Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

1. 28 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачка від 21.01.2016 працювала у позивача на різноманітних посадах. 26.10.2016 під час виконання службових обов`язків, керуючи службовим автомобілем, відповідачка допустила зіткнення, у результаті чого автомобіль зазнав механічних пошкоджень. Постановою суду відповідачку було визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди. 20.03.2019 позивач відшкодував потерпілій особі заподіяну шкоду в сумі 283\~343,50 грн. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачки компенсації заподіяної матеріальної шкоди в сумі 283\~343,50 грн. (а.с.а.с. 2, 3). 2. 28 січня 2020 року суд постановив ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. 3. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Судом було встановлено, що відповідачка від 07.11.2015 проходить службу у Національній поліції України. Від 21.01.2016 відповідачка проходила службу на посаді поліцейського роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції в м. Дніпропетровську, від 23.06.2018 і дотепер на посаді поліцейського взводу №2 роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області (а.с. 6). 5. 26 жовтня 2016 року на перехресті вул. Воронезької і вул. Радищева в м. Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «Peugeot» (реєстраційний номер [NUMBER] ), належного комунальному підприємству «Автопідприємство санітарного транспорту», і автомобіля марки «Toyota» (реєстраційний номер [NUMBER] ), під керуванням відповідачки, яка перебувала на службі. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Крім того, водій та пасажири автомобіля марки «Peugeot» також зазнали тілесних ушкоджень. 6. 20\~вересня 2017\~року постановою\~Кіровського районного\~суду м.\~Дніпропетровська відповідачку\~за вказаним\~вище фактом\~було визнано\~винною у\~вчиненні адміністративного\~правопорушення,\~передбаченого статтею\~124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Вказана постанова оскаржувалася та була залишена без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 10.11.2017 (а.с.а.с. 7 9). 7. 25 вересня 2018 року господарським судом м. Києва у справі №910/8155/17 було ухвалене рішення, яким за вказаним вище фактом з Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь КП «Автопідприємство санітарного транспорту» було стягнуто компенсацію заподіяної майнової шкоди в сумі 283\~343,50 грн. Вказане рішення було оскаржене й набрало законної сили 17.12.2018 (а.с.а.с. 10 19). 8. 20 березня 2019 року головним управлінням Державної казначейської служби України у Київській області було проведено примусове списання коштів у сумі 283\~343,50 грн. з рахунку позивача на користь КП «Автопідприємство санітарного транспорту» (а.с. 20). 9. Відповідно до частини 1\~статті 17 Закону України від 02.07.2015 №580-VIII «Про Національну поліцію»\~(далі Закон №580-VIII) поліцейським є громадянин України, який склав присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції. При цьому згідно з частиною 1 статті 59 зазначеного Закону служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. 10. У разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону (частина 1\~статті 19 Закону №580-VIII). 11. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина 2\~статті 1187\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК)). 12. Юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків (частина 1\~статті 1172 ЦК). 13. Згідно з частиною 1\~статті 1191 ЦК\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 14. Судом встановлено, що відповідачка під час вчинення правопорушення проходила службу в поліції, виконувала службові обов`язки, згодом була визнана винною у вчиненні вказаного правопорушення, отже позивач після безспірного списання з його рахунку коштів у порядку частини 1\~статті 1191\~ЦК набув право регресної вимоги до відповідачки. 15. При цьому законом не встановлено обмежень щодо відшкодування відповідачкою сплачених в рахунок виконання зобов`язання з відшкодування шкоди грошових коштів, отже у останньої виник обов`язок зі сплати на користь позивача грошових коштів у сумі 283\~343,50 грн., тобто у розмірі виплаченого відшкодування. 16. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідачки на користь позивача також підлягає стягненню компенсація його судових витрат у сумі 4 250,15 грн. (а.с. 1). 17.

Outcome: approved