Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-21 00:00:00

10 червня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 30 грудня 2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач з 2015 року покинув сім'ю і не підтримує з нею шлюбних відносин, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, він працездатний, однак місце його роботи та середній заробіток їй невідомий, інших стягнень за виконавчими листами відповідач не має. Вона не працює, джерел доходу не має, її матеріальне становище є вкрай нужденним. У зв'язку з чим просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення [PERSON] повноліття і вважає, що 1 000 гривень від заробітку (доходу) відповідача щомісяця буде достатньо для задоволення потреб дитини. В судове засідання позивач не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Надав суду заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що дійсно він 30 грудня 2008 року уклав шлюб із позивачем. [INFO] народився [PERSON], батьком якого в свідоцтві про народження записаний він, однак він не є біологічним батьком останнього, оскільки позивач до реєстрації шлюбу зустрічалась з іншими чоловіками, дитина на нього не схожа та він неодноразово пропонував позивачу провести генетичну експертизу, однак вона відмовлялась. Крім того, у його першому шлюбі з [PERSON] (після реєстрації шлюбу - [PERSON]) І. І. він проживав 15 років і дітей у них не було. У зв'язку з чим вважав, що підстави для стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON], [INFO], відсутні та просив у задоволенні позову відмовити (а.с. 21-22). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 30 грудня 2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). [INFO] народився [PERSON], батьками якого записані позивач та відповідач, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER], виданим Виконкомом Першотравенської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області (а.с. 4). Посилання відповідача на відсутність його кровного споріднення з малолітнім [PERSON], суд вважає безпідставними, виходячи з наступного. Встановлено, що 20 липня 2016 року відповідач [PERSON] звертався до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області із позовною заявою до [PERSON], третя особа Новомосковський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального Управління юстиції у Дніпропетровській області про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про батьківство (а.с. 20), однак ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2016 року, зазначену позовну заяву на підставі п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили 20 вересня 2016 року (а.с. 25). А тому, в установленому законом порядку, батьківство [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] не оспорено, та відповідач зобов'язаний на підставі ст. 180 СК України утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні та вихованні (а.с. 5), відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані та урахуванням вимог ст.ст. 182, 184 СК України, підлягають частковому задоволенню, і з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина, необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоров'я дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial