Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

12.10.2020 позивачі звернулися до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вони є співвласниками квартири [ADDRESS] . У вказаному житловому приміщенні зареєстрований за місцем проживання колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] , який з 2013 року у спірній квартирі не проживає, комунальні послуги не сплачує, кореспонденцію не отримує, його особистих речей у квартирі немає, добровільно знятись з реєстрації за місцем проживання відповідач відмовляється. Просять усунути перешкоди у здійсненні права користування житловим приміщенням, а саме: квартирою [ADDRESS] , шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування спірним житловим приміщенням . Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.10.2020 прийнято до розгляду цей позов, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання позивачі не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі ( а.с.- 38,39). Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов не надав. Виклики в судове засідання були направлені відповідачу за адресою реєстрації його місця проживання, а саме: [ADDRESS] ( відомості про реєстрацію місця проживання - а.с.-29), які були повернуті на адресу суду з познаками « адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.- 42). Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виклик до суду отримав 30.10.2020 син відповідача- [PERSON] ( а.с.34). Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до частин 3,4 статті 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.У разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до частини 1 статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленого відповідача, відсутності заяви про розгляд справи без його участі, неповідомлення про причини неявки до суду, відсутність відзиву на позов та згоду позивачів на ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по справі в порядку ст. ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 04.04.2003 ( а.с.16) та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 02.07.2003 № 903909 ( а.с.17), позивачі є власниками квартири [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 20.07.1999 Рубіжанським відділом реєстрації актів громадянського стану Луганської області, актовий запис № 229, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.15). Згідно довідки про склад сім,ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/ будинку осіб, виданої 06.10.2020 Центром надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області, у квартирі [ADDRESS] , зареєстрований в якості « колишній чоловік» - [PERSON] , [INFO] (а.с.- 18). З акту про встановлення фактичного місця проживання від 06.10.2020, засвідченого Центром надання адміністративних послуг Рубіжанської міської ради Луганської області вбачається, що у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не проживає з 2013 року по теперішній час (а.с.- 19). Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 391 ЦК України. У відповідності до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України). Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Права власника житлового будинку визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, судом встановлено, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі як член сім`ї власників - позивачів, відсутній у будинку без поважної причини з 2013 року, тобто більше року, а тому є всі підстави для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Отже позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved