Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

11 травня 2017 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 гривень щомісяця на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають спільних неповнолітніх дітей, які проживають разом з нею і знаходяться на її утриманні. На даний час шлюб з відповідачем розірвано і відповідач проживає окремо. Добровільно відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Інших аліментів відповідач не має, стан його здоровя задовільний. Позивач не працює, є інвалідом ІІІ групи, отримує пенсію та соціальну допомогу на дітей, однак даних коштів недостатньо на утримання двох неповнолітніх дітей. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, у письмовій заяві просила суд розглянути справу без її участі. Клопотання позивача судом задоволені, розгляд справи проведено за її відсутності, що не суперечить положенням, передбачених ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач до часу звернення позивача із позовом до суду в добровільному порядку не надав доказів, які б заперечували обставини, викладені у позові. Під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду, а також безпосередньо під час її судового розгляду відповідач зазначених обставин не оспорював. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 2004 року по 2011 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між подружжям розірвано. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO],що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії 1-ЖС № 008287, виданого 20 квітня 2005 року ВРАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області та серії 1-ЖС № 102570, виданого 23 грудня 2008 року ВРАЦС Куйбишевського РУЮ Запорізької області. На даний час сторони разом не проживають. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, має задовільний стан здоровя, в змозі сплачувати аліменти на утримання своїх неповнолітніх дітей. Згідно довідки, виданої виконкомом Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, позивач [PERSON] зареєстрована разом зі своїми дітьми по вул. Голуба