overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2002 року. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на те, що шлюбні відносини із відповідачкою припинені через відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя. На даний час шлюбні відносини припинено, спільного господарства не ведуть. Зважаючи на зазначені обставини, просив задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач надав заяву про слухання справи у його відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згоден. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, строк на примирення не потрібен. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15 березня 2002 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП № 048007 від 09 грудня 2008 року виданого відділом ДРАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області повторно, актовій запис № 84. Судом встановлено, що причиною, яка спонукала позивача звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння та різних поглядів на життя між подружжям. Сторони припинили шлюбні стосунки, проживають окремо. Сторони наполягають на розірванні шлюбу. Аналізуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач довів обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 серпня 2007 року виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, вказавши, що сімейне життя з відповідачкою поступово погіршувалося із-за того, що вони мають різні погляди на життя, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, разом не проживають з початку 2012 року. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Надання строку на примирення не бажає. У разі відсутності відповідачки проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідачка [PERSON] до суду не зявилася, хоча своєчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про отримання судової повістки. Від неї не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25 серпня 2007 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Городківської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 14. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та діаметрально протилежні погляди на життя сімя розпалась. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-29 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що він з 01 лютого 2003 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Овлочинською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис за № 1. Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вказуючи, що на даний час шлюбні відносини між ними фактично припинилися, примирення, сумісне життя та збереження сімї є неможливим, просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує повністю, просив позов задовольнити, справу розглядати за його відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомляла, заяву про розгляд справи без її участі не подавала. Враховуючи, що в судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. За згодою позивача та відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд даної справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 01 лютого 2003 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Овлочинською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис за № 1 (а.с. 3). Від шлюбу мають двоє малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5-6). Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню судовий збір в розмірі 243 грн 60 коп. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернувся у суд із указаним позовом про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON]. Вимоги обґрунтовано тим, що після смерті матері 21 листопада 2014 року він не подав заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк, оскільки постійно із сімєю проживає у Литовській Республіці, працює на судні далекого плавання та рідко приїжджає в Україну. Просив врахувати такі обставини, визнати їх поважними та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Представник позивача подала заяву про підтримання позову та слухання справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] міська рада Волинської області належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, представника у судове засідання не направила. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого оголошується померлою. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування мають дружина та діти спадкодавця. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Із свідоцтва про смерть серії І-ЕГ від 21 листопада 2014 року, копія якого наявна у матеріалах справи (а.с.4), вбачається, що [PERSON] померла 21 листопада 2014 року у віці 86 років, місцем смерті є місто Ковель. Позивач [PERSON] народився 02 вересня 1956 року в м. Одеса Українскої ССР, є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖД №313991 від 09 серпня 1972 року (а.с.7). За життя [PERSON] склала заповіт на імя позивача (а.с.8). Згідно з інформаційною довідкою із Спадкового реєстру, наданою 15 червня 2015 року [PERSON] державною нотаріальною конторою, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась (а.с. 16-17). Також з матеріалів справи вбачається, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини позивачем пропущено. Причиною невчасного звернення до нотаріального органу із заявою про прийняття спадщини позивач вказує те, що постійно із сімєю проживає у Литовській Республіці, працює на судні далекого плавання та рідко приїжджає в Україну. Згідно з довідкою про місце проживання, виданою 15 травня 2015 року Відділом департаменту соціальних справ адміністрації управління міста Клайпеди Литовської Республіки, позивач [PERSON] з 1992 року декларував своє місце проживання [INFO]. Позивач має посвідку на проживання у Литовській Республіці. З урахуванням наведених доказів, а також обставин справи наведені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. Тому, позивачу слід визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. На підставі ст. ст. 1220, 1261, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що 03 березня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку: [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося у зв'язку з різними поглядами на виховання дитини, постійне вирішення конфліктів через сварки та неналежне забезпечення сім'ї відповідачем. Спільне господарство разом не ведуть, проживають окремо з серпня 2014 року. Спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що позивач і відповідач уклали шлюб 03 березня 2012\~року, про що в книзі реєстрації шлюбів виконавчим комітетом Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 06 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 4). 25 червня 2012 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на виховання дитини, постійне вирішення конфліктів через сварки та неналежне забезпечення сім'ї відповідачем. З серпня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. В позовній заяві позивач наполягала на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-18 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1\~176 грн. щомісяця; під час попереднього судового засідання вирішити питання про оголошення розшуку відповідача; обрати для відповідача запобіжний захід заборону відповідачу виїзду за кордон. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в частині стягнення з нього аліментів позов визнав, проти задоволення вимог щодо заборони його виїзду за кордон заперечує. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народився [INFO]. Його батьками є: мати [PERSON], батько [PERSON]. Дитина мешкає з матірю, достатньої майнової допомоги на його утримання відповідач не надає. Відповідач працездатний, позов в частині стягнення аліментів визнає, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина, розмір яких визначити в твердій грошовій сумі 1\~176 грн. щомісяця до досягнення нею повноліття. Разом з цим, в задоволенні вимог щодо оголошення розшуку відповідача та обрання для відповідача запобіжного заходу у вигляді заборони відповідачу виїзду за кордон слід відмовити, оскільки такі вимоги не відповідають положенням ст. 16 ЦК України. Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи стягнення від дня предявлення позову і до повноліття дітей та на її утримання в розмірі 500 гривень щомісячно. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 24.04.2012 року з відповідачем був укладений шлюб. Від спільного сумісного проживання з відповідачем народилася діти [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги не надає, тому вона змушена звертатися до суду. Ухвалою Баранівського районного суду Житомирської області від 22.07.2015 року позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], в розмірі 200 гривень щомісячно на кожну дитину та 500 гривень на утримання [PERSON], залишено без розгляду. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги з підстав викладених в позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 300 грн. щомісячно на кожну дитину. Відповідач [PERSON] в судовому засідання зробив усну заяву, якою визнав позовні вимоги, наслідки даної процесуальної дії були розяснені, згідно ст. 174 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. 24.04.2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 24.04.2012 року (а.с.8). Судом встановлено, що у свідоцтвах про народження [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 9, 10), батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Малолітні діти фактично на даний час перебувають на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 СК України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог про стягнення аліментів на утримання дітей. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 400 грн. (а.с. 11-14). На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON]. звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Крім цього, зазначила, що підтримує позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією свідоцтва про народження дитини та довідкою про склад сімї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

10 червня 2015 року гр. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття, з дня подання позовної заяви. Відповідач, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Позивачка в попередне судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та згоден на стягнення з нього аліментів на утримання його дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.174 ч.4 ЦПК України у \~разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод , інтересів інших осіб. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, ураховуючи матеріальний стан сторін, суд вважає можливим стягнути щомісяця з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 183, 191 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved