Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-31 00:00:00

12.07.2017 в провадження Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла цивільна справа № 242/1290/17 за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради Донецької області до [PERSON] про стягнення занадто отриманих коштів щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення АТО, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послу, на підставі ухвали Селидівського міського суду Донецької області від 27.06.2017 за підсудністю. В судове засідання уповноважений представник позивача не з*явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву, в якій просить розглянути справу без участі представника, позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з*явився, був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив і судом було прийняте рішення справу розглядати в заочному порядку, але надав суду заперечення в якому позовні вимоги позивача не визнав в повному обсязі, зазначивши, що вимоги позивача не обгрунтовані бо він не є власником зазначеної власності на підконтрольній Україні території у Сумська обл., м.Лебедин, вул.Леніна,61/18 загальною площею 57,9 кв.м.., свідоцтво права власності №2737 , виданого відділом приватизації Лебединського міськвиконкому та що за його кодом РНОКПП-2315517832, ця власність не значиться. Згідно з нормами ст. 169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити судове засідання без присутності осіб, які беруть учать у справі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню повністю з наступних підстав: 27.11.2015 року до управління соціального захисту населення Селидівської міської ради (надалі УСЗН) звернувся відповідач [PERSON] за призначенням адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (надалі грошова допомога)(а.с.14). Відповідно до п. 2 «Порядку допомога надається внутрішньо перемішеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населения районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захист)- населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць знятім з такого облік;-. включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно п.5 Порядку, для отримання грошової допомоги уповноважений представник сім'ї звертається до уповноваженого органу за фактичним місцем проживания (перебування) з відповідною заявою та пред'являє паспорт громадянина України або інший документ, що посвідчує особу, та довідки всіх членів сім'ї про взяття на облік осіб, які перемішуються. У заяві обов*язково зазначається наявність у будь-кого з членів сім*ї у володінніжитлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції. Відповідач, при зверненні, надала заяву, в якій зазначила, що у будь-кого з членів сімьї у володінні житлового приміщення, розташованого в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції не має. Відповідно до п. З Порядку, грошова допомога особам, які переміщуються, призначається на сім'ю та виплачується одному з її членів за умови надання письмової згоди довільної форми про виплату грошової допомоги цій особі від інших членів сім'ї у таких розмірах: для непрацездатних осіб (пенсіонери, діти) - 884 гривні на одну особу (члена сім'ї); для інвалідів - прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність; для працездатних осіб - 442 гривні на одну особу (члена сім'ї). На підставі заяви відповідача, управлінням було призначено грошову допомогу на період з 27.11.2015 по 16.05.2016 в розмірі 884,00 грн./міс., з 18.05.2016 по 16.11.2016 в розмірі 884,00 грн. /міс. Загальна суму допомоги у період з 27.11. 2015 по 16.05.2016 р. та з 18.05.2016 р. по 30.09.2016 р. склала 8929,36 грн.(а.с.3). Проте, в ході перевірки наявності у володінні житлового приміщення внутрішньо переміщена особа [PERSON]приховав факт володіння житловим приміщенням на території України. Згідно відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно внутрішньо переміщена особа [PERSON] має у володінні частку власності на підконтрольній Україні території у Сумська обл., м.Лебедин, вул.Леніна,61/18 загальною площею 57,9 кв.м.., свідоцтво права власності №2737 1998 р., видане відділом приватизації Лебединського міськвиконкому (а.с.7-9). П. 6 Порядку передбачено, що грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї маг у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. Рішенням начальника УСЗП від 20.09.2016 було вирішено утримати з [PERSON] занадто отримані кошти допомоги за період з 27.11.2015 по 30.09.2016 у розмірі 100%(а.с.6). Відповідно до п.11 Порядку, суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. У разі відмови добровільного повернення надміру перерахованих сум грошової допомоги вони стягуються у судовому порядку. Добровільно повернути занадто сплачені кошти грошової допомоги відповідач відмовився. Суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність їхнього задоволення на підставі норм закону: положення постанови Кабінету міністрів України від 01.10.2014 № 505. За таких обставин суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги Управління соціального захисту населення та стягнути з відповідача переплачену допомогу в сумі 8929,36 гривень. З приводу розподілу між сторонами понесених судових витрат суд зазначає таке. За змістом ст. 79 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Згідно із ст. 2 Закону України Про судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру встановлюється судовий збір у розмірі 1,5% ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. Тобто судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру з ціною позову 9749,46 грн. має становити 1 розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, що дорівнює 1600,00 грн. Нормами ст. 5 Закону України Про судовий збір органи соціального захисту населення звільняються від судового збору за подання позовів щодо призначення і виплати всіх видів державної соціальної допомоги. Відповідно до ст. 88 ЦПК України якщо позивача,на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволених вимог. За цих обставин суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь держави суми судового збору 1600,00 грн.

Outcome: approved