Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

11.02.2019 року [PERSON] звернувся до Краматорського міського суду з позовом до Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» (далі АТ Херсонська ТЕЦ) про стягнення моральної шкоди у розмірі 87633,00 грн.. Позов [PERSON] обґрунтував тим, що з 21.05.2013 року по 28.11.2018 року він перебував у трудових відносинах з АТ «Херсонська ТЕЦ». В порушення вимог закону, відповідач спочатку допустив заборгованість із заробітної плати, а потім наказом №405-к від 28.11.2018 року, за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, звільнив позивача у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи, згідно рішення Наглядової ради АТ «Херсонська ТЕЦ» від 07.09.2018 року, із виплатою вихідної допомоги та компенсації за невикористану щорічну відпустку. В день звільнення, всі суми, належні працівнику від підприємства позивачу виплачено не було, у зв`язку з чим він звернувся до суду. Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2018 року з відповідача стягнуто заборгованість по заробітній платі у сумі 379359,82 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку з 28.11.2018 року по 17.12.2018 року в сумі 31859,39 грн. Остаточний розрахунок АТ «Херсонська ТЕЦ» здійснила тільки після видачі судового наказу - 03.01.2019 року. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що за весь час роботи у відповідача він не мав дисциплінарних стягнень, нарікань з боку керівництва, тривалий час був членом виконавчого органу АТ «Херсонська ТЕЦ», однак без поважних на то причин Наглядовою радою прийнято рішення про припинення його повноважень як члена виконавчого органу. Таке рішення стало для нього тяжким ударом, а в подальшому його змусили звільнитися із займаної посади, що призвело до моральних страждань, оскільки він є єдиним годувальником в сім`ї та не своєчасне отримання заробітної плати пригнічувало його, створювало проблеми в спілкуванні з рідними та близькими. Нестача коштів негативно позначилася на суспільному життя його та родини, він не мав можливості придбавати речі першої необхідності та ліки, брав кошти в борг у знайомих, користувався кредитними коштами, а усвідомлення своєї вини у такому стані родини привело його до значного стресу. Соціальні стандарти життя його родини погіршилися, що призвело до відмови від звичайного способу життя. У позивача значно погіршився стан здоров`я, з 29.10.2018 року по 23.11.2018 року він проходив лікування, за яке заплатив гроші у розмірі місячної зарплати. Невиплата заробітної плати за чотири місяці, а потім не проведення розрахунку з позивачем при звільненні понад один місяць, позбавила його можливості продовжувати звичайний спосіб життя. З метою отримання фахової оцінки та рекомендацій щодо відновлення морального стану позивач звернувся до КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», та за результатами розгляду його заяви 28.01.2019 року психологом судовим експертом Гельманом С.В. проведено дослідження, відповідно до якого у [PERSON] внаслідок тривалої (протягом п`яти місяців) невиплатою заробітної плати АТ «Херсонська ТЕЦ» переніс легко виражений стресовий стан, досліджувана ситуація була для нього психотравмуючою, коефіцієнт «сумарного стресового еквівалента» відповідає легко вираженому ступеню. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди для [PERSON] може дорівнювати: а) при простій необережності відповідача 29211,00 грн., б) при грубій необережності дій відповідача 58422,00 грн., в) при непрямому намірі дій відповідача 87633,00 грн., г) при прямому намірі дій відповідача - 116844,00 грн.. На думку позивача, АТ «Херсонська ТЕЦ» умисно допустило існування заборгованості із заробітної плати, умисно порушило вимоги КЗпП України щодо строків розрахунку при звільненні, і не тільки по відношенню до нього особисто, але й до інших звільнених працівників, тому він вважає, що компенсація завданої йому моральної шкоди становить - 87633,00 грн.. В судовому засіданні [PERSON] просив задовольнити його позов у повному обсязі, з підстав зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Довбня Д.В. в судовому засіданні зазначив, що позов [PERSON] вважає необґрунтований, в його задоволенні необхідно відмовити з огляду на те, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, зазначених ним в позовній заяві. Дійсно перед позивачем, як і перед іншими робітниками, виникла заборгованість з виплати заробітної плати, що обумовлено сезонною специфікою роботи АТ «Херсонська ТЕЦ. Заборгованість по заробітній платі виплачена позивачу 03.01.2019 року АТ «Херсонська ТЕЦ» добровільно, коли надійшли грошові кошти, та ніяким чином не пов`язана із видачею судового наказу. Також, твердження позивача, що він не притягувався до дисциплінарної відповідальності не відповідають дійсності, так як наказом АТ «Херсонська ТЕЦ» від 26.11.2018 року йому було оголошено догану, яка ним не оскаржена. Складений висновок судово-психологічного дослідження №002-2019 є сумнівним, та не є доказом в розумінні цивільного процесуального законодавства, оскільки дослідження було проведено не на підставі відповідного судового рішення, рішення органу досудового розслідування або договору з експертом/експертною установою. Заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] прийнято до ПАТ «Херсонська ТЕЦ» на посаду виконуючого обов`язки начальника служби безпеки наказом №169-к від 21.05.2013 року, де він працював на посадах начальника служби безпеки на умовах контракту, помічника голови правління з економічної безпеки та протидії корупції на умовах контракту, директором із безпеки та режиму на умовах контракту, а 12.06.2017 року його обрано членом дирекції ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» на посаду директора із безпеки та режиму на умовах контракту. Наказом №405-к від 28.11.2018 року [PERSON] , звільнено 28.11.2018 року з посади директора та режиму у зв`язку із припиненням повноважень посадової особи, на підставі рішення Наглядової ради АТ «Херсонська ТЕЦ» за п.5 ч.1 ст.41 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги і компенсації за невикористані дні щорічної відпустки. Згідно довідки №05-1/2284 АТ «Херсонська ТЕЦ» від 28.11.2018 року, станом на 28.11.2018 року заборгованість з виплати заробітної плати перед [PERSON] складає 379359,82 грн.. Судовим наказом Херсонського міського суду Херсонської області від 19.12.2018 року стягнуто з АТ «Херсонська ТЕЦ» на користь [PERSON] нараховану, але не виплачену заробітну плату в сумі 379359,82 грн. та середній заробіток за період затримки розрахунку з 28.11.2018 року по 17.12.2018 року в сумі 31859,39 грн.. Згідно висновку судово-психологічного дослідження №002-2019 проведеного психологом судовим експертом Гельманом [PERSON] . в КЗ «Херсонська обласна психіатрична лікарня», [PERSON] внаслідок тривалої (протягом п`яти місяців) невиплатою заробітної плати АТ «Херсонська ТЕЦ» переніс легко виражений стресовий стан, досліджувана ситуація була для нього психотравмуючою, коефіцієнт «сумарного стресового еквівалента» відповідає легко вираженому ступеню. Сума матеріального еквівалента моральної шкоди для [PERSON] може дорівнювати: а) при простій необережності дій відповідача 29211,00 грн., б) при грубій необережності дій відповідача 58422,00 грн., в) при непрямому намірі дій відповідача 87633,00 грн., г) при прямому намірі дій відповідача - 116844,00 грн.. Відповідно до\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до\~ст. 23 ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. У\~постанові Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995року\~№4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» зазначено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності та справедливості. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових витрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з врахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно Висновку судово-психологічного дослідження проведеного 28.01.2019 року психологом-судовим експертом Гельманом С.В., який суд оцінює як письмовий доказ, сума матеріального еквівалента моральної шкоди для [PERSON] може дорівнювати 87633,00 грн., при непрямому намірі дій відповідача, З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що несвоєчасна виплата заробітної плати та не проведення повного розрахунку при звільненні порушили трудові права позивача, зокрема, в частині належної оплати праці, що негативно вплинуло на його психо-емоційний стан і, як наслідок, спричинило моральну шкоду. Проте, суд не може погодиться з розміром компенсації такої шкоди, яка визначена позивачем в сумі 87633,00 грн., при непрямому намірі дій відповідача, оскільки суду не надано доказів на підтвердження того, яких змін у життєвих стосунках зазнав позивач через неналежне виконання роботодавцем обов`язку з виплати заробітної плати, яких зусиль для організації нормальних умов життя йому довелось докладати, чи були у нього інші джерела доходу та наявності непрямих намірів відповідача. У зв`язку з відсутністю таких фактичних даних, що свідчили б про наявність обставин, які мають істотне значення для вирішення питання щодо обґрунтованості заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди саме в розмірі, який визначений позивачем, суд приходить до висновку, що позов в цій частині підлягає частковому задоволенню. Визначаючи розмір грошової компенсації моральної шкоди, спричиненої невиплатою заробітної плати, суд виходить з принципів розумності і справедливості та приходить до висновку, що 3000 грн. буде справедливою і достатньою мірою компенсації моральної шкоди, яка була спричинена позивачу несвоєчасною виплатою заробітної плати та розрахунку при звільненні. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial