overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

1. 25 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ст орони перебувають у шлюбі від липня 2003 року. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей. Взаємини з відповідачкою розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 4). 2. 04 липня 2019 року суд постановив ухвалу про надання сторонам строку для примирення, зупинення провадження у справі (а.с. 28). 3. 18 лютого 2020 року суд у засіданні постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та перехід до судового розгляду по суті. 4. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 05.07.2003. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають одне від одного приблизно від лютого - березня 2018 року. Спору щодо спільного майна не існує. Позивач зустрічається з іншою жінкою, з якою планує створити сім`ю. 5. Відповідачка у суді не заперечувала проти позову, пояснивши, що сторони дійсно не ведуть спільного господарства від березня 2018 року, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного. Спору щодо спільного майна дійсно не існує. 6. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 05.07.2003. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Новомосковського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис - 163) (а.с. 15). 10. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.а.с. 16, 17). 11. Від початку березня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 12. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. 13. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

1. 25 липня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від листопада 2017 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Взаємини з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 1 - 3). 2. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, а відповідачка - визнала його. 3. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 5. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 6. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 18.11.2017. Шлюб зареєстровано Чечелівським районним у м. Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис - 1679) (а.с. 4). 7. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачкою (а.с. 5). 8. Від 10.11.2018 сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 9. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 10. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 11. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 12.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-24 00:00:00

1. 26 березня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 2014 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 18 вересня 2019 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 33). 3. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 25.04.2014. Сторони від шлюбу дітей не мають. Від листопада 2014 року сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 4. Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 5. 25 жовтня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 25.04.2014. Шлюб зареєстровано Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис - 175) (а.с. 10). 10. Від шлюбу сторони дітей не мають. 11. Від листопада 2014 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 12. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і її збереження неможливе. 13. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

1. 26 березня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають малолітню дитину. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від надання їй матеріальної допомоги для утримання дитини відповідач ухиляється. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у сумі 2 500,00 грн. щомісяця (а.с.а.с. 1, 2). 2. Позивачка до суду не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 16). 3. Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 4. 30 липня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 5. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 6. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 7. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. 8. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з позивачкою. Шлюб між сторонами розірвано (а.с.а.с. 3, 4). 9. Позивачка здорова, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. 10. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини необхідно задовольнити. 11. У відповідності зі статтею 430 ЦПК суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення коштів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. 12. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави також необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн. 13.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-08 00:00:00

1. 26 липня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ст орони перебувають у шлюбі від червня 1987 року. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 05 листопада 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження, призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 18). 3. Сторони до суду не з`явилися, звернувшись із заявами про розгляд справи за їх відсутністю (а.с.а.с. 10, 15). 4. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 5. 09 червня 2020 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 02.08.1987. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом запису актів цивільного стану м. Дніпропетровська (актовий запис - 1430) (а.с. 7). 10. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. 11. Від травня 2004 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 12. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. 13. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

1. 26 лютого 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ст орони перебувають у шлюбі від серпня 2011 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 07 травня 2019 року суд постановив ухвалу про надання сторонам строку для примирення (а.с. 15). 3. 07 листопада 2019 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 19). 4. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 27.08.2011. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , 2016 року народження, який після розірвання шлюбу мешкатиме з позивачкою. Від 12.01.2019 сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Наданий сторонам строк для примирення результатів не дав. 5. Відповідач у суді не заперечував проти позову, пояснивши, що шлюб насправді виявився невдалим. Взаємини зіпсувалися після народження у сторін дитини. Наданий сторонам строк для примирення результатів не дав. 6. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 27.08.2011. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис 927) (а.с. 4). 10. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 5). 11. Від 12.01.2019 сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 12. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. 13. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15. Зважаючи на бажання позивачки, суд вважає за необхідне змінити її прізвище на дошлюбне. 16.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-22 00:00:00

1. 26 травня 2020 року позивач звернувся до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Взаємини з відповідачкою розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 3, 20, 24). 2. 10 червня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська своєю ухвалою передав справу за підсудністю до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 14). 3. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 04.04.2009. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] . Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного від літа 2014 року. Спору щодо спільного майна не існує. 4. Відповідачка у суді не заперечувала проти позову, пояснивши, що сторони дійсно не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного від серпня 2014 року. Спору щодо спільного майна не існує. Причиною розірвання шлюбу є зловживання позивачем алкогольними напоями та його ігроманія. 5. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 7. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 8. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 04.04.2009. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис - 167) (а.с. 4). 9. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкатиме з відповідачкою (а.с. 5). 10. Від серпня 2014 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 11. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. 12. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 13. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 14.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

\~ \~ \~ \~1. 26 червня 2019 року заявниця звернулася до суду із заявою про визнання особи безвісно відсутньою, зазначивши в якості заінтересованої особи Головне управління національної поліції в Дніпропетровській області. Свої вимоги заявниця обґрунтувала тим, що її племінниця [PERSON] , 2015 року пішла з дому і дотепер не повернулася. Заявниця звернулася до поліції із заявою про розшук племінниці, проте розшуковими заходами місце її перебування не встановлено. Заявниця є людиною похилого віку, отримує пенсію і не має можливості сплачувати комунальні платежі за племінницю, що стало причиною звернення до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутньою (а.с.а.с. 2, 3). \~ \~ \~ \~2. 13 серпня 2019 року суд своєю ухвалою замінив заінтересовану особу Дніпровським відділом поліції Головного управління національної поліції у Дніпропетровській області. 3. У судовому засіданні заявниця підтримала заявлені вимоги, пояснивши, що її племінниця [PERSON] , 2015 року пішла з дому і дотепер не повернулася. Заявниця звернулася до поліції із заявою про розшук племінниці, проте розшуковими заходами місце її перебування не встановлено. Метою визнання племінниці безвісно відсутньою є необхідність отримання субсидії. 4. Представник заінтересованої особи до суду не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. 5. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заява не підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що заявниця зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Разом із заявницею у квартирі зареєстрована її племінниця [PERSON] (а.с. 6). 7. 2012 року [PERSON] пішла з дому і дотепер у квартирі не мешкає. 8. [PERSON] у розшуку не перебуває, має постійне місце проживання ( [ADDRESS] ), повертатися додому бажання не має, про що свідчать матеріали, надані заінтересованою особою (зокрема, її власноручні пояснення від 19.08.2019). 9. Відповідно до частини 1 статті 43 Цивільного кодексу України фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. 10. Судом встановлено, що [PERSON] від 2012 року дійсно не мешкає за своїм місцем реєстрації, проте про її теперішнє місце перебування офіційно відомо, а таке непроживання пов`язано винятково з небажанням [PERSON] мешкати разом із заявницею, що не дає судові законні підстави для визнання її безвісно відсутньою. 11.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

1. 26 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що мешканцям жилого будинку [ADDRESS] ), балансоутримувачем якого він є, він регулярно надає відповідні послуги. У гуртожитку мешкає відповідачка, яка не оплачує ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 35 418,14 грн. У добровільному порядку відповідачка борг погасити не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з неї заборгованості за проживання у гуртожитку в сумі 35 418,14 грн. (а.с.а.с. 2, 3). 2. У судових засіданнях представник позивача підтримав заявлений позов, пояснивши, що мешканцям жилого будинку [ADDRESS] ), балансоутримувачем якого він є, він регулярно надає відповідні послуги. У гуртожитку мешкає відповідачка, яка тривалий час не оплачує ці послуги, у результаті чого утворилася заборгованість в сумі 35 418,14 грн. 3. Представниця відповідачки у судових засіданнях заперечувала проти позову, зазначивши, що відповідачка дійсно не сплачує заборгованість, проте її розмір є меншим за заявлений, що може бути підтверджено відповідними доказами. 4. У судове засіданні 05.05.2020 представники сторін, звернувшись з клопотаннями про відкладення розгляду справи. 5. Зважаючи на тривалість розгляду справи (одинадцять місяців), те, що у справі заплановано судові дебати, і всі докази у справі були отримані та вивчені за безпосередньої участі сторін (їхніх представників),

Outcome: approved