Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

11 жовтня 2012 року сторони уклали Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, за якою відповідач отримав кошти в сумі 41568,20 грн. зі сплатою відсотків в розмірі 18% на рік на суму залишку боргу та кінцевим терміном повернення 31 жовтня 2015 року. Договір складається з заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Генеральної угоди про реструктуризацію, Тарифів банку. Позивач просить стягнути з відповідача борг по кредиту, яким є Генеральна угода, станом на 10 липня 2014 року в загальній сумі 60426,90 грн., а саме: поточний борг по кредиту - 41568,20 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом - 13239,46 грн., штраф за порушення умов договору - 5619,24 грн., так як останній не погашав його фактично з дня укладення угоди, а також витрати по справі у вигляді судового збору. Відповідач позов визнав частково, пояснивши, що через наявність кредитів та борги не міг здійснювати підприємницьку діяльність, так як на його майно було накладено арешт. З цих же причин він не виконував умови Генеральної угоди. На даний час він також не має змоги проводити погашення. При цьому банк не враховує, що по одному кредиту він взяв 1300 грн., а по іншому 1500 доларів США зовсім за іншим курсом валют, що на даний час перетворилися у борг в сумі 60000 грн., і ні на які поступки не хоче йти, в тому числі і щодо надання йому можливості здійснювати підприємницьку для проведення виплат боргу. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією з сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також згідно ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання не допускається та воно має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у визначений в ньому строк. 11 жовтня 2012 року відповідач підписав заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та Генеральну угоду про реструктуризацію, які були йому надані для ознайомлення, де також зазначив, що він згідний з умовами надання йому коштів. З моменту їх підписання та в порушення умов жодного платежу ним не було здійснено, хоча щомісячний платіж повинен був становити 1508,09 грн. Як передбачено ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, чому відповідають і умови самого договору, оскільки в ньому вказано, що Умови надання банківських послуг є його невід'ємною частиною, а згідно п. 1.1.3.2.2 Умов банк вправі вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань. Таким чином станом на 10 липня 2014 року відповідач має заборгованість перед позивачем по вказаній угоді про реструктуризацію боргу, чим порушує права останнього як сторони за договором, які підлягають поновленню шляхом задоволення його вимог, з врахуванням і того, що п. 2.2 угоди передбачено сплату штрафу в сумі 5619,24 грн. в разі затримки платежу більш ніж на 31 день. З відповідача на користь позивача також підлягають стягненню витрати по справі. На підставі ст. ст. 16, 525, 526, 530, 629, 651, 1050 ЦК України,

Outcome: approved