Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

10 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд постановити рішення, яким стягнути з відповідача на свою користь аліменти на малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що вона, [PERSON] , перебувала із відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 23 травня 2002 року. В цьому шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2019 року шлюб між нею та відповідачем [PERSON] було розірвано. Відповідач ухиляється від обов`язку щодо утримання дітей, кошти надає нерегулярно. У зв`язку з цим вона, [PERSON] , вимушена звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів на утримання дітей. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов та заяву про уточнення позовних вимог підтримала повністю, просила позов задовольнити. Крім того, додатково пояснила, що ознайомилася із відзивом на позовну заяву відповідача [PERSON] та не заперечувала проти стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину окремо щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] пояснив, що відповідач [PERSON] погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) на кожну дитину окремо, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку. Заслухавши пояснення представника позивача [PERSON] , представника відповідача [PERSON] , дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] 23 травня 2002 року. Від спільного життя з відповідачем у них народилося двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Даний факт стверджується копією свідоцтва про шлюб, яке видане повторно 27.06.2018, копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.10.2002 та від 21.06.2007. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04 квітня 2019 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було розірвано. З довідки про доходи №54, яка видана КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний діагностичний центр «Ультразвукова діагностика» 30.09.2019, вбачається, що відповідач [PERSON] працює в КНП ЛОР «Львівський обласний клінічний діагностичний центр «Ультразвукова діагностика» лікарем ультразвукової діагностики та його дохід з березня 2019 року по серпень 2019 року становить 35 552,74 грн. Відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] надає кошти на утримання дітей нерегулярно, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Аліменти - це платіж, спрямований саме на утримання дитини, який повинен бути достатнім для цього, разом з тим, він повинен бути співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання, яке є в обох із батьків, і має бути рівним, та покликаний захистити інтереси дитини в коштах у розмірі, необхідному для її життєдіяльності, збереження достойного рівня життя, який мала дитина до виникнення спору про стягнення аліментів, і який необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Згідно з положеннями ст.ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього, у відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити частково.

Outcome: partial