Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

11 серпня 2017 року до суду з позовними вимогами звернулася [PERSON], які під час судового розгляду зменшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 11 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 26. Але це вже була повторна реєстрація шлюбу. В першому шлюбі вони прожили з 1997 року по 2009 рік. Від спільного шлюбу у позивача та відповідача народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач. На даний час між сторонами припинені шлюбні відносини і відповідач ухиляється від участі в утриманні сина. Відповідач працює на ДСП «ЧАЕС», де його середньомісячна заробітна плата становить біля 10000-12000 гривень, тому вважає, що він має реальну можливість надавати матеріальну допомогу на утримання сина. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити, посилаючись на те, що вона несе значні кошти на утримання неповнолітнього сина, пов'язані з його навчанням, з придбанням одягу, взуття, канцелярських товарів та харчування. Відповідач позов визнав повністю, пояснивши суду, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/6 частки від його доходу щомісяця та має таку можливість. На утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка навчається в Київському національному торгівельно-економічному університеті на 2 курсі, також він буде сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частки від його доходу щомісяця. На даний час він оплачує вартість харчування сина в школі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб, виданого 11 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Славутицького міського управління юстиції у Київській області, [PERSON] та [PERSON] 11 березня 2014 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 26. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Як вбачається із змісту позовної заяви, це вже була повторна реєстрація шлюбу, в першому шлюбі сторони прожили з 1997 року по 2009 рік. Під час шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, матір'ю - позивач. Із змісту позовної заяви видно, що між батьками виник спір щодо утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст. ст. 3, 18, 27 Конвенції про права дитини, батьки зобов'язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно довідки про доходи № 22 від 26.07.2017 року, [PERSON] працює в комунальному підприємстві «УФКСТ» на посаді медичної сестри. Загальна сума доходу за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року становить 20132,48 гривень. Відповідно до довідки про доходи № 573 від 26.07.2017 року, [PERSON], відповідач у справі, працює на ДСП «Чорнобильська АЕС» на посаді провідного інженера. Його заробітна плата склала за період з 01.01.2017 року по 30.06.2017 року 103766,61 гривень. Як зазначено в позовній заяві, [PERSON] навчається у Центрі професійного розвитку за професією водій автотранспортних засобів категорії «В», вартість якого складає 4266 гривень. Зазначені обставини підтверджені довідкою и № 05 від 20.07.2017 року Центру професійного розвитку Славутицької міської ради Київської області, відповідно до якої [PERSON] навчається у Центрі професійного розвитку за професією водій автотранспортних засобів категорії «В». Вартість навчання з 01.09.2016 року по 31.05.2018 року складає 4266 гривень. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, при визначенні розміру аліментів на утримання дитини з врахуванням обставин, зазначених у ч. 1 ст. 182 СК України, суд бере до уваги рівність обов'язку обох батьків щодо утримання своєї дитини, нормальний стан здоров'я відповідача та дитини, оскільки доказів іншого не надано, матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, який має постійний дохід, суд вважає правильним визначити аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі однієї шостої частки від доходу відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що забезпечить необхідну участь батька в його утриманні. Відповідно до ст.88 ЦПК України та п. п. 1 п. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved