Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

11.07.2013 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що зареєструвала шлюб з відповідачем по даній справі 29.04.1990 року у Виноградівській сільській раді Тарутинського району Одеської області, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблений відповідний актовий запис за № 3. Від цього шлюбу у сторін є малолітня дитина - донька [PERSON] [INFO]. Спільне життя між позивачкою та відповідачем не склалося з причин різних поглядів на шлюб та сім'ю. В теперішній час сторони проживають окремо. З урахуванням наведеного, зазначаючи, що подальше збереження сім'ї неможливо, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Сторони у судове засідання не з'явились. 20.01.2014 року від позивачки [PERSON] надійшла письмова заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, що відповідає положенням ч. 2 ст. 158 ЦПК України. При цьому відповідно до письмової заяви позивачка позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі, у випадку неявки відповідача просила суд винести заочне рішення, а також після припинення шлюбу залишити за нею те ж саме прізвище - «[PERSON]». Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився (викликався на 03.12.2013 р. та 20.01.2014 р.), про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать довідковий лист по справі та поштове повідомлення про отримання судового виклику. Про причину своєї неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. В зв'язку з повторною неявкою в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч. 4 ст. 169, ч. 1 ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевірив матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Спільне життя між сторонами не склалося з причин різних поглядів на шлюб та сім'ю. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу, сторони дійсно перебувають у шлюбі, однак він носить формальний характер. Сторони фактично припинили відносини як подружжя, відносин не підтримують. Спору матеріального характеру, майнових заперечень один до одного у них немає. Між ними досягнута згода про місце проживання дитини. У зв'язку з наведеним суд вважає, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх шлюбу неможливо та шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу у зв'язку з реєстрацією шлюбу [PERSON] змінила прізвище, у якої до шлюбу було прізвище «[PERSON]». Позивачка виявила бажання після припинення шлюбу іменуватися цим же прізвищем, що і зараз, а саме - «[PERSON]». Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне роз'яснити, що згідно абз. 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved