Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

1. 18 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.11.2015 сталося зіткнення двох автомобілів: марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням відповідача, і марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду подія сталася з вини відповідача, яким не було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згодом позивач сплатив власникові автомобіля марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) страхове відшкодування в сумі 50\~000,00 грн. Крім того, за послуги із збору документів у справі та проведення огляду автомобіля позивачем було витрачено 824,00 грн. У добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві понесені витрати, що стало причиною звернення останнього до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу (а.с.а.с. 1 5). 2. 17 вересня 2019 року суд постановив ухвалу про відкриття у справі спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 3. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 4. Судом було встановлено, що 20.11.2015, о 0810 год., на вул. Паторжинського в м. Дніпропетровську, сталося зіткнення двох автомобілів: «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , і марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням відповідача. У результаті пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. 5. 24 листопада 2015 року [PERSON] у зв`язку з тим, що відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та сплату страхового відшкодування (а.с.а.с. 10, 16). 6. 17 грудня 2015 року експертом-автотоварознавцем [PERSON] був складений звіт про оцінку вартості відновлювального ремонту пошкодженого колісного транспортного засобу №04-12-15В, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля, належного [PERSON] , з урахуванням зносу автомобіля склала 62 640,74 грн. (а.с.а.с. 17 33). 7. 07 липня 2016 року постановою апеляційного суду Дніпропетровської області, ухваленою за вказаним вище фактом, було встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.а.с. 7 9). 8. 14 вересня 2016 року позивач сплатив страхове відшкодування в сумі 50\~000,00 грн. Крім того, за надані послуги аварійного комісара позивачем додатково було сплачено 824,50 грн. (а.с.а.с. 34 36). 9. Відповідно до\~статті 41 Закону України від 01.07.2004 №1961-ІV «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі Закон №1961-ІV)\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 10. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2\~статті 38 цього Закону\~№1961-ІV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 11. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,\~599,\~1166\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК)). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за\~статтею 1191 ЦК\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 12. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК). 13. Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. 14. Спеціальний Закон №1961-ІV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~(далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 15. За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов`язанні. 16. Отже, правові наслідки виплати страховиком страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування та виплати страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності різняться. 17. Судом встановлено, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і його вина встановлена постановою апеляційного суду Дніпропетровської області. 18. Викладене свідчить про обґрунтованість звернення другого учасника пригоди до позивача і одержання ним відповідного страхового відшкодування. 19. Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов`язання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 1191 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки. 20. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. 21. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 №62948871 (справа №761/6313/14-ц), яка відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) підлягає урахуванню судом. 22. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 921,00 грн. 23.

Outcome: approved