Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

12.06.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа ПП «ДЕЛЬТА НІК І К» про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору б/н від 06.07.2007р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПП «ДЕЛЬТА НІК І К» було укладено договір № 52-Д/07 про надання кредиту у вигляді відновлювальної кредитної лінії, відповідно до якої банк надав позичальнику кредитний ліміт у розмірі 1\~000\~000,00 грн. з відсотковою ставкою та строком виконання зобовязань, передбачених договором. Банк свої зобовязання виконав у повному обсязі. Відповідно до п. 4.2 Договору при порушенні клієнтом своїх зобовязань, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом, зазначені у п. А.6 договору. Відповідно до п. 5.1 Договору у випадку порушення позичальником будь якого з грошових зобовязань, позичальник сплачує банку пеню, у вказаному у п. А.7 Договору від суми заборгованості за кожен день простроченого платежу. Відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. У звязку з зазначеним порушенням зобовязань за кредитним договором позичальник станом на 12.12.2016 року має заборгованість за кредитом у сумі 8\~734\~753,98 грн., яка складається з наступного: 1 000000,00 грн. заборгованість за кредитом; 4139661,58 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 9265,76 грн. заборгованість з комісії, 3585826,64 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором. Від цієї заборгованості віднімається сума, у розмірі 1\~256\~255,72 грн., яка була задоволена рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська стягнуто з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача, різниця становить 7478498,26 грн. Крім того, зобовязання за вказаним договором забезпечено договорами поруки № 1 та № 2 від 06.07.2007 року, забезпеченого поручителями [PERSON] та [PERSON] На даний момент позивач звертається до суду про стягнення заборгованості за кредитним договором № 52 Д/07 від 06.07.2007 року, яка утворилася після винесення судового рішення. Зазначає, що право вибору способу судового захисту належить виключно позивачу, згідно п. 9 постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року. Вважає за необхідне захистити свої права шляхом стягнення з відповідачів частини боргу, а саме 200\~000,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом. Просили суд стягнути з відповідачів заборгованість за кредитним договором від 06.07.2007р. у розмірі 200\~000,00 грн. та судові витрати. Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не зявився, але надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], які були належним чином повідомлені про день, час та місце судового розгляду справи шляхом публікації оголошення у засобі масової інформації, до судового засідання не з'явилися і не повідомили суд про причину своєї неявки, з заявою про розгляд справи у їх відсутність до суду не зверталися. Представник третьої особи Приватне підприємство «ДЕЛЬТА НІК І К» у судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про день, час та місце судового розгляду справи, з заявою про розгляд справи у його відсутність до суду не звертався. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав: 06.07.2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПП «ДЕЛЬТА НІК І К» було укладено договір № 52-Д/07 про надання відновлювальної кредитної лінії у сумі 1\~000 000,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом (а.с.9-12). 06.07.2007 року був укладений договір поруки №1. Та № 2, згідно до умов яких [PERSON] та [PERSON] виступили поручителями за виконання кредитного договору № 52 Д/07 ПП «ДЕЛЬТА НІК І К» (а.с.25,28). Згідно розрахунку заборгованості станом на 12.12.2016 року заборгованість відповідачів за кредитним договором складає 8\~734\~753,98 грн. (а.с.19-24). Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська № 2-6263/2010р. від 22.11.2010 року з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача було стягнуто заборгованість у розмірі 1\~256\~255,72 грн. (а.с.31-32). Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязаний вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст. ст. 549, 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобовязання; неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно до ч.1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Згідно з положенням Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» вказує, що наявність судового рішення за відсутності його реального виконання боржником не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання процентів за користування кредитом і штрафних санкції, передбачених договором за несвоєчасну сплату кредиту, які були нараховані після дати на яку утворилась заборгованість, що стягнута судовим рішенням. На підставі викладеного, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідачів потрібно стягнути на користь позивача 200\~000,00 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом та понесені по справі судові витрати по сплаті судового збору у сумі 3000 грн. 00 коп. та витрати на оголошення про виклик відповідачів до суду у сумі 280 грн. 00 коп.

Outcome: approved