Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-09 00:00:00

12.03.2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на неповнолітніх дітей та стягнення аліментів на утримання дружини. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що 01.08.2008 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану ММУЮ Донецької області, актовий запис № 581. На теперішній час шлюб не розірвано. Від шлюбу мають двох доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З 2017 року їх стосунки з чоловіком\~ ускладнились, він припинив забезпечувати сімю, піклуватись про неї та дітей. У звязку із чим, вона була вимушена звернутись до Комінтернівського райсуду м.Харкова із заявою про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Судовим наказом Комінтернівського райсуду м.Харкова від 01.11.2017 року з [PERSON] на її користь було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON],\~ [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з всіх видів його доходу щомісяця. Відповідно до довідки, виданої виконавчою службою по Ословянському та Слобітському районах м.Харкова, у листопаді 2017 року сплачено аліментів на утримання дітей у розмірі 1426 грн., у грудні 2017 року 1426 грн., у січні 2018 року 1426 грн. Станом на 31.01.2018 року виникла переплата у розмірі 2288,67 грн. Будь-якої іншої допомоги на утримання дітей відповідач не надавав. Звернула увагу суду на те, що прожитковий мінімум для утримання дітей до 6 років наприкінці 2017 року складав 1492 грн., а для дітей від 6 до 18 років 1860 грн. Наголосила, що перебуваючи у шлюбі з відповідачем, вони постійно проживали у м. Харкові, де орендували квартиру у фешенебельному Алексіївському районі м.Харкова. Відповідач працював та продовжує працювати у фірмі «Maybe Works», яка займається постачанням компютерної техніки та її розробок. Середньомісячна заробітна плата [PERSON] складала приблизно сумі, еквівалентній 20000 доларів США щомісячно. Після укладання шлюбу вони домовились з чоловіком, що вона займається веденням домашнього господарства, піклуванням про дітей та чоловіка, вихованням дітей. Заробітку власного вона не мала, у неї не було можливості отримати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду. На теперішній час вона не має спеціальності, у звязку із чим потребує матеріальної допомоги. Вона перебуває у Центрі зайнятості населення м.Маріуполя на обліку, відвідує заняття та курси навчання для отримання спеціальності, що давало би їй змогу у подальшому фінансово утримувати себе та дітей на достойному рівні. Її діти перебувають у стані великого морального стресу, причиною якого стало залишення їх батьком і те, у звязку із тяжким матеріальним становищем вона не може задовольнити їх бажання, до яких вони звикли (походи до дитячих кафе, відвідування атракціонів, дитячих театральних вистав, дитячих розвивальних центрів, крамниць). Доньки часто хворіють, перебувають на обліках у лікарнях. Це також потребує додаткових матеріальних витрат. Діти бажають отримати освіту та навики не тільки у рамках шкільної програми, а і поза школою, відвідувати творчі кружки, розвиватись морально та збагачуватись духовно. Це також потребує додаткових матеріальних витрат.\~\~\~\~ На підставі викладеного, просить стягнути з [PERSON] аліменти на своє утримання у розмірі 5 тисяч гривень щомісячно. Змінити розмір та спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, присуджених за судовим наказом від 01.11.2017 року, з 1/3 частини з всіх видів доходу відповідача щомісяця на тверду грошову суму. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі по 25000 на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття з урахуванням передбаченої законом індексації. Ухвалою Іллічівського райсуду м.Маріуполя від 27.08.2018 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. 17.10.2018 року на адресу суду надійшла заява від позивачки, в якій зазначила, що вона підтримує позовні вимоги та просить стягнути з відповідача 6000 грн. просила провести розгляд справи за її відсутності. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, не з'явився в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив. Представник відповідача, який діє на підставі довіреності, [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що обставини, викладені у позовній заяві, не відповідають дійсності. Так, сторони у справі познайомились 06.03.2006 року. До реєстрації шлюбу зустрічались два з половиною років, з яких півтора роки проживали однією сімєю. Позивачка [PERSON] має вищу освіту, закінчила Приазовський Державний технічний університет, економічний факультет, за фахом економіка підприємств, має ступінь спеціаліста, отримала диплом у 2012 році. З моменту одруження працювала в копіювальному центрі «копір сервіс», що розташований в м.Маріуполі по вул. Казанцева, 7-Б. Хворих членів сімї, яких доглядала позивачка з моменту шлюбу, немає. На теперішній час діти проживають з позивачкою, періодично з батьками відповідача. Діти не мають хронічних захворювань, не стоять на обліку в медичних закладах, як такі, що потребують особливого догляду. Відповідач спілкується з дітьми тоді, коли дозволяє позивачка. Рухомого та нерухомого майна відповідач не має. У 2011 році в період шлюбу за спільні кошти було придбано автомобіль марки «Mitsubishi outlander», 2008 року випуску. За домовленістю між сторонами автомобіль було зареєстровано за позивачкою. Після народження дітей позивачка принципово не хотіла виходити на роботу, хоча з вересня 2016 року діти відвідували дитячий садочок. Влаштуватись на роботу у позивачки була можливість, у чому міг посприяти сам відповідач. Не дивлячись на фінансові труднощі у сімї, [PERSON] виходити на роботу відмовлялась. Навесні 2016 року відповідач дізнався про зраду дружини, після чого стосунки між подружжям погіршились. Близько року він намагався зберегти родину, але всі його спроби були марними. І з середини 2017 року, сторони стали проживати окремо. Шлюб було розірвано 26 вересня 2018 року. Він отримує дохід тільки від своєї підприємницької діяльності, дохід від якої значно погіршився порівняно з 2016-2017 р.