Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-18 00:00:00

10 серпня 2021 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вищезазначена позовна заява. Позов мотивований тим, що 15 лютого 2020 року по пр. Б. Хмельницького, 116 сталась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «МЗМА403Э», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та транспортного засобу «Ssang Yong», р.н. [NUMBER] . Особою винною в скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди є відповідач. Цивільно-правова відповідальність відповідача на момент ДТП не застрахована. На підставі наказу № 4778 від 24 квітня 2020 року позивач здійснив регламентну виплату потерпілому в розмірі 26330,11 грн. Крім того, позивачем понесені витрати за збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1280,00 грн. Позивач просив суд стягнути з відповідача на користь позивача відшкодування шкоди в розмірі 26330,11 грн. та судовий збір у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 28 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити розгляд в порядку спрощеного позовного провадження. Представник позивача у судове засідання не з`явився, письмово просив розглядати справу без його участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач письмово просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані та здобуті докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. На підставі ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 15 лютого 2020 року о 20:24 год. [PERSON] , керуючи автомобілем «МЗМА403Э», р.н. [NUMBER] , рухаючись по пр. Богдана Хмельницького, буд. 116, біля електроопори № 186 в м. Дніпро, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримуючись безпечної дистанції, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Ssang Yong Rexton», р.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , який зупинився попереду (а.с. 5). Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18 березня 2020 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. (а.с. 5). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. МТСБУ є непідприємницькою (неприбутковою) організацією і здійснює свою діяльність відповідно до цього Закону, законодавства України та свого Статуту. Основними завданнями МТСБУ є: здійснення виплат із централізованих страхових резервних фондів компенсацій та відшкодувань на умовах, передбачених цим Законом. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, зокрема, транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. На підставі п. 1.6 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» власники транспортних засобів - юридичні та фізичні особи, які відповідно до законів України є власниками або законними володільцями (користувачами) наземних транспортних засобів на підставі права власності, права господарського відання, оперативного управління, на основі договору оренди або правомірно експлуатують транспортний засіб на інших законних підставах. Згідно п. 1.7 ст. 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «МЗМА403Э», р.н. [NUMBER] , на момент ДТП застрахована не була. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Ssang Yong Rexton», р.н. [NUMBER] , застрахована полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР-119196467 у ПрАТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»». Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця № 48/20А з визначення матеріальної шкоди, заподіяної власнику КТС, складеного 04 березня 2020 року судовим експертом Пилипенком О.С., вартість матеріального збитку, заподіяного пошкодженням транспортного засобу «Ssang Yong Rexton», р.н. [NUMBER] , становить 26330,11 грн. (а.с. 8-21). Згідно ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. На підставі ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. МТСБУ на підставі довідки № 1 від 13.04.2020 року та наказу від 24.04.2020 року № 4778 (а.с. 25) здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі 26330,11 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 1478075 від 27.04.2020 року (а.с. 26). Крім того, МТСБУ понесло витрати за збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1280,00 грн. (а.с. 7). На підставі ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичною особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 27610,11 грн.: 26330,11 грн. (сума виплаченого страхового відшкодування) + 1280,00 грн. (оплата витрат за збір документів та визначення розміру шкоди) = 27610,11 грн. Розглядаючи даний спір в межах заявлених вимог, оцінюючи здобуті по справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд першої інстанції дійшов до висновку, що позовні вимоги МТСБУ законні та обґрунтовані, а, отже, підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд приймає до уваги те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2270,00 грн. (а.с. 1) покладається на відповідача. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи («Проніна проти України», № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved