Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, відповідно до якої просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на земельну ділянку площею, 0,25 га кадастровий номер [NUMBER] призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Сеньківської сільської ради [ADDRESS] Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 10 вересня 2015 року [PERSON] був складений заповіт про те, що все його майно, яке належатиме йому на момент його смерті він заповідає позивачу. [INFO] року [PERSON] помер, після смерті якого відкрилась спадщина на майно, а саме : на будинок [ADDRESS] та вищезазначену земельну ділянку. Позивач стверджує, що в установлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом, а в подальшому із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку, надавши свідоцтво про право власності на нерухоме майно, але нотаріус не може видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки свідоцтво про право власності було отримано після смерті [PERSON] У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та підтвердила викладені в позовній заяві обставини, звертає увагу, що реєстрація права власності спадкодавця на земельну ділянку відбулось за життя спадкодавця, а також, що накладений арешт на майно спадкодавця та відкрите виконавче провадження не є перешкодою для оформлення права на спадщину позивача, оскільки чинне законодавство передбачає порядок погашення вимог кредиторів спадкодавця його спадкоємцями. Він також пояснив, що позивач залишає за собою понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. Представник відповідача Сеньківської сільської ради в судовому засідання проти задоволення позову заперечує, посилаючись на те, що право власності на земельну ділянку має перейти до власника будинку, який на цей час невідомий, оскільки будинок може бути в іпотеці банку. Залучені до участі в справі в якості третіх осіб [PERSON] та [PERSON] проти задоволення позову також заперечували. Третя особа [PERSON] пояснила, що є дочкою померлого, що вона подала заяву про прийняття спадщину за законом, і таким чином дізналась про існування заповіту на користь позивача. Вона інколи навідувала батька та стверджує, що батько хворів, зловживав алкоголем, чим скористався позивач, отримавши заповіт на свою користь. На даний час заповіт нею не оспорений. Третя особа [PERSON] пояснила, що є колишньою дружиною спадкодавця, матір'ю його дітей, та, що після смерті [PERSON] залишилась непогашена заборгованість по аліментах, тому державним виконавцем було накладено арешт на майно боржника. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду повідомлявся за відомою суду зареєстрованою адресою місця його проживання,. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали даної цивільної справи, копію спадкової справи № 38/2015 після померлого [INFO] [PERSON], суд дійшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] у віці 57 років помер [PERSON], про що в Книзі реєстрації смертей 05 жовтня 2015 року, зроблено відповідний актовий запис №45, що підтверджується свідоцтвом про смерть виданим повторно Виконавчим комітетом Сеньківської сільської ради Бориспільського району Київської області 15 жовтня 2015 року (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, в тому числі на житловий будинок [ADDRESS] та земельну ділянку площею, 0,25 га кадастровий номер [NUMBER] призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Сеньківської сільської ради. Наведене підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 57251047 від 13.04.2016 року (а.с.62-65). Встановлено, що на випадок своєї смерті [PERSON] склав та нотаріально посвідчив заповіт від 10 вересня 2015 року за реєстровим №2091, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день його смерті і на що за законом матиме право, заповів [PERSON], [INFO], який зареєстрований в [ADDRESS], тобто позивачу у справі (а.с.6). Цим заповітом [PERSON] скасував всі попередньо складені ним заповіти. Після смерті [PERSON] приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Харитонюк Ю.К. була відкрита спадкова справа №38/2015, номер у Спадковому реєстрі 58066548, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41800461 від 15.10.2015 року, та копією наданої на вимогу суду спадкової справи (а.с.26-66). Встановлено, що позивач [PERSON] 15 жовтня 2015 року звернувся до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Харитонюк Ю.К. із заявою про прийняття ним спадщини за заповітом, яка залишилась після смерті [PERSON] (а.с.27). Крім того, із заявами про прийняття спадщини за законом звернулись залучені до участі в справі в якості третіх осіб повнолітні діти померлого спадкодавця: [PERSON], [INFO] (а.с.45-47) та [PERSON], [INFO] (а.с.50-51). Також встановлено, що із заявою про прийняття спадщини за заповітом 03 листопада 2015 року до приватного нотаріуса Бориспільського районного нотаріального округу Харитонюк Ю.К. звернувся [PERSON], [INFO] (а.с.42), надавши нотаріально посвідчений заповіт [PERSON] від 15 березня 2011 року, реєстровий №417 (а.с.40-зворот), який, як було встановлено дослідженням вищенаведеного заповіту [PERSON] від 10 вересня 2015 року, був ним скасований (а.с. 6,38). При цьому суд враховує, що відповідно до положень ч.1 ст.1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. А також враховує, що відповідно до вимог ч.4 ст.1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини та, що згідно з вимогами ч. ч.3 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Встановлено, що на момент смерті заповідача - спадкодавця [PERSON], складений ним на користь позивача нотаріально посвідчений заповіт від 10 вересня 2015 року ним не скасований, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №41800487 від 15.10.2015 (а.с.36-37). Також встановлено, що спадкоємці за законом - діти померлого [PERSON], треті особи у справі, [PERSON] та [PERSON] право на обов'язкову долю у спадщини не мають. Доказів того, що складений на користь позивача заповіт спадкодавця [PERSON] від 10 вересня 2015 року, реєстровий №2091, був визнаний в судовому порядку недійсним, суду надано не було, крім того, згідно з поясненнями третьої особи [PERSON] вказаний заповіт до цього часу нею не оспорений. Відповідно до ст. ст. 1216,1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, позивач відповідно до вищенаведених вимог чинного законодавства набув право на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON], з моменту її відкриття, тобто з дня смерті останнього, що мала місце [INFO] Заперечення представника відповідача та третьої особи [PERSON] щодо наявних для позивача перешкод для прийняття та оформлення спадщини суд вважає безпідставними. Так, відповідно до вимог ч.2 ст.1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. При цьому відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. В зв'язку з чим, накладений на майно спадкодавця арешт та заборона на відчуження на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції від 29.09.2015, в інтересах обтяжувала [PERSON], третьої особи у справі, що вбачається з дослідженої в судовому засіданні вищезазначеної Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 57251047 від 13.04.2016 року (а.с.62-63), не є перешкодою для реалізації позивачем права на спадкування належної йому спадщини, яка залишилась після смерті спадкодавця [PERSON] Крім того, відповідно до вимог ч.1 та 2 ст.23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов'язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Проте, всупереч твердженням представника позивача відомості про зареєстровану іпотеку на спірну земельну ділянку, або домоволодіння, яке розташоване на спірній земельній ділянці, в Державному реєстрі іпотек відсутні, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо суб'єкта № 57251047 від 13.04.2016 року (а.с.62-65). Також безпідставними є твердження представника відповідача про те, що земельна ділянка має перейти у власність новому власнику житлового будинку, який на ній розміщений, та що такий власник на цей час невідомий, оскільки домоволодіння по вул.Брусиловського 54 в с.Велика Стариця Бориспільського району Київської області, яке належало на момент смерті спадкодавцю, що також підтверджується приєднаними до спадкової справи рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 19 серпня 2008 року, та витягом про реєстрацію права власності Бориспільського районного бюро технічної інвентаризації від 18.09.2008 року (а.с.53,54), увійшло до складу спадщини, право на яку набув позивач. Таким чином, з досліджених в судовому засіданні документів встановлено, що спору щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] не існує. Встановлено, що у позивача виникли складнощі в оформленні права на спадщину за заповітом на спірну земельну ділянку площею, 0.25 га кадастровий номер [NUMBER] призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Сеньківської сільської ради [ADDRESS], оскільки Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, індексний номер 45132288 від 06.10.2015 року (а.с.9) було видано реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції після смерті спадкодавця [PERSON], яка настала [INFO] (а.с.7). При цьому суд звертає увагу, що згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності , індексний номер 45132809 від 06.10.2015, рішення про державну реєстрацію прав та ї обтяжень було прийнято державним реєстратором 05.10.2015, підставою для надання витягу - заява з реєстраційним номером 13371593 від 18.09.2015 року заявника [PERSON], а реєстрація земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] здійснена 07.09.2015 року (а.с.10) Таким чином, спадкодавець [PERSON] за своє вжиття вчинив усі необхідні дії для державної реєстрації набуття ним права власності на спірну земельну ділянку, а отже сам факт видачі такого свідоцтва про право власності на нерухоме майно після його смерті, не позбавляє спадкодавця прав на земельну ділянку, а позивача право на оформлення права на спадщину на це нерухоме майно. З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що позивач, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], набув право власності на земельну ділянку площею, 0.25 га кадастровий номер [NUMBER], призначеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована на території Сеньківської сільської ради [ADDRESS], в порядку спадкування за заповітом з моменту відкриття спадщини та обов'язок зареєструвати його у встановленому законом порядку. Судові витрати, понесені позивачем по сплаті судового збору (а.с. 1), представник позивач просив залишити за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved