Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

10.09.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію. 29.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В позові позивач посилався на те, що 17.02.2010 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] був укладений договір на користування електричною енергією №1101051/5991 за адресою: [ADDRESS] . 01.02.2017 року відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено найменування Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». На виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 року відповідач приєднався до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на умовах договору на користування електричною енергією №1101051/5991 від 17.02.2010 року. Умовами п.1 вказаного договору передбачено обов`язок позивача забезпечувати надійне постачання електричної енергії відповідачу, а відповідач зобов`язаний оплачувати позивачу вартість спожитої електроенергії відповідно до п.14 договору. Відповідно до п.5.5.5 ПРРЕЕ споживач зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Згідно з п.4.12 ПРРЕЕ рахунок за спожиту електричну енергію оплачується протягом 10 робочих днів від дня отримання рахунка побутовим споживачем; в інший термін, передбачений договором, але не пізніше 20 календарного дня після закінчення розрахункового періоду. Однак, в порушення умов Договору та ст.ст. 509, 526 ЦК України щодо належного виконання зобов`язань з оплати спожитої електричної енергії, відповідач не виконав взяті на себе зобов`язання щодо сплати в повному обсязі вартості спожитої електричної енергії в період з 01.06.2018 року по 01.01.2019 року в кількості 1912 кВт/год на суму 2666,16 грн. Прохають стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Запоріжжяобленерго» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 2666,16 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 2102 грн. У судове засідання представник позивача Мірошніченко Н.О. не з`явилась, 03.11.2020 року подала суду заяву, в якій прохала справу розглянути за її відсутності, прохала позов задовольнити в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочногорішення. Відповідач, належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання повторно не з`явилася, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надала. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України якщо відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи по суті повідомлений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, то за згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. У зв`язку з наведеним, суд на підставі ч.5 ст.223, ст.280 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17.02.2010 року між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та [PERSON] був укладений договір на користування електричною енергією №1101051/5991 за адресою: [ADDRESS] (а.с.5-6). 01.02.2017 року відповідно до Закону України «Про акціонерні товариства» було змінено найменування Відкритого акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго». На виконання вимог Закону України «Про ринок електричної енергії» з 01.01.2019 року відповідач приєднався до договору споживача про надання послуг з розподілу (передачі) електричної енергії на умовах договору на користування електричною енергією №1101051/5991 від 17.02.2010 року. Відповідно до бухгалтерського обліку Гуляйпільського РЕМ ПАТ «Запоріжжяобленерго» станом на 07.09.2020 року за споживачем [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується борг за спожиту активну електроенергію за період з 01.06.2018 року по 01.01.2019 року в сумі 2666,16 грн., що підтверджується довідкою (а.с.7). У добровільному порядку відповідач заборгованість за спожиту електроенергію в сумі 2666,16 грн. не погасив. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Відповідно до ч.2 п.1 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч.1 ст.903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуги за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до п.1 Договору на користування електричною енергією №1101051/5991 від 17.02.2010 року передбачено обов`язок енергопостачальника забезпечувати надійне постачання електричної енергії споживачу, а споживач зобов`язаний оплачувати вартість спожитої електроенергії відповідно до п.14 договору. Відповідно до пункту 4.12 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, розрахунки між споживачем та електропостачальником (іншими учасниками роздрібного ринку, якщо вони беруть участь у розрахунках) здійснюються згідно з даними, отриманими від адміністратора комерційного обліку в порядку, передбаченому Кодексом комерційного обліку, про обсяги поставленої, розподіленої (переданої) та купленої електричної енергії. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 20 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до пункту 5.5.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року №312, споживач електричної енергії зобов`язаний: 2) сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Судом встановлено, що до суду звернувся позивач, який є енергопостачальником, з позовом до відповідача, який є споживачем електроенергії, з вимогою про стягнення на його користь заборгованості за спожиту електроенергію в сумі 2666,16 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.2 п.8 ст.16 ЦК України способу захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків або інші способи відшкодування майнової шкоди. Судом встановлено, що відповідач як споживач електроенергії відповідно до Закону «Про житлово-комунальні послуги» в порушення умов Правил роздрібного ринку електричної енергії не сплачував за електричну енергію відповідно до укладеного договору, в результаті чого станом на 07.09.2020 року за споживачем [PERSON] по особовому рахунку № [NUMBER] обліковується борг за спожиту електроенергію за період з 01.06.2018 року по 01.01.2019 року в сумі 2666,16 грн., яка на час розгляду справи судом не погашена, тому порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом стягнення з відповідача заборгованості за спожиту електроенергію. Згідно п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому судовий збір у сумі 2102 грн., який був сплачений позивачем при подачі позовної заяви, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved