Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

10.08.2020 р. Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - позивач, Банк), звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) (а.с.2-3зворот), в обґрунтування якої зазначає, що 28.05.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №708186 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (далі - Договір). Відповідно до п.1.1.1 р.1 Договору, Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок у гривні України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходиться у приміщенні установ Банку. На виконання умов Договору Банк надав відповідачу платіжну картку та ПІН-конверт до неї (п.1.1.2 р.1 Договору). Відповідачу встановлено кредит в сумі 14000 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії Платіжної картки. При випуску Платіжної картки на новий термін, строк кредиту продовжується на строк її дії. Процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 24,00 проценти річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим Овердфартом складає 35 проценти річних. Банк свої зобов`язання за Договором виконав. Відповідач своєчасно не виконував своїх зобов`язань з повернення кредитних коштів за Договором, внаслідок чого у відповідача перед позивачем станом на 22.07.2020 р. наявна заборгованість, яка становить суму у 18179,12 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 13994,74 грн.; заборгованості за відсотками - 2757,86 грн.; комісія - 14 грн.; заборгованості за пенею - 269,05 грн.; заборгованості 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 194,23 грн.; заборгованості 3% річних від простроченої суми по кредиту - 299,07 грн.; суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 384,27 грн., сума від інфляції на суму простроченого кредиту - 265,90 грн. 13.09.2019 р. банк направив відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості по кредиту, проте заборгованість сплачена не була. Позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь суму заборгованості та судовий збір у розмірі 2102 грн.. Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 13.08.2020 р. по справі призначено спрощене позовне провадження (а.с.23). Відповідно до ч.1 ст.279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами була направлена відповідачу з рекомендованим повідомленням через відділення поштового зв`язку «Укрпошта» як на адресу його зареєстрованого місця проживання/перебування, відповідно до даних інформаційної довідки №8505 (а.с.22) так і на адресу зазначеною позивачем в позовній заяві (а.с.2), яка співпадає з адресою відповідача зазначеною у Договорі №708186 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (а.с.12-13). Разом з цим, судові відправлення на ім`я відповідача повернулися до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «Укрпошта»: «адресат відсутній» (а.с.26, 27). Відповідно до положень п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що отримав судову повістку. Відповідачем до суду не було надано будь-яких клопотань або заяв, відзиву на позовну заяву чи заперечень проти позову. Представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», надав до суду заяву про розгляд справи без участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення (а.с.28). Враховуючи, відсутність підстав для відкладення слухання справи визначених ч.2 ст.233 ЦПК України, положення ч.1 ст.280, ч.2 ст.281 глави 11 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду з особливостями визначеними глави 11 ЦПК України, на підставі наявних у справі матеріалів та доказів, ухваливши заочне рішення. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази відповідно до вимог статті 89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справу в межах заявлених позовних вимог, на підставі доказів, поданих учасниками справи і витребуваних судом, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Встановлено, що 28.05.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №708186 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки (далі - Договір) (а.с.12-13). Відповідно до п.1.1.1 р.1 Договору, Банк відкрив на ім`я відповідача поточний рахунок № [NUMBER] в гривні України, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», Тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті Банку та на інформаційних стендах, що знаходиться у приміщенні установ Банку. На виконання умов Договору Банк надав відповідачу платіжну картку типу Maestrо 0грн. та ПІН-конверт до неї. Відповідачу встановлено кредит у розмірі 14000 грн. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк кредиту продовжується на строк її дії. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, складає 24 проценти річних і сплачується щомісячно. Процентна ставка за Несанкціонованим Овердфартом складає 35 проценти річних. Відповідно до умов даного Договору, відповідач взяв на себе зобов`язання визначені цим Договором, у тому числі, щодо сплати кредиту, процентів, пені, комісії. Пунктом 1 частини 2 статті 11 ЦК України, визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Статями 626, 628 ЦК України договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Передбачене частиною 2 статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника (Постанова Верховного Суду України від 06.06.2012 р. у справі №6-49цс12 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі №14-446цс18). З Розрахунку заборгованості наданої стороною позивача (а.с.14-19), судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань за Договором, у зв`язку з чим, має заборгованість в загальному розмірі 18179,12 грн., яка складається з наступного: суми основної заборгованості по кредиту - 13994,74грн.; процентів за користування кредитом - 2757,86 грн.; пені - 269,05 грн.; комісії - 14 грн. Крім того, позивачем, при розрахунку заборгованості, як встановлено, було застосовано положення ч.2 ст.625 ЦК України та відповідно до вказаного Розрахунку заборгованості, позивачем заявляється до стягнення з відповідача на підставі ч.2 ст.625 ЦК України, наступне: 3% річних від простроченої суми по кредиту - 299,075 грн., 3% річних від простроченої суми відсотків по кредиту - 194,23 грн., сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 384,27 грн. та сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту - 265,90 грн. Доказів, що на дату розгляду справи судом, відповідачем заборгованість за Договором сплачена повністю або частково, матеріали справи не містять. Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, у зв`язку з чим, підлягають задоволенню. Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення. Згідно ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно меморіального ордеру (а.с.1) позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 2102 грн., наявності інших судових витрат не встановлено. Враховуючи приписи ч.1ст.141 ЦПК України, висновки суду щодо задоволення уточнених позовних вимог, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 2102 грн. З урахуванням вищезазначеного,

Outcome: approved