Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

11 лютого 2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що вона з відповідачем [PERSON] перебувають у шлюбі з 08 липня 1995 року. У них є два сини - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Як на підставу звернення із позовом вказує, що у зв'язку із різними поглядами на сімейне життя останнє у них не склалося, шлюбно-сімейні стосунки фактично припинені в грудні 2011 року, на даний час проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Зазначає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, а відтак, просить розірвати шлюб із відповідачем [PERSON]; після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, проте подала суду заяву, про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити повністю. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча неодноразово був повідомлений про дату, час та місце судового засідання. Жодних заяв чи клопотань суду не подавав, заперечення на позов не надав. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, отримавши згоду позивача, відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України суд постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку з неявкою в судове засідання сторін відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. З'ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази, суд встановив, що 08 липня 1995 року Новодністровською міською радою Чернівецької області між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб за актовим записом № 58, що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 4). У шлюбі в сторін народилося два сини - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Новодністровською міською радою Чернівецької області 02 січня 1996 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Виконавчим комітетом Новодністровської міської ради Чернівецької області 05 жовтня 2007 року. Як зазначає позивач [PERSON], спільне життя сторін не склалося та сторони припинили шлюбні відносини із грудня 2011 року. При цьому, позивач [PERSON] вважає примирення не можливим. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки, а сторони не бажають перебувати у шлюбі. Судом встановлено, що примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач вважає такий шлюб формальним та не бажає його зберегти, а відповідач жодних заперечень щодо розірвання шлюбу суду не надав; сторони припинили спільне сімейне життя у 2011році. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей, а відтак, шлюб між ними необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається із Свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 08 липня 1995 року після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 4). Таким чином, враховуючи бажання позивача [PERSON] залишити прізвище, яке вона набула при реєстрації шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу їй слід залишити прізвище «[PERSON]». Згідно ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.115 Сімейного кодексу України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 551, 20 грн. судового збору на користь позивача. На підставі ст. ст. 105, 110, 112, 113, 114, 115 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved