Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

10.11.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Золочівського районного суду Харківської області з вказаним позовом, в якому просило стягнути зі [PERSON] 12333,17 грн. заборгованості за кредитним договором б/н від 29.07.2011 року та 1378 гривень судових витрат. В обґрунтування своїх вимог, позивач зазначив, що відповідно до укладеного договору б/н від 29.07.2011 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Кредитування здійснюється відповідно до умов заяви відповідача про встановлення кредитного ліміту та Умов та правил надання банківських послуг. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених кредитним договором. Відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим позивач був змушений звернутися до суду, сплативши судовий збір 1378 грн. Представник позивача Сафір Ф.О., що діє на підставі довіреності від 26.12.2016 року, в судове засідання 24.01.2017 р. не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. В позові заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності та про згоду з заочним розглядом справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання 24.01.2017 року також не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за її відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що 29.07.2011 р. між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (надалі ПАТ «ПриватБанк») та [PERSON] укладено кредитний договір б/н (а.с.7). Відповідно до умов договору банк зобов`язується надати позичальнику кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку позичальника. Кредит надається в обмін на зобов`язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в обумовлені у заяві строки. Частина 1 ст. 1054 ЦК України надає поняття кредитного договору. Так, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених кредитним договором (а.с.27 на звороті). ПАТ КБ «ПриватБанк» в свою чергу зобов'язався надати відповідачу кредитні кошти у повному обсязі. Так, згідно п.2.1.1.3.4 Умов та правил надання банківських послуг обов`язок банку з надання кредитного ліміту виникає з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного картрахунку в рахунок кредитного ліміту (а.с. 27). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, якщо при цьому були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Стаття 526 ЦК України визначає загальні умови виконання зобов'язання. Так, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України встановлює, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконання у цей строк. ПАТ КБ «Приват Банк» видав відповідачу кредитні кошти у розмірі 5000,00 грн. В порушення вимог Договору [PERSON] прийняті на себе зобов'язання по своєчасному поверненню кредитних коштів та сплати процентів не виконував, внаслідок чого у неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк» утворилась заборгованість, що станом на 30.09.2016 року становить 12333,17 грн., що складається з 5429,99 грн. - заборгованості за кредитом; 5186,86 грн. - заборгованості за відсотками, 652,84 грн. - заборгованості за комісією; 1063,48 грн. - заборгованості за штрафами (а.с.5-6). Порушенням зобов'язання в розуміння положень ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статті 611, 612 ЦК України передбачають, наслідки порушення зобов'язання. Так, кредитор може вимагати виконання зобов'язання та відшкодування завданих збитків, зокрема сплати неустойки. Згідно п.1.1.5.32 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні боржником строків платежів по будь-якому з грошових зобов`язань, передбачених кредитним договором більше ніж на 120 днів, боржник зобов `язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.+ 5% від суми позову (а.с. 19). За таких обставин суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог та стягує зі [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 12333,17 гривень. Крім того, враховуючи задоволення судом позовних вимог у повному обсязі, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» з відповідача підлягають стягненню судові витрати - судовий збір в розмірі 1378 грн.

Outcome: approved