Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

12.03.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, посилаючись на те, що 18.11.2013 року на 25 км + 50 м автодороги Цюрупинськ-Гола Пристань-Скадовськ з вини відповідача сталася ДТП, внаслідок якої позивачу спричинено тілесні ушкодження та пошкоджено скутер. Позивачем витрачено на лікування 1300 грн., було пошкоджено одяг, який відновленню не підлягає. Матеріальна шкода складає 11670грн.: 1300грн. вартість лікування, 8000грн. вартість скутера, 2370грн. вартість одягу. Крім матеріальної шкоди, позивач просить стягнути на його користь 2000,00грн. моральної шкоди, яка полягає в тому, що незаконні дії відповідача призвели до порушення нормальних життєвих звязків, вимагають додаткових зусиль для організації життя, а також просить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 500грн. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав вимоги, зазначені у позовній заяві та наполягав на їх задоволенні, з підстав, викладених у позові. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого представник позивача не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково, з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.11.2013 року близько 21 години 30 хвилин на 25 км + 50 м автодороги Цюрупинськ-Гопри-Скадовськ, водій автомобіля [NUMBER] [PERSON], рухаючись в попутному напрямку в умовах недостатньої видимості, не обрав безпечну швидкість руху, безпечний боковий інтервал, та здійснив наїзд на скутер під керуванням [PERSON], та скутер під керуванням [PERSON], які разом з пасажиром скутеру [PERSON] були доставлені до Голопристанської ЦРЛ. Постановою слідчого СВ Голопристанського РВ УМВС України в Херсонській області від 24.12.2013 року кримінальне провадження №12013230150003254 від 19.11.2013 року за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито у звязку з відсутністю в діянні водія [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України (а.с. 5). Даною постановою встановлено порушення [PERSON] правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди, але у звязку з тим, що тілесні ушкодження [PERSON], [PERSON], [PERSON] спричинені легкого ступеню, розслідування по даній категорії справ не проводиться та кримінальне провадження закрито. У відповідності зі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договору підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим обєктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 5 ст.1187 ЦК України передбачено, що особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо не буде доведено, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. В судовому засіданні встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача. Разом з тим, згідно зі ст.ст.11 та 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо розміру матеріальної шкоди позивач посилається на те, що внаслідок ДТП пошкоджено скутер, який оцінив у 8000грн., та витратив на лікування 1300грн., проте позивачем не надано жодних доказів на підтвердження факту пошкодження скутера, його вартості та придбання ліків. Факт пошкодження одягу внаслідок ДТП також не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні. У звязку з цим позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягають. Частинами 1, 2 ст. 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її права. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищення чи пошкодженням її майна. Частина 1 ст. 1167 ЦПК України визначає, що моральна шкода, заподіяна фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до абзацу другого п. 5 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.95 р. N 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов'язковому з'ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв'язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з'ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Враховуючи характер психічних страждань та ступінь вини відповідача, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог про стягнення моральної шкоди в розмірі 2000,00 грн. За правилами ч.1, 2 ст. 84 ЦПК України, витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної правової допомоги. Граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані з оплатою правової допомоги в розмірі 500грн., оскільки такі витрати підтверджуються квитанцією №01 від 05.03.2015 року (а.с. 3). На підставі викладеного,

Outcome: partial