Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-11 00:00:00

10 травня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона доводилася дочкою [PERSON] та [PERSON]. 06.06.2006 року померла її мати. Після смерті матері залишилась спадщина житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 2 по вул. Степовій у м. Словянську Донецької області та земельні ділянки за вищезазначеною адресою, площею 0,1000 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд та площею 0,1324 га для ведення особистого селянського господарства. Вищевказаний будинок з господарськими спорудами був збудований до 05.08.1992 року, згідно з п. 3.2 Інструкції про порядок проведення інвентаризації обєктів нерухомого майна, затвердженої Держкомітетом будівництва, архітектури та житлової політики України від 24.05.2001 року № 127 це будівництво не є самовільним і дозволу не потребує. Вказаний житловий будинок був збудований замість старого, який знесений і належав матері позивача на підставі Свідоцтва про право на спадщину від 15.09.1983 року, документально не оформлений. Спадкоємцями після смерті матері позивача, згідно ст. 1261 ЦК України були: чоловік - [PERSON], дочка [PERSON], син [PERSON], та позивач - [PERSON]. До нотаріуса з заявами про прийняття спадщини звернулись: чоловік померлої - [PERSON], син - [PERSON] та позивач [PERSON]. [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача [PERSON]. Проте спадщину вони не оформили. 14.01.2017 року помер їх батько [PERSON]. На час відкриття спадщини разом з батьком проживали [PERSON] та позивач [PERSON], та таким чином вони прийняли спадщину, однак ніхто, крім позивача не бажає оформлювати право власності на успадковане майно. З метою прийняття спадщини вона звернулась до нотаріуса, проте нотаріусом їй було відмовлено, з тих підстав, що у її матері був відсутній правовстановлюючий документ на будинок. У звязку із вищевказаними обставинами та для захисту своїх прав позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. «А-2», розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2, загальною площею 71,9 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., погріб «В», сарай «Д», сарай «Е», навіс «Ж»; на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий № 1414100000:01:007:0298, розташовану за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2; на земельну ділянку, площею 0,1324 га, кадастровий № 1414100000:01:007:0301, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2 після померлої 06 червня 2006 року [PERSON] та 14.01.2017 року [PERSON]. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 14.04.2018 року, до судового засідання не зявились, надали суду заяви з проханням справу розглянути за їхньої відсутності та про те, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити (а.с. 74-75). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, до судового засідання не зявилася, надала суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу розглянути без її участі (а.с. 72). Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до судового засідання не зявився, надав суду заяву, в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує та просить справу розглянути без його участі (а.с. 73). Згідно з ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані та наявні у справі докази та письмові матеріали, надавши їм належну оцінку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії ІІІ-НО № 474722 від 13 лютого 1979 року, виданого Відділом ЗАГС Слов'янського міськвиконкому, [PERSON] народилась 20 червня 1977 року та її батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.10). 20.10.2001 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Голубова», про що свідчить свідоцтво про одруження серії І-НО № 138220 видане 20.10.2001 року Відділом РАГС Слов'янського міського управління юстиції (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-НО № 497288 виданого 13.02.1979 року 11 березня 1967 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] (а.с.27). Судом встановлено, що [PERSON] доводилася дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 474720 видане відділом ЗАГС Слов'янського міськвиконкому та свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-НО № 277013 виданим Слов'янським міськвідділом РАГС Донецької області (а.с.31-33). [PERSON] народився 22 жовтня 1970 року, та його батьками записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-НО № 474721 від 13.02.1979 року видане Відділом ЗАГС Слов'янського міськвиконкому (а.с.37). 06 червня 2006 року [PERSON] померла, про що свідчить свідоцтво про смерть серії 1-НО № 124541 від 07.06.2006 року видане відділом РАЦС по м. Словянську Слов'янського міськрайонного управління юстиції (а.с.12). З державного акта на право приватної власності на землю № 005252 [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка, площею 0,2324 га в межах згідно з планом на території Слов'янської міської ради для ведення особистого підсобного господарства 0,1324 та обслуговування житлового будинку і господарських будівель 0,1 (а.с.14-15). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 1402695452017 від 31.07.2017 року право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2, площею 0,1000 га, кадастровий № 1414100000:01:007:0298 зареєстровано за [PERSON] (а.с.16-17). Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ 1402733522017 від 18.08.2017 року право власності на земельну ділянку, що розташована за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2, площею 0,1324 га, кадастровий № 1414100000:01:007:0301 зареєстровано за [PERSON] (а.с.21-22). [PERSON] помер 14 січня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО № 969886 від 16 січня 2017 року видане Слов'янським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області (а.с.40). Відповідно до домової книги для прописки громадян, мешкаючих у буд. № 2 по вул. Степовій м. Словянська [PERSON] та [PERSON] мешкали у вказаному будинку разом із [PERSON] (а.с41 - 47). Відповідно до звіту про оцінку нерухомого майна № 286-285/01 зробленого на замовлення [PERSON] КП «БТІ» вартість будинку № 2 по вул. Степовій у м. Словянську складає 36\~649,00 грн. без урахування ПДВ (а.с.57). Згідно висновку про вартість обєкта оцінки зробленого оцінювачем ТОВ інжиніринговий центр «ЕКСКОН» [PERSON] на замовлення [PERSON] оціночна вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2 загальною площею 0,1000 га, кадастровий номер 1414100000:01:007:0298 станом на 03.04.2018 року складає 43\~657,00 грн. (а.с.57-59). Відповідно до висновку про вартість обєкта оцінки зробленого оцінювачем ТОВ інжиніринговий центр «ЕКСКОН» [PERSON] на замовлення [PERSON] оціночна вартість земельної ділянки, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2 загальною площею 0,1324 га, кадастровий номер 1414100000:01:007:0301 станом на 03.04.2018 року складає 39 317,00 грн. (а.с.60-61). Оскільки житловий будинок було добудовано до 05 серпня 1992 році, право власності в КП «БТІ» не було зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «БТІ» № 1445-18/0.46/01\~від 24.05.2017 року (а.с.13). 26.04.2017 року КП «БТІ» було виготовлено технічний паспорт на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який побудовано до 05 серпня 1992 року, у звязку із чим вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами на підставі технічного паспорту вважається введеним до експлуатації (а.с.48-53). Постановою державного нотаріуса Першої словянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 28 лютого 2018 року про відмову у видачі свідоцтв про право на спадщину було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку житлового будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2 (а.с. 38-39). Згідно відповіді державного нотаріуса Першої словянської державної нотаріальної контори [PERSON] від 03 липня 2018 року, після смерті [PERSON], померлої 06.06.2006 року до державного нотаріуса 20 липня 2006 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], 25.11.2006 року із заявою про прийняття спадщини звернувся [PERSON], 04.12.2006 року із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] 02.12.2006 року [PERSON] подала заяву про відмову від спадщини на користь [PERSON] Інших заяв у спадковій справі немає. Заповіт спадкодавець не залишив. Свідоцтва про право на спадщину за законом ще не видані (а.с.80). Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 2 ст. 1225 ЦК України до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені уст. 1261-1265 цього кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розвязує питання про визнання права на спадкоємне майно. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину. Згідно із розясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина пята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, він не заявив про відмову від неї. Тобто, якщо протягом 6 місяців з дня смерті спадкодавця (ст. 1220 ЦК) спадкоємець, який постійно проживав разом з померлим на час відкриття спадщини, не заявив про відмову від неї, після закінчення 6 місяців із часу відкриття він може одержати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, подавши відповідну заяву (ст.12961298 ЦК). З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем право власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок літ. «А-2», розташований за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2, загальною площею 71,9 кв.м., житловою площею 41,9 кв.м., погріб «В», сарай «Д», сарай «Е», навіс «Ж»; на земельну ділянку, площею 0,1000 га, кадастровий № 1414100000:01:007:0298, розташованою за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2 та на земельну ділянку, площею 0,1324 га, кадастровий № 1414100000:01:007:0301, розташованої за адресою: Донецька область, м. Словянськ, вул. Степова, буд. 2 після померлої 06 червня 2006 року [PERSON] та 14.01.2017 року [PERSON].

Outcome: approved