Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

10 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 16 січня 2004 року у виконкомі Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 1, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них народилися троє дітей: донька - [PERSON], [INFO]; донька [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Подружні відносини між ними припинені та більше трьох років вони проживають окремо. У звязку з цим вони з відповідачем перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 16 січня 2004 року у виконкомі Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 1. Після розірвання шлюбу просить змінити їй прізвище на дошлюбне «Лилик». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримує, судовий збір просить не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 16 січня 2004 року у виконкомі Малинецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-МИ № 062795. У сторін від спільного подружнього життя народилися діти: донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-МИ № 030582; донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-МИ № 044820; донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-МИ № 246867, які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сімю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved