Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

11 листопада 2016 року позивачка звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила визнати за нею право власності на житловий будинок № 45, по провулку 3 Прибузькому, після смерті її бабусі [PERSON], яка померла 27 січня 1995 року. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вона є онукою [PERSON], яка померла 27.01.1995 року. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, який розташований за адресою: м. Миколаїв, провулок 3-й Прибузький, 45. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті її бабусі, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане майно. Посилаючись на те, що вона є онукою спадкодавця, проживала з нею однією сім'єю до відкриття спадщини, просила задовольнити позов. Позивачка надала заяву про розгляд справи у її відсутність позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо їх задоволення. Відповідачі [PERSON] та [PERSON]в судове засідання не зявилися, не представили доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 27 січня 1995 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 042558, після її смерті залишилось спадкове майно, а саме: житловий будинко № 45 по провулку 3-й Прибузький в м. Миколаєві. Позивачка [PERSON] є онукою померлої [PERSON], яка з 1995 року проживала за адресою: [INFO], та відповідно до ст. 1265 ЦК України спадкоємицею п'ятої черги за законом після її смерті. Згідно відповіді з Державного нотаріального архіву за № 1346/01-21-2 від 01.12.2016 року спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Однак позивачка не може отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, яке залишилося після смерті її бабусі, через відсутність правовстановлюючого документу на вказане майно. В судовому засіданні знайшов своє місце факт того, що за час свого життя [PERSON] була власником житлового будинку № 45 по провулку 3-му Прибузькому в м. Миколаєві (а.с. 8, 10). Відповідно до ст.ст. 100, 101 ЦК УРСР в редакції 1963 року громадяни могли мати у власності житловий будинок, при цьому глава десята цього кодексу не пов'язувала наявність такого права з його обов'язковою державною реєстрацією. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права власності в порядку спадкування за законом. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від померлої фізичної особи (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі викладеного суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, в зв'язку із чим визнає за позивачкою право власності на вказане спадкове майно в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], яка померла 27.01.1995 року.

Outcome: approved