Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-17 00:00:00

10 травня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із вищевказаною заявою про встановлення факту смерті. В обґрунтування заяви заявник зазначає, що [INFO] у м. Донецьк , помер її колишній чоловік [PERSON], [INFO] Для реєстрації смерті гр.. [PERSON] заявник звернулася до Шевченківського районного у м. Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Дніпропетровській області, однак їй надали відповідь, що по наданим документам про смерть провести державну реєстрацію смерті не можливо, оскільки документи, видані на тимчасово непідконтрольній території, не мають юридичної сили на території України. Враховуючи викладене, просила суд встановити факт смерті [PERSON], [INFO], померлого [INFO] у м. Донецьк. Заявник у судове засідання не з'явився, повідомлялася належним чином, надав суду заяву в якій просив розглянути справу за його відсутності, свої вимоги підтримав в повному обсязі. Представник Відділу реєстрації актів цивільного стану Бабушкінського району м. Дніпропетровська у судове засідання не з'явився, суду причини неявки не повідомив, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши й оцінивши докази в справі в їхній сукупності, приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно довідки №1109 від 10.04.2017 року про причину смерті [PERSON], 1977 року народження, помер [INFO] причиною смерті став набряк легенів,гостра коронарна недостатність. Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення від 03.018.2015 р. за № 1241011044 [PERSON] на теперішній час зареєстрована як тимчасово переміщена особа із зони АТО за адресою: [ADDRESS]. Державна реєстрація смерті громадянина [PERSON] не була проведена на території України, оскільки відповідно до листа Бабушкінського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану, заявником для підтвердження факту смерті пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті». Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення»затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить місто Донецьк Донецької області на території якого помер [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в стаціонарному відділенні лікарні у м. Донецьк. Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до пп. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010р. № 3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved