Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

10 квітня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , в якій позивач зазначив, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 серпня 2010 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. На обґрунтування позову позивач вказав, що через певний час після реєстрації шлюбу, сімейне життя поступово погіршувалося. Вони втратили одне до одного повагу та вміння йти на компроміс. Перестали здійснювати моральну та психологічну підтримку одне одного, що призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Спільне господарство не ведеться більше року та разом та разом не проживають. Позивач вважає, що подальше спільне життя як подружжя і збереження сім`ї між ними неможливо, має наміри укласти шлюб з іншою особою. Спору щодо спільного майна немає. У зв`язку з наведеним просить шлюб між ним і [PERSON] розірвати. Позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, представник позивача надав клопотання, в якому просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, зазначивши про підтримання позовних вимог, проти винесення заочного рішення не заперечують (а.с.46). Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України (а.с. 34, 41, 43). Зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 04 серпня 2010 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецькій області, актовий запис № 678 (а.с. 8). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть більше року, спільне проживання між ними припинено. Позивач не бажає надалі перебувати у цьому шлюбі, його намір розірвати шлюб з відповідачем є остаточним. За таких обставин, суд вважає, що їх шлюб розпався, існує лише формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу сторін суперечить інтересам подружжя, а тому його слід розірвати. Майнового спору сторонами не заявлено. Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них та інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тривалість припинення шлюбно-сімейних відносин, думку позивача про неможливість досягнення примирення, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому шлюб між [PERSON] і [PERSON] слід розірвати.

Outcome: approved