Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

12.09.2016 р. позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просила суд: - усунути їй перешкоди в користуванні правом власності шляхом виселення [PERSON] з будинковолодіння по [ADDRESS], Яремчанської міської ради Івано-Франківської області без надання іншого житлового приміщення; - визнати [PERSON], 1966 року народження таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинковолодінні по [ADDRESS] Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. 7.11.2017р. позивачка [PERSON] уточнила позовні вимоги і просила суд: - визнати [PERSON], 1966 року народження таким, що втратив право на користування житловим приміщенням в будинковолодінні по [ADDRESS] Яремчанської міської ради Івано-Франківської області; - усунути [PERSON] перешкоди в користуванні правом власності шляхом виселення [PERSON] з будинку [ADDRESS], Яремчанської міської ради Івано-Франківської області, без надання іншого житлового приміщення. - зобов'язати Микуличинську сільську раду Яремчанської міської ради Івано-Франківської області зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS], Яремчанської міської ради Івано-Франківської області; 14.12.2017позивачка остаточно уточнила позовні вимоги та просила суд: - усунути [PERSON] перешкоди в користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], Яремчанської міської ради Івано-Франківської області шляхом виселення [PERSON] з зазначеного житлового будинку; - зобов'язати Микуличинську сільську раду Яремчанської міської ради Івано-Франківської області зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS], Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що вона є власницею житлового будинку [ADDRESS], Яремчанської міської ради та земельної ділянки, на якій розташований вищевказаний житловий будинок площею 0,1250 га, кадастровий номер [NUMBER] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, господарських будівель та споруд від 28.10.2013 року. Вказаний житловий будинок позивачка придбала у своєї матері, [PERSON], яка останні роки свого життя проживала в ньому і померла [INFO] року. За життя матері, у житловому будинку, який належить позивачці на праві власності, проживав та був зареєстрований відповідач по справі, [PERSON], який є сином померлої. Він переїхав жити в новозбудований житловий будинок, який знаходиться поруч із старим житловим будинком. В серпні 2016 року позивачці стало відомо, що відповідач не знявся із реєстрації в будинку позивачки та самовільно вселився в нього разом із співмешканкою, не дають позивачці можливості заходити до свого будинку, зробили в ньому безлад, руйнують майно. Позивачка також зазначає, що оскільки з моменту переходу права власності на нерухоме майно по [ADDRESS] від [PERSON] до позивачки; у зв'язку з тим, що мати відповідача втратила право власності в майні, тому відповідач, як член її сім'ї також втратив право на користування житловим приміщенням у даному будинковолодінні. Крім того, у відповідача відсутні будь-які договірні відносини з позивачкою, як власником будинку, тому у зв'язку із припиненням права власності [PERSON] на будинок, відповідач втратив право користування цим будинком, оскільки його права похідні від прав колишнього власника будинку, членом сім'ї якого він був. Позаяк відповідач без згоди позивачки проживає в будинковолодінні, не підтримує порядку в ньому, не бере участі у відновленні санітарних умов будинку, проживає там із співмешканкою, з якою ведуть аморальний спосіб життя, проте має власне житло, а позивачка, як власник не може користуватися своїм майном, проживати в будинку, тому просить усунути їй перешкоди в користуванні належним їй на праві приватної власності житловим будинком, розташованим за адресою: [ADDRESS], Яремчанської міської ради Івано-Франківської області шляхом виселення [PERSON] із зазначеного житлового будинку та зобов'язати Микуличинську сільську раду Яремчанської міської ради Івано-Франківської області зняти [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS], Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Позивачка та представник позивачки в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнав. У наданих суду письмових запереченнях він вказує, що у 2013 році позивачка [PERSON] обманним шляхом оформила договір купівлі-продажу на житловий будинок та земельну ділянку, які знаходяться в [ADDRESS], оскільки мати [PERSON] була не писемною і не усвідомлювала своїх дій. Він, як наймолодший із дітей покійної, залишився проживати з матір'ю, допомагав їй вести спільне господарство. Між дітьми існувала домовленість, що будинок, в якому проживає його мати та він сам, після смерті матері залишиться відповідачу, оскільки у нього не було і не має іншого житла. Відповідач проживав постійно з померлою, а тому впевнений, що ніякого договору купівлі-продажу, на який посилається позивачка, здійснено не було, а мати зробила заповіт і залишила все належне їй майно, будинок і земельну ділянку відповідачу. Відповідач просить відмовити в позові. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], вивчивши письмові докази та оцінивши досліджені докази в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Записами в договорі купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.4), Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с.5-7) встановлено, що позивачка є власницею земельної ділянки, площею 0,125 га, кадастровий номер [NUMBER] з цільовим призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та житлового будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], Яремчанської міської ради Івано-Франківської області. Записами в довідці виконкому Микуличинської сільської ради (а.с.33) та погосподарській книзі (а.с.34-36) встановлено, що в будинку позивачки зареєстрований відповідач [PERSON] Відповідач неодноразово перешкоджав позивачці у користуванні належним їй будинком, що підтверджується заявою [PERSON] до правоохоронних органів від 03.09.2016 року (а.с.8), поясненнями [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9,10), повідомленням Яремчанського ВП від 08.11.2017 року (а.с. 51-52). Свідок [PERSON] в судовому засіданні вказав на те, що йому відомий факт проживання відповідача у будинку по [ADDRESS], де останній проживає від народження по даний час. Проте свідок не знає, кому належить вказаний будинок та прилегла земельна ділянка. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач [PERSON] проживає у спірному будинку з народження. За життя померлої матері позивачка [PERSON] допомагала мамі, робила ремонти, залишала їй гроші на життя та лікування. Свідок [PERSON] суду пояснила, що відповідач проживає з народження у будинку по [ADDRESS]. На подвір'ї побудовані два будинки - стара хата та літня кухня, в одному із яких мешкає на даний час відповідач [PERSON] Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила той факт, що [PERSON] з народження по даний час проживає у спірному будинку. Вона нічого не знає про договір купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку. Літня кухня, яка знаходиться на одному подвір'ї із хатою є непридатною для проживання, оскільки там немає електроенергії. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що мама склала заповіт на сина [PERSON], який був посвідчений у сільській раді при свідках. Мати ніколи не казала, що залишає хату дочці [PERSON] Норми ст. 15 ЦК України передбачають, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно вимог ч.1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 383 ЦК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України. Відповідно до частини 4 статті 156 ЖК України до членів сім'ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім'ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм, правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім'ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно рішення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 21.12.2011 року №6-43126св11 щодо справи тотожних правовідносин зазначається, що право члена сім'ї власника будинку (квартири) користуватися цим житлом існує лише за наявності у власника права приватної власності на це майно. Із зазначеного слід дійти висновку, що виникнення права членів сім'ї власника будинку (квартири) на користування цим будинком та обсяг цих прав залежить від виникнення у власника будинку права власності на цей будинок, а відтак - припинення права власності особи на будинок припиняє право членів її сім'ї на користування цим будинком. Отже, права членів сім'ї власника будинку на об'єкт власності є похідними від прав самого власника. З припиненням права власності особи на жиле приміщення члени його сім'ї також втрачають право користування цим приміщенням і підлягають виселенню за позовом нового власника. Позаяк, з моменту переходу права власності на нерухоме майно по [ADDRESS] від [PERSON] до позивачки [PERSON], у зв'язку з тим, що мати відповідача [PERSON] втратила право власності в майні, тому відповідач, як член її сім'ї також втратив право на користування житловим приміщенням у даному будинковолодінні. Крім того, у відповідача відсутні будь-які договірні відносини з позивачкою, як власником будинку, тому у зв'язку із припиненням права власності [PERSON] на будинок, відповідач втратив право користування цим будинком, оскільки його права похідні від прав колишнього власника будинку, членом сім'ї якого він був та підлягає виселенню. Тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved