Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

11 липня 2016 року, представниця ПАТ «ОТП Банк», в статут якого згідно Закону України «Про акціонерні товариства» № 514-VI від 17.09.2008 р. та згідно рішення загальних зборів акціонерів від 23.04.2009 р. були внесені зміни щодо назви позивача з ЗАТ «ОТП Банк» на ПАТ «ОТП Банк», які не є реорганізацією або ліквідацією юридичної особи, звернулася до суду з названим позовом, в якому зазначили, що 23.05.2008 р., між позивачами та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 501/517/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до умов якого, банк надав позичальнику овердрафт, шляхом кредитування поточного рахунку № 26207101814341, відкритого у філії банку в м. Одесі, у розмірі ліміту 800 грн., а останній прийняв кредит та зобовязався належним чином використати його та повернути банку, сплативши відповідну плату за його користування, що передбачено умовами договору. Однак, незважаючи на повне виконання вказаного договору позивачами, відповідач [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на дату подачі позову складає 708,67 грн., з яких сума відсотків за користування кредитом 563,16 грн., відсотки 145,51 грн. Крім цього, між вказаними сторонам, в цей же день, 23.05.2008 р. був укладений кредитний договір № ML-501/125/2008, згідно умов якого, банк надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 23227,70 дол. США строком до 23.05.2038 р. і які, згідно кредитної заявки від 23.05.2008 р. були перераховані на поточний рахунок відповідача. При чому, кредитні зобовязання [PERSON] були забезпечені договором поруки № SR-501/125/2008 р. від 23.05.2008 р., укладеного між позивачами та відповідачкою [PERSON] Однак, станом на сьогодні, відповідачами порушуються строки та умови повернення вищевказаного кредиту, у звязку з чим, позивачами, на підставі п. 1.9 кредитного договору та п. 3.2-3.4 договору поруки 16.05.2016 р. на адресу відповідачів були направлені письмові вимоги про дострокове виконання кредитних зобовязань в повному обсязі, які були залишені останніми без відповіді та задоволення, внаслідок чого, станом на 19.04.2016 р. за відповідачами утворилась кредитна заборгованість, яка становить 634472,51 грн. і складається з : тіла кредиту 561819,27 грн. та відсотків за користування кредитом за період з 23.02.2015 р. по 18.04.2016 р. в сумі 72653,24 грн. Таким чином, за відповідачами, як солідарними боржниками рахується борг, який складається з сум : 708,67 грн. за договором овердрафту № 501/517/08/1 від 23.05.2008 р. та 634472,51 грн. за кредитним договором № ML-501/125/2008 р. від 23.05.2008 р., які представниця банку у позові, просила суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку та суму судового збору у розмірі 9527,73 грн. на користь банку. Представниця позивачів в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки, але надіслала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, просила суд слухати справу за її відсутності, не заперечуючи проти ухвалення судом заочного рішення по справі (а.с. 78,84-86). Відповідачі в судове засідання повторно не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою їхнього місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку і повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, що підтверджується довідкою Овідіопольського РВ ГУДМС України в Одеській області № 5140 від 14.07.2016 р., а також поштовими повідомленнями з відмітками листоноші «за закінченням терміну зберігання», а тому відповідачі вважаються повідомленими про дату, час та місце судового засідання належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи за їх відсутності суду не надали (а.с. 61,75-76,79-82). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлено зобовязання позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання, відповідно до ч.3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. За умовами ч. 1 ст. 550 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання. Частинами 1 та 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобовязання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (частина 1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2). Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім цього, статтею 617 ЦК України передбачено особа, яка порушила зобовязання, звільняється від відповідальності за порушення зобовязання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обовязків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобовязання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд встановив, що 23.05.2008 р., між позивачами та відповідачем [PERSON] був укладений договір № 501/517/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт), відповідно до умов якого, банк надав позичальнику овердрафт, шляхом кредитування поточного рахунку № 26207101814341, відкритого у філії банку в м. Одесі, у розмірі ліміту 800 грн., а останній прийняв кредит та зобовязався належним чином використати його та повернути банку, сплативши відповідну плату за його користування, що передбачено умовами договору. Однак, незважаючи на повне виконання вказаного договору позивачами, відповідач [PERSON] свої кредитні зобовязання не виконав, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість, яка станом на дату подачі позову складає 708,67 грн., з яких сума відсотків за користування кредитом 563,16 грн., відсотки 145,51 грн. (а.с. 44-47). Крім цього, між вказаними сторонам, в цей же день, 23.05.2008 р. був укладений кредитний договір № ML-501/125/2008, згідно умов якого, банк надав, а відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 23227,70 дол. США строком до 23.05.2038 р. і які, згідно кредитної заявки від 23.05.2008 р. були перераховані на поточний рахунок відповідача. При чому, кредитні зобовязання [PERSON] були забезпечені договором поруки № SR-501/125/2008 р. від 23.05.2008 р., укладеного між позивачами та відповідачкою [PERSON] (а.с. 14-39). Однак, станом на сьогодні, відповідачами порушуються строки та умови повернення вищевказаного кредиту, у звязку з чим, позивачами, на підставі п. 1.9 кредитного договору та п. 3.2-3.4 договору поруки 16.05.2016 р. на адресу відповідачів були направлені письмові вимоги про дострокове виконання кредитних зобовязань в повному обсязі, які були залишені останніми без відповіді та задоволення, внаслідок чого, станом на 19.04.2016 р. за відповідачами утворилась кредитна заборгованість, яка становить 634472,51 грн. і складається з : тіла кредиту 561819,27 грн. та відсотків за користування кредитом за період з 23.02.2015 р. по 18.04.2016 р. в сумі 72653,24 грн. Таким чином, за відповідачами, як солідарними боржниками рахується борг, який складається з сум : 708,67 грн. за договором овердрафту № 501/517/08/1 від 23.05.2008 р. та 634472,51 грн. за кредитним договором № ML-501/125/2008 р. від 23.05.2008 р. обґрунтований та зроблений у відповідності до діючого законодавства України розрахунок якої, був зроблений позивачами, наданий суду і перевірений судом (а.с. 6-13,66-69). Станом на дату винесення рішення, доказів погашення заборгованості, відповідачкою суду не надано і відповідно у суду вони відсутні. У звязку з викладеним, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «ОТП Банк» є обґрунтованими, доведеними документально, які найшли своє підтвердження в судовому засіданні та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім суми заборгованості за невиконання умов кредитного договору, з відповідачів в дольову порядку, на користь банку, підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за розгляд справи 9527,73 грн., які були підтверджені банком документально (а.с. 5).

Outcome: approved