Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

11 травня 2021 року (згідно інформації про відправку) представник первісного позивача Акціонерного товариства «Кредобанк» Павленко С.В. звернувся до Згурівського районного суду Київської області з вище вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-153803 від 05.12.2018, на підставі якого відповідач отримав кредит у розмірі 60000,00 грн терміном до 03.12.2021. Процентна ставка за користування кредитом - 47,69% річних. За несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період прострочення. Розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі. Позичальник свої зобов`язання не виконує належним чином, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 96915,30 грн, що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 55616,32 грн, за відсотками - 36467,60 грн, за пенею по простроченому тілу кредиту - 4831,38 грн. Заходи досудового врегулювання спору результатів не дали, тому просить стягнути з відповідача заборгованість у вище зазначеному розмірі, витрати на професійну правову допомогу, а також сплачений судовий збір у розмірі 2270,00 грн. 25 червня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено Договір факторингу № 250621/1, відповідно до умов якого права вимоги за кредитним договором № CL-153803 від 05.12.2018 з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшли до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». Ухвалою від 18.08.2021 суд задовольнив заяву представника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» про залучення до участі у справі правонаступника та замінив первісного позивача АТ «КРЕДОБАНК» його правонаступником ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції». В судове засідання позивач ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» свого представника не направив, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача Хоменко О.М. направив до суду заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника позивача за наявними у справі матеріалами, позовні вимоги просить задовольнити у повному обсязі. підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином (на останню відому адресу проживання та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України - а.с. 54, 94, 95, 100, 104). Відповідач про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Положення ст. 280 ЦПК України передбачають, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату. Час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзиву; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання не проводилось. Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступного. Дослідженими письмовими доказами по справі встановлено, що 05.12.2018 позивач ПАТ «Кредобанк» та відповідач [PERSON] уклали кредитний договір № CL-153803 (далі договір від 05.12.2018), відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 60000,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом за процентною ставкою 47,69 % річних (п. 4.1 Договору від 05.12.2018). Строк кредитування - 36 місяців до 03.12.2021 (п.2.3 Договору від 05.12.2018). Сам договір, Графік платежів та Паспорт споживчого кредиту підписаний сторонами. Відповідно до п. 6.1, 6.2 Договору від 05.12.2018 позичальник зобов`язаний повернути банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Всього позичальник зобов`язаний здійснити 36 щомісячних платежів по 3187 грн щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 36 місяців з дати укладення кредитного договору. За несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% (відсотків) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання (п. 7.1 Договору від 05.12.2018). Відповідно до п. 6.6 Договору від 05.12.2018 погашення заборгованості за кредитним договором здійснюється у наступній черговості: у першу чергу - прострочені платежі по сплаті процентів за користування кредитом, прострочені платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у другу чергу - поточні платежі по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом, поточні платежі по поверненню кредиту (основного боргу); у третю чергу - прострочені платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором, поточні платежі по сплаті комісії та інших платежів, які передбачені кредитним договором, пеня, штрафи та інші види неустойки. Згідно з п. 6.9 Договору від 05.12.2018 Банк, у випадках, передбачених п. 3.3 кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. В силу п. 3.3 Договору від 05.12.2018 банк вправі відмовити у виплаті позичальнику кредиту або його частини та/або припинити кредитування позичальника у випадку: незгоди позичальника з пропозицією банку на зміну розміру процентної ставки та/або нез`явлення позичальника в банк, в порядку та в строк, встановлений п. 4.10 кредитного договору; прострочення сплати процентів та/або повернення кредиту (частини кредиту) щонайменше на один календарний місяць; порушення позичальником істотних умов кредитного договору. АТ «Кредобанк» двічі надсилав відповідачу досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості (а.с. 14-25 - копії вимог та документів, що підтверджують направлення). 25 червня 2021 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» було укладено Договір факторингу № 250621/1 (далі - Договір від 25.06.2021), відповідно до умов якого права вимоги за кредитним договором № CL-153803 від 05.12.2018 з усіма додатками та додатковими угодами, що укладений між АТ «Кредобанк» та [PERSON] , перейшли до нового кредитора - ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» (а.с. 65- копія договору від 25.06.2021 з додатками). ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» направило відповідачу [PERSON] повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні та відступлення права грошової вимоги у розмірі 108075,46 грн без зазначення складових такої заборгованості. Заяву про уточнення позовних вимог уповноважений представник ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» до суду не подавав. У своєму клопотанні, яке надійшло до суду 29.09.2021 просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Згідно з розрахунком заборгованості, наданим первісним позивачем, заборгованість складає 96915,30 грн, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 55616,32 грн, за відсотками - 36467,60 грн, за пенею по простроченому тілу кредиту - 4831,38 грн. Заявлені вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором, зокрема в частині нарахованих відсотків та пені, відповідають умовам договору від 05.12.2018. Підтвердження сплати заборгованості за договором від 05.12.2018 відповідач не надав. Згідно з ч. 1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Частиною першою статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога). Відповідно до ч. 3 ст. 1079 ЦК України фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції. Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку із порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги. Статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 79, 80 ЦПК України). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, оскільки в судовому засіданні доведено, що має місце порушення відповідачем умов Договору від 05.12.2018, враховуючи, що фактично отримані та використані ним кошти в добровільному порядку відповідачем не повернуті, нарахування відсотків та пені відповідає умовам договору від 05.12.2018. ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» є правонаступником АТ «Кредобанк». У своєму клопотанні, яке надійшло до суду 29.09.2021 просив суд задовольнити позов в повному обсязі. Первісний позивач за подання позову сплатив судовий збір у розмірі 2270,00 грн (а.с.38- копія платіжного доручення). На підставі ст. 141 ЦПК України стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Приватні інвестиції» судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Окрім цього, первісний позивач просив суд стягнути на користь АТ «Кредобанк» витрати на професійну правову допомогу у розмірі 9691,53 грн. Проте ні первісний позивач, ні його правонаступник не надали документів, які підтверджують факт та розмір понесених витрат на правову допомогу. У позовній заяві представник первісного позивача АТ «Кредобанк» обґрунтовував цю вимогу з посиланням на витяг із Договору про надання правової допомоги від 11.02.2019, у якому вказано про винагороду виконавцю - АО «Бізнес і право», і що АТ «Кредобанк» його сплачує. Проте цей витяг з договору не містить жодних положень щодо розміру та факту оплати наданих послуг, а тому не є належним доказом понесених витрат на правову допомогу (а.с. 33-34 - копія витягу з договору). З огляду на це, суд вбачає за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог в частині стягнення витрат на професійну правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial