Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

11.09.2018р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до Казенного підприємства «Південукргеологія» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в порядку спадкування, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Першу павлоградську державну нотаріальну контору Дніпропетровської області (а.с. № 3 - 5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.09.2018р. відкрито провадження по справі і призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 16). Ухвалою суду від 15.11.2018р. витребувано від Першої павлоградської державної нотаріальної контори копію спадкової справи після смерті [PERSON], померлої 24.01.2016р., витребувано у Казенного підприємства «Південукргеологія» інформацію про нараховану, але не виплачену заробітну плату [PERSON] станом на день її смерті (а.с. № 27). Підготовче засідання у справі відповідно до положень ст. 197 та п.3 ч.2 ст. 200 ЦПК України проведено 15.11.2018р. (а.с. № 27). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 24.01.2016р. померла його мати [PERSON]. Після її смерті він протягом встановленого законом строку звернувся до Першої павлоградської ДНК із заявою про прийняття спадщини. 26.10.2016р. отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на частину житлового будинку і земельної ділянки під ним, розташованих за адресою: Дніпропетровська обл., м. Павлоград, вул. Миру, буд. 7. У видачі свідоцтва про право на спадщину на нараховану роботодавцем\~ КП\~«Південукргеологія», але не виплачену матері заробітну плату у розмірі 61\~113,21 грн., нотаріусом було відмовлено, у звязку із чим він був змушений звернутися до суду. На підставі викладеного, просив стягнути з КП «Південукргеологія» на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 61\~113грн.21коп., в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] Позивач [PERSON] в судові засідання 29.01.2019р. та 25.02.2019р. не зявився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. № 30, 60). Раніше, а саме 15.11.2018р. представник позивача [PERSON] (діє за довіреністю від 08.11.2018р. а.с. № 25) надавав суду заяву, в якій просив задовольнити позовні вимоги, розглядати справу без його участі (а.с. № 24). Представник відповідача - КП «Південукргеологія» в судові засідання 29.01.2019р. та 25.02.2019р. також не зявився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. № 32, 58,67). Заяв про відкладення розгляду справи, розгляд справи без участі їх представника не надавав, правом на надання відзиву не скористався. Разом із тим, на вимогу суду надіслав довідку про розмір нарахованої, але не виплаченої заробітної плати [PERSON] (а.с. № 66). Представник третьої особи Першої павлоградської ДНК в \~судові \~засідання 29.01.2019р. та 25.02.2019р. також не зявився, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином (а.с. № 33, 59). 27.12.2018р. разом з копією витребуваної нотаріальної справи від нотаріуса Першої павлоградської ДНК [PERSON] надійшла заява, в якій нотаріус просив розглянути справу на розсуд суду без участі їх представника (а.с. № 34 - 56). 20.02.2019р. від завідувача Першої павлоградської ДНК [PERSON] також надійшла заява аналогічного змісту (а.с. № 63). За таких обставин, на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. З урахуванням тих обставин, що, отримавши ухвалу суду від 15.11.2018р. про витребування доказів (а.с. № 32), та виконавши її 22.02.2019р. (а.с. № 65,66), відповідач заперечень щодо позовних вимог не висловив, підстав для винесення по справі заочного рішення суду немає, оскільки відсутня сукупність умов, передбачена ч.1 ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши позиції сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено наступні обставини справи і відповідні ним правовідносини. 24.01.2016р. померла мати позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її смерть від 25.01.2016р., актовий запис № 148 (а.с. № 35). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, а також земельної ділянки під будинком, розташованими за адресою: м. Павлоград, вул. Миру, буд. 7. Протягом встановленого ст. 1270 ЦК України шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, а саме 27.06.2016р., позивач звернувся до Першої павлоградської ДНК з заявою про прийняття спадщини (а.с. № 36). 26.10.2016р. він отримав свідоцтва про право на спадщину за законом на ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська обл.., м. Павлоград, вул. Миру, буд. 7, а також на ѕ частки земельної ділянки під будинком (а.с. № 72 81). У видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді нарахованої, але не виплаченої заробітної плату [PERSON] позивачеві було відмовлено листом від 06.04.2018р. № 963/02-14, оскільки позивач, як член сімї померлої, що проживав і був зареєстрований разом з нею, має звернутися до підприємства, де працювала мати і де залишилася невиплачена їй заробітна плата (а.с. № 11). Батько позивача [PERSON] (чоловік [PERSON]М.), після якого остання успадкувала майно, помер 11.05.2002р., що вбачається зі свідоцтва про право на спадщину, виданого [PERSON] 29.11.2002р. (а.с. № 44). Отже, позивач є єдиний спадкоємцем після смерті матері. За життя мати [PERSON] працювала на КП «Південукргеологія». Як видно з довідки КП «Південукргеологія» від 15.02.2019р. № 01/12-94 їй була нарахована, але не виплачена заробітна плата за період з вересня 2015р. по січень 2016р. у розмірі 61 113грн.21коп.(а.с. № 66). Сума недоотриманої спадкодавцем за життя заробітної плати надана саме відповідачем, з чого слідує висновок, що ця сума ним не оспорюється. Не оспорюється також і право позивача на спадкове майно, але відповідач не виплатив йому вказану суму. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України в судовому порядку право власності на спадкове майно підлягає захисту шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності та є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. У п.п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз'яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За приписами ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. За таких обставин відповідно до ст. 1227 ЦК України сума заробітної плати входить до складу спадщини, у звязку з чим успадковується позивачем, як спадкоємцем першої черги. За змістом листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування року» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Позивач звернувся до суду через об'єктивні обставин, незалежні від його волі, які позбавляють його можливості оформити спадкові права і отримати спадщину - належну йому суму заробітної плати, яка була нарахована спадкоємиці, але не виплачена, а тому, з урахуванням принципу верховенства права, його право підлягає захисту судом. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, з урахуванням того, що позовні вимоги задоволенні в повному обсязі, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704грн.80коп. (а.с. №2). На підставі\~викладеного та\~

Outcome: approved