Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

10.09.2020 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь аліменти в розмірі 1/4 частини доходу, щомісячно, до закінчення навчання але не довше ніж до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позову зазначив, що навчається у Київському Міжнародному Університеті на денній формі навчання. Відповідач у справі, як батько, матеріальної допомоги не надає. Матері одній важко утримувати сина. Вказує, що відповідач у справі, може надавати йому аліменти та сплачувати їх у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу. Тому він звернувся до суду з даним позовом. 11.09.2020 року провадження у справі було відкрито та призначено справу до розгляду у спрощеному позовному провадженні. 23.09.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач заперечив проти задоволення позову. Зазначив, що належним чином забезпечував сина до повноліття. У нього на утриманні є ще одна донька, яка хворіє та потребує довготривалого лікування. На даний час позивач повнолітній, перейшов на індивідуальну форму навчання та неофіційно працює. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з підстав вказаних у ньому, просив їх задовольнити у повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] та адвокат Кравець Л.Ю. у судовому засіданні позовні вимоги не визнали. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач у справі [PERSON] є батьком позивача [PERSON] , [INFO] . Довідкою Київського Міжнародного Університету від 01.10.2020 року № 66/20 встановлено, що позивач [PERSON] , є студентом 3 курсу денної форми навчання, строк закінчення навчального закладу - 01.07.2021 року. Як випливає з копії договору про надання освітньої послуги від 01.09.2020 року вартість навчання позивача за навчальний рік складає 14600 грн. Крім цього згідно договору про надання послуг на проживання в гуртожитку від 06.07.2018 року розмір плати за проживання в гуртожитку за один місяць становить 1980 грн. Таким чином позивач потребує матеріальної допомоги від своїх батьків, оскільки навчається та заробітку немає. Як встановлено судом, відповідач у справі є військовослужбовцем. Позивач посилається на те, що матеріальну допомогу надає лише одна матір, а відповідач як батько, матеріального утримання не надає, хоча в змозі сплачувати аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частки від своїх доходів. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володінні та/або користуванні у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 6 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Аналіз статей 199, 200 СК України вказує на те, що законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 12, 81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. У свою чергу, з огляду на вище вказане, позивачем не надано суду належних та достатніх доказів того, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на його утримання саме в розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно. За таких обставин, з урахуванням рівності обов`язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів на повнолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку щомісячно, задовольнивши позов частково. Згідно із ч. 1 ст. 79, ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Outcome: partial