Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з цією заявою про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту правовстановлюючого документу, в якій просить встановити, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області, являлася матір»ю [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області та встановити, що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радою народних депутатів, [PERSON], у тому, що на підставі рішення 17 сесії 03 скликання Вилянської сільської Ради народних депутатів від 14 листопада 2001 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,09 гектарів в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Вилянської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - належить [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області. Дану заяву обґрунтовано наступним. Заявник [PERSON] народився [INFO] в с. Вила Томашпільського району Вінницької області. В його свідоцтві про народження батьками записано [PERSON] та [PERSON]. Його мати -[PERSON] до одруження носила прізвище - [PERSON]. У свідоцтві про народження матері її батьками вказано [PERSON] та [PERSON]. Після реєстрації шлюбу- 5 квітня 1978 року - мати взяла прізвище батька - [PERSON]. [INFO] його батько [PERSON] помер. 15 листопада 1985 року його мати - [PERSON] одружилася із [PERSON] та взяла прізвище [PERSON]. [INFO] у матері із [PERSON] народилася дитина [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. 21 листопада 2004 року сестра одружилась і взяла прізвище [PERSON]. [INFO] баба- мати його матері -[PERSON] померла і у її свідоцтві про смерть по батькові її вказали [PERSON]. 20 грудня 2001 року бабі було видано Державний акт на право приватної власності на землю, де її вказали як [PERSON]. Після смерті баби спадщину фактично прийняла мати позивача [PERSON], однак через брак коштів не змогла переоформити документи на своє ім»я. [INFO] його мати [PERSON] померла. Через юридичну необізнаність ні позивач, ні його сестра вчасно не подали заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. В даний час вони вирішили спадщину прийняти належним чином, однак при зібрані всіх необхідних документів виявилося, що існують розбіжності у написанні по батькові їхньої баби. У свідоцтві про народження матері її мати записана по батькові [PERSON], у Державному акті на право приватної власності - також [PERSON], а у свідоцтві про смерть - [PERSON]. Відповідно, йому, потрібно встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт родинних відносин баби з матір»ю та встановити факт належності бабі Державного акту на право приватної власності на землю. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені у заяві, попросив їх задовольнити. Представник зацікавленої особи - Вилянської сільської ради у судове засідання не з'явився, однак в.о. голови сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у відсутності їхнього представника, з заявленими вимогами згідні. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Свідки [PERSON] та [PERSON].(сестра по мамі) в судовому засіданні підтвердили той факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області, являлася матір»ю [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області. Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, розглянувши заяву зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду. Згідно ст.1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.11 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цивільно-процесуального Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до статей 3, 4, 15 ЦПК України особа має конституційне право на судовий захист своїх цивільних прав і може звернутися із позовом про захист порушеного, оспореного або невизнаного права у спосіб, передбачений ЦК України. Згідно зі ст. 16 ЦК України, звертаючись до суду, позивач за власним розсудом обирає спосіб захисту. Відповідно до Конституції України усі суб'єкти права власності рівні перед законом (частина четверта статті 13); кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом (частини перша, друга статті 41); правовий режим власності визначається виключно законами України (пункт 7 частини першої статті 92). Згідно ст.. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом способами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом 1 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Пунктом 6 частини 1 статті 256 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно ч.1 ст. 259 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Судом встановлено, що з даною заявою до суду звернувся [PERSON] , [INFO] (згідно паспорту) (а.с.4). У його свідоцтві про народження батьками записано [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно довідки виконкому Вилянської сільської ради № 445 від 7 вересня 2017 року, про те, що [PERSON] та [PERSON], яка проживала в [ADDRESS] і померла [INFO], дійсно одна і та ж особа (а.с.20). Згідно довідки Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 434 від 10 жовтня 2017 року про те, що [PERSON] та [PERSON], яка проживала в с. Вила Томашпільського району і померла [INFO] дійсно одна і та ж особа (а.с.21). Згідно довідки виконкому Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області про те, що відповідно даних по господарського обліку Вилянської сільської ради, а саме по господарських книг за 1977-1979 років та 1980-1982 років [PERSON] дійсно являвся сином [PERSON] та онуком [PERSON] ( а.с.26). Згідно виписки з погосподарської книги Вилянської сільської ради № 436 від 10 жовтня 2017 року за 1977-1979 роки, членом домогосподарства, записано першим [PERSON], його дружиною - [PERSON], дочкою - [PERSON]( а.с.22). Згідно виписки з погосподарської книги Вилянської сільської ради № 437 від 10 жовтня 2017 року за 1980-1982 роки, членом домогосподарства записано першим [PERSON], його дружиною - [PERSON], сином - [PERSON] ( а.с.24). Згідно довідки № 438 від 10 жовтня 2017 року виданої виконкомом Вилянської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, державний акт серії [NUMBER], виданий Вилянською сільською радою [PERSON] 20.12.2001 року дійсно належить [PERSON] (а.с.27). Згідно копії довідки № 951 виданої виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області гр. [PERSON] про те, що після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], яка була зареєстрована в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки розміром 4,0328 га. Після смерті [PERSON] за законом залишилась донька [PERSON] та син [PERSON], які спадщину прийняли ( а.с.28). Отже, викладені у заяві твердження заявника [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами та показами свідків. Відповідно до статей 213, 214 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Під час ухвалення рішення суд серед інших вирішує питання: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин,яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Оскільки, судом встановлено та доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області, являлася матір»ю [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області та що Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданий 20 грудня 2001 року Вилянською сільською радою народних депутатів, [PERSON], у тому, що на підставі рішення 17 сесії 03 скликання Вилянської сільської Ради народних депутатів від 14 листопада 2001 року їй передається у приватну власність земельна ділянка площею 2,09 гектарів в межах згідно з планом, земельна ділянка розташована на території Вилянської сільської ради, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва - належить [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сподахи Немирівського району Вінницької області. Дані факти підтвердилися у судовому засіданні виписками з погосподарських книг, довідками сільської ради, показами свідків, факт родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, має для заявника юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому заява [PERSON] підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 215 ЦПК України, у резолютивній частині рішення суду повинно бути вирішено питання про розподіл судових витрат. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч.7 ст. 235 ЦПК України, при ухваленні судом рішення (у справах, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення) судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищенаведене, суд залишає понесені заявником судові витрати за заявником. На підставі викладеного,

Outcome: approved