Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-11 00:00:00

11.06.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ «Державний ощадний банк України» шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, відповідно до іпотечного договору № 210 від 13.05.2008 року, зареєстрованого в реєстрі № 2001, а саме однокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 30,6 кв.м., житловою площею 14,0 кв.м., що належить [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватними нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. 13.05.2008 року за № 1984 з метою погашення заборгованості за кредитним договором № 210 від 13.05.2008 року, розмір якої станом на 16.05.2019 року складає 96553,09 грн., з них: 90677,67 грн. - загальна сума заборгованості; 5329,98 грн. - загальна сума процентів; 220,24 грн. - загальна сума витрат від інфляції; 113,57 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості; 211,63 грн. - пеня за простроченим кредитом та відсотками, визначивши спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з початковою вартістю на рівні справедливої ціни, визначеної на стадії виконавчого провадження. Виселити [PERSON] разом з усіма мешканцями, які зареєстровані за адресою місцезнаходження предмета іпотеки, а саме: [ADDRESS] із зняттям з реєстрації. Свої вимоги мотивує тим, що 13.05.2008 року між позивачем та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 210, згідно з яким банк надав відповідачу кредит в сумі 115 000, 00 грн. зі сплатою 15% річних за користування кредитом на придбання житла за договором купівлі-продажу від 12.05.2008 р., розташованого за адресою [ADDRESS] строком на 240 місяців та з терміном остаточного погашення кредиту не пізніше 13.05.2028 року. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитом 13.05.2008 року між сторонами укладеного нотаріально посвідчений іпотечний договір № 210, згідно якого, з метою забезпечення належного виконання зобов`язання іпотекодавець передав в іпотеку, в порядку і на умовах, визначених договором, предмет іпотеки, а саме: однокімнатну квартиру загальною площею 30,6 кв.м., жилою площею 14,0 кв.м., що розташована в [ADDRESS] . В порушення вимог договору про іпотечний кредит [PERSON] в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань та фактично перестав виконувати умови договору, в результаті чого станом на 16.05.2019 року заборгованість відповідача перед банком становить 96 553,09 грн., з них: 90 677,67 грн. - загальна сума заборгованості; 5 329,98 грн. - загальна сума процентів; 220,24 грн. - загальна сума втрат від інфляції; 113,57 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості; 211,63 грн. - пеня за простроченим кредитом та відсотками. 12.03.2019 року на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повернення боргу за договором про іпотечний кредит від 13.05.2008 року № 210, вимога про усунення порушення зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 210 від 13.05.2008 року, а також вимога звільнення житлового приміщення. Однак вищевказані вимоги залишились без належного реагування, що і стало підставою для звернення до суду із зазначеним позовом. Представник позивача ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» - Ющенко А.Ю. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, справа розглядається в порядку заочного провадження. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 13 травня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» (згідно постанови КМУ від 06.04.2011 року № 521 тип товариства змінено на Публічне акціонерне товариство та постановою КМУ від 05.06.2019 р. № 568 тип товариства з Публічного акціонерного товариства на Акціонерне товариство) в особі філії -Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір про іпотечний кредит № 210, згідно якого відповідач [PERSON] отримав у кредит грошові кошти в сумі 115 000,00 грн. зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 15 % на рік зі строком повернення не пізніше 13.05.2028 року, кредит надавався для придбання житла за договором купівлі-продажу від 12.05.2008 року, а саме квартири [ADDRESS] . З метою забезпечення виконання зобов`язання за договором про іпотечний кредит 13.05.2008 року між сторонами було укладено іпотечний договір №210, відповідно до п.1.1 якого, іпотекодавець передав в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку в порядку і на умовах, визначених у цьому договорі, предмет іпотеки, що належить іпотекодавцю на праві власності. Згідно п. 1.2 іпотечного договору предметом іпотеки за цим договором є однокімнатна квартира загальною площею 30,6 кв.м., жилою площею 14,0 кв.м., що розташована в [ADDRESS] та належать [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 12.05.2008 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. Згідно п. 1.5 договору про іпотечний кредит позичальник зобов`язується щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту ануїтетними платежами в сумі 1514,31 грн. шляхом внесення готівки до каси банку або шляхом безготівкових перерахувань починаючи з 13 травня 2008 року на відповідні рахунки позичальника, відкриті у Охтирському відділенні ВАТ «Ощадбанк». Перша сплата відсотків на умовах цього договору має бути здійснена в строк до 13 травня 2008 року. Останній платіж в рахунок погашення кредиту та сплати нарахованих банком процентів здійснити не пізніше 13 травня 2028 року. Згідно статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав та надав [PERSON] кредит у сумі 115 000,00 грн. У порушення вказаних вище норм закону та умов договору про іпотечний кредит відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Внаслідок недобросовісного виконання [PERSON] своїх зобов`язань по кредитному договору щодо своєчасного повернення кредиту та сплати відсотків за користування грошовими коштами станом на 16.05.2019 року за ним існує заборгованість по кредиту в сумі 96 553,09 грн., з них: 90 677,67 грн. - загальна сума заборгованості; 5 329,98 грн. - загальна сума процентів; 220,24 грн. - загальна сума втрат від інфляції; 113,57 грн. - 3% річних від простроченої суми заборгованості; 211,63 грн. - пеня за простроченим кредитом та відсотками. Даний факт підтверджується розрахунком суми заборгованості [PERSON] перед філією - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» за кредитним договором № 210 від 13.05.2008 р. та випискою по рахунку позичальника від 20.05.2019 року. Відповідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 1054 та частини другої статті 1050 Цивільного кодексу України наслідком порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позикодавця достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Згідно п. 4.2.2 договору про іпотечний кредит банк має право у випадку виникнення простроченої заборгованості за кредитом чи процентами більше ніж на два місяці, а також в інших випадках, передбачених цим договором банк має право вимагати дострокового повергнення кредиту, нарахованих процентів та інших платежів за цим договором, та стягнути заборгованість за цим договором в примусовому порядку, в тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно п. 3.4 договору про іпотечний кредит виконання позичальником вимог банку щодо дострокового повернення суми кредиту, належних до сплати процентів та інших платежів відповідно до умов цього договору повинно бути проведено позичальником протягом 30 календарних днів з дати одержання такої вимоги від банку. Відповідно до п.3.1.3 іпотечного договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки в порядку, передбаченому цим договором, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання за кредитним та/або цим договором, в тому числі за невиконання або неналежне виконання іпотекодавцем зобов`язання за кредитним договором в цілому або в будь-якій його частині, якщо прострочення строку будь-якого з платежів або його частина становить більше двох місяців; в разі невиконання зобов`язань, що визначені п. 3.3 цього договору. Так п.п.3.3.11 іпотечного договору встановлений обов`язок іпотекодавця, після прийняття рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, на письмову вимогу іпотекодержателя добровільно звільнити предмет іпотеки протягом одного місяця з дати отримання такої вимоги, а також сприяти виселенню мешканців, що зареєстровані та/або фактично проживають за адресою місцезнаходження предмету іпотеки. Відповідно до п. 6.1 іпотечного договору іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку платежу зобов`язання (або відповідна його частина) не буде виконано, а також у будь-який час незалежно від настання строку платежу у випадку невиконання іпотекодавцем будь-якого з своїх обов`язків, передбачених цим договором та/або кредитним договором. При цьому, у разі порушення зобов`язання та/або умов цього договору та прийняття іпотекодержателем рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, іпотекодержатель зобов`язаний надіслати іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення, в якій зазначається стислий зміст порушеного зобов`язання, вимога про його виконання протягом 30 календарних днів з моменту її отримання та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. На виконання зазначених вище умов іпотечного договору 12.03.2019 року на адресу відповідача направлено вимогу про дострокове повернення боргу за договором про іпотечний кредит від 13.05.2008 року № 210, вимога про усунення порушення зобов`язань за договором про іпотечний кредит № 210 від 13.05.2008 року, а також про вимога звільнення житлового приміщення. З наведеного вбачається, що зобов`язання за договором про іпотечний кредит на час звернення позивача з даним позовом до суду не виконане, договір є чинним, а тому позивач обґрунтовано вимагає від позичальника сплати заборгованості за кредитом, відсотками та пені, обравши спосіб захисту порушеного права - звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів. Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки зобов`язання за договором про іпотечний кредит залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК, з відповідача на користь АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» підлягають стягненню 3% річних за прострочення повернення кредиту та інфляційні витрати згідно ч.2 ст.625 ЦК України. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Згідно ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, порядок та процедура такого продажу, ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. За змістом ст. 39 Закону України «Про іпотеку» у разі визначення судом способу реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів ціна предмета іпотеки у рішенні суду не зазначається та визначається при його примусовому виконанні на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. Крім того, у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, відповідно до приписів ст. 39 Закону України «Про іпотеку», зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації, за умови подання будь-якою із сторін клопотання про необхідність визначення такої ціни (крім реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах). Відповідно до п. 1.3 іпотечного договору № 210 від 13.05.2008 року вартість предмета іпотеки визначена сторонами шляхом проведення оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності і згідно звіту про експертну оцінку, складеного суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , становить 166 526,00 грн. При цьому сторони погоджуються, з тим, що вартість предмету іпотеки, зазначена у цьому пункті договору, є приблизною вартістю на момент передачі його у іпотеку. Реалізація предмета іпотеки у будь-якому випадку буде здійснюватись за цінами, що реально склалися на ринку на момент його реалізації та є реальними щодо його відчуження за грошові кошти, в порядку, передбаченому цим договором та чинним, на момент реалізації, законодавством. Пунктом 6.2 іпотечного договору передбачено право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки будь-яким способом, не забороненим законодавством, в тому числі на підставі виконавчого напису нотаріуса або рішення суду у встановленому чинним законодавством України, або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Враховуючи викладене, позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Сумське обласне управління АТ «Ощадбанк» в частині звернення стягнення на предмет іпотеки - однокімнатну квартиру [ADDRESS] та належить [PERSON] на праві приватної власності відповідно до договору купівлі-продажу від 12.05.2008 року, підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.3 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та ст.109 Житлового кодексу України звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом. Нормою, яка встановлює порядок виселення із займаного житлового приміщення, є стаття 109 ЖК УРСР, у частині першій якої передбачені підстави виселення. Зі змісту ч.2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ч.3 ст. 109 ЖК України вбачається, що вимога письмового попередження про добровільне звільнення житлового приміщення стосується лише такого способу звернення стягнення на предмет іпотеки, як позасудове врегулювання на підставі договору, і не застосовується в порядку звернення стягнення за рішенням суду. Задоволення позову про виселення мешканців із переданого в іпотеку житлового приміщення не залежить від дотримання іпотекодержателем ч.2 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку». З урахуванням ч.3 ст.39 ЗУ «Про іпотеку» відповідне рішення може бути прийняте судом (за заявою іпотекодержателя) одночасно з прийняттям рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки. За змістом статей 39, 40 Закону України від 5 червня 2003 р. № 898-IV «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК Української РСР особам, які виселяються із жилого будинку (жилого приміщення), яке є предметом іпотеки, у зв`язку зі зверненням стягнення на предмет іпотеки, надається інше постійне житло тільки у тому разі, коли іпотечне житло було придбане не за рахунок кредиту, забезпеченого іпотекою цього житла. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на предмет іпотеки, якщо іпотечне майно було придбано за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення (ч. 2 ст. 109 ЖК Української РСР). Судом встановлено, що однокімнатна квартира [ADDRESS] , загальною площею 30,6 кв.м. та жилою площею 14,0 кв.м. були придбані за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідної квартири, що підтверджується договором про іпотечний кредит № 210 від 13.05.2008 року та іпотечним договором № 210 від 13.05.2008 року. Відповідно до довідки Відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради від 13.06.2019 р. № 15-11/4152 - за адресою [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне виселити відповідача [PERSON] з квартири, яка є предметом іпотеки, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» - зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати у сумі 3 842 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved