Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-06 00:00:00

11 лютого 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на період навчання у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що відповідач по справі її батько. На даний час вона навчається у Маріупольському державному університеті на денному відділенні з 02 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року, перебуває на утриманні матері, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька. Зазначає, що відповідач працює в ТОВ «Метінвестпромсервіс», має стабільний дохід, отже має можливість надавати матеріальну допомогу на період її навчання. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на їх задоволенні, надала пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та пояснив, що згоден сплачувати аліменти на рівні 50% прожиткового мінімуму. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 постанови від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до вимог ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів судом враховується стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних рідних, інші обставини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , яка народилася [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 27 березня 2002 року Приморською сільською радою Новоазовського району Донецької області, а також звітом тесту ДНК на батьківство від 29 травня 2020. Сторонами визнаний той факт, що позивачка після досягнення повноліття навчається у Маріупольському державному університеті на денному відділенні; період навчання: з 02.09.2019р. по 30.06.2023р.; фінансування за державним замовленням, що підтверджується довідкою № 06 від 23.01.2020р. Згідно з довідкою від 12.05.2020 [PERSON] працює у ТОВ «Метінвест-Промсервіс» з 01.06.2015р., на теперішній час займає посаду машиніста екскаватора та його дохід за період з 01.11.2019 по 30.04.2020 склав 85 682,86 грн. Частиною 1 ст.184 СК України визначено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна з яких відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, дослідивши надані докази у їх сукупності, враховуючи обставини, передбачені ст. 182 СК України, вбачаючи потребу [PERSON] у матеріальній допомозі через неможливість самостійно і повно себе забезпечувати у зв`язку із навчанням, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову та стягує на її користь аліменти з відповідача у розмірі 1/6 частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи утримання з 05 березня 2020 року, тобто часу досягнення дочкою віку, який перевищує 18 років.

Outcome: partial