Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

11 грудня 2019 року адвокат Гуревич Максим Геннадійович, який діє від імені та в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернувся з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить: припинити стягнення аліментів з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , призначених рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2019 року, призначивши сплату аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання [PERSON] , а також сплату заборгованості по аліментам, що утворилась станом на день подання позову, та підлягає стягненню з [PERSON] на утриманні позивача безпосередньо на користь [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2012 року з [PERSON] на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання позивача [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 600 грн до досягнення нею повноліття. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 жовтня 2012 року шлюб між [PERSON] та попівською [PERSON] розірвано. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року спосіб стягнення аліментів змінено на 1/4 частину заробітку (доходу) [PERSON] , але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2019 року зменшено розмір аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з розрахунком Бахмутського міськрайонного ВДВС ГТУЮ у Донецькій області від 01 вересня 2019 року заборгованість по аліментам станом на 01 вересня 2019 року складає 13\~166,10 грн. Разом з тим, станом на теперішній час позивач не проживає разом з матір`ю, а фактично мешкає в м. Вроцлав (Республіка Польща), де взята на облік населення з присвоєнням персонального номера. Відповідно до вимог Сімейного кодексу України (далі за текстом СК України) неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів, які є її власністю, та розпорядження ними. Оскільки позивач фактично з матір`ю більше не проживає, вона бажає реалізувати своє право на самостійне одержання аліментів на своє утримання та розпорядження ними, що по суті є зміною аліментного правовідношення в частині отримувача аліментних платежів. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 20 грудня 2019 року залучено [PERSON] до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача, позовну заяву прийнято до свого провадження, відкрито спрощене позовне провадження, у зв`язку з чим призначено судове засідання з повідомленням (викликом) сторін для розгляду справи по суті на 10 годину 30 хвилин 17 січня 2020 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу. 15 січня 2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач зазначила, що позовні вимоги визнає частково, погоджується з припиненням сплати аліментів на її користь з [PERSON] з 11 грудня 2019 року, оскільки їх неповнолітня донька з цього часу не проживає з відповідачем. Щодо припинення виплати заборгованості по аліментам відповідач заперечує, оскільки підстав для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості, що утворилася до 11 грудня 2019 року, не має. 17 січня 2020 року судове засідання відкладено до 11 години 00 хвилин 30 січня 2020 року через відсутність відомостей щодо належного повідомлення третьої особи [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи, при цьому зобов`язано Бахмутський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надати відомості щодо наявності заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої [PERSON] та матеріали виконавчого провадження. 30 січня 2020 року за клопотанням представника позивача, який не зміг з`явитись до суду через зайнятість у розгляді іншої справи, судове засідання відкладено до 11 лютого 2020 року. 11 лютого 2020 року засідання відкладено за клопотанням представника позивача для надання додаткових доказів до 26 лютого 2020 року. 21 лютого 2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява, згідно якої представник позивача просить: 1) припинити стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , призначених рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2019 року; 2) визначити, що сплата аліментів, які підлягають стягненню з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , має бути здійснена безпосередньо на користь [PERSON] , [INFO] , за наступними реквізитами: установа банку Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; МФО 335106: код отримувача [NUMBER] ; картковий рахунок UA313351060000026205001146694 в гривнях України; отримувач [PERSON] ; 3) визначити, що сплата заборгованості по аліментам, що утворилася станом на день подання позову та підлягає стягненню з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 19\~643,69 грн має бути здійснена безпосередньо на користь [PERSON] , [INFO] , за наступними реквізитами: установа банку Донецьке обласне управління АТ «Ощадбанк»; МФО 335106: код отримувача [NUMBER] ; картковий рахунок UA313351060000026205001146694 в гривнях України; отримувач Поповська Аміна Олександрівна; 4) виконавчий лист щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , відкликати з виконання. В частині обґрунтування позовних вимог позовна заява залишилась без змін. 26 лютого 2020 року вищевказана уточнена позовна заява вручена представнику відповідача та за його клопотанням розгляд справи відкладено до 10 березня 2020 року для підготовки до захисту. До судового засідання позивач [PERSON] не з`явилась за невідомою суду причиною, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом вручення судової повістки представнику позивача безпосередньо у суді. Представник позивача [PERSON] . в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог, наголосивши, що аліменти є власністю дитини, тож позивач, хоча і є неповнолітньої дитиною, має право на отримання аліментів та розпорядження ними самостійно без посередництва матері, з якою вже тривалий час не проживає разом, оскільки навчається та фактично мешкає у м. Вроцлав Республіки Польща. Проте, до теперішнього часу аліменти на утримання позивача стягуються за рішенням суду з її батька на користь матері, що суперечить інтересам позивача, оскільки вона позбавлена в такому випадку самостійно розпоряджатися цими коштами. Відповідач [PERSON] , яка про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялась у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом вручення судової повістки безпосередньо у суді її представнику, також до судового засідання не з`явилась, подавши 15 січня 2020 року на адресу суду відзив на позовну заяву, у якому зазначила, що просить розгляд справи проводити без її участі. Представник відповідача Заікін В.М. в судовому засіданні підтримав позицію відповідача та заперечував щодо задоволення позовних вимог в частині сплати заборгованості по аліментам, що утворилася станом на день подання позову, безпосередньо на користь неповнолітнього позивача. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача [PERSON] , який про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до пункту 2 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, до судового засідання не з`явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані суду докази та проаналізувавши встановлені обставини у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Як встановлено судом і таке вбачається з матеріалів справи рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2012 року з [PERSON] стягнуто з 28 травня 2012 року аліменти у твердій грошовій сумі 600 грн на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття (а.с. 6). В подальшому рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 23 серпня 2018 року (з урахуванням ухвали суду від 02 жовтня 2018 року про виправлення описки) змінено спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 11 липня 2012 року, та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття (а.с. 9-11). Заочним рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 05 листопада 2019 року зменшено розмір аліментів до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 12-13). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам станом на 01 вересня 2019 року заборгованість складає 13\~166,10- грн (а.с. 14-15), при цьому, станом на 01 січня 2020 року заборгованість збільшилась до 20\~499,37 грн (а.с. 34-35). З наданої відповідачем довідки АТ КБ «ПРИВАТБАНК» вбачається, що 28 січня 2020 року вона отримала аліменти в сумі 20\~396,87 грн (а.с. 51), з яких 864,32 грн як аліменти за грудень 2019 року відповідач переказала на картковий рахунок в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на ім`я [PERSON] (а.с. 50). Як вбачається з наданих до уточненої позовної заяви доказів позивач [PERSON] періодично, починаючи з 22 вересня 2019 року виїжджає до Республіки Польща у м. Вроцлав, останній виїзд 17 січня 2020 року, де вона проживає за адресою: [ADDRESS] та навчається у Післяліцейській школі права та адміністрації «ВАДЕМЕКУМ» з 01 вересня 2019 року, а планово закінчить його 30 червня 2021 року (а.с. 77-85). Також, представником позивача надано документи на підтвердження факту не проживання позивача з матір`ю, а саме: заяву [PERSON] від 18 липня 2019 року до Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про застосування заходів до її матері [PERSON] яка вигнала її з дому, через що вона змушена проживати за адресою: [ADDRESS] ; пояснення [PERSON] на ім`я начальника Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області від 18 липня 2019 року, де вона вказує, що через вчинення її матір`ю [PERSON] відносно неї психологічного насильства вона приблизно з 16 лютого 2019 року не проживає з нею, а добровільно мешкає за адресою: [ADDRESS] ; лист управління молодіжної політики та у справах дітей Бахмутської міської ради від 30 липня 2019 року, яким [PERSON] роз`яснено, що з її матір`ю проведено профілактично-роз`яснювальну бесіду щодо відповідальності, яку вона несе за утримання і виховання своєї неповнолітньої дитини, про адміністративну та кримінальну відповідальність за неналежне виконання батьківських обов`язків, проведено обстеження побутових умов [PERSON] , а також роз`яснено, що контроль за цільовим витрачанням аліментів на дитину здійснюється за заявою платника аліментів (а.с. 74-76). З огляду на системний аналіз чинного законодавства можливе припинення стягнення аліментів з їх платника у зв`язку із зміною місця проживання дитини. Так, ч. 2 ст. 18 СК України передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є зокрема припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст. 181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Вимогами ст. 273 СК України визначено, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Відповідно до ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Як визначено ч. 8, 9 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Враховуючи те, що сімейний стан платника аліментів та особи, що їх одержує змінився, неповнолітня [PERSON] перестала проживати разом з матір`ю, на користь якої стягнуто аліменти на її утримання, що не заперечується відповідачем, суд вважає за необхідне припинити примусове стягнення аліментів на дитину з [PERSON] на користь [PERSON] . Разом з тим, статтею 179 СК України визначено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст.182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Судом встановлено в ході розгляду справи, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] , навчається та проживає в Республіці Польща в м. Вроцлав, з матір`ю, на користь якої стягуються аліменти з її батька на її утримання, тривалий час разом не проживає. За таких обставин, суд вважає, що з метою захисту інтересів неповнолітньої дитини, якій на час розгляду справи виповнилося 17 років і вона, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 32 ЦК України має право самостійно розпоряджатися своїм заробітком, стипендією або іншими доходами (а даному випадку аліментами), аліменти з [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , на рахунок, відкритий на її ім`я в установі банку, на її утримання аліменти в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, вимоги щодо визначення, що сплата заборгованості по аліментам, що утворилася станом на день подання позову та підлягає стягненню з [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 19\~643,69 грн має бути здійснена безпосередньо на користь [PERSON] , [INFO] , не підлягають задоволенню, оскільки на час ухвалення рішення судом заборгованість по аліментам сплачена [PERSON] 28 січня 2020 року на користь [PERSON] , тож фактично така заборгованість, яку просить стягнути представник позивача, відсутня. Так само і вимоги щодо відкликання з виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , не підлягають задоволенню з огляду на те, що рішення суду про припинення стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , є підставою для відкликання вказаного виконавчого листа. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 420,40 гривень.

Outcome: approved