Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

10 лютого 2016 року Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі МТСУ) звернулося до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] про стягнення суми страхового відшкодування в порядку регресу. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 15 липня 2012 року о 11 годині 30 хвилин, відповідач [PERSON] керуючи технічно справним транспортним засобом Аcura MDX, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Горній м. Донецька, діючи в порушення вимог п. 10.1 «Правил дорожнього руху України», скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме при здійсненні маневру розвороту, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці своїх дій, в наслідок чого сталося зіткнення з автомобілем КІА, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON]. В результаті зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Позивач зазначає, що на дату скоєння вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] не мав чинного договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згідно постанови Будьоннівського районного суду м. Донецька від 31 липня 2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні вищезазначеної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач вказує, що в результаті вищезазначеної ДТП було пошкоджено автомобіль КІА, державний номерний знак [NUMBER], що належить [PERSON]. Відповідно до звіту № 1204 вартість відновлювального ремонту вищевказаного транспортного засобу становить 61705 грн. 08 коп. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП [PERSON] відшкодовано [PERSON] не було. Позивач вказує, що власник пошкодженого автомобіля [PERSON] з метою отримання відшкодування звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України з заявою до якої було додано копію полісу обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АА/0880074 з терміном дії - з 30 серпня 2011 року до 29 серпня 2012 року. Згідно копії наказу № 507 від 26 лютого 2013 року про сплату та копії платіжного доручення № 994 від 01 березня 2013 року Моторно (транспортного) страхового бюро України\~\~ [PERSON] перераховано\~\~страхове відшкодування в розмірі 50 000 грн. Позивач зазначає, що після проведення виплати [PERSON] у нього виникло право зворотної вимоги до [PERSON], а тому 01 березня 2013 року він звернувся до [PERSON] з листом № 5373/3-2-05 про компенсацію витрат в добровільному порядку. Однак вказана заява залишена відповідачем поза увагою. Також, позивач вказує, що ним було понесені додаткові витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. та на аварійного комісара у сумі 840 грн. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] витрати повязані з виплатою страхового відшкодування у сумі 50 000 грн., послуги аварійного комісара у сумі 840 грн., витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. та судові витрати в сумі 1378 грн. Представник позивача МТСУ [PERSON], у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність не подав, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно із ч.ч.1,4 ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав. Так, судом встановлено, що постановою Будьоннівського районного суду м. Донецька від 31 липня 2012 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді 425 грн. Згідно вищевказаної постанови, 15 липня 2012 року о 11 годині 30 хвилин, відповідач [PERSON] керуючи технічно справним транспортним засобом Аcura MDX, державний номерний знак [NUMBER], рухаючись по вул. Горній у м. Донецьку, діючи в порушення вимог п. 10.1 «Правил дорожнього руху України», скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме при здійсненні маневру розвороту, при зміні напрямку руху не впевнився в безпеці своїх дій, в наслідок чого сталося зіткнення з автомобілем КІА, державний номерний знак [NUMBER], під керуванням [PERSON] (а.с. 5-7). На момент вчинення ДТП відповідач [PERSON] не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відповідно до положень п. 40.3 ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ має право залучати аварійних комісарів у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у ст. 41 цього Закону. Згідно звіту визначення вартості транспортного засобу № 1204 від 29 жовтня 2012 року, складеного спеціалістом Товариства з обмеженою відповідальністю «Експерт», вартість відновлювального ремонту, завданого власнику автотранспортного засобу КІА, державний номерний знак [NUMBER], в результаті його пошкодження при ДТП становить 61705, 08 грн. (а.с.14-21). У зв'язку з залученням аварійного комісара відповідно до положень ст. 40 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ понесло витрати в розмірі 840,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 4669 від 27 листопада 2012 року (а.с.4), актом виконаних робіт за дорученням МТСБУ № 18323 від 19 жовтня 2012 року (а.с.13), рахунком № 762 від 31 жовтня 2012 року (а.с.12), З матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2013 року позивачем було видано наказ № 507 про виплату страхового відшкодування [PERSON] в сумі 50\~000 грн. (а.с.10). 01 березня 2013 року, згідно платіжного доручення № 994, зазначена сума 50\~000 грн. була виплачена [PERSON]А, що підтверджується копією платіжного доручення (а.с.9) Відповідно до ст. ст. 1191, 1192 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Статтею 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закону№1961-ІV) встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу в разі якщо останній спричинив ДТП, але його відповідальність на час такої ДТП застрахована не була (п. 38.2.1 ст. 38 Закону №1961-ІV). Таким чином, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення виплаченої ним суми страхового відшкодування в порядку регресу з відповідача відповідають вимогам закону та є обґрунтованим. Згідно додаткової угоди № 220 від 15 січня 2016 року до контракту про надання правової допомоги № 77 від 04 жовтня 2012 року, позивачем за надання йому правової допомоги, зокрема за ведення справи у суді сплачено [PERSON] винагороду у сумі 2000 грн. (а.с. 25), які відповідно до ст. 88 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. Так, відповідач, як зазначалось судом вище, своїм правом з'явитись в судове засідання і спростувати або підтвердити доводи позивача не скористався, відтак суд, виходячи зі встановлених обставин справи, підтверджених належними та допустимими доказами по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати повязані з виплатою страхового відшкодування у сумі 50 000 грн., послуги аварійного комісара у сумі 840 грн., та витрати на правову допомогу у сумі 2000 грн. Крім того, в силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню також сплачена позивачем сума судового збору в сумі 1378 грн.

Outcome: approved