overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-08 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачкою одружилися 16.12.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей Марію, [INFO] та Владислава, [INFO]. Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2014 року. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Вiдповiдачка [PERSON] у судове засідання не зявилася. Повідомлена належним чином про час та місце слухання справи, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.12.2009 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 983, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 444867 (а.с.3). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-11 00:00:00

12.07.2016 року позивач - [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Молочківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, мотивуючи свої вимоги тим, що баба позивача - [PERSON] померла [INFO] і після її смерті відкрилась спадщина на земельну частку (пай) площа якої складає 5,08 умовних кадастрових гектарів, що розташована на території Молочківської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, яку прийняла мати позивача - [PERSON] вступивши у володіння спадковим майном згідно ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, однак спадкових прав не оформила. Після смерті матері позивача відкрилась спадщина на вищевказану земельну частку (пай). Позивач звернувся із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом до нотаріальної контори, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва, натомість було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на іншу частину спадкового майна. Позивач у судове засідання не з'явився. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, у якій представник одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю. Відповідач - Молочківська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Патея І.В., згідно якої Молочківська сільська рада позов визнає у повному обсязі і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту - ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

12.07.2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - Безпечнянської сільської ради Чуднівського району Житомирської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті її батька [PERSON], який помер 26.08.2006 року, відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок розташований за адресою: вул.Ватутіна, буд.10, с.Безпечна, Чуднівського району, Житомирської області, яку прийняла мати позивача [PERSON], але спадкових прав не оформила, [PERSON] 16.12.2013 року померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказаний житловий будинок. Позивач звернулась із заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину за законом до Чуднівської державної нотаріальної контори, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на нерухоме майно. У судове засідання сторони не зявились. У тексті позовної заяви міститься клопотання позивача [PERSON] про розгляд справи за її відсутності. Відповідач Безпечнянська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні. 17.11.2016 року до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Безпечнянська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 31.10.1996 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають двох дітей: повнолітнього [PERSON], 1997 року народження та неповнолітнього [PERSON], 2000 року народження. Також зазначає, що впродовж останніх років сімейні стосунки між неб та відповідачем різко погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Вказує, що спроби примирення та збереження сім'ї були марними, можливості налагодження шлюбних стосунків однозначно вичерпані. На час зверненян до суду з позовною заявою ведення спільного господарства припинено. Таким чином, з огляду на те, що за переконанням позивача подальше підтримання сімей них відносин є неможливим, просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем. Позивач звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином у відповідності до чинного законодавства, в тому числі шляхом публікації оголошення про виклик в судове засідання в загальнодержавній газеті «Урядовий кур'єр» (випуск № 205 від 02.11.2016 року). Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 31.10.1996 року Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу мають спільних дітей, один з яких неповнолітній - [PERSON], [INFO]. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони проживають окремо, ведуть роздільне господарство, позивач збереження сім'ї не бажає та не вважає за можливе, вказує, що спроби примирення не дали результату. Від відповідача заперечень проти розірвання шлюбу та клопотань про надання строку про примирення не надходило. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-31 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що шлюб був зареєстрований\~між ними 30.09.2006 року. Від даного шлюбу мають одну неповнолітню дитину. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини, з квітня 2016 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Посилаючись на вищевикладене, позивач просив розірвати між ними шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд\~\~встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30.09.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 269 (а.с. 3). Сторони мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 5 ). Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. За таких підстав суд вважає, позивач має право на пред'явлення позову відповідно до положень ч. 4 ст. 110 СК України і даний позов має бути задоволений\~згідно вимог ст. ст.105,110,112 Сімейного кодексу\~\~\~України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 18.08.2001 року. Від даного шлюбу мають чотирьох неповнолітніх дітей, які проживають з нею та повністю перебувають на її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги, просила стягнути на її користь на утримання дітей аліменти у розмірі 1/2 частки від всіх доходів чоловіка. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] (а.с. 3) та мають чотирьох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 4-7). Неповнолітні син [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], донька [PERSON] проживають разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї (а.с.8). Відповідно до ст. 180, ч 3 ст. 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, та кошти на їх утримання присуджуються за рішенням суду у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі. Отже, оцінюючи зібрані докази у справі, суд приходить до висновку, що [PERSON], який є батьком неповнолітніх дітей зобов'язаний до їх утримання, тому вважає можливим визначити розмір аліментів в розмірі 1/2 частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно та до досягнення дітьми повноліття. Виходячи з положень ст. 79 СК України час з якого слід присудити аліменти визначається з дня пред'явлення позову, тобто з 12.07.2016 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. В силу ст. 80, 88 ЦПК України з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір в сумі 551,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що [INFO] року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,2146 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, яка належала на праві приватної власності її матері. Спадкоємцем за законом після померлої є позивач, який у визначений законом строк та у встановленому порядку подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вважалася такою, що прийняла спадщину. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку державним нотаріусом Кобеляцької Державної нотаріальної контори відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлючих документів на земельну ділянку спадкодавця. В зв'язку з цим, позивач прохав визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом на вищезазначене спадкове майно. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали, прохали справу розглядати в їх відсутності. Представник відповідача, Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області в судове засідання не з`явився, однак сільський голова [PERSON] надала заяву про розгляд справи в її відсутність та визнала повністю позов. Суд , розглянувши та перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON] (а.с.6), після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки площею 1,2146 га, призначеної для ведення особистого селянського господарства, розташованої на території Світлогірської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області (а.с. 9-19). Із матеріалів справи вбачається, що спадкоємцем за законом на спадкове майно після [PERSON] є її донька - [PERSON] (а.с.7, 20, 21). Оскільки, постановою державного нотаріуса Кобеляцької Державної нотаріальної контори позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищезазначену земельну ділянку за відсутністю правовстановлючих документів на земельну ділянку спадкодавця ( а.с.8), належність цього майна померлій підтверджується належними та допустимими доказами (а.с.9-19), позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-28 00:00:00

12.07.2016 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому Конотопським міським відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Сумській області, за актовим записом № 222, шлюбі з відповідачем з 24.06.2015 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 24.06.2015 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с.3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

12.07.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей щодо його батьківства, як батька дитини з актового запису про народження [PERSON], [INFO], мотивуючи свої вимоги тим, що 02.12.2013 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Жеревецької сільської ради Лугинського району Житомирської області. Через місяць після укладення шлюбу, позивач виїхав за межі України на заробітки і повернувся лише 21.06.2016 року. За час окремого проживання позивач жодних стосунків з відповідачкою не підтримував. Після приїзду позивача відповідачка повідомила йому, що 24.02.2016 року вона народила дитину від іншого чоловіка, про що 05.04.2016 року виконавчим комітетом Новобілокоровицької селищної ради Олевського району Житомирської області було проведено державну реєстрацію народження дитини [PERSON] та складено відповідний актовий запис за № 14. Оскільки сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі то батьком народженої дитини записано позивача. Позивач надав до суду письмову заяву в якій просить про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідачка також надав до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно ч.3 \~ст.128 СК України, позивач має право предявити позов про своє батьківство. Відповідно до ч.4 ст.128 СК України, позов приймається судом, так як відомості у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України. Приписами ч.6 ст.136 СК України передбачено, що вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно до ч.1 ст.136 Сімейного Кодексу України особа, яка записана батьком дитини має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У п.11 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що «Оспорити батьківство має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст.136 СК) - шляхом предявлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини». Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Беручи до уваги вищенаведене та те, що відповідачка [PERSON], не заперечує той факт, що [PERSON] дійсно не є батьком дитини [PERSON], суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки обставини на які посилається позивач у позовній заяві встановлені судом, підтверджені доказами, що є у справі і сторонами \~не заперечуються. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-12 00:00:00

12.07.2016 року позивач звернувся з указаним позовом до відповідача ,указав, що відповідач мешкає за адресою [ADDRESS] послуги за теплопостачання сплачує не своєчасно , має заборгованість за надані послуги з 1.10.2007 року по 1.05.2016 року 11 848 ,92 гривень . Добровільно сплатити зазначений борг відповідач відмовився ,просив стягнути з відповідача указану заборгованість за надані комунальні послуги та за судові витрати . Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з,явився про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: Відповідач мешкає у зазначеній квартирі , що свідчить про сформовані між сторонами відношеннях , зв'язані з наданням і одержанням комунальних послуг у процесі експлуатації житлового фонду,вказана заборгованість підтверджується наданою довідкою позивача ,зазначену суму і слід стягнути з відповідача на користь позивача ,так як відповідно ст. 162 ЖК України плата за комунальні послуги стягується крім квартплати , по затверджених тарифах і повинна вноситися власниками житла вчасно . Невиконання відповідачем цього зобов'язання спричинило порушення прав позивача на одержання плати за надані комунальні послуги і тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved