Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-27 00:00:00

12.04.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона та відповідач 18.08.2007 року уклали шлюб. 17.10.2013 року шлюб між сторонами було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова. В шлюбі у сторін народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.05.2019 року прийнято позов до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання. Сторони в судове засідання 28.08.2019 року не з`явилися, до початку судового засідання позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач позов підтримала, відповідач позов про стягнення аліментів визнав в повному обсязі. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що у позивача та відповідача народилася дитина - [PERSON] , [INFO] , про що зроблений відповідний актовий запис №104 та підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05.08.2015 року. Батьками дитини зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.10.2013 року позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено, розірвано шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано 18.08.2007 року у Червонозаводському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №359. Після розірвання шлюбу прізвище позивача [PERSON] змінено на дівоче « [PERSON] » (а.с.4). Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Частиною першою ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, враховуючи надані позивачем докази, а також беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, беручи до уваги відсутність заперечень відповідача стосовно його стану здоров`я та матеріального становища, наявності інших дітей або непрацездатних членів родини та інших обставин, визначених законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню в повному обсязі. У зв`язку з чим суд вважає необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) відповідача, але не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави 50 відсотків судового збору, від якого позивач звільнена на підставі Закону України «Про судовий збір». Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved