Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

10 грудня 2018 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 02 квітня 1997 року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Іскра» Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0082086 від 30 січня 1997 року, виписаного на підставі розпорядження Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 24.01.1997 року №19. Заповіту батько не залишив, її мати теж померла, тому вона є єдиною спадкоємицею за законом першої черги після смерті батька. Вона зверталася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак їй розяснили про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. Так як сертифікат про право на земельну частку (пай) виписаний після смерті батька і не може бути виданим нікому, крім нього, то отримати оригінал правовстановлюючого документу для оформлення свідоцтва про право на спадщину через нотаріальну контору вона не може. Тому вона змушена звернутися з зазначеним позовом до суду. Ухвалою від 13 грудня 2018 року позовна заява була залишена без руху. Після усунення недоліків позовної заяви, 22 грудня 2018 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження по справі. Позивач в підготовче судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.29/. Представник відповідача в підготовче судове засідання не зявився, однак від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позов визнає /а.с.39/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.3 та 4 ст.200 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання, відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 02 квітня 1997 року /а.с.11/. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки (паю), розміром 5,29 умовних кадастрових гектарів із земель КСП «Іскра» Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД №0082086 від 30.01.1997 року, зареєстровано 30 січня 1997 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №398. /а.с.23/. Зазначений сертифікат [PERSON] не виданий у зязку зі смертю /а.с.22/. Вартість земельної частки (паю) становить 116098,06\~ грн. /а.с.24/. Позивач є громадянкою України /а.с.8/. Відповідно до п.п.4,5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась /а.с.41/. Ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Так як вищевказаний сертифікат виписано на підставі розпорядження Красноокнянської райдержадміністрації Одеської області від 24.01.1997 року №19, тобто розпорядження, яке видано до смерті [PERSON], то земельна частка (пай) за цим сертифікатом входить до складу спадщини. Позивач є донькою [PERSON] /а.с.13, 14/, а тому відповідно до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем після смерті останнього за законом першої черги. Мати позивача [PERSON] померла 05 січня 2016 року /а.с.12/.\~ Позивач зверталася до Великомихайлівської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, однак їй було розяснено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу сертифікату на право на земельну частку (пай) /а.с.25/. Відповідно до п.4.12 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. П. 4.15 вищезазначеного порядку передбачено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцеві. Згідно з ч.1 ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є зокрема рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Таким чином, судом встановлено, що позивач згідно зі ст.ст.1223, 1225 ЦК України, як спадкоємець за законом, має право на спадкування та враховуючи, що відсутність оригіналу правовстановлюючого документу, а саме: сертифікату на право на земельну частку (пай), унеможливлює видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на зазначене спадкове майно, а також враховуючи відсутність інших осіб, які б претендували на зазначене спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України роз'яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /земельну ділянку/.

Outcome: approved