р. Після розпаду сімї він піклується про дітей, купує іграшки, одяг, техніку. На підставі викладеного, не заперечує проти стягнення з відповідача аліментів на користь позивачки на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно до досягнення дітьми повноліття. В іншій частині позовних вимог просить відмовити. Дослідивши письмові матеріали справи та надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. 01.08.2008 року сторони зареєстрували шлюб у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану ММУЮ Донецької області, актовий запис № 581. Від шлюбу мають двох неповнолітніх доньок [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Судовим наказом Комінтернівського райсуду м.Харкова від 01.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON],\~ [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з всіх видів його доходу щомісяця, але не менш\~ 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 11 жовтня 2017 року і до досягнення\~\~ повноліття [PERSON],\~ [INFO], а з часу\~ досягнення повноліття дитини [PERSON], стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів щомісячно ,але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки, виданої виконавчою службою по Ословянському та Слобітському районах м.Харкова, відповідачем у справі у листопаді 2017 року сплачено аліментів на утримання дітей у розмірі 1426 грн., у грудні 2017 року 1426 грн., у січні 2018 року 1426 грн. Станом на 31.01.2018 року виникла переплата у розмірі 2288,67 грн. На виконання ухвали суду від 19.06.2018 року Державною фіскальною службою України ГУ ДФС у Харківській області було надано інформацію, згідно якої відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа підприємець. З 01.04.2016 року і по теперішній час здійснює діяльність із застосуванням спрощеної системи оподаткування та звітності, є платником єдиного податку 2-ї групи. Обсяг отриманого доходу від здійснення підприємницької діяльності склав: 2016 рік 225000,00 грн., 2017 рік 173489,00 грн., Січень 2018 року 2000,00 грн. Згідно наданої представником відповідача інформації, автомобіль марки «Mitsubishi outlander», 2008 року випуску, зареєстровано за позивачкою [PERSON]. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч. 1 ст. 184 СК України). Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, ст. 182 ч. 2 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Але в пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, розяснено, що у новому розмірі аліменти справляються з дня набрання рішенням законної сили. Таким чином, враховуючи позицію представника відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] у частині зміни розміру та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, присуджених за судовим наказом від 01.11.2017 року, з 1/3 частини з всіх видів доходу відповідача щомісяця на тверду грошову суму підлягають задоволенню частково у розмірі 2500 грн. на кожну дитину до досягнення кожною дитиною повноліття. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Що стосується позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дружини, суд зазначає наступне. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ч. 1 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.ч.1,6 ст.76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Якщо у зв'язку з вихованням дитини, веденням домашнього господарства, піклуванням про членів сім'ї, хворобою або іншими обставинами, що мають істотне значення, один із подружжя не мав можливості одержати освіту, працювати, зайняти відповідну посаду, він має право на утримання у зв'язку з розірванням шлюбу і тоді, якщо є працездатним, за умови, що потребує матеріальної допомоги і що колишній чоловік, колишня дружина може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання у цьому випадку триває протягом трьох років від дня розірвання шлюбу. Відсутність хоча б одного із вищевказаних елементів позбавляє особу права на утримання в порядку визначеному ст.ст. 75, 76 КК України. Статтями 12, 81 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Таким чином, з урахуванням заперечень представника відповідача, судом встановлено, що позивачкою не надано доказів, що знаходиться у тяжкому матеріальному становищі, потребує матеріальної допомоги, що її щомісячний дохід нижчий за встановлений прожитковий мінімум, не надано відомостей про відсутність освіти та трудового стажу, про розмір отриманих нею доходів та те, що вона не працює і перебуває на обліку у центрі зайнятості населення м. Маріуполя. Суд зазначає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених ЦПК України (ст. 80 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про необхідність відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог\~ у цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави\~ судовий збір у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial