Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

11 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхньої доньки [PERSON], [INFO]. В обгрунтування позову зазначає, що з 04.11.1998р. перебувала в шлюбі із відповідачем [PERSON], який розірвано згідно рішення Новодністровського міського суду Чернівецької області від 22.09.2015р., що набрало законної сили 05.10.2015р. Від шлюбу у них з відповідачем народилась донька - [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу відповідач зареєстрував інший шлюб, не проживає із позивачем та дитиною, в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. При цьому, відповідач [PERSON] працює, має постійний стабільний дохід, а тому вважає, що має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини. Просить суд стягувати з [PERSON] на її користь на утримання дитини аліменти в розмірі ? частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, зазначених в позовній заяві. Предстаник позивача [PERSON] зазначила, що оскільки відповідач працює та має постійний стабільний дохід з нього слід стягувати аліменти в частці від заробітку (доходу). Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Так, пояснив, що не погоджується із твердженням позивача [PERSON] про те, що з моменту розлучення не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Зазначив, що за період з вересня 2015року по травень 2016року надав на утримання дитини близько 2000, 00 грн., зокрема, на відпочинок, купівлю ліків та особисті потреби доньки. Підтвердив, що дійсно працює, стан його здоровя хороший, а тому погодився сплачувати аліменти в розмірі ? частки від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Заслухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 04 листопада 1998року, який було розірвано рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 22.09.2015р., що набрало законної сили 05.10.2015р. У сторін народилась донька [PERSON], 06 січня 2002року народження, що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-МИ № 223166, виданим повторно Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новодністровського міського управління юстиції у Чернівецькій області 29.07.2015р. Згідно довідки № 4576, виданої КП «Новодністровський житловик» від 13.10.2015р., із позивачем [PERSON] за адресою Чернівецька область, м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS], зареєстровані [PERSON], 2002р.н., донька, [PERSON], 1989р.н., син, та [PERSON], співмешканець. При цьому, згідно акту обстеження сімї від 08.02.2016р. за вищевказаною адресою [PERSON] фактично не проживає. В судовому засіданні відповідач [PERSON] підтвердив, що зареєстрований за адресою [INFO], мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS], однак фактично проживає за адресою [INFO], мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS]. Як вбачається із довідок ЛКК № 241 та № 242 від 22.02.2016р. [PERSON] встановлено діагноз остеохондроз швх., а [PERSON] практично здорова. В судовому засіданні відповідач [PERSON] повідомив, що здоровий та підтвердив, що на даний час працює на посаді начальника рятувального відділення групи гірничорятувальних (аварійно-рятувальних) робіт аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Чернівецькій області та отримує заробітну плату. Окрім того, факт працевлаштування відповідача [PERSON] підтверджується довідкою аварійно-рятувального загону спеціального призначення Управління ДСНС України у Чернівецькій області № 2/243 від 16.05.2016р., витягом із наказу № 20 від 03.02.2014р., виданого аварійно-рятувальним загоном спеціального призначення Управління ДСНС України у Чернівецькій області. Як вбачається із довідки про доходи № 2/244 від 16.05.2016р. [PERSON], який працює у АРЗ СП УДСНС у Чернівецькій області на посаді начальника рятувального відділення, отримує щомісячно заробітну плату. Так, його дохід за січень-квітень 2016року становить 26365, 73 грн. Згідно довідки ВДВС Новодністровського міського управління юстиції № 687/0243 від 05.05.2016р. на виконанні у ВДВС виконавчі документи про стягнення аліментів з [PERSON] на користь позивача [PERSON] чи інших осіб не перебувають, що також підтвердив й відповідач. Сторонами не оспорювалось, що на даний час позивач [PERSON] не працює, відповідачем [PERSON] жодних доказів на спростування зазначеної обставини надано суду не було. Також в судовому засіданні позивач [PERSON] погодилась із поясненнями відповідача [PERSON] про те, що дійсно за період з вересня 2015року по травень 2016року він в добровільному порядку надав кошти на купівлю ліків для дитини, а також на відпочинок в Карпатах та особисті потреби доньки, які безпосередньо передавав останній. Однак, вважає, що така допомога має непостійний характер, а розмір коштів, які були надані, недостаній для належного утримання дитини, що й стало підставою для звернення до суду. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11. 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В інших випадках аліменти присуджуються в частці від заробітку (доходу) та згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд зобовязаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на зазначене, оскільки обовязок утримувати дитину є обовязком як матері, так і батька, а відповідач [PERSON] не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі ? частки усіх видів його заробітку (доходу), беручи до уваги, що відповідач має постійний дохід, з урахуванням встановленого розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та розміру доходів сторін, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому прав відповідача, враховуючи стан здоровя, сімейне становище дитини, відповідача та позивача, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 183 СК України позов слід задоволити повністю та стягувати з відповідача аліменти у частці від заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved