Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

10 листопада 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом, відповідно до вимог якого просить стягувати аліменти із відповідача на її користь на утримання дочки - [PERSON], [INFO]. та сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. на кожну дитину, з дня подачі заяви і до повноліття дітей. В обґрунтування позову посилається на те, що 13.11.2008р. між нею та відповідачем зареєстровано шлюб, від якого у них народилися дочка [PERSON] та син [PERSON]. [PERSON] - відповідач у справі, матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, хоча має мінливий не регулярний дохід. Вважає, що відповідач повинен сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800грн. на кожну дитину. У судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав в повній мірі та виклав аналогічні пояснення, зазначеним у позові. Окрім цього, зазначив, що стан здоров'я дітей в цілому задовільний та джерел самостійного доходу вони не мають. Просить позов задоволити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, зазначивши, що коштів на утримання дітей у нього не має. Дохід він має мінливий, оскільки працює не регулярно. У задоволенні позову просить відмовити. Суд, вислухавши пояснення повноважного представника позивачки, заперечення відповідача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов слід задоволити частково, виходячи із наступних міркувань. Так, судом встановлено, що під час перебування сторін у шлюбі (а.с.5), у них [INFO] народився син [PERSON] (а.с.3) та [INFO] - донька [PERSON] (а.с.4), які проживають із позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с.7-8). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з норм вказаних статей, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти позивачки проживають разом із останньою та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимогу позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання дочки [PERSON] та сина [PERSON] правомірною, а заперечення [PERSON] щодо відмови виплачувати аліменти у зв'язку із відсутністю у нього коштів, як підставу для відмови у задоволенні позову, не обґрунтованими. Поряд з цим, розмір аліментів, на який претендує позивачка, суд вважає необґрунтовано завищеним, з підстав наведених нижче. Так, [PERSON] жодним доказом не доведено розмір доходів відповідача, або ж їх джерел. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.11,60 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Слід зауважити, що відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік» від 16.01.2014р. №719-VII прожитковий мінімум на дитину віком до 6 років на протязі поточного року встановлено в розмірі 1032 гривні. Окрім цього, зазначеним вище Законом №719-VII визначається розмір мінімальної заробітної плати, що з 01.01.2014р. становить 1218 гривні. У такому ж розмірі визначено на цей період і прожитковий мінімум для працездатних осіб. У порівняльному аналізі зазначеного вище, суд вважає, що загальна сума аліментів в розмірі 1600 гривень у місяць буде непомірною в частині сплати для відповідача. Крім цього, при визначенні розміру аліментів, судом враховується, що стан здоров'я [PERSON] та [PERSON] задовільний, їм не заподіяне каліцтво та джерел самостійного доходу вони не мають. Також, при визначенні розміру аліментів, судом приймається до уваги і те, що і стан здоров'я відповідача, про що ним озвучено у судовому засіданні, задовільний. Таким чином, хоча вимога позивачки про стягнення аліментів на утримання дітей і є правомірною, однак із врахуванням наведеного вище та рекомендацій, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір таких на думку суду, підлягає до зменшення. У відповідності до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тобто, слід зауважити, що при наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, а також документального підтвердження додаткових витрат на особливі потреби дітей, вона не позбавлена у майбутньому заявити вимогу про збільшення розміру аліментів. У відповідності із вимогами ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати стягнути із відповідача.

Outcome: approved