Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-08 00:00:00

10 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог (а.с. 43), просить вселити його у житлову квартиру № 41 в житловому будинку № 44 по вул. Богунського в м. Чернігові; встановити наступний порядок користування житловою квартирою № 41 в житловому будинку № 44 по вул. Богунського в м. Чернігові відповідно до належних позивачу та відповідачу часток у праві власності на неї: виділити йому у користування житлову кімнату, позначену на плані технічного паспорту номером 3, площею 17,7 м. кв., балкон, позначений на плані технічного паспорту номером І; виділити відповідачу у користування житлові кімнати, позначені на плані технічного паспорту номером 4 та 7, площею 8,9 м. кв. та площею 10,7 м. кв. відповідно; кухню площею 10,2 м. кв., ванну кімнату площею 2,5 м. кв., вбиральню площею 1,4 м. кв. та коридор площею 11,7 м. кв. залишити у спільному користуванні. Свої вимоги мотивує тим, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2014 року поділено житлову квартиру № 41 в житловому будинку № 44 по вул. Богунського в м. Чернігові між ним та [PERSON], як спільне майно подружжя, та визнано за ним право власності на 1/2 частину зазначеної квартири. Однак, зазначає позивач, він не має можливості вселитися у вказану квартиру, оскільки відповідач йому у цьому перешкоджає: не надає йому ключів від вхідних дверей, не дозволяє заходити до квартири. Також зазначає, що коли він спробував зареєструвати своє право приватної часткової власності на 1/2 частину вказаної квартири, то зробити цього не зміг, оскільки відповідач відмовилась надавати йому технічний паспорт на спільну квартиру, а виготовити собі окремий технічний паспорт позивач не має можливості, оскільки для цього необхідно провести обмір квартири. Враховуючи наведені обставини, позивач вважає, що вирішити питання його вселення до спірної квартири, а також встановлення порядку користування останньою між співвласниками можливо лише у судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду від його представника надійшла заява про проведення судового засідання без участі позивача та його представника. Додатково зазначив, що позовні вимоги з урахуванням їх уточнень просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце проведення судового засідання повідомлена належним чином. Через канцелярію суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі, а також письмові заперечення, в яких в задоволенні позову просить відмовити в повному обсязі. Зміст письмових заперечень зводиться до того, що позивач не надав жодного доказу з приводу порушення його прав щодо користування його власністю. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 17 вересня 2014 року, залишеного без змін ухвалою Апеляційного суду Чернігівської області від 11 листопада 2014 року (а.с. 6-7), поділено житлову квартиру № 41 в житловому будинку № 44 по вулиці Богунського в м. Чернігові між [PERSON] та [PERSON]; визнано за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири № 41 в житловому будинку № 44 по вулиці Богунського в м. Чернігові (а.с. 3-5). Згідно копії особового рахунку № 054341-1 за адресою: м. Чернігів, вул. Богунського, б. 44, кв. 41, у квартирі № 41 в житловому будинку № 44 по вул. Богунського в м. Чернігові зареєстрована [PERSON] (а.с. 33). Згідно копії технічного паспорту, квартира [ADDRESS] складається з трьох житлових кімнат, у тому числі: кімната 3, площею 17,7 кв. м., кімната 4, площею 8,9 кв. м., кімната 7, площею 10,7 кв. м.; допоміжних та літніх приміщень: кухні площею 10,1 кв.м., ванної кімнати - 2,5 кв. м., вбиральні - 1,4 кв. м., коридору - 11,7 кв. м., балкону І 0,8 кв.м., лоджії ІІ 1,2 кв. м. (а.с. 53-55). Також судом встановлено, що [PERSON] надіслав на адресу [PERSON] заяву, датовану 21 січня 2015 року (а.с. 8), в якій просив відповідача надати йому технічний паспорт на спільну квартиру для проведення ним реєстрації свого права власності або надати доступ технікам БТІ для проведення необхідних робіт щодо складання аналогічного технічного паспорту. Вказана заява була отримана [PERSON] особисто 24.01.2015 року, що підтверджується копією зворотного поштового повідомлення та фіскального чеку (а.с. 9). Відомостей щодо надання відповіді [PERSON] на вказане звернення позивача суду не надано. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 1/2 частини квартири № 41 в житловому будинку № 44 по вул. Богунського в м. Чернігові; між співвласниками виникають суперечки щодо користування квартирою, зокрема відсутності у позивача доступу до житлового приміщення, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в частині вселення позивача до вказаної квартири. Відповідно до ч. 3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Згідно п. 14 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 р. № 20 квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення з самостійними виходами, які можуть використовуватися як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне встановити наступний порядок користування житловою квартирою № 41 в житловому будинку № 44 по вул. Богунського в м. Чернігові відповідно до належних [PERSON] та [PERSON] часток у праві власності на неї: виділити [PERSON] у користування житлову кімнату, позначену на плані технічного паспорту номером 3, площею 17,7 м. кв., балкон, позначений на плані технічного паспорту номером І; виділити [PERSON] у користування житлові кімнати, позначені на плані технічного паспорту номером 4 та 7, площею 8,9 м. кв. та площею 10,7 м. кв. відповідно; кухню площею 10,2 м. кв., ванну кімнату площею 2,5 м. кв., вбиральню площею 1,4 м. кв. та коридор площею 11,7 м. кв. залишити у спільному користуванні. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 11 ЦПК України справу розглянуто в межах заявлених вимог на підставі наданих доказів.

Outcome: approved