Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

10 червня 2019 року позивач, [PERSON] , звернувся до Марганецького міського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 01 жовтня 2016 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 133. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, який зареєстровано 01 жовтня 2016 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 133. Від шлюбу дітей не мають. Сімейно-шлюбні відносини припинили з березня 2018 року, у зв`язку з втратою почуття взаємної поваги та любові, внаслідок чого їхнє подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити його інтересам. З вказаного часу шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо так, як відповідач змінила місце свого фактичного проживання, яке наразі йому невідоме, спільне господарства не ведуть. На добровільне розірвання шлюбу відповідач згоди не дає, у зв`язку з чим він вимушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Просить суд розірвати шлюб, укладений між ним [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 01 жовтня 2016 року Марганецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, за актовим записом № 133. Позивач в судове засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовільнити, строк для примирення не застосовувати. Відповідач у судове засідання не з`являлася, про причини неявки суд не повідомляла, у встановлені судом строки, відзив на позовну заяву не надала. За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України у Дніпропетровській області від 20.06.2019 року [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 12). Як зазначає позивач, [PERSON] змінила місце свого фактичного проживання, яке наразі йому не відомо. У зв`язку з чим відповідач була викликана до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Оголошення про виклик відповідача опубліковано 06 вересня 2019 року. Відповідно до ч. 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Відповідач, у встановлений судом строк, на адресу суду відзиву на позовну заяву не надала, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами, відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України. У відповідності до ч.1\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги необхідно задовільнити з наступних підстав. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Проте, судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Частиною 2\~статті 3 СК України\~встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно зі\~ст. 24 СК України,\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до\~ст.112 Сімейного Кодексу України, п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя»\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Нормами ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, а також те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Детально вивчивши й оцінивши мотиви розлучення, повно і всебічно з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, приймаючи до уваги те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, сторони тривалий час не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо, суд вважає, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, причини, що спонукають сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розлучення відповідачу слід залишити прізвище - [PERSON] . Відповідно до 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати. Так, як ухвалою Марганецького міського суду Дніпропетровської області від 11 червня 2019 року позивача звільнено від сплати судового збору, відповідно до ст.8 ЗУ «Про судовий збір», враховуючи майновий стан особи, то відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір у розмірі 768,40 гривень необхідно стягнути в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved