overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

11 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 18 січня 2002 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з травня 2014 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 18 січня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 18 січня 2002 року, видане Іванівською сільською радою Барвінківського району Харківської області, актовий запис №1. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

11 липня 2014 року [PERSON]. звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду з позовом в якому, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина проживає з нею та знаходяться на її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку не надає. Позивач [PERSON] . в судове засідання не з'явилася, надала заяву згідно якої позов підтримала у повному обсязі, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов [PERSON] визнав у повному обсязі, про що надав письмову заяву. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], являється батьком неповнолітньої - [PERSON], [INFO]. (а.с. 5) Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно п.п. 2, 3 ч.1, ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 того ж Кодексу аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Ч. 1 ст. 182 СК України та п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачають перелік обставин, які враховуютсья судом при визначенні розміру аліментів, до яких зокрема відносяться: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, а також з огляду на те, що відповідач позов визнав, суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1000,00 грн., але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

11 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом та зняття з реєстраційного обліку, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що житловий будинок, який розташований за адресою [ADDRESS], в якому зареєстрований відповідач, як її чолові, належить їй на підставі виписки з по господарської книги № 2, особовий рахунок № [NUMBER]. В травні 2012р. відповідач залишив сім'ю, виїхав з місця своєї реєстрації в с. Довгалівка Погребищенського району Вінницької області. 18.03.2014р. рішенням Погребищенського районного суду шлюб між ними був розірваний. На її пропозицію узгодити питання про зняття з реєстраційного обліку, відповідач відмовив. Просить позов задовольнити, оскільки відповідач у вище вказаному будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, а проживає в теперішній час в с. Довгалівка Погребищенського району Вінницької області. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с.13). З'ясувавши позицію позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] з травня 2012р. не проживає у житловому будинку, який розташований за адресою [ADDRESS]. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

11 липня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулась [PERSON] позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову остання зазначила, що 15 серпня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 08. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивачка просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 33% частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно до досягнення ними повноліття та допустити негайного виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечує. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 1998 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які знаходиться на утриманні позивачки, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 3326 від 11.07.2014 року, виданою виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області (а.с.9). Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 27 травня 2014 року шлюб між ними розірвано. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На основі ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з ч.1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. У відповідність до ч.2 ст. 182 СК України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України - суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

11 липня 2014 року до суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач за рішенням суду вже сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 30% заробітку відповідача. [INFO] у них народився син [PERSON]. Діти проживають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Позивачка [PERSON] просить збільшити розмір аліментів, шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 60% з усіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги змінила: просить стягнути аліменти з відповідача на утримання другої дитини - сина [PERSON] у розмірі 1/20 частини заробітку відповідача. Відповідач [PERSON] позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 5% усіх видів заробітку. Суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб. Частина 4 ст. 174 ЦПК України передбачає, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що позивачка та відповідач від шлюбу мають двох малолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4). Діти проживають разом з матір'ю та перебувають на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Озерянською сільською радою (а.с. 8). На доньку відповідач вже сплачує аліменти за рішенням суду у розмірі 30% усіх видів заробітку відповідача (а.с. 2). Після ухвалення рішення суду народилася друга дитина - син [PERSON]. На його утримання відповідач коштів не виділяє. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Тому суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином 5% заробітку відповідає 1/20 його частині. Тому розмір аліментів на сина [PERSON] сторін повинен становити 1/20 частину усіх видів заробітку відповідача. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

11 липня 2014 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про винесення додаткового рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя, посилаючись на те, що суд при винесенні рішення суду не зазначив технічні характеристики майна, яке входить до житлового будинку. Просить суд винести додаткове рішення за вказаною цивільною справою вказавши технічні характеристики майна, яке входить до житлового будинку. 14 жовтня 2013 року Старобільським районним судом винесено заочне рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. Позов задоволено, визнано спільне сумісне майно подружжя та право власності на ?? частину житлового будинку за [PERSON] Сторони за справою у судове засідання не з'явились, їх присутність не є обов'язковою, що не заперечує вимогам ч.3 ст. 220 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного. При винесені рішення судом не зазначено технічні характеристики майна, яке входить до житлового будинку. Відповідно до вимог п. 2 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати. На підставі вищевикладено,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

11 липня 2014 року Оболонським районним судом м. Києва ухвалено заочне рішення про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «ОТП Банк» заборгованості за кредитним договором № ML-003/153/2007 від 11 липня 2007 року у розмірі 878636 доларів США 79 центів, що еквівалентно 7022943 грн. 86 коп. за курсом НБУ станом на 27.05.2013 року, та 166047 грн. 71 коп. 22 жовтня 2014 року від відповідача [PERSON] надійшла заява про перегляд заочного рішення, в якій вона посилається на те, що не з'явилася в судове засідання з поважних причин, оскільки тяжко хворіє, і крім того, нічого в юридичних питаннях не розуміє. На час підписання договору поруки вона нічого не чула, у зв'язку з чим не розуміла, що підписує. Має проблеми з зором, тому не читала договори. Також посилається на те, що довідка про сплату позичальником кредиту 24 січня 2013 року (1 центу) є фактично підробленою, з дати виникнення заборгованості (з серпня 2012 року) до дати надіслання претензії пройшло більше 6 місяців, у зв'язку з чим договір поруки є припиненим. Враховуючи викладене, відповідач просить скасувати заочне рішення та призначити справу до розгляду в загальному порядку. Заявник - відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про дату, час та розгляду заяви повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Представник позивача та інші відповідачі в судове засідання не з'явилися, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили. Відповідач [PERSON] надіслав до суду телеграму, в якій заяву підтримав. Відповідно до ч. 1 ст. 231 ЦПК України неявка вказаних осіб не перешкоджає розгляду заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.232 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з'явився в судове засідання та не повідомив про причини неявки з поважних причин і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи. Як вбачається з матеріалів справи (зворотних повідомлень про вручення повісток), відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи (зокрема, про судове засідання, яке відбулося 11 липня 2014 року). Будь-які докази, які б свідчили про поважність причин неявки відповідача в судове засідання, суду не надано. Ухвалюючи рішення, суд прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості та навів обґрунтування своїх висновків. Доказів, які б спростовували висновки суду щодо наявності підстав для задоволення позову, доказів відсутності заборгованості за договором або існування заборгованості в меншому розмірі, до заяви про перегляд заочного рішення відповідачем не додано. Враховуючи наведене, заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без задоволення.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

11 липня 2014 року ОСББ «Волинь» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості по платі житлово-комунальних послуг у сумі 7356 гривень 40 копійок. Посилається на те, що відповідач, проживаючи у [ADDRESS] не в повному обсязі сплатила за надані їй комунальні послуги. Таким чином, станом на 01 липня 2013 року виникла заборгованість у сумі 7356 гривень 40 копійок. У судове засідання представник позивача не з'явився. Подав до суду заяву (а.с. 55), в якій просить розглядати справу у відсутність представника ОСББ «Волинь». Проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась в порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд за письмовою згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності від 19 січня 2005 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 47). Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості, що станом на 01 липня 2013 року становить 7356 гривень 40 копійок. На підтвердження своїх доводів надав суду розрахунок заборгованості (а.с. 8). Відповідно до статей 156, 162 ЖК України власник та члени його сімї зобов'язані своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року зі змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45 власники квартир зобов'язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги. Судом безспірно встановлено, що позивачем надаються комунальні послуги відповідачу як власнику квартири. Фактично, на час звернення до суду з позовом, відповідач має заборгованість перед позивачем, що підтверджується наданим суду розрахунком. З урахуванням наведеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача заборгованість в сумі 7356 гривень 40 копійок. З урахуванням задоволення позовних вимог, відповідно до вимог ст. 88 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

11 липня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконує свої зобов'язання щодо своєчасного повернення кредиту та плати за користування кредитом. Представник ПАТ КБ «Приватбанк» Данилець О.М. в судове засідання не з'явився, проте телефонограмою повідомив про неможливість прибути до суду, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи була повідомлена завчасно у встановленому законом порядку (а.с.40). З'ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких міркувань. 15.05.2006р. між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір кредиту № б/н, за яким відповідачці був наданий кредит у розмірі 6000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору кредиту позивач виконав свої зобов'язання з надання кредиту. Через невиконання [PERSON] своїх зобов'язань виникла заборгованість в розмірі 23866.45 грн. Відповідно до ст.526 ЦК України - зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.530 ЦК України - якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст.1049, 1054 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. Оскільки відповідачка станом на 30.05.2014р. заборгував ПАТ КБ «Приватбанк» 23866.45 грн., та добровільно не сплачує борг, то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

11 липня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, у якому просила стягнути на її користь з відповідача [PERSON], [INFO], працюючого в ТОВ «ТЕХМОЛПРОМ», начальником відділу зовнішньоекономічної діяльності, проживаючого за адресою: [ADDRESS], аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] і доньку - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 2000,00 грн. на кожну дитину, загальна сума щомісяця 6000,00 до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивач не з'явилася, але надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати без її участі та просила задовольнити її позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення за наступних обставин. 14.06.2003 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу вони мають трьох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO] і доньку - [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). 24.06.2014 року шлюб між сторонами було розірвано рішенням Ленінського районного суду м. Полтави (а.с.3). Діти проживають проживає разом зі своєю матір'ю [PERSON] та перебувають на її утриманні. Відповідно до довідки за №191 від 03.07.2014 року виданої ТОВ «Техмолпром», дохід [PERSON] за період з 01.01.2014 року по 30.06.2014 року склав «сума до виплати» - 46 376,12 грн., середньомісячний дохід відповідача складає 7729 грн. (а.с.7). Відповідач ухиляється від свого обов'язку, передбаченого ст. ст. 180, 185 Сімейного кодексу України, а саме від обов'язку по утриманню дитини та участі батьків у додаткових витратах на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, суд приходить до висновку, що цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до часткового задоволення, у зв'язку з неспроможністю відповідача надавати матеріальну допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: partial