Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

12.06.2020 позивач [PERSON] звернулася до Автозаводського районного суду м. Кременчука з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони з 1990 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Дошлюбне прізвище позивача « [PERSON] », дошлюбне прізвище відповідача « [PERSON] ». Від спільного проживання в шлюбі сторони мають сина [PERSON] , [INFO] , який вже є дорослим і проживає окремо та веде самостійний спосіб життя. У даний час шлюбні відносини між сторонами припинені, спільного господарства вони не ведуть, спільного бюджету не мають. Причиною розпаду сім`ї стала наявність різних поглядів на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння. В результаті цього було втрачено почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не прибула, надала до суду заяву в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач,\~в судове\~засідання не\~прибув надав\~до суду\~заяву,в якій просив справу розглянути без його участі, позов визнав та, вказав, що не заперечує проти задоволення позову.\~Просив позов\~ [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу задовольнити. Разом із заявою про визнання позовних вимог відповідачем було подання клопотання про вирішення питання, щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися в судове засідання. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК\~України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з таких підстав. Суд встановив, що 23.06.1990 у Кременчуцькому палаці шлюбів між сторонами зареєстровано шлюб, актовий запис №962, про що 23.06.1990 видано свідоцтво про укладення шлюбу серія [NUMBER] . (а.с.10) Від спільного проживання в шлюбі [PERSON] та [PERSON] мають сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 17.09.1991, виданим Автозаводським районним відділом РАЦС м. Кременчука. (а.с. 9) Відповідно до статті 51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. За ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною другою статті 104, частиною третьою статті 105\~СК\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112\~СК\~України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст.\~115\~Сімейного\~кодексу\~України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.\~\~ Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, ведення спільного господарства, відновлювати які не бажають. Примирення між подружжям не можливе. Шлюб між сторонами носить формальний характер, сторони не мають наміру продовжувати подальші шлюбні відносини, збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача. Суд ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою (стаття 51 Конституції України), дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. За ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що позивач сплатила судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп., а відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 420 грн.40 коп. та 420 грн. 40 коп. повернути позивачу з державного бюджету. На підставі наведеного,

Outcome: approved