Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

11 листопада 2013 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові зазначив, що на підставі договору б/н від 20 квітня 2006 року відповідач отримав кредит в розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 36 % на рік на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно умов договору він складається із заяви позичальника, умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. Відповідач зобов'язань по сплаті кредиту, з урахуванням розміру відсотків, не виконав, платежі у визначеному розмірі та у встановлений термін не вносив, станом на 30 вересня 2013 року його заборгованість склала 45072,40 грн. Рішенням Березнегуватського районного суду від 04 грудня 2013 року позовні вимоги позивача задоволено частково, стягнуто з відповідача заборгованість за кредитом, в розмірі 1390,16 грн., з яких 767,06 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 80,71 грн. - заборгованість за відсотками, 500 грн. - штраф (фіксована частини) та 42,39 грн. - штраф (процентна складова). Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Миколаївської області від 13 лютого 2014 року зазначене рішення суду було змінене в частині судових витрат, стягнуто з відповідача на користь позивача 229,40 грн. судового збору. Ухвалою колегії суддів судової палати у цивільних справах Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 29 жовтня 2014 року зазначені рішення судів були скасовані, а справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції. Представник позивача в судове засідання не з'явився, направив заяву про слухання справи у його відсутність та підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач в судове засідання також не з'явився, протягом розгляду справи судом направив заяву про розгляд справи за його відсутності та заперечення проти позовних вимог позивача через сплив строку позовної давності. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 20 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та відповідачем було укладено кредитний договір б/н про отримання кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за користування кредитом 3 % на місяць на суму залишку заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається із заяви позичальника, умов і правил надання банківських послуг, правил користування платіжною карткою та тарифів (а.с.7,32-35). Відповідно до п.5.5. правил користування платіжною карткою за користування кредитом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому тарифами банку. Згідно наказу банку № 1663 від 31 серпня 2005 року, процентна ставка на суму простроченої заборгованості складає 6% на місяць (а.с.36-37). У відповідності до п.5.4. зазначених правил строк погашення відсотків по кредиту - щомісячно за попередній місяць, а погашення кредиту - в повному обсязі, не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Пункт 5.10. вищевказаних правил передбачає, що при порушенні клієнтом строків платежу по будь-якому із зобов'язань більше, ніж на 30 днів, клієнт сплачує банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Крім того в п.5.12. правил користування платіжною карткою зазначено, що строк позовної давності по вимогам за договором визначається сторонами тривалістю 5 років. На виконання вищевказаних умов кредитного договору банк передав відповідачу кредитну картку, однак останній не виконав взятих на себе зобов'язань, не сплатила у встановлений строк суму щомісячних платежів та проценти за користування кредитом. Станом на 30 вересня 2013 року йому нараховано заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 45072,40 грн., з яких 9097,70 грн. заборгованість за кредитом, 33352,20 грн. заборгованість за відсотками, 500 грн. - штраф фіксована частина та 2122,50 грн. - штраф процентна складова (а.с.4-6). Відповідач суму заборгованості перед позивачем в добровільному порядку не сплачує. Суд вважає, що між сторонами мають місце цивільно-правові відносини із зобов'язального права по кредитному договору. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 1054 зазначеного Кодексу за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язуються надати грошові кошти позичальникові в розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Суд не приймає до уваги доводи відповідача про сплив строку позовної давності за вимогами позивача, оскільки згідно правил користування платіжною карткою він становить 5 років, а строк дії картки за даними позивача - до квітня 2011 року (а.с.107). Крім того, як вбачається з розрахунку заборгованості, останній платіж по погашенню кредиту відповідачем здійснено 26 березня 2009 року, що у відповідності до ч.1 ст.264 КК України є датою переривання позовної давності. З огляду на викладене, враховуючи, що відповідач порушив умови кредитного договору та не в повному обсязі розраховувався з позивачем за кредитом, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору.

Outcome: approved