Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

10.08.2021 АТ «Банк Кредит Дніпро» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивував тим, що 29.01.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладено кредитний договір №22039000109106, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби у сумі 24800 грн на строк 24 місяці, зі сплатою щомісячної комісії за обслуговування кредиту в розмірі 4,7 % від суми кредиту, процентною ставкою за користування кредитом на строкову заборгованість 0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 % річних. Відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі, однак свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 20.05.2021 становить 44307,02 грн, з яких: 24761 грн - сума простроченого кредиту, 4393,22 грн - сума прострочених відсотків, 15152,80 грн - сума простроченої комісій, яку позивач просив стягнути з відповідача, а також судовий збір у розмірі 2270 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.08.2021 року відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач, отримавши ухвалу та матеріали позовної заяви 30.08.2021, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення 21050 21466771, відзив на позов, клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подала, своїм правом на продовження строків на подання відзиву не скористалася. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом установлені\~наступні фактичні\~обставини справи,\~яким відповідають\~правовідносини,\~врегульовані ст. 509, 526, 527, 530, 536, 546, 549, 610, 611, 625, 629, 639, 1048, 1049, 1054, 1055 ЦК України. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Частиною другою статті 509 ЦК України визначено, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Однією із підстав виникнення зобов`язань, є, зокрема, договори (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ст.1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) частина 1 ст. 610 ЦК України. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Такими обставинами (предметом доказування) у даній справі є наявність між сторонами договірних правовідносин, що випливають з кредитного договору, та належне (неналежне) виконання сторонами своїх зобов`язань відповідно до умов кредитного договору та вимог\~ЦК України. Судом установлено, що 29.01.2019 між АТ «Банк Кредит Дніпро» та [PERSON] укладений кредитний договір №22039000109106, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу у тимчасове платне користування грошові кошти на споживчі потреби, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит, сплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним договором розмірах і строках та виконати свої зобов`язання за даним договором в повному обсязі. Відповідно до п.1.2 договору сума кредиту становить 24800 грн, строк кредитування - 24 місяці, тобто кінцева дата погашення кредиту 29.01.2021, цільове призначення -\~на споживчі потреби, щомісячна комісія за обслуговування кредиту - 4,7 % від суми кредиту, процентна ставка за користування кредитом на строкову заборгованість -\~0,001% річних, на прострочену заборгованість за кредитом - 56,0 % річних (а.с. 4). Відповідно до п.1.4 договору кредит надається шляхом зарахування суми кредиту на поточний рахунок клієнта, відкритий у АТ «Банк Кредит Дніпро». Позивач виконав свої зобов`язання за договором, що підтверджується виписками з особового рахунку відповідача за період з 29.01.2019 по 20.05.2021. Встановлення розміру комісії в договорі відповідає положенню Законів України «Про захист прав споживачів та «Про споживче кредитування». Згідно з п. 2.1. договору платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом та щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюється у вигляді щомісячних ануітетних платежів. Позичальник належним чином умови договору щодо повернення наданого кредиту, сплати процентів за користування кредитними коштами, комісії не виконала, внаслідок чого утворилась заборгованість. Станом на 20.05.2021 заборгованість відповідача за цим договором становить 44\~307,02 грн, з яких: 24\~761,00 грн - сума простроченого кредиту, 4\~393,22 грн сума прострочених відсотків, 15152,80 грн сума простроченої комісії, що підтверджується випискою по особовому рахунку та розрахунком заборгованості. Даний розмір заборгованості встановлений судом з урахуванням умов договору на підставі наданих доказів та ніким не оспорюється. Такими діями відповідача було порушено права позивача. Порушені права підлягають поновленню. Отже суд дійшов висновку, що права позивача порушені, відповідач належним чином не виконує свої зобов`язання, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі 2270,00 грн судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved