Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

11 жовтня 2017 року до суду із позовною заявою звернулася позивач [PERSON], відповідно до вимог якої просить суд розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 01 грудня 2007 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Радехівського районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №115, оскільки шлюб виявився невдалим з огляду на діаметральну протилежність поглядів сторін. У судове засідання позивач не зявилася, проте надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Щодо винесення заочного рішення не заперечує. Також просить долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про народження дитини серії І-СГ №549089 (а.с.26). Відповідач у судове засідання також не зявився. 12 березня 2018 року подав до суду заяву, в якій просить розглядати справу у його відсутності. Позовні вимоги визнає (а.с.21). Поряд з цим, 25 квітня 2018 року до суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.24). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. У поданих до суду заявах позивач настоює на розірванні шлюбу, що вказує на незаінтересованість позивача у збереженні такого (а.с.2,26). Водночас, з копії свідоцтва про народження серії І-СГ №549089 (а.с.27) судом констатовано, що у подружжя є дитина, [PERSON], [INFO], яка не досягла однорічного віку. Також за час перебування сторін у шлюбі 21 листопада 2007 року народилася дочка [PERSON] (а.с.7) та 09 червня 2010 року народився син [PERSON] (а.с.6). Згідно ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Проте, відповідно до ч.2 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Оскільки судом встановлено, що позов про розірвання шлюбу подано до досягнення наймолодшою дитиною одного року, суд вважає, що підстав для відкладення розгляду справи за клопотанням позивача немає, оскільки у відповідності до вимог сімейного законодавства позов про розірвання не підлягає задоволенню. Приймаючи до уваги вищевказане, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову про розірвання шлюбу слід відмовити в звязку з тим, що такий подано до досягнення дитиною одного року. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати розподілу не підлягають та покладаються на позивача.

Outcome: dismissed