Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-22 00:00:00

10 квітня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначив, що 12 серпня 2000 року його мати [PERSON] зареєструвала шлюб з його батьком [PERSON] В шлюбі у батьків народилося двоє дітей: він та брат [PERSON]. Вони проживають разом з матірю. Усі обовязки щодо утримання та виховання дітей мати несе самостійно. Відповідно до довідки №258 від 26.03.2018 року, він навчається в Університеті імені [PERSON] на 4-му курсі денної форми навчання за спеціальність «Право». Термін навчання до 30.06.2018 року. Враховуючи те, що він навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходу і знаходиться на утриманні у матері, то потребує матеріальної допомоги. Враховуючи те, що відповідач не є інвалідом, знаходиться у працездатному віці, він зобовязаний та має можливість утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, так як працює та отримує грошові кошти. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на його користь у розмірі 3 000 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення ним навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, допустивши негайне виконання рішення в розмірі платежу за один місяць. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, також зазначив, що позовні вимоги визнає повністю та згідний сплачувати аліменти в розмірі 3 000 гривень щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-КИ №074931 виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, 12 серпня 2000 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що зроблено відповідний актовий запис №18. Згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-КИ №079563 виданого 18 січня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Межівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №2 від 16 січня 2008 року. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], серії І-КИ №3609175 виданого повторно 24 січня 2017 року Межівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де у графі батько записано [PERSON], мати [PERSON] Згідно довідки №358 від 26.03.2018 року виданої ВНЗ «Університет імені [PERSON]», [PERSON] дійсно навчається в Університеті імені [PERSON] на 4 курсі денної форми навчання за спеціальністю «Право». Стипендія не нараховується, навчання відбувається на контрактній основі. Наказ про зарахування №81-04-У від 18.08.2014 року. Термін навчання на освітньо-кваліфікаційному рівні «бакалавр» до 30.06.2018. Відповідно до довідки про склад сімї або зареєстрованих у житловому приміщенні осіб №2208 від 23 березня 2018 року виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області, та акту обстеження матеріально-побутових умов сімї від 19.03.2018 року, [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] та братом [PERSON] Як вбачається зі змісту позовної заяви [PERSON] матеріальної допомоги [PERSON] в період навчання не надає. Згідно з ч.ч.1,3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно розяснень викладених в п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно статті 182 СК України та п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.4 ст. 206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач є батьком [PERSON], який є повнолітнім та навчається, а [PERSON], в свою чергу має можливість надавати матеріальну допомогу сину, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 10 квітня 2018 року до закінчення [PERSON] навчання, але не пізніше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивач звернувся до суду із позовом 10.04.2018 року, відтак аліменти підлягають стягненню саме з цієї дати. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Пунктом 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI встановлено, що від сплати судового збору звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, повязані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються - на відповідача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved