Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

11.09.2018 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить збільшити розміру стягуваних аліментів та стягнення додаткових витрат на утримання доньки: [PERSON], [INFO] з твердої грошової суми в сумі по 50 гривень на місяць на тверду грошову суму в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, крім того просить стягнути додаткові витрати на утримання доньки в розмірі 50% від понесених позивачем документально підтверджених, додаткових витрат на утримання та лікування доньки. Свої вимоги позивач мотивував тим, шлюб між сторонами розірвано 02.02.2012. Відповідно до рішення Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 50 гривень починаючи з 18.12.2013 по 17.07.2026. Зазначає, що з відповідача на даний момент стягнуто аліменти по 50 гривень на дитину, тобто донька повністю перебуває на утриманні позивача, просить суд змінити розмір аліментів, який відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України зі змінами від 08 липня 2017 року, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, зазначає, що донька в силу свого віку потребує більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту, лікування, тощо, а тому просить суд стягнути 50% від понесених позивачем документально підтверджених, додаткових витрат на утримання та лікування доньки. Згідно до ч. 1ст. 274\~ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до ч. 4ст. 19\~ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Ухвалою суду\~від 21.09.2018\~відкрито провадження\~у справі\~та призначено\~розгляд справи\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження,\~перше судове\~засідання призначене\~на 16.10.2018. без\~виклику сторін\~та надано\~сторонам строк\~для подання\~клопотання про\~розгляд справи\~з повідомленням\~(викликом)\~сторін.\~Окрім того,\~відповідачу було\~надано строк\~для подання\~відзиву на\~позовну заяву.Від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надав, ухвалу про відкриття провадження з додатками відповідач отримав, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав частково, а саме в частині стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в іншій частині позовні вимоги не визнає, оскільки працює не офіційно має мінливий дохід. Будь яких інших клопотань від учасників справи не надходило. Суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247\~ЦПК України у\~разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 247\~ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Згідно копії свідоцтва про народження сторони є батьками [PERSON], [INFO]. (а.с.9) Шлюб між сторонами розірвано.(а.с.7) Судом встановлено, що рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 13 лютого 2014 року з відповідача було стягнуто аліменти на користь позивача на утримання доньки: [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі по 50 гривень починаючи з 18.12.2013 по 17.07.2026. На підставі рішення по справі видано виконавчий лист № 391/1351/13-ц(а.с.8-9) Згідно довідки Полтавської сільської ради Компаніївського району Кіровоградської області [PERSON], [INFO] проживає біля матері [PERSON] та перебуває на її утриманні.(а.с.12) З довідки виданої Бобринецьким районним відділом державної виконавчої служби ГТУЮ у Кіровоградській області, вбачається, що [PERSON] має заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.08.2018 2600 грн.(а.с.13-14). Згідно довідки виданої [PERSON] Компаніївською районною філією Кіровоградського обласного центру зайнятості, остання зареєстрована, як безробітна, з лютого 2018 по квітень 2018 отримала соціальну допомогу в розмірі 3743,00 грн.(а.с.15) Відповідно до положень ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. \~ \~ \~ \~Змінюючи спосіб стягнення аліментів з платника суд має визначити їх розмір за правилами, встановленими\~ст. 182 СК України, тобто з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей і інших утриманців, наявності рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведених стягувачем аліментів витрат платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інших обставини, що мають істотне значення. \~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~При цьому, суд повинен враховувати встановлені ч. 2\~ст. 182 СК України\~гарантії прав дитини, а саме: розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень\~ст. 183 СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень\~ст. 182 СК України, так і положень ст.ст.\~183,\~184 СК України. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» від 07.12.2017 року № 2246-VIII\~установлено такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році: прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 грн., з 1 липня - 1777 грн., з 1 грудня - 1853 грн., а для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 грн., з 1 липня - 1944 грн., з 1 грудня - 2027 грн. Відповідачем позовні вимоги в частині стягнення аліментів визнано в повному обсязі, а тому позовні вимоги в частині стягнення аліментів в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягають до задоволення, оскільки визначений розмір аліментів є об'єктивним з огляду на вимоги закону щодо прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов'язку обох батьків її утримувати. Відповідно до\~ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а збільшення стягнення аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Сімейний кодекс\~України виходить з принципу рівності прав та обов'язків батьків; притягнення батьків до участі у додаткових витратах на дитину, а не до додаткового стягнення коштів на утримання, ставить їх обох в однакове становище, незалежно від того, з ким з них проживає дитина. Відповідно до ст.185\~СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Особливими обставинами можуть бути несподіване тяжке захворювання, для лікування якого необхідна велика сума грошей, наприклад, на оплату операції, на проїзд до місця лікування, проживання, харчування, післяопераційне видужування в санаторії, або нещасний випадок\~дитина потрапила в ДТП і була тяжко травмована тощо. Законодавець до особливих обставин відносить і позитивні чинники, а саме розвиток здібностей дитини і, як приклад, наводять схильність дитини до музики, що викликало додаткові витрати з боку того батька, з ким проживає дитина, в необхідності придбати музичний інструмент. Схильність дитини може бути виявлена в спорті\~витрати на оплату тренера, спортивного інвентарю, оренди залу, басейна тощо. Таким чином, у витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обовязковою. Пунктом 18 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №3\~від 15\~травня 2006\~року «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розяснюється, що до передбаченоїст.185\~СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Отже, додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Передбачено, що аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Декларація прав дитини, яка знайшла своє відображення в Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Вказаною Декларацією прав дитини проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Також, відповідно до положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини при вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Виходячи з аналізу ст.185 СК України, додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, чи творчих нахилів, або у зв'язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. До особливих обставин, з якими законодавець пов'язує стягнення додаткових витрат на дитину, як це зазначається вище, відносяться ті обставини, що пов'язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом. Проте, всупереч вимогам ст.81 ЦПК України, позивач не надала доказів про наявність обставин, з якими законодавець повязує можливість стягнення додаткових витрат: розвиток здібностей, хвороба чи каліцтво. Тому, саме по собі, навчання дитини в школі не може безумовно свідчити, що витрати, пов'язані з цим, викликані особливими обставинами. Статтею 76\~ЦПК України закріплено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст.89 ЦПК України). Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачкою не надано жодного доказу на підтвердження додаткових витрат на дитини, а тому в цій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. У відповідності до ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінет Міністрів України. Враховуючи, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, а задоволено лише одну, за якою судовий збір стягується з відповідача на користь держави та оскільки судом не встановлено інших осіб, які понесли судові витрати, судовий збір за другою позовною вимогою компенсується за рахунок держави.

Outcome: partial