Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

12.03.2019 року до суду звернувся позивач [PERSON] , представник позивача -адвокат Романовська Т.М., з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини до відповідача Дніпровокам`янської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, третя особа, що не заявляє самостійних вимого щодо предмету спору: державний нотаріус Першої Кам`янської державної нотаріальної контори, в.о.. держаного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Новікова Л.В., . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 13.03.2019 року відкрите провадження по справі. Справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 16.05.2019 року. Відповідачем у встановлений строк відзив на позовну заяву не надано. Третьою особою, що не заявляє самостійних вимог письмових пояснень не надано. Згідно заявлених позовних вимог позивач просить визначити йому додатковий строк, для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступне: [INFO] року померла його бабуся [PERSON] За життя [PERSON] , склала заповіт, яким все своє майно, де б воно знаходилось та з чого б не складалось, крім грошових вкладів, заповіла своєму онукові - [PERSON] , даний заповіт був посвідчений 09 січня 2003 року секретарем Дніпровокам`янської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, за реєстровим № 6. Після смерті бабусі залишилась спадщина, що складається в тому числі із земельної ділянки (пай), площею 7.320 га., кадастровий номер [NUMBER] розташована на території Дніпровокам`янської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області. 01.03.2019 року він звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01.03.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін Відповідач, Дніпровокам`янська сільська рада Верхньодніпровського району Дніпропетровської області будь-яких заперечень проти задоволення позовних вимог не надала. Відповідності до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши пояснення сторін, інших учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть. За життя [PERSON] , склала заповіт, яким все своє майно, де б воно знаходилось та з чого б не складалось, крім грошових вкладів, заповіла своєму онукові - [PERSON] Даний заповіт був посвідчений 09 січня 2003 року секретарем Дніпровокам`янської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, за реєстровим № 6, що підтверджується копією заповіту. Після смерті [PERSON] , відкрилась спадщина, що складається в тому числі із земельної ділянки (пай), площею 7.320 га., кадастровий номер [NUMBER] розташована на території Дніпровокам`янської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією державного акту про право приватної власності на землю, серія [NUMBER] . 01.03.2019 року позивач звернувся до державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі. Однак, постановою державного нотаріуса Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 01.03.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку на прийняття спадщини що підтверджується копією постанови нотаріуса від 01.03.2019 року. Таким чином судом встановлено, що порушені права позивача щодо прийняття спадщини. Позивачем обраний спосіб захисту порушених прав, у вигляді відновлення його порушеного права, передбачений ст. 16 ЦК України, а саме визначення додаткового строку для прийняття спадщини, з яким погоджується суд. Відповідно до п. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивач пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини в зв`язку з тим, що на час, закінчення строку на подання заяви про прийняття спадщини, в період з 11.09.2006 року по 18.09.2006 року перебував на лікуванні з захворюванням хребта, що підтверджується довідкою, виданою сімейним лікарем . Згідно наданої суду спадкової справи інші спадкоємці, окрім позивача, із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , не звертались. Таким чином позивач є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі за заповітом. За даних обставин, на думку суд приходить до висновку про наявність для задоволення позовних вимог та визначення позивачу додаткового строку для прийняття спадщини, так як суд вважає, що строк для прийняття спадщини пропущений позивачем з поважних причин. Також суд вважає, що додатковий строк для прийняття спадщини, потрібно визначити позивачу тривалістю в три місяців з моменту набрання чинності рішенням суду, який буде достатнім для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та отримання свідоцтва про право на спадщину. Понесені позивачем витрати по сплату судового збору суд, вважає за можливе покласти на позивача, так як вини відповідача у пропуску позивачем строку для прийняття спадщини не встановлено. На основі ст.ст.1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved