Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

12.02.2015 [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про зняття арешту за 13/50 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що на підставі договору дарування від 04.10.2005 [PERSON] належить на праві власності 13/50 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Вказують, що [INFO] [PERSON] померла, залишивши заповіт, відповідно до якого заповіла [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах все майно, яке належало їй. Під час оформлення спадщини, їм стало відомо про наявність арешту на домоволодіння за адресою: [ADDRESS]. Зазначають, що арешт накладено на майно, яке належить [PERSON], [PERSON] та заборона відчуження майна, яке належить [PERSON], майно яких знаходиться у спільній частковій власності в буд. [ADDRESS]. Даний арешт позбавляє їх права на вступ у спадщину згідно заповіту, а тому фактично вони не можуть вільно розпоряджатися своєю власністю, що порушує їх законні права. Позивачі у судове засідання не з'явилися, про час та місце проведення судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.19-20), надіслали заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують у повному обсязі (а.с.28-29). Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про день та час проведення судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.16-18,21), з заявами про відкладення розгляду справи до суду не звертались, причини неявки суду не повідомили, у зв'язку з чим, суд визнає причини їх неявки неповажними. Представники третіх осіб у судове засідання не з'явилися, про день та час проведення судового розгляду повідомлені належним чином (а.с.22-24), від представників Другої Чернігівської державної нотаріальної контори, Новозаводського ВДВС ЧМУЮ надійшли заяви про розгляд справи без їх участі (а.с.25-27). Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про виконавче провадження». Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності 13/50 частин житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6,8-9). [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією Свідоцтва про смерть Серії [NUMBER], виданого 20.06.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції (а.с.5). За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 01.09.2010 о 10-40 год. державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори Батвіною С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 5-575, відповідно до якого на випадок своєї смерті заповіла все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом матиме право - [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). Як вбачається з витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна у порядку доступів нотаріусів від 09.02.2015 (а.с.7-8), на належні [PERSON] 13/50 частин житлового будинку [ADDRESS] накладено арешт та заборону відчуження: реєстраційний номер обтяження 3056258, зареєстровано 04.04.2006 Другою чернігівською державною нотаріальною конторою; реєстраційний номер обтяження 3056327, зареєстровано 04.04.2006 Другою чернігівською державною нотаріальною конторою; реєстраційний номер обтяження 3724258, зареєстровано 13.09.2006 Другою чернігівською державною нотаріальною конторою. Відповідно до листа Новозаводського ВДВС Чернігівського МУЮ від 18.02.2015, в період з 2010 року по 18.02.2015 на виконанні в Новозаводському ВДВС Чернігівського МУЮ виконавчих проваджень щодо [PERSON] не перебувало, перевірити журнали обліку виконавчих документів переданих державному виконавцю за період з 2010 року немає можливості у зв'язку зі знищенням виконавчих проваджень, строк зберігання яких закінчився (а.с.25-26) Згідно п. 4.17 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчими органами, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Зі змісту ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження», вбачається, що у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. З аналізу викладеної норми вбачається, що державною виконавчою службою не вжито дій направлених на скасування запобіжних заходів, що призвело до порушення майнових прав позивачів. Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Зі змісту ст. 386 ЦК України вбачається, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Згідно ст. 391 ЦК України, вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що наявність арешту та заборони відчуження належних [PERSON], яка померла [INFO], 13/50 частин житлового будинку [ADDRESS], обмежує право позивачів на вступ у спадщину після смерті спадкодавця. У зв'язку з цим арешт та заборона відчуження підлягає скасуванню.

Outcome: approved