overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

12.04.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.06.1999, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної ради міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №129. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з січня 2017. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином, позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Судом встановлено, що з 05.06.1999 сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі (а.с.4). Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с.5, 6). Шлюбні відносини припинили з січня 2017. На теперішній час сторони шлюбні відносини припинили, вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дітей не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чиномпозов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

12.04.2017 [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, якого засуджено 10.02.2014 Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу за ст.15 ч.1 ст.115 КК України та з вересня 2016 року будь-яке спілкування між ними припинено, мають різні погляди на життя, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать їх інтересам. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не зявилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення наявне в матеріалах справи. Про причини неявки відповідача суд не має відомостей. Позивач не заперечувала проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів у звязку з чим суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе вирішити справу без відповідача за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

12.04.2017 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 24.07.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 16; після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Гдулевич, дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося у звязку з відсутністю спільних інтересів та різністю характерів. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав телефонограму про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд виходить з наступного. Судом встановлено, що 24.07.2004 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Ширяївського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 16 (свідоцтво про шлюб серії 1-ЖД № 119974). Від даного шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають з матірю. Сторони припинили шлюбні стосунки з листопада 2016 року, з того часу спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є відсутність спільних інтересів та різність характерів. Майновий спір у сторін відсутній. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. На підставі\~ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач вирішила відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, суд дійшов висновку, що побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

12.04.2017 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вказувала на те, 11.08.2001 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Славутського міського управління юстиції, актовий запис № 140. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. [PERSON] ухиляється від утримання сина, матеріальної допомоги не надає, хоча зобов'язаний утримувати сина, а тому позивачка вимушена звернутись до суду з заявою про стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30 % від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та готовий сплачувати аліменти у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку. Позивач не заперечує проти такої частки аліментів. Вивчивши матеріали справи, заслухавши думку сторін по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] (а.с.7). Згідно вимог ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частино. 1 ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] є працездатним та фізично здоровим, працює офіційно, отже він являється спроможним сплачувати аліменти, які вимагає позивачка. Разом з тим, суд враховує, що у судовому засіданні сторони погодилися на стягнення аліментів із відповідача у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Таким чином, враховуючи вимоги ч.1ст.182 та ст.183 Сімейного кодексу України, суд вважає, що розмір стягуваних аліментів з відповідача на користь позивачки на неповнолітню дітину слід визначити у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-16 00:00:00

12.04.2017 до суду надійшла позовна заява [PERSON], в який вона зазначила, що знаходиться у зареєстрованому 20.08.2002 шлюбі з відповідачем (актовий запис №32 у відділі РАЦС Зачепилівського РУЮ Харківської області). У шлюбі має трьох неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] Позивач зазначає, що шлюбні стосунки припинені, хоча на цей час з відповідачем вони проживають разом з відповідачем. Подальше перебування в шлюбі буде суперечити її інтересам та інтересам їх спільних дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася. 17.05.2017 надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила позов задовольнити. Просила залишити їй шлюбне прізвище «[PERSON]». В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився. 17.05.2017 надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, а саме: - квитанцію про сплату судового збору; - позовну заяву; - копію сторінок паспорту та РНОКПП [PERSON]; - копію сторінок паспорту та РНОКПП [PERSON]; - свідоцтво про шлюб серія [NUMBER], видане 20.08.2002; - копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO]; - копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO]; - копію свідоцтва про народження [PERSON] [INFO]; - заяву [PERSON] від 17.05.2017; - заяву [PERSON] від 17.05.2017; - поштові повідомлення, - вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: - ч. 2 ст.104 СК України: «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання»; - ч.1 ст. 110 СК України: «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя»; - ст. 112 СК України: «Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення»; - ст. 113 СК України: «Особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище»; - ч.2 ст. 114 СК України: «У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу». Судом встановлено, що сімейне життя в зареєстрованому шлюбі між позивачем та відповідачем не склалося, з причин відсутності взаєморозуміння між ними. Шлюбні відносини припинені. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що свідчить про його незацікавленість в результатах розгляду даного спору. Таким чином, суд дійшов висновків, що шляхів збереження шлюбу немає, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та суспільства, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

12.04.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що вони з відповідачем з 14.08.2004р. по 07.11.2013р. перебували у зареєстрованому шлюбі, 17.02.2012р. у них народилася донька [PERSON], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття доньки. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, у разі неявки відповідача просила суд винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, але до суду не зявився, причини неявки суду не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, розглянувши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступного: Як встановлено у суді, та згідно свідоцтва про народження [PERSON] народилась у м. Словянськ Донецької області, 17.02.2012 року, її батьками є [PERSON] та [PERSON], (а.с.4), [PERSON], та [PERSON] з 14.08.2004р. по 07.11.2013р. перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.3); [PERSON] мешкає разом з матірю [PERSON] та знаходиться на її утриманні ( а.а. 6-7). Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], 17.02.2012р.н., у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.04.2017р. та до повноліття [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача потрібно стягнути на користь держави судовий збір розмірі 640 гривень 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-12 00:00:00

12.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 16.11.2007 року виконкомом Ярунської сільської ради, актовий запис № 22. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу дітей не мають. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач в судове засідання не з'явився, однак подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.11.2007 року виконкомом Ярунської сільської ради, актовий запис № 22, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.11.2007 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-29 00:00:00

12.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дитина проживає разом з нею та знаходяться на її утриманні, а відповідач добровільно відмовляється надавати допомогу на її утримання. В судове засідання [PERSON] не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивачка в своїй письмові заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 08 листопада 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис - № 1834/а.с.4/. З представленої копії свідоцтва про народження вбачаєтся, що відповідач [PERSON], записаний батьком [PERSON], [INFO] і тому відповідач повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття /а.с.5/. Згідно наданої довідки виконкому Добрянської селищної ради Ріпкинського району Чернігвіської області за № 704 від 11.04.2017 року, позивач разом з донькою проживає з листопада 2016 року за місцем реєстрації по вул. Самійленко, 14а в смт. Добрянка Ріпкинського району Чернігівської області /а.с.3/. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача утримання малолтіньої дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

12.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 09.12.2015 року відділом ДРАЦС по м. Новоград-Волинський , актовий запис № 487. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач зявилась, позов підтримала та просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09.12.2015 року ДРАЦС по м. Новоград-Волинський , актовий запис № 487, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № 1-ТП № 134420 від 09.12.2015 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 10.05.2017 р. позивач була звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь держави в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-26 00:00:00

12.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.10.2013 року у Красногвардійському відділі ДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис № 1535. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 19.10.2013 року у Красногвардійському відділі ДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ вона з відповідачем зареєструвала шлюб. Від шлюбу позивачка і відповідач мають дитину, а саме сина [PERSON], [INFO]. Водночас, зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалось, через відсутність взаємопорозуміння та спільних поглядів на життя та шлюб. З березня 2015 року вона з відповідачем припинили вести спільне господарство та проживають окремо, оскільки відповідач з того часу перебуває в умовах слідчих ізоляторів м.Києва, м.Маріуполя та м.Дніпра. Посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім з відповідачем інтересам, просить суд позовні вимоги задовольнити, тобто розірвати шлюб, зареєстрований 19.10.2013 року у Красногвардійському відділі ДРАЦС РС Дніпропетровського МУЮ, актовий запис № 1535. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19.10.2013 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Разом з тим, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], позивачка та відповідач від шлюбу мають дитину, а саме сина [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до вимог ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст.ст. 104, 114 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що з березня 2015 року сторони припинили вести спільне господарство, проживають окремо та подружні відносини не підтримують. Крім того, спір про місце проживання дитини та поділ майна подружжя між сторонами відсутній. Враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved