Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

11.11.2015 р. позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітніх дітей в якому вказала, що вона з відповідачем знаходяться у шлюбі з 25.08.2007 року, від якого мають двох малолітніх доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Сторони з дітьми проживали разом в орендованому будинку №23 по вул.Пушкіна м.Токмак, Запорізької області, але їх взаємовідносини та сімейне життя з часом стали ускладнюватися узвязку з втратою відчуття кохання, почуттів близькості та відсутності взаєморозуміння та поваги один до одного, зникли будь-які почуття, навіть привабливості і вони фактично стали чужими людьми. З часом всі ці обставини стали загострювати та ускладнювати їх стосунки, а з лютого 2013 р., шлюб сторін фактично припинив своє існування. Відповідач зібрав свої особисті речі, належне йому майно й покинув позивача та доньок, виїхавши у невідомому напрямку. В звязку з цим позивач вважає, що подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе, оскільки вона не має бажання бути разом з ним та зберігати шлюб та подружні стосунки. У позивача немає спільних інтересів, а все вище перелічене суперечить її моральним принципам, особистим життєвим інтересам. Сторони не підтримують подружніх стосунків на протязі трьох років та проживають окремо один від одного, не ведуть спільного побутового господарства та не мають спільного подружнього бюджету з лютого 2013 р. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Після фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем, їх доньки проживають разом з позивачкою у будинку №23 по вул.Пушкіна, м.Токмак, Запорізької області та знаходяться на її утриманні та вихованні. На цей час старша донька [PERSON] навчається у другому класі ЗОШ №5 м.Токмака, в звязку з цим матеріалі витрати на дитину зростають, а потреби що повязазні з дитячим розвитком та вихованням збільшуються. Менша донька знаходиться дома з батьком позивачки. На даний час позивач працює молодшою медичною сестрою у КУ Токмацька ЦРЛ, та має заробітну плату у середньому розмірі 1600 грн. на місяць, але ці кошти вона отримує від праці набагато менші за розмір витрат необхідних на утримання себе та дітей. Їх навіть недостатньо для того, щоб задовольнити мінімальні соціально-побутові потреби, забезпечити належне годування, а також повноцінне життя доньок та збільшуючи потреби дітей на мінімальному прожитковому рівні. Позивачці також відомо від спільних з відповідачем знайомих, що відповідач офіційно не працевлаштований, знаходиться на заробітках у Краснодарському краї РФ. Відповідач матеріальної допомоги позивачці не надає, коштів на мінімальне утримання дітей не надає, свої зобовязання по утриманню дітей не виконує. Всі питання щодо виховання та матеріального забезпечення доньок вирішуються позивачкою самостійно та з підтримки з боку її батьків. Діти знаходяться на повному утриманні позивачки. Для їх розвитку позивачка прикладає всі свої зусилля та можливості. Домовитися про добровільну участь відповідача у виконанні своїх батьківських обовязків, у вихованні, піклуванні та матеріальному утриманні доньок, у позивачки не має можливості. Відповідач останні три роки не виконує функції батька, не приймає участі у вихованні доньок, не бачиться, не спілкується та не піклується про них, не відвідує дошкільний заклад, не провідує дітей вдома, не надає матеріальної допомоги та не виконує своїх батьківських обовязків по вихованню своїх доньок. Враховуючи той факт, що позивач не може контролювати яких дохід щомісяця отримує відповідач, вона вважає обставино, що має істотне значення для неї та її доньок [PERSON] та [PERSON]. В звязку з цим позивач вважає, що розмір аліментів необхідний на утримання двох доньок, який зобовязаний сплачувати відповідач відповідно до ст.ст.180-184 СК України повинен бути в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення старшої доньки повноліття. Відповідач не має на утриманні інших непрацездатних осіб, не страждає тяжкими або хронічними захворюваннями, не має іншої сімї, аліменти нікому не платить та має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньок [PERSON] та [PERSON]. У звязку з цим позивач просила суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище після розірвання шлюбу залишити Руденко та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно та [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення старшої доньки повноліття, стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору за розірвання шлюбу у розмірі 487,20 грн. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позов підтримала повністю, просила суд справу розглянути без її участі, розірвати шлюб з відповідачем, залишити теперішнє прізвище «Руденко», та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується довідками поштового відділення від 25.11.2015 р. про повернення кореспонденції за закінченням терміну зберігання, та від 02.12.2015р. про повернення кореспонденції у звязку з тим, що за зазначеною адресою не проживає, згідно ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 25.08.2007 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ЖС№040389. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС№076812 від 10.01.2008 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС№212774 від 01.12.2012 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Довідка№436 квартального комітету «Центральний» від 08.11.2015 року підтверджує, що діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживають разом з матір'ю [PERSON] за адресою: м.Токмак вул.Пушкіна, 23, чоловік [PERSON] з сімєю не проживає з лютого 2013 р. Згідно довідки від 06.11.2015 р. [PERSON] працює в КУ «Токмацька ЦРЛ» молодшою медичною сестрою, за період з січня 2015 р. по жовтень 2015 р. включно їй нарахована заробітна плата в розмірі 11632,23 грн. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище сторонам залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн. Ст.180 Сімейного Кодексу України зобов'язує батьків матеріально утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України передбачає, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі 1000 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 11.11.2015 року до досягнення кожною дитиною повноліття.

Outcome: approved