Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-03 00:00:00

12.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толстого, 34, свої вимоги мотивує тим, що вищевказана частка житлового будинку належить [PERSON]. 14.10.2015 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на вищезазначене майно. Позивач прийняв спадщину шляхом подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що відповідно до п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, правовстановлюючий документ не зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, мотивуючи тим, що право власності на 1/2 частку жилого будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толстого, 34 на імя [PERSON], померлого 14.10.2015 року, яке було зареєстровано у встановленому законом порядку відсутнє. Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] була передана у безстрокове користування земельна ділянка № 30-б по вул. Толстого в м. Ізмаїл Одеської області, що підтверджено договором від 17.03.1976 року, посвідченим державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 1-647. Рішенням виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 68 від 28.01.1993 року був затверджений акт прийому до експлуатації на побудоване домоволодіння [PERSON] та [PERSON] та визнано за ними право приватної власності на побудовані домобудівлі по вул. Толстого, 34 в м. Ізмаїл Одеської області. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.06.2006 року був здійснений поділ будинку, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толстого, 34 та було виділено [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частці вищевказаного житлового будинку. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 431436 від 15.10.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер 14.10.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Толстого, 34. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 43591196 від 14.04.2016 року, наданої приватним нотаріусом [PERSON], інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 14.10.2015 року відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 458883, виданим 07.02.1975 року відділом (бюро) запису актів громадянського стану по м. Ізмаїл. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою, тобто позивач вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] від 22.04.2016 року за № 325/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що відповідно до п. 4.15 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві, правовстановлюючий документ не зареєстровано у встановленому чинним законодавством порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки за життя спадкодавцем було зареєстровано право власності на нерухоме майно, а рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області було проведено поділ житлового будинку. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved