Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

10.09.2021 року [PERSON] звернулася до суду із вищевказаною заявою, у якій зазначила, що з 2013 року до 12.03.2020 року вона проживала однією сім`єю з [PERSON] , вони були пов`язані спільним побутом, вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, але за життя [PERSON] не звернувся ні до суду, ні до державного органу реєстрації актів цивільного стану із заявою про визнання батьківства. Запис про батька заявниці [PERSON] у Книзі реєстрації народжень провадилась за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записано за вказівкою матері, у відповідності до ст. 135 СК України. Спочатку [PERSON] та [PERSON] проживали за адресою: [ADDRESS] , а після придбання у 2017 році [PERSON] житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , почали проживати у ньому. Факт проживання однією сім`єю заявниця підтверджує довідками виконавчого комітету Раївської сільської ради, вказала, що дану обставину можуть також підтвердити свідки. [INFO] [PERSON] помер, заповіту за життя він складав. Після його смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] у шестимісячний строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Заявниця зазначає, що встановлення юридичного факту її проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини має значення для належного оформлення її права на спадщину. В зв`язку із викладеними обставинами, [PERSON] просить суд встановити факт спільного її проживання з [PERSON] , померлим [INFO] , однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з 2013 року по день його смерті. Заявник [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити. Заінтересованою особою - в.о сільського голови Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Дерев`янко Л. до початку проведення судового засідання надано суду заяву про розгляд справи без участі представника ради, просила прийняти рішення у справі згідно вимог чинного законодавства. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що є сусідкою заявниці [PERSON] , яка є дочкою [PERSON] , хоча у документах [PERSON] відомості про батька вказано зі слів її матері. [PERSON] проживала разом, однією сім`єю з [PERSON] , до дня його смерті, за адресою: [ADDRESS] . У 2017 році [PERSON] у цьому ж селі, на цій же вулиці купив будинок [ADDRESS] , і вони переїхали проживати разом за новою адресою. Суд, заслухавши заявницю, її представника, свідка [PERSON] , дослідивши письмові докази по справі, дійшов до наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 16 березня 2020 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, [INFO] помер у с. Циганівка Синельниківського район Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.9). [PERSON] проживала без реєстрації з 2013 року по [ADDRESS] , а потім по [ADDRESS] , разом із [PERSON] , до дня його смерті [INFO] , що підтверджено довідками виконавчого комітету Раївської сільської рад Синельниківського району Дніпропетровської області від 05.05.2021 року, від 08.05.2021 року (а.с.16,17). Будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав [PERSON] на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 29.12.2017 року приватним нотаріусом Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області, згідно копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2017 року (а.с.15). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить вказаний будинок. Заявник [PERSON] зверталася із заявою про прийняття спадщини за законом до державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, проте 16.09.2021 року отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з підстави відсутності доказів факту родинних відносин із [PERSON] (а.с.7). Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст.4 ЦПК). Частинами 1 та 3 статті 13 ЦПК встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК). На підставі ст. 1262 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів. Відповідно до ст. 315 ЦПК України в окремому провадженні розглядаються справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю, складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо ( п. 21 Постанови). Виходячи із положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, проживання повинно бути постійним, тобто носити тривалий характер, і не припинитися перед смертю спадкодавця, що є передумовою прийняття спадщини, якщо спадкоємець не відмовився від спадщини. [PERSON] звернувся до суду із даною заявою, оскільки виникнення права на спадкування по закону після померлого [PERSON] в порядку четвертої черги залежить від доведення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Факт проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] понад п`ять років до дня смерті останнього знайшов своє підтвердження під час розгляду справи, є доведеним належними і допустимими доказами, в тому числі за довідками виконавчого комітету сільської ради, показами свідка [PERSON] . Встановлення вказаного факту має для заявниці [PERSON] юридичне значення, оскільки це є підставою для реалізації нею своїх прав як спадкоємця померлого [PERSON] . З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] про встановлення постійного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини є обґрунтованою і знайшла своє підтвердження під час розгляду справи, тому підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved