Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просила провести поділ спільного майна, посилаючись на наступні обставини. З липня 2009 року вона почала проживати однією сімєю без укладення шлюбу з відповідачем. Спочатку вони проживали у будинку матері відповідача, потім з її батьками. Приблизно у серпні 2010 року вони перейшли проживати у будинок по вул.Миру,11 в с.Лиман Татарбунарського райо- ну, який згодом придбали, 13.01.2011 р. було здійснено державну реєстрацію вказаного житлового будинку, власником якого зазначено відповідача. Будинок вони придбали для подальшого прожи- вання у ньому як подружжя. 27 квітня 2011 року у них народився син - [PERSON], батьком якого у свідоцтві про народження записаний відповідач. 02 березня 2012 року між ними був зареєстро- ваний шлюб. Після укладення шлюбу у них народилась дочка - [PERSON] Крім того, у неї є син [PERSON], [INFO]. Рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 08.09.2014 р. шлюб між ними розірвано. На теперішній час вона з трьома дітьми про- живає у зйомній квартирі, що ставить сімю у скрутне матеріальне становище. Вважає, що спірний житловий будинок є спільною власністю подружжя та підлягає поділу у рівних частках. Відпові- дач у добровільному порядку не бажає поділити спільно придбане нерухоме майно, що змусило її звернутись з заявою до суду. Просила поділити згадане спірне майно, виділивши їм по 1/2 частині спірного будинку. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її ві- дсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити кло- потання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допо- могою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК Украї- ни, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Відповідно до ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить їм на праві сумісної власності… Згідно зі ст.70 СК України, у разі розділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власнос- ті подружжя, частки майна подружжя є рівними, якщо інше не визначене домовленістю між ними або шлюбним договором. За змістом ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сімєю, але не пере- бувають у шлюбі між собою або у будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмо- вим договором між ними. На майно, що є обєктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 СК України. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» (п.п.20,22), при застосу- ванні ст.74 СК , що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, судам необхідно враховувати, що правило зазначеної норми поширюється на випадки, коли чоло- вік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися установлені відно- сини, що притаманні подружжю. Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими ст.ст.69-72 СК та ст.372 ЦК. Згідно довідки Лиманської сільської лікарської амбулаторії загальної практики сімейної меди- цини від 25.08.2017 р. (а.с.9), позивач спостерігалась у Лиманській СВА з серпня 2010 року по 2014 рік за адресою: с.Лиман, вул.Миру,11. За період сумісного проживання у фактичних шлюбних відносинах та після реєстрації шлюбу у сторін по справі народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7-8). Отже судом встановлено, що сторони проживали однією сімєю, не перебуваючи у зареєстрова- ному шлюбі між собою та вели спільне господарство з 2009 року. 02 березня 2012 року між ними зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Лиманської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 02, після реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище « Кисіль-Гоженко». З копії договору купівлі-продажу, посвідченого нотаріусом Татарбунарської державної нотаріа- льної контори 28.12.2010 р. (а.с.12-13), слідує, що [PERSON] придбав житловий будинок по вул. Миру,11 в с.Лиман Татарбунарського району. Право власності на вказаний будинок зареєстровано за [PERSON] 13.01.2011 р. (а.с.14). Тобто, вказаний будинок придбано відповідачем у період сумісного проживання з позивачем і належить їм на праві спільної сумісної власності. Частка кожної із сторін у спірному нерухомому майні є рівною. Сімя сторін розпалась і 08.09.2014 р. шлюб між ними розірвано у судовому порядку (а.с.15). Довідкою виконкому Лиманської сільської ради від 23.08.2017 р. (а.с.16) підтверджується, що позивач зареєстрована [INFO], але проживає [INFO] разом з діть- ми: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], 2013 р. наролдження. Як передбачено ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фі- зичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. За змістом ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона по- силається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особа- ми, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухва- лення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. В судовому засіданні встановлено, що сторони проживали однією сімєю, не перебуваючи у шлюбі між собою, набули за час спільного проживання нерухомпе майно, а саме житловий буди- нок по вул.Миру,11 в с.Лиман Татарбунарського району, який належить їм на праві спільної су- місної власності. Оскільки шлюб між ними розпався, то спільне майно підялгає поділу у рівних частках. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved