Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

12.07.2016 року позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою, відповідно до якої просить: змінити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня прежявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, а у випадку встановлення відсутності постійного доходу у [PERSON] стягнути 3000 гривень щомісячно починаючи з дня прежявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття (а.с.1). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 29.04.2004 року, від якого в них народився син [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2006 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти в розмірі 200гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2006 року відповідача позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], а шлюб між ними розірвано. Позивач зазначає, що з 2005 року змінилися ціни на всі продукти, одяг, котрі необхідні для утримання дитини, виросли в декілька разів, індекс інфляції в України за 2005-2015 роки становить 393,2% та, що аліментів в розмірі 200грн. на місяць не може вистачати. Позивач зазначає, що відповідач з часу винесення рішення суду свої обов'язки не виконує, аліменти сплачує несвоєчасно і не в повному обсязі, не бере участь у додаткових витратах, викликаних частими хворобами дитини. Позивач стверджує, що відповідач здоровий, працездатний, отримує заробітну плату, а тому може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі, а у випадку встановлення відсутності постійного доходу у відповідача, вважає, що сума аліментів має становити 3000 гривень на місяць. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю, просив стягнути аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу позивача). Відповідач повторно в судове засідання не з'явився, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, за зареєстрованим місцем проживання (а. с. 39, 48, 50), про причину неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без його присутності не надав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, за наступних підстав. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні, що підтверджується наданими позивачем копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.2), копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.3), а також долученими до матеріалів справи копіями судових рішень. Так, згідно з рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 25 жовтня 2006 року (а.с.а.с.4-6) було задоволено позовом [PERSON] до [PERSON] та позбавлено відповідача батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO], та одночасно задоволено зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] та шлюб, зареєстрований між ними 29.04.2004 року, актовий запис №447, відділом РАГС Деснянського РУЮ м. Києва, розірваний. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 03 грудня 2005 року було частково задоволено позов [PERSON] та стягнуто з відповідача [PERSON] аліменти на користь позивача [PERSON] на її утримання в сумі 100 грн. щомісячно, починаючи з 6 квітня 2005 року до 20 серпня 2008 року, та на утримання сина [PERSON], [INFO], щомісячно по 200 гривень, починаючи з 20 серпня 2005 року до повноліття дитини (а.с.51). Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно до вимог ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено в судовому засіданні, відповідачем [PERSON], [INFO], податковий номер - [NUMBER] були задекларовані доходи за 1,2 квартал 2016 року всього на загальну суму 563757,11 грн. (а.с.43), з яких доходи у вигляді заробітної плати: 1 кв.-5250,00грн., 2 кв. - 5356,71грн., а інші - дохід, виплачений само зайнятій особі: 1 кв. - 281173,49грн., 2 кв. - 261492,83грн, 4000,00грн. та 6458,00грн.. Таким чином, встановлено, що дохід відповідача є мінливим та значним по відношенню до встановлених чинним законодавством розмірів мінімальної заробітної плати та мінімального прожиткового мінімуму для відповідної категорії осіб. Враховуючи, що позивач в особі її представника не навела будь-яких підстав, з урахуванням яким визначений нею розмір аліментів має становити саме ? частину від усіх видів його заробітку, такий розмір з урахуванням достатньо значного доходу відповідача, на думку суду є необґрунтовано завищеним. Враховуючи, що позивач при зверненні до суду визначила, що аліменти в твердій сумі в розмірі 3000 гривень - є достатньою, на її думку, сумою коштів для забезпечення належного утримання її малолітньої дитини, суд приходить до висновку, що за відсутності будь-яких заперечень з боку відповідача, а також доказів того, що на його утриманні знаходяться інші неповнолітні діти чи непрацездатні особи, виходячи із засад розумності, виваженості і справедливості, а також, враховуючи, що з часу стягнення аліментів змінилось матеріальне становище платника аліментів, що вбачається з рівня його задекларованих доходів, а також змінився матеріальний стан дитини, оскільки збільшився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, а розмір аліментів залишився визначеним станом на 2005 рік в сумі 200 гривень, що вочевидь не може задовольнити потреби дитини його віку, в тому числі з урахуванням рівного обов'язку позивача по його утриманню, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача та стягувати їх в твердій сумі 3000гривень. При цьому суд враховує, що за наявності особливих обставин, що потребують додаткових витрат на дитину, позивач не позбавлена можливості звернутися до суду із відповідним позовом, проте відповідні позовні вимоги про стягнення додаткових витрат позивачем заявлені не були. Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 551 гривня 20 копійок, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду. В зв'язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору за позовом про стягнення аліментів, судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial