Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

12.03.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявою про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу № DО00А+0000412826 від 18.12.2012 року, [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу. Відповідач, згідно умов договору отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки Hafei, модель: Saima 1.3L, рік випуску 2008, тип ТЗ: хетчбек, № кузова/шасі, LKHBE20L08АJ05238, реєстраційний номер [NUMBER] та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1 умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за цим договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання належним чином відповідачем не виконані. Відповідно до умов договору станом на 29.01.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 70498,46 грн., а саме заборгованість по залишку вартості предмету лізингу в розмірі 56667,32 грн., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в розмірі 11370,84 грн., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу в розмірі 2460,30 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість з [PERSON], а також понесений судовий збір у сумі 1378,00 грн. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, на позові наполягав, просив його задовольнити, не заперечував проти постановлення по справі заочного рішення суду. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи або заперечень на позов не надав. Відповідно до ст.224 ЦПК України зі згоди представника позивача судом ухвалено про заочний розгляд справи. Суд, вивчивши позов, заяву та надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості. Згідно ст. 806 ЦК України, а також ч.2 ст. 1 ЗУ «Про фінансовий лізинг» передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобовязується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікації та умов (непрямий лізинг) на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). Відповідно до вимог, передбачених ст. 6 ЗУ «Про фінансовий лізинг» істотними умовами договору є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розміру лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди, а ст. 16 ЗУ «Про фінансовий лізинг» встановлено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Як встановлено в судовому засіданні, 18.12.2012 року [PERSON] виразив своє бажання щодо приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. Заява про приєднання до умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, умови та правила надання банківських послуг, а також тарифи разом складають договір фінансового лізингу. Відповідач, згідно умов договору отримав від ПАТ КБ «Приватбанк» у платне користування автомобіль марки Hafei, модель: Saima 1.3L, рік випуску 2008, тип ТЗ: хетчбек, № кузова/шасі, LKHBE20L08АJ05238, реєстраційний номер [NUMBER] та зобовязався сплачувати щомісячні платежі, повязані з виконанням договору лізингу, у строк та у розмірі, встановлених у Додатку 2 графік лізингових платежів, з переходом права власності на предмет лізингу по закінченню строку виконання договору. Вказаний автомобіль відповідно до свідоцтва про реєстрацію належить на праві власності ПАТ КБ «Приватбанк». Відповідно до п. 2.9.4.8.2.1 умов та правил надання банківських послуг, у разі настання події дефолту лізингодавець надає лізингоодержувачу письмове повідомлення про настання події дефолту та повернення предмету лізингу. У повідомленні про дефолт, окрім зазначеної інформації лізингодавець ставить вимогу про повернення заборгованості за фактичний строк користування предметом лізингу та виконання в повному обсязі усіх інших грошових зобовязань за цим договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору зобовязання належним чином відповідачем не виконані. Відповідно до умов договору станом на 29.01.2016 року заборгованість відповідача перед ПАТ КБ «Приватбанк» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 70498,46 грн., а саме заборгованість по залишку вартості предмету лізингу в розмірі 56667,32 грн., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в розмірі 11370,84 грн., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу в розмірі 2460,30 грн. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Ч.1 ст. 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. П. 2.9.4.8.2.4 договору передбачено, що якщо протягом 10 календарних днів з моменту отримання повідомлення про дефолт, лізингоодержувач не усунув подію дефолту, лізингоодержувач зобовязаний негайно повернути в повному обсязі заборгованість за цим договором, яка відповідно до розділу 2.9.4.1. «Визначення термінів та тлумачення» означає залежно від контексту грошові зобовязання лізингоодержувача перед лізингодавцем, строк сплати за якими настав або (і) суму коштів за такими грошовими зобовязаннями. Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно з ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором лізингу у загальній сумі 70498,46 грн., а саме заборгованість по залишку вартості предмету лізингу в розмірі 56667,32 грн., заборгованість за винагородою за користування предметом лізингу в розмірі 11370,84 грн., заборгованість за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу в розмірі 2460,30 грн. Також, відповідно до ст.88 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати позивачеві понесені судові витрати в сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved