Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

11.02.2019 року [PERSON] звернувся до Кіровоградського районного суду Кіровоградської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить призначити стягнення аліментів з позивача на утримання доньки [PERSON] « [INFO] в твердій грошовій сумі 1013 грн. 50 коп. щомісячно, з дня подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимоги позивач посилається на те, що після ухвалення рішення про стягнення аліментів відбулися зміни у його житті. Так, на даний час позивачу потрібно лікуватися, він не працює та переніс операцію, у зв`язку з чим працювати найближчим часом не зможе. 05.08.2019 року зазначену позовну заяву залишено без руху, у зв`язку з несплатою судового збору. 23.10.2019 р. до суду надійшла заява про долучення до матеріалів справи квитанції про сплату судового збору. 28.10.2019 зазначену позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження, призначено підготовче засідання. 03 січня 2020 року до суду надійшли пояснення відповідача, в яких остання зазначає, що дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, який не повинен бути меншим прожиткового мінімуму. Позивач зазначає, що додатково купує доньці одяг, іграшки, харчі, сплачує розважальні заклади, однак не надає доказів цього. Також позивач зазначає, що дізнався про рішення суду через рік, однак викликає дивування, чому він його не оскаржив, маючи такі життєві негаразди. Щодо того, що відповідач не працює, відповідачу достовірно відомо, що він неодноразово виїздив на заробітки за кордон. З цих підстав просила відмовити у задоволенні позову. 28 січня 2020 року до суду надійшов відзив, який за змістом аналогічний поясненням. Окрім іншого, відповідач просила звернути увагу, що мешкає з дитиною в орендованій квартирі, що підтверджує договір найму (оренди) квартири та сплачує 4500 грн. на місяць; відповідачу була зроблена операція; дитина має проблеми зі здоров`ям. Просила відмовити у позові. 17 червня 2020 року закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. До судового засідання позивач подав заяву про проведення судового розгляду справи без його участі, просить задовольнити позовні вимоги. Відповідач до судового засідання надала заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, відмовити у задоволенні позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 25.07.2008 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29.05.2013 року, зменшено розмір аліментів, стягуваних з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] з 1/4 частини доходу, але не менше, ніж 30 % прожиткового мінімуму на стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області змінено розмір аліментів, стягнутих за рішенням Компаніївського районного суду Кіровоградської області від 29 травня 2013 року, стягнувши з [PERSON] , [INFO]. аліменти на користь [PERSON] , [INFO] на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі у розмірі 1400 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитиини, тобто до [INFO] . Зазначені рішення суду є чинними на час розгляду справи. Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не надано жодного доказу, які б підтверджували наявність підстав визначених законом для зміни розміру аліментів. Обставини, які наводить позивач в обґрунтування заявлених вимог (укладення шлюбу [INFO] , наявність на утриманні дитини [INFO] ) були відомі на час ухвалення рішення про збільшення розміру аліментів. При цьому, позивач не скористався своїм правом на оскарження цього рішення. Посилання позивача на відсутність змоги працювати за станом здоров`я, суд оцінює критично, оскільки такі доводи нічим не підтверджені. В розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, обставини, на які посилається позивач, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішеннями суду розміру аліментів. При цьому судом враховано, що згідно довідки Головного центру обробки спеціальної інформації державної прикордонної служби України № 0.184-9604/0/15-20-Вих від 25.03.2020, за період з 24.03.2015 р. по 04.02.2020 р. відповідач неодноразово перетинав державний кордон України, що є доказом стабільного матеріального становища відповідача, навіть без встановлення маршруту та цільового призначення поїздок. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed