Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

12.09.2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON], згідно якої, з урахуванням уточнених позовних вимог, він просить суд припинити право спільної власності на будинок №20 по вулиці Шевченка у с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області; виділити йому в натурі належну на праві приватної власності ? ідеальну частку в житловому будинку з господарськими спорудами по вул. Шевченка,20 у с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області у окремий обєкт нерухомості, а саме: кухню «1-2» площею 17,4 кв.м., кімнату «2-3» площею 25,0 кв.м., кімнату «2-4» площею 10,9 кв.м., загальною площею 53,3 кв.м., ганок літ «а2», гараж літ. «Б-1», льох літ. «Г-1», ? частину сараю літ «в-1», ? частину колодязя «К1», ? частину воріт №1, ? частину хвіртки №2 та ? частину паркану №3, відповідно до додатку №1 варіанту №1 схеми поділу житлового будинку висновку судової експертизи, а також встановити порядок користування земельною ділянкою по вулиці Шевченка,20 у с. Іванівка, Чернігівського району, Чернігівської області по запропонованому у додатку №3.2 (варіант №2) до висновку судової експертизи варіанті та виділити [PERSON] у користування земельну ділянку площею 0,1165 га, у тому числі під будинком 0,0067 га, під господарськими будівлями 0,0043 га, під прибудинковою територією 0,1055 га, залишивши в спільному користування [PERSON] та [PERSON] земельну ділянку площею 0,0170 га. Крім того, просить стягнути з [PERSON] на його користь 6706 грн компенсації за врівноваження часток. А також просить стягнути понесені ним судові витрати, які складаються з судового збору, витрат на правову допомогу та витрат на проведення судової експертизи. [PERSON] обґрунтовується тим, що позивачу на праві приватної власності, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.01.2002 року належить 1/2 частина домоволодіння, що розташоване по вулиці Шевченка,20 у с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області. 1/2 частина вказаного домоволодіння на праві приватної власності належать відповідачу, на підставі договору купівлі-продажу від 14.09.2015 року, договору про внесення змін до договору купівлі-продажу від 25.07.2016 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 14.09.2015 року. Земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку з господарськими спорудами не приватизована. Ще за попередніх співвласників був встановлений порядок користування кімнатами житлового будинку, а з приводу порядку користування господарськими спорудами та земельною ділянкою з відповідачем постійно виникають конфлікти та спори. До судового засідання від представника позивача надійшла заява з проханням провести розгляд справи без участі позивача та його представника, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, від представника відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи буз участі відповідача та його представника. Здійснити поділ домоволодіння відповідно до варіанту №2 експертизи №01-17 від 24.04.2017 року. Крім того сторона відповідача не погоджується з розміром витрат на правову допомогу позивача, оскільки вважає їх значно завищеними, зокрема значно завищено час для попередньої консультації та складання позовної заяви. Крім того представник позивача жодного разу не приймав участі у судовому засіданні та не була присутньою при проведенні експертизи експертом. Представник відповідача Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не зявився, оскільки сільський голова подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Судом зясовано усі обставини на які посилається позивач та досліджено докази, якими обґрунтовується позов. Як встановлено судом, на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 03.01.2002 року, виданого згідно рішення виконкому Іванівської сільської ради народних депутатів №152 від 27.11.2001 р., зареєстрованого Чернігівським РБТІ в реєстрову книгу №1 під реєстровим №428 03 січня 2002 року, [PERSON] на праві власності належить ? житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами у селі Іванівка по вулиці Шевченка,20. /а.с.10/ Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений 05.10.2015 року /інвентаризаційна справа 234/, свідчить, що [PERSON] належить ? частина житлового будинку загальною площею 117,8 кв.м. по вулиці Шевченка,20 у с. Іванівка. З експлікації до плану вбачається, що до квартири №2 віднесено: кімнату №1 кухня, площею 17,4 кв.м., кімнату №3 кімната, площею 25 кв.м., кімнату №4 кімната, площею 10,9 кв.м., а всього площа по квартирі №2 складає 53,3 кв.м. Крім того, з технічної характеристики будинку, господарських будівель і споруд вбачається, що до будинку віднесено: прибудову «А2-1» площею 21,8 кв.м., ганок «а2» площею 3,8 кв.м., гараж «Б-1» площею 21,0 кв.м., льох «Г-1» площею 9,4 кв.м., сарай «в-1» площею 9,3 кв.м., колодязь «К1», ворота №1, хвіртка №2, паркан №3. /а.