачем. Вся позиція відповідача зводиться до спроби уникнути обов'язку по сплаті аліментів на фоні неприязних стосунків з колишньою дружиною, з котрою виникають конфлікти з приводу питання щодо побачення з дитиною. Позиція відповідача про те, що дитина перебуває не на утриманні позивача, а її матері, також є не доведеною з точки зору положень ЦПК України. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Згідно ч. 1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років (ч. 2 ст. 84 СК України). Частиною 4 ст. 84 СК України визначено, що право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд не приймає до уваги позицію відповідача про те, що вказана вимога не підлягає задоволенню з огляду на короткостроковість шлюбних відносин, наслідком чого є відсутність права позивача на утримання. Вказана позиція є необґрунтованою та такою, що протирічить вимогам СК України. На підставі викладеного, суд визнає, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх належить задовольнити, та з [PERSON] слід стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 3 000,00 грн., але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви, тобто з 11.06.2018, і до досягнення дитиною повноліття, з огляду на те, що вказана сума з урахуванням обов'язку по утриманню дитини й з боку матері, з якою проживає, в умовах сьогодення є достатньою для повноцінного та гармонійного фізичного та морального розвитку дитини, та на користь [PERSON] на її утримання в розмірі 1 500,00 грн. щомісячно, починаючи від дня пред'явлення до суду позовної заяви, тобто з 11.06.2018, і до досягнення дитиною трирічного віку. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved