Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

10 вересня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітніх дітей. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24.01.2010р. по 17.12.2014р. Під час перебування у шлюбі у них народилось двоє дітей: [PERSON], 14 березня 2012року народження, [PERSON], [INFO], утриманням яких після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], 14 березня 2012року народження, [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі 1500грн., щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала з підстав, зазначених у позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позов визнав частково, подавши суду письмові заперечення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що 04 червня 2010 року народився [PERSON], та 14 березня 2012року народився [PERSON], батьками яких є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №117165, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, та свідоцтвом про народження серії І-ЕГ №153638, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області 20 березня 2012 року (а.с.5-6). Судом встановлено, що неповнолітні діти на даний час перебувають на утриманні позивача. Відповідач є батьком дітей, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на їх утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоровя та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1000грн., щомісячно, і до досягнення старшою дитиною повноліття. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За таких обставин, суд приходить до висновку, що слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір по справі в розмірі 487,20грн. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: partial