с.27-31/ Рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі №2-570/09 від 11.09.2009 року, яке 22.09.2009 року вступило в законну силу, позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], Іванівської сільської ради, приватного нотаріуса [PERSON], Чернігівського районного бюро технічної інвентаризації про визнання договору дарування ? частини житлового будинку частково недійсним задоволено частково. Визнано частково недійсним договір дарування ? частини домоволодіння, розташованого по вулиці Шевченка,20 у с. Іванівка Чернігівського району Чернігівської області, укладений 22 грудня 2005 року, посвідчений приватним нотаріусом [PERSON] та зареєстрований в реєстрі за №2670, який відбувся між [PERSON] та [PERSON] в частині відчуження хліву В-1, площею 60,3 кв.м., хліву в-1 площею 9,3 кв.м., льоху Г-1 площею 9,4 кв.м., колодязя К1, воріт №1, хвіртки №2. /а.с.23-26/ До того ж постановою Чернігівського районного суду Чернігівської області у справі №2а-24/2006 від 17 травня 2006 року в задоволені позову [PERSON] до Іванівської сільської ради про скасування рішення Іванівської сільської ради від 23 грудня 2005 року про надання дозволу на виготовлення технічної документації для приватизації ? частини земельної ділянки по вул. Шевченка, 20 у с. Іванівка, Чернігівського району та надання дозволу на приватизацію земельної ділянки розміром 0,25 га за вищезазначеною адресою, відмовлено. /а.с.20-22/ Відповідно до положень ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. У свою чергу, [PERSON], згідно договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2281 від 14.09.2015 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №43804602 від 14.09.2015 року та договору про внесення змін до договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №2281 від 14.09.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №2021 від 25.07.2016 року, на праві приватної власності належить ? частина житлового будинку по вулиці Шевченка,20 у с. Іванівка, Чернігівського району Чернігівської області, яка складається з: кухнв 1-1 площею 10,4 кв.м., кімнати 1-2 площею 18,9 кв.м., кімнати 1-3 площею 15,3 кв.м., кухні 1-4 площею 9,6 кв.м., сіней І площею 5,2 кв.м., кладової ІІ площею 5,1 кв.м., що мають загальну площу 64,5 кв.м, в тому числі 34,2 кв.м. житлової площі, а надвірні будівлі: сарай «в-1», льох «Г-1», колодязь «К1», ворота «№1», хвіртка «№2», паркан «№3», знаходяться у спільному користуванні співвласників у рівних частинах. /а.с.11, 52-53, 54, 55, 56/ Технічний паспорт на житловий будинок виготовлений 11.09.2015 року /інвентаризаційна справа 234/, свідчить, що [PERSON] належить ? частина житлового будинку загальною площею 117,3 кв.м. по вулиці Шевченка,20 у с. Іванівка. З експлікації до плану вбачається, що до квартири №1 віднесено: кухню площею 10,4 кв.м., кімнату площею 18,9 кв.м., кімнату площею 15,3 кв.м., кухню площею 9,6 кв.м., сіни площею 5,2 кв.м., кладову площею 5,1 кв.м., а всього площа по квартирі №1 складає 64,5 кв.м. Крім того, з технічної характеристики будинку, господарських будівель і споруд вбачається, що до будинку віднесено: прибудову «А1-1» площею 29,8 кв.м., сіни «а1» площею 12,3 кв.м., ганок «а1» площею 4,7 кв.м., сарай «в-1» площею 9,3 кв.м., льох «Г-1» площею 9,4 кв.м., колодязь «К1», ворота №1, хвіртка №2, паркан №3. /а.с.57-59/ У відповідності до приписів статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Субєктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Статтею 358 ЦК України визначено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Якщо договір між співвласниками про порядок володіння та користування спільним майном відповідно до їхніх часток у праві спільної часткової власності посвідчений нотаріально, він є обовязковим і для особи, яка придбає згодом частку в праві спільної часткової власності на це майно. Відповідно до ч.1, ч.3\~ст.370 ЦК України\~співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом, а виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364 ЦК України. Частиною ч.4\~ст.364 ЦК України\~передбачено, що у разі виділу співвласникам у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. При цьому судом враховуються розяснення Пленуму Верховного суду України в п.7 постанови №7 від 04 жовтня 1991 року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», де звернуто увагу на те, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частку будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. При цьому якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахування конкретних обставин може провести його зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. Статтею 328 ЦК України закріплено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Як вбачається з довідки виконавчого комітету Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області №1670 від 19.09.2016 року, земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, орієнтовною площею 0,25 га, яка знаходиться по вул.. Шевченка, 20 у с. Іванівка, Чернігівського району, не приватизована. /а.с.19/ Відповідно до ч.1\~ст. 377 Цивільного кодексу України\~до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Положеннями ч.2 та\~ч.4 ст.120 Земельного кодексу України\~визначено: якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно з п.19\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з'ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір'я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості\~\~перенесення\~\~співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред'явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи №10-17 від 24.04.2017 року, дійсна ринкова вартість домоволодіння по вул. Шевченка,20 в с. Іванівка, Чернігівського району та області, з урахуванням його фізичного зношення на момент оцінки складає 385866 грн і поділити будинок в натурі між співвласниками, [PERSON] та [PERSON], з урахуванням договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку за реєстровим №2281 від 14.09.2015 року та договору про внесення змін до Договору купівлі-продажу ? частини житлового будинку за реєстровим №2021 від 25.07.2016 року, а також з урахуванням сформованого порядку користування кімнатами житлового будинку, технічно можливо. Відповідно до одного запропонованого Варіанту №1 поділу будинку з господарськими будівлями, з незначним відхиленням від часток, з яким погодились сторони, пропонується виділити [PERSON] (частка складає 48/100) частину приміщень: кухня «2-1» площею 17,4 кв.м., кімната «2-3» площею 25,0 кв.м., кімната «2-4» площею 10,9 кв.м., загальною площею 53,3 кв.м., в тому числі житловою площею 35,9 кв.м., ганок літ «а2», гараж літ. «Б-1», льох літ. «Г-1», ? частину сараю літ «в-1», та колодязь «К1», ворота №1, хвіртка №2, паркан №3 в спільному користуванні. Дійсна ринкова вартість частини будинку, яка пропонується при поділі [PERSON] складає 186227 грн. Пропонується виділити [PERSON] (частка складає 52/100) частину приміщень: кухня «1-1» площею 10,4 кв.м., кімната «1-2» площею 18,9 кв.м., кімната «1-3» площею 15,3 кв.м., кухня «1-4» площею 9,6 кв.м., сіни «1-І» площею 5,2 кв.м., кладова «1-ІІ» площею 5,1 кв.м., загальною площею 64,5 кв.м., в тому числі житловою площею 34,2 кв.м., ганок літ «а1», ? частину сараю літ «в-1», та колодязь «К1», ворота №1, хвіртка №2, паркан №3 в спільному користуванні. Дійсна ринкова вартість частини будинку, яка пропонується при поділі [PERSON] складає 199639 грн. При запропонованому варіанті №1 розподілу компенсація складає 6706 грн на користь [PERSON] Відповідно до запропонованого Варіанту №2 встановлення порядку землекористування земельною ділянкою фактичною площею 0,25 га по вул. Шевченка,20 у с. Іванівка, Чернігівського району та області (Додаток №3.2), з яким погодились сторони, [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,1165 га, на плані показано зеленим кольором, у томі числі: під будинком 0,0067 га; під господарськими будівлями 0,0043 га; під прибудинковою територією 0,1055 га; [PERSON] виділити земельну ділянку площею 0,1165 га, на плані показано синім кольором, у томі числі: під будинком 0,0094 га; під господарськими будівлями 0,0005 га; під прибудинковою територією 0,1066 га; крім того земельна ділянка площею 0,0170 га, на плані показано білим кольором, у спільному користуванні [PERSON] та [PERSON] /а.с.78-108/ У світлі викладеного, з наведених вище правових підстав та міркувань, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про виділ в натурі частки майна, що знаходиться у спільній частковій власності та визначення порядку користування земельною ділянкою, ґрунтуються на законі і підлягають задоволенню. У свою чергу суд вважає безпідставними та не обґрунтованими позовні вимоги [PERSON] до Іванівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, оскільки жодним чином сільська рада не порушувала права та інтереси позивача, адже безпосередній спір виник між [PERSON] та [PERSON] Також, слід зазначити, що згідно до ст.79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. До числа останніх відносяться витрати на правову допомогу та витрати повязані із проведенням судових експертиз. Статтею1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» від 20 грудня 2011 року, встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Відповідно до копії договору про надання правової допомоги від 12.09.2016 року адвокат [PERSON] надавала правову допомогу позивачу, при цьому як вказано у квитанції №б/н від 08.09.16 р. до прибуткового касового ордеру [PERSON] сплатив адвокатові 3000 грн, однак суду не було надано предметного розрахунку витрат надання правової допомоги, та погоджується з позицією представника відповідача про те, що значно завищено час для попередньої консультації та складання позовної заяви, що є самостійною підставою для відмови позивачу у задоволенні вимог про відшкодування вказаних витрат. Частиною 1 статті 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, відповідно до вимог ст.ст.79, 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача слід стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати в сумі 6696,78 грн, які складаються з судового збору та витрат на проведення судової експертизи. /а.с.1, 3, 154, 155/ На підставі викладеного,

Outcome: partial