Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-06 00:00:00

12.04.2019 року позивач ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» звернулось до суду з позовом до відповідача [PERSON] , в якому просило стягнути з останнього суму страхового відшкодування у розмірі 48 081 грн.12 коп., а також понесені судові витрати у розмірі 1 921 грн. В обґрунтування позовних вимог, позивачем зазначено про те, що 21.12.2015 року між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та ПАТ «Фармак» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 250506969.15, за умовами якого забезпечено транспортний засіб марки «Шкода», державний номер [NUMBER] . 11.08.2016 року на мосту - з`їзді з проспекту Повітрофлотського в сторону вулиці Чорновола в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «ДАФ» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2016 року відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Вказаний випадок визнано страховим, про що складено страховий акт, та здійснено виплату страхового відшкодування на користь потерпілого ПАТ «Фармак» у розмірі 98081,12 грн. На момент дорожньо-транспортної пригоди, цивільно-правова відповідальність відповідача, як власника транспортного засобу, була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (полісу АЕ/7017395) ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД», Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.07.2017 року з ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» стягнуто на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування в межах ліміту відповідальності ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» у розмірі 50 000 грн. Оскільки, розмір збитків, завданих з вини відповідача, перевищує ліміт відповідальності страховика ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД», позивач просить стягнути з відповідача різницю між фактичним розміром шкоди та виплаченим страховим відшкодуванням у розмірі 48 081,12 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2019 року року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.12.2015 року між ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» та ПАТ «Фармак» укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 250506969.15, за умовами якого забезпечено транспортний засіб марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , власником якого є ПАТ «Фармак» на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 11.08.2016 року на мосту - з`їзді з проспекту Повітрофлотського в сторону вулиці Чорновола в м. Києві, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу марки «ДАФ» державний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , внаслідок якої належний ПАТ «Фармак» транспортний засіб марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , отримав механічні пошкодження. Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15.09.2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на останнього адміністративне стягнення у виді штрафу. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вказану вище подію позивачем визнано страховим випадком, про що складено страховий акт № 142967від 16.08.2016 року. На підставі вказаного вище страхового акту № 142967від 16.08.2016 року, заяви ПАТ «Фармак» від 11.08.2016 року, потерпілому ПАТ «Фармак» 23.08.2016 року здійснено виплату суми страхового відшкодування у розмірі 98 081 грн. 12 коп., що стверджується платіжним дорученням № 5819 від 23.08.2016 року. За змістом ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Аналогічна норма міститься у положеннях ст. 27 закону України «Про страхування». Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 1192 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. На підтвердження розміру завданої шкоди, позивачем надано копію звіту № 0255 про оцінку автомобіля марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , від 23.08.2016 року, відповідно до якого вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , в результаті його пошкодження у дорожньо-транспортній пригоді, що мала місце 11.08.2016 року, становить 104 271 грн. 53 коп. Відповідно до рахунку - фактури № ГРК2-0137 від 14.08.2016 року та акту виконаних робіт № ГР-К-00173 від 30.09.2016 року, вартість витрат, понесених на відновлювальні та ремонтні роботи транспортного засобу марки «Шкода», державний номер [NUMBER] , становить 98 081 грн. 12 коп. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача [PERSON] була застрахована ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» згідно полісу [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, завдану майну, 50000 грн., з франшизою, яка дорівнює нулю. Рішенням Господарського суду м. Києва від 24.07.2017 року, постановленим у господарській справі за позовом ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» до ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» про стягнення суми страхового відшкодування, позовні вимоги ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» задоволено, стягнуто з ПАТ «Страхова компанія «СКАЙД» на користь ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» суму страхового відшкодування за вказаним вище страховим випадком у розмірі 50 000 грн. Відповідно до положень ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, до позивача на підставі ст.ст. 993, 1191 ЦК України перейшло право вимоги до винної особи - відповідача [PERSON] , а у останнього на підставі ст. 1194 ЦК України виник обов`язок виплати різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). У зв`язку з вищевикладеним та зважаючи на те, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою відповідача [PERSON] визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 11.08.2016 року, набрала законної сили і на підставі даного рішення позивачем потерпілому ПАТ «Фармак» відшкодована матеріальна шкода, у позивача виникло право зворотної вимоги до [PERSON] у розмірі 48 081 грн. 12 коп., що становить різницю між виплаченою сумою страхового відшкодування ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «ІНГО Україна» на користь страхувальника ПАТ «Фармак» - 98 081 грн. 12 коп., та страховою виплатою у розмірі 50 000 грн., що стягнута за рішенням Господарського суду м. Києва від 24.07.2017 року. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судового розгляду. Враховуючи викладене, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені належними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved