Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-08 00:00:00

11.05.2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Сідько С.І., яка діє на підставі угоди про надання правової допомоги від 07.05.2021 року, ордера серії ВІ №1041981 на надання правничої (правової) допомоги від 11.05.2021 року (а.с. 18, 19), звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на користь позивача [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, обґрунтовуючи позов тим, що [PERSON] припинив надання матеріальної допомоги на утримання дитини. Учасники справи про дату, час та місце розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження повідомлені належним чином (а.с. 28-30, 46, 47). Представник позивача подала до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі й просять їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві (а.с. 45). Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву, згідно вимог ст. 178 ЦПК України до суду не подав. 27.05.2021 року відповідач надіслав поштою заяву в якій вказав, що заявлені позивачкою вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , визнає в повному обсязі, оскільки з дня народження дитини завжди надає допомогу на його утримання. Як такого спору щодо сплати аліментів у нього з позивачем ніколи не було, та він ніколи не ухилявся від надання допомоги на утримання дитини, відтак вважає спір надуманим, який фактично тягне за собою сплату судового збору, передбаченого ст. 141 ЦПК України. Оскільки спір є надуманий зі сторони [PERSON] , просить судові витрати за надану правову допомогу покласти на останню. Щодо судового збору повідомляє суд, що позовні вимоги він визнає, а відтак просить застосувати положення ч. 1 ст. 142 ЦПК України. На даний час він доглядає за хворою матір`ю, працює і проживає в іншій області, а тому просить суд розглядати справу за його відсутності (а.с. 31 44). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив можливим розглянути справу у спрощеному позовному провадженні за наявними у справі матеріалами, на підставі наявних у справі доказів. З матеріалів справи, наявних у ній доказів, суд приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю, з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що посвідчується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого повторно Яготинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) 23.09.2020 року (а.с. 12). Згідно з довідкою виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 22.04.2021 року за №1895, син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Відповідно до довідки ТОВ «Сокар Петролеум» вих. №85 від 19.04.2021 року, [PERSON] , працює в товаристві з 24.07.2017 року на посаді касира торговельного залу, дохід за період з 01.04.2020 року по 31.03.2021 року склав 193217,05 грн. (а.с. 14). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України розмір аліментів визначається судом у частці від заробітку (доходу) матері або батька. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідачем порушено право малолітньої дитини на утримання до досягнення нею повноліття. Оскільки домовленості про спосіб виконання відповідачем обов`язку по утриманню спільної дитини сторони не досягли, й враховуючи визнання відповідачем позовних вимог позивача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Надані відповідачем докази квитанції про перерахування коштів на невідомого отримувача не є підтвердженням виконання ним обов`язку утримувати дитину, крім того надання дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом і обов`язком батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину. Належних та допустимих доказів, у розумінні ст. ст. 77, 78 ЦПК України про неможливість надання матеріальної допомоги дитині відповідач не надав. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення слід допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору, а тому згідно з ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягти судовий збір по справі у розмірі 908,00 грн. Однак, враховуючи визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави необхідно стягти судовий збір по справі у розмірі 50% ставки, яка підлягала сплаті при пред`явленні даного позову, а саме у розмірі 454,00 грн. (908,00 грн. х 50% = 454,00 грн.). Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу, з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 3, ч. 4 ст. 137 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. На підтвердження обґрунтованості витрат, понесених на професійну правничу допомогу в суді, представник позивача додав угоду про надання правової допомоги від 07.05.2021 року, копію ордера серії ВІ №1041981 на надання правничої (правової) допомоги від 11.05.2021 року; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом від 11.05.2021 року; акт приймання передачі виконаних робіт (наданих послуг) до договору про надання правової допомоги від 07.05.2021 року на загальну суму 1500,00 грн., довідка від 11.05.2021 року про прийняття адвокатом Сідько С.І. від [PERSON] плати за надані послуги, гонорар у сумі 1500,00 грн. (а.с. 15-19). Відповідачем розмір витрат позивача на правову допомогу не оспорюється, однак [PERSON] вважає, що спір з сторони позивача надуманий, а тому витрати за надану правову допомогу просить покласти на [PERSON] , у зв`язку з чим, суд вважає, що дане прохання та твердження суперечить його заяві про визнання позову у повному обсязі, та є необґрунтованим. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 1500,00 грн На підставі ст. ст. 12, 13, 81, 82, 89, 133, 141, 142, 206, 247, 264, 265, 430 ЦПК України, ст. ст. 180-183 Сімейного кодексу України, суд

Outcome: approved