Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

11.12.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , та на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] з 1/4 частини всіх видів заробітку до 1/6 частини щомісячно на кожного, до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем [PERSON] перебував у шлюбі, який розірвано 17.09.2010 року. Від шлюбу у них є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] . Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.09.2010 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. 21.11.2017 року позивач повторно уклав шлюб з відповідачем [PERSON] , від якого народився син [PERSON] , [INFO] . 02.11.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області видано судовий наказ про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів доходів. Посилається на те, що його сімейний стан змінився, так як він створив нову сім`ю та матеріальний стан, в зв`язку з тим, що він зобов`язаний утримувати двох дітей. В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги визнала. У зв`язку з неможливістю бути присутньою в судовому засіданні просила розглядати справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] , перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.09.2010 року /а.с.9/. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] /а.с.6/. Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.09.2010 року з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] стягнено аліменти у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.09.2010 року і до її повноліття /а.с.4/. Як вбачається з копії паспорту [PERSON] /а.с. 37/, відповідач змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] 21.11.2017 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] /а.с.8/. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] /а.с.7/. 02.11.2018 року Первомайським міськрайонним судом Миколаївської області було видано судовий наказ по справі № 484/4834/18, яким з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.10.2018 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.5/. Позивач [PERSON] працює у ВП «Атомкомплект» ДП НАЕК «Енергоатом» та отримує регулярну заробітну плату /а.с.10/. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В частині 1 ст. 3 Конвенції, наголошується, що в усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 7, 8 ст. 7 Сімейного кодексу України встановлено, що при вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу вимог ст. 182 СК України та роз`яснень, даних у п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, при визначенні розміру аліментів суд повинен врахувати стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. За приписами ст. 192 СК України, розмір аліментів визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. Під зміною матеріального положення сторін розуміється, як покращення так і погіршення майнового положення платника або одержувача аліментів; під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримання і які фактично знаходяться на їх утриманні. Зі змісту наведеної норми вбачається, що для вирішення питання про зменшення в даному випадку розміру аліментів, визначених за рішеннями судів, позивачу необхідно довести, що після ухвалення рішення і до звернення до суду з цим позовом у нього змінився матеріальний, сімейний стан чи стан здоров`я в бік погіршення, що об`єктивно впливає на можливість матеріального утримання неповнолітніх дітей. Сукупність вищенаведених обставин свідчить про те, що у житті позивача з моменту винесення рішення про стягнення з нього аліментів на утримання дочки [PERSON] відбулися суттєві зміни сімейного стану, а саме він одружився та став батьком. З позивача також стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] . У відповідності до вимог сімейного законодавства все це є підставою для зміни розміру аліментів. Також суд бере до уваги визнання позову відповідачем [PERSON] На підставі викладеного, з урахуванням розміру заробітної плати позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, шляхом зменшення розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] та сина [PERSON] з 1/4 частини до 1/6 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Таке буде відповідати вимогам ст. 192 СК України та інтересам сторін з урахуванням їх матеріального стану. Частиною 2 статті 133 ЦПК України передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Враховуючи вимоги ст. 141 ЦПК України та виходячи зі ставки судового збору (704,80 гривень), яка діяла станом на день надходження позовної заяви до суду (11.12.2018 року), з відповідачів в рівних частках на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 704,80 грн., тобто по 352,40 грн. з кожної. Аліменти в новому розмірі сплачуються з дня набрання цим рішенням законної сили, що відповідає статті 192 Сімейного кодексу України щодо стягнення аліментів в зміненому розмірі та роз`ясненням у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів».

Outcome: approved