Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

12.12.2019 позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.02.2001, від якого мають спільних дітей - дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Відповідно до рішення Чуднівського районного суду Житомирської області №294/1421/17 від 27.11.2017 було відкрито виконавче провадження та з відповідача стягувалися аліменти на утримання неповнолітніх дітей до досягнення найстаршою дитиною повноліття. 05.11.2019 Чуднівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку з виконанням рішення Чуднівського районного суду Житомирської області від 27.11.2017. Відповідач з 20.10.2019 ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча має таку можливість. В ухвалі про відкриття провадження у справі судом вирішено питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав особисто 27.02.2020 засобами поштового зв`язку, що підтверджено зворотнім поштовим повідомленням. Відповідач відзиву на позовну заяву, інших заяв чи клопотань до суду не подавав. Дослідивши письмові докази, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно Чуднівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від 09.02.2018 (а.с. 7). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ст. 166 Сімейного кодексу України батьки, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання своїх дітей. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ст. 13 ЦПК України та наявність у відповідача обов`язків утримувати дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів його доходу (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.12.2019 і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі наведеного та

Outcome: approved