overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

11.09.2014року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що дитина знаходиться на її утриманні, а відповідач матеріальної допомоги не надає. Аліменти просила стягнути в твердій грошовій сумі - 1000 гривень на місяць, і до повноліття доньки. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 05.08.1995 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Встановлено, що дитина проживає з матір'ю, та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч.2 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів того, що [PERSON] обтяжений обов'язками по утриманню непрацездатних батьків, або не може надавати належну допомогу на утримання доньки за станом свого здоров'я, суду не надано. З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги повне визнання відповідачем позову, та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з [PERSON] аліменти на її користь на утримання доньки у розмірі 1000 гривень на місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

11.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки, відсутність взаємної поваги та любові. В судове засідання сторони по справі не з'явились, надали до суду заяви з проханням розгляду справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала, відповідач позов визнав. Відповідно до ст. 169 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, на підставі наданих доказів Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07 червня 1980 року міським відділом державної реєстрації актів громадянського стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №1072. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, різних поглядів на сімейні цінності і ведення спільного господарства, що призвело до втрати почуття любові. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

11.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку - Крістіну, 21.08.2004 року, посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в січні 2014 року внаслідок того, що у них різні погляди на сімейне життя. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

11.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду с позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 червня 1987 року в відділі РАЦС м. Ізюма Харківської області, актовий запис № 170. Від подружніх стосунків мають повнолітнього сина. Вказує, що подружні стосунки між ними припинені з 2008 року, підставою припинення стосунків явилось не бажання відповідача цікавитись інтересами сім»ї та відмова забезпечувати сім»ю, що призвело до втрати взаєморозуміння та взаємоповаги. Примирення вважає неможливим. В судове засідання позивач не з»явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з»явився без поважних причин, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи| встановлено|, що 12 червня 1987 року в відділі РАЦС м. Ізюма Харківської області зареєстровано шлюб між сторонами у справі, актовий запис № 170. З 2008 року сторони спільно не проживають, припинили подружні відносини, втратили почуття одне до одного, позивач бажає розірвання шлюбу. У відповідності до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги припинення сімейних стосунків та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Позивач вказує суду, що сумісне подружнє життя не склалося, причиною стало не бажання відповідача цікавитись інтересами сім»ї та відмова забезпечувати сім»ю. Сім»я розпалась остаточно і існує тільки формально. Примирення вважає неможливим. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення. З урахуванням інтересів позивача суд задтовольняє позовну заяву. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивач побажала залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

11.09.2014 року Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено заочне рішення, згідно якого позов [PERSON] був задоволений. Вказаним рішенням було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 70000 грн. суму боргу та судові витрати в розмірі 700 грн., а всього 70700 грн. В Дергачівський районний суд Харківської області 03.11.2014 року [PERSON] звернувся з заявою про перегляд судового рішення, в якій він просить рішення скасувати, вказуючи, що його представник не прибув в судове засідання з поважних причин за хворобою, заяву представником відповідача про відкладення розгляду справи було подано до канцелярії суду 11.09.2014 року. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] заяву підтримали. Заінтересована у справі особа [PERSON] проти задоволення заяви заперечує. Суд, дослідивши матеріали заяви, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] не був присутній в судовому засіданні при ухваленні рішення, про причини неявки суду не повідомив. Представник заявника [PERSON] - [PERSON] не був присутнім в судовому засіданні 11.09.2014 року з поважних причин, що підтверджується довідкою Інституту патології хребта та суглобів про те, що [PERSON] перебував на лікуванні з 04.09.2014 року, явка для контрольного огляду 14.09.2014 року. Вказані в заяві відповідачем факти мають істотне значення при вирішенні позову по суті.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

11.09.2014 року до Карлівського районного суду надійшла позовна заява публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді від 25 вересня 2014 року, позовну заяву повернуто позивачеві на тій підставі, що справа не підсудна Карлівському районному суду. 04.11.2014 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулися до суду з заявою про повернення судового збору, сплаченого при подачі позову до [PERSON] До заяви долучено платіжне доручення від 29.08.2014 року, яке підтверджує сплату банком судового збору у розмірі 243,60 грн. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги. На підставі вищевикладеного, заява банку підлягає задоволенню. Судовий збір у розмірі 243,60 грн. по платіжному дорученню № ІНВ99В0R87 від 29.08.2014 року - можливо повернути.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

11.09.2014 року до Подільського районного суду м.Києва надійшла позовна заява ПАТ «ВТБ БАНК» (далі-Банк) до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 121 692 - 62 грн., з яких: -97 156,10 грн. - заборгованість по кредиту; -33,80 грн. - 3% річних від простроченої суми повернення кредиту, в період з 07.10.2013 року по 25.03.2014 року; -49,23 грн. - сума інфляційний втрат за час прострочення сплати кредиту, в період з 07.10.2013 року по 25.03.2014 року; -9 134,82 грн. - проценти за користування кредитом, в період з 07.10.2013 року по 25.03.2014 року; -54,52 грн. - 3% річних від простроченої суми повернення процентів за користування кредитом, в період з 07.10.2013 року по 25.03.2014 року; -85,47 грн. - сума інфляційний втрат за час прострочення сплати процентів за користування кредитом, в період з 07.10.2013 року по 25.03.2014 року; -9 799,50 грн.- щомісячна комісійна винагорода за управління кредитом, в період з 07.10.2013 року по 25.03.2014 року; -5 379,18 грн.- пеня за несвоєчасне повернення кредиту та процентів за користування коштами, в період з 07.10.2013 року по 25.03.2014 року. (а.с.2-5) Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №R53400440326В від 04.07.2013 року (далі-Договір), Банк надав [PERSON] кредит в сумі 100 000 - 00 грн. строком по 04.07.2018 року, а також передбачено щомісячну сплату кредиту та процентів за його користування, комісійна винагорода та штрафні санкції у вигляді пені. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, у зв»язку з чим утворилася заборгованість, а тому Банк вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.58) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 23.10.2014 року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

11.09.2014 року до суду звернулася [PERSON] з заявою, в якій просила ухвалити по даній справі додаткове рішення, в якому зазначити надвірні будівлі та споруди житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] 27.03.2014 року Селидівським міським судом Донецької області по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна винесено рішення, яким задоволено позов, та визнано за [PERSON] право право власності на ? частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], жилою площею 38,8 кв.м., загальною площею 64,6 кв.м. з усіма надвірними будівлями та спорудами. [PERSON] належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву в який просила винести додаткове рішення у її відсутності. [PERSON] належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду заяви, у судове засідання не з'явився. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що відповідно копії зведеного акту вартості будівель та споруд та довідки Комунального підприємства «Селидівське бюро технічної інвентаризації» виданої 24.03.2014 року, будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], жилою площею 38,8 кв.м., загальною площею 64,6 кв.м., має будівлі та споруди: тамбур а-1, погріб п-1, сарай Б-1 (малоцінний), сарай В-1 (малоцінний), паркан N?. Виходячи з наведеного, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

11.09.2014 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд в порядку поділу майна подружжя визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку загальною площею 242,50 кв. м., та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1701 Га, що розташовані в Харківській області, Харківському районі, с. Циркуни, вул. Радгоспна, буд. 29, а також визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку загальною площею 242,50 кв. м., та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,1701 Га, що розташовані в Харківській області, Харківському районі, с. Циркуни, вул. Радгоспна, буд. 29. Представник позивача та відповідач подали суду заяви, в яких представник позивача позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. За ініціативою суду до участі у справі притягнуто ПАТ «Укрсоцбанк» з підстав наявності рішення Харківського районного суду Харківської області від 07.06.2011 року в справі № 2-1390/11, про яке сторонами в порушення вимог ст. 131 ЦПК України не повідомлено і яким звернено стягнення на предмет іпотеки, а саме на майно, що є предметом спору в цій цивільній справі. Однак представник 3-ї особи незважаючи на судові виклики в засідання не зявився і суду не надано заперечень проти позову, тому суд розглянув справу за відсутності представника 3-ї особи. Дослідивши надані суду докази, суд вважає необхідним позов задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу IV-НО № 462208 судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.11.1986 року. Спірне майно, а саме будинок та земельна ділянка, що розташовані в Харківській області, Харківському районі, с. Циркуни, вул. Радгоспна, буд. 29, придбано у шлюбі, що підтверджено державним актом про право власності серія ХР № 087715, свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданим Виконавчим комітетом Циркунівської сільської ради 26.11.2004 року та витягом про реєстрацію прав власності на нерухоме майно № 5595619 від 26.11.2004 року. Статтею 60 СК України визначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Враховуючи ту обставину, що вимоги визнані відповідачем і 3-ю особою не надано суду доказів виконання рішення Харківського районного суду Харківської області від 07.06.2011 року, на підставі наданих суду доказів та розглядаючи позов в рамках заявлених позовних вимог, суд вважає вимоги обґрунтованими та доведеними і повністю задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

11.09.2014 року заявниця [PERSON], [INFO], звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб. В обґрунтування своїх вимог зазначала, що вона та [PERSON], [INFO] мають взаємні щирі стосунки та міцне почуття поваги та любові один до одного, тому мають намір зареєструвати свої відносини офіційно. При зверненні до відділу ДРАЦС по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, їм було відмовлено, оскільки, [PERSON] не досягла шлюбного віку. Крім того заявниця вказувала, що вона перебуває на 26 тижні вагітності, очікує народження дитини, батьком якої є [PERSON] У заяві [PERSON] просила її вимогу щодо надання їй права на шлюб з [PERSON] задовольнити, оскільки перебуває на 26 тижні вагітності, батьком дитини є [PERSON], але не досягла шлюбного віку - 18 років, з якого можлива реєстрація шлюбу. Також, зазначала, що перешкод для реєстрації шлюбу, відповідно до ст. 26 СК України немає, так як мають намір спільно проживати та виховувати спільну дитину. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні свою заяву підтримала у повному обсязі, просила її задовольнити. Представник заінтересованої особи - відділу ДРАЦС по місту Вознесенську реєстраційної служби Вознесенського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON] Заінтересована особа: [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви [PERSON] Підтвердив, що бажає зареєструвати шлюб з заявницею та виховувати дитину, народження якої очікують. Заінтересована особа: [PERSON], яка є матір*ю заявниці, у судовому засіданні не заперечувала проти надання її доньці - [PERSON] права на шлюб з [PERSON] Просила заяву задовольнити. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Відповідно до ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються справи про надання права на шлюб. Згідно ст. 291 ЦК України, фізична особа незалежно від віку та стану здоров*я має право на сім*ю. Відповідно до ч. 1 ст. 18 СК України, кожен учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на безпосереднє звернення до суду за захистом свого права або інтересу. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до паспорта громадянина України, виданого 09.04.2014 року Вознесенським РВ УДМС України в Миколаївській області на ім*я [PERSON], вона народилася [INFO] у м. Вознесенськ Миколаївської області (а.с.3), тобто, вона не досягла шлюбного віку. Як вбачається з довідки №126, виданої КУ «Вознесенська ЦРЛ» за підписом лікаря Мельничук Ж.Б., станом на 02.09.2014 року [PERSON] перебуває на 26 тижні вагітності (а.с.4). Виходячи з вищевикладеного, суд прийшов до висновку про можливість надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON], оскільки це відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

11.09.2014 року Комунальне автотранспортне підприємство 052810 звернулося в суд з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за послуги з вивозу твердих побутових відходів, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачі є наймачами та проживають в квартирі [ADDRESS]. КАТП 052810 надає відповідачам послуги з вивозу твердих побутових відходів. У зв'язку з чим за квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] був закріплений особовий рахунок [NUMBER] для здійснення нарахувань за послуги з вивозу ТПВ. Станом на 01.08.2014 року за відповідачами утворилась заборгованість по оплаті за послуги з вивозу твердих побутових відходів в сумі 776,71 грн.. Позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за послуги з вивозу твердих побутових відходів в сумі 776 грн. 71 коп. та понесені судові витрати. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення суду не заперечує. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були сповіщені належним чином, судовими повістками. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини по даному позову регулюються Житловим кодексом України, Законом України «Про Житлово-комунальні послуги», Законом України «Про відходи», Правил надання послуг з вивезення твердих побутових відходів, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 10 грудня 2008 року №1070. Згідно зі ст. 64 ЖК України повнолітні члени родини несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за несвоєчасну оплату комунальних послуг. Згідно з вимогами ст. 162 ЖК України, наймач та члени родини зобов'язанні вчасно вносити плату за комунальні послуги по встановленим у законному порядку тарифам. Як вбачається з довідки з місця мешкання про склад сім'ї та реєстрації в квартирі [ADDRESS] зареєстровані та мешкають: власник [PERSON] та [PERSON]. (а.с.16) Згідно довідки - виписки з особового рахунку відповідачів, їх борг за період з 01.08.2004 року по 01.08.2014 року складає 776,71 грн. (а.с.5). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі отримували послуги з вивозу твердих побутових відходів, але плату за послуги вносили не регулярно, у зв'язку з чим заборгували позивачеві 776,71 грн. за період з 01.08.2004 року по 01.08.2014 року. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів солідарно на користь позивача необхідно стягнути витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 грн., які були понесені позивачем при звернені до суду.

Outcome: approved