overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

11 жовтня 2016 позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 червня 2012 року виконкомом Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області, за актовим записом № 08. У судове засідання позивач не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати за відсутності позивача. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу слухати у відсутності відповідача. Позовні вимоги визнає. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дочка проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, а відповідач не приймає участі в утриманні дитини. Позивачка в судовому засіданні просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, зобовязується сплачувати аліменти на користь своєї дитини. Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження виданого 12.04.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Щорського районного управління юстиції Чернігівської області, актовий запис № 87, відповідач по справі дійсно є рідним батьком [PERSON]. Відповідач зобов'язаний утримувати дочку. Сама позивачка не в змозі повністю забезпечити матеріальні потреби дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню в судовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини та сторін, обставини даної справи і вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв'язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 15 червня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Позивач, посилаючись на те, що він з відповідачем з серпня 2016 року не проживає через різні погляди на сімейне життя та врату почутів та взаємоповагу один до одного, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про день та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами поштової кореспонденції. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим розглянути справу, в порядку, передбаченому гл.8 ЦПК України, у відсутність відповідача, який згідно ст.74 ЦПК України повідомлений про день та час розгляду справи належним чином і позов задовольнити, виходячи з наступного. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 15 червня 2002 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, згідно свідоцтва про одруження серії І - СР № 065755 (а.с.5). З серпня 2016 року позивач спільно з відповідачем не проживає, через втарту взаємопочуттів та взаємоповаги один до одного та різні погляди на сімейне життя, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON], яка перебуває на утриманні позивача. Відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає, працює кочегаром в ТОВ «Грей-Брок» с.Кременчуки Красилівського району Хмельницької області. В судове засідання позивач не зявилася надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що вони є батьками [PERSON], яка перебуває на утриманні позивача, відповідач добровільно допомоги на утримання дитини не надає. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, в порядку ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини за період з 01 листопада 2014 року по 30 вересня 2016 року та з моменту подачі позову до суду. В обґрунтування заявлених вимог посилалася на те, що 09 серпня 2003 року між нею та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час їх сімя розпалася, дитина проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Між нею та відповідачем немає домовленості, відповідно до якої відповідач буде добровільно надавати кошти на утримання дитини, тому з цього приводу вона звернулася з даним позовом до суду. У листопаді 2014 року відповідач

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

\~11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] В своїй заяві зазначала, що 06 липня 2012 року було зареєстровано їх з відповідачем шлюб. Мають спільну доньку [PERSON] Крістіну Михайлівну, [INFO]. Проте шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені більше трьох років потому, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують. Позивачка вважає, що сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, тому звернулася до суду з цим позовом. [PERSON] подала до суду заяву, в якій свої позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. У разі задоволення позовних вимог та розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Щеєва». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 13), у звязку з чим суд вважає можливим розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва про шлюб І-ФП № 084576, виданого Михайло-Ларинською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 06 липня 2012 року, про що здійснено актовий запис про шлюб за №6. Під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з «Вітко» на «Щеєва» (а.с. 6). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини, і мешкають окремо один від одного. Їх неповнолітня донька, Крістіна, [INFO], залишилася проживати біля матері (а.с. 7, 11). Спір між сторонами про розподіл спільного майна, чи місця проживання їх дитини на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення, а також враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 17.06.1995 року виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 10, посилаючись на те, що почуття любові та поваги один до одного втрачено, відповідач не цікавиться сімейним життям, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та окреме проживання. Отже, спільне господарство не ведеться, спір про майно відсутній. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом із позивачем. Враховуючи, що примирення та подальше збереження сімї є неможливим, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], стягнути з відповідача на її користь сплачений судовий збір, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Ковалевська». У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, просила не надавати строк на примирення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія І-ВЛ № 294412, 17.06.1995 року між [PERSON] (до шлюбу - Олійник) [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Лиманської сільської ради Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 10 /а.с. 9/. Сторони мають дитину [PERSON], [INFO] копія Свідоцтва про народження, серія І-ВЛ № 178209, актовий запис № 15 /а.с. 10/. Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

11 жовтня 2016 року Баришівським районним судом Київської області було винесено рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. 20.10.2016 року позивач по справі [PERSON] звернулась до суду з заявою про винесення додаткового рішення, оскільки про розгляді судом справи судом не було вирішено питання про судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.220 ЦПК України суд ухвалює додаткове рішення після розгляду питання в судовому засіданні з повідомленням сторін. Їх присутність не є обов'язковою. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заявлений позов обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Відповідно до п.4 ч.1 ст.220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Частина 1 ст.88 ЦПК України передбачає, що Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач надала суду доказ сплати судового збору в сумі 551 гривня 20 коп. оскільки позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, то понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

11 жовтня 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] в якій позивач просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON], [PERSON] в твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісяця, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 03.02.2004 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, від якого у них народилось двоє дітей. Відповідач як батько матеріально не забезпечує дітей, з приводу чого між ними склалися спірні правовідносини. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 01.12.2016р., 23.12.2016р., 16.01.2017 р., а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. З 03.02.2004 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 03.02.2004 р. Відділом РАЦС Кам'янка-Бузького РУЮ Львівської області, актовий запис № 5. Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], який народився [INFO] р.про що 24.12.2004 р. складено відповідний актовий запис №162 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON], [INFO], про що 11.02.2006 р. складено відповідний актовий запис №16 та видано свідоцтво про народження серії [NUMBER]. Позивачка у позовній заяві вказала, що відповідач ухиляється від свого обов'язку утримувати їх малолітніх дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Покликаючись на положення ст. 184 СК України позивачка просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач має нерегулярний та мінливий дохід, часто змінює місце праці. При визначенні розміру аліментів суд враховує вік дітей, те, що у суду відсутні відомості про те, що відповідач є непрацездатною особою чи те, що на його утриманні є інші діти чи непрацездатні особи, а тому суд дійшов висновку, що розмір аліментів у розмірі 1000 грн. на двох дітей є обґрунтований, справедливий та такий, що підлягає до стягнення з відповідача. Відповідно до ст. 88 ЦПК УКраїни з відповідача також слід стягнути судовий збір в дохід держави в розмірі 551,20 грн. На підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181, ч. 2 ст. 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

11 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Г.Корольової, 16/33. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.10.2016р. о 17 год. 46 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.10.2016р. о 17 год. 46 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДКПЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора збуджена, підозріла, суєтна. Висловлює маячні ідеї відносини, впливу, особистого значення. Намагається проявляти агресію в адресу оточуючих. Іспитує слухові галюцинації, які обумовлюють поведінку хворої. Не критична до свого стану. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

11 жовтня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельниково, вул. Робітнича, 89. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.10.2016 р. о 22 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.10.2016 р. о 22 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Чепінога лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий розмовою не зацікавлений, на запитання відповідає неохоче. Каже, що зявилися думки про небажання жити, тому став вживати алкоголь. Чує „голоси, які його засуджують, звинувачують. Орієнтований всебічно вірно. Судження паралогічне , непослідовне. Емоційно напружений. Інструкції не виконує. Свого стану не оцінює. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved