Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

10.11.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 30.08.2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Однією сім'єю проживали до серпня 2015 року. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею та знаходиться на її утриманні. На утримання дітей позивачка державну допомогу не отримує. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дітей та на своє утримання до досягнення дитиною трьох років у розмірі 1/6 частини всіх його доходів. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягала. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що батьківство своє не оспорює, готовий забезпечувати своїх дітей повністю, але гроші, які він надає, позивачка витрачає на себе, а тому позов він не визнає. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України), батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що 30.08.2014 року сторони зареєстрували шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №155 (а.с.4). Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5 зв) та сина [PERSON] [INFO] (а.с.5), які згідно довідки виконкома Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 02.11.2015 за №427, проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.4 зв). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дітей. Згідно ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. У відповідності до вимог ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. [PERSON] не працює, зайнята доглядом за дитиною - сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку. Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем, а тому може надавати таку матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 487, 20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 80, 84, 180 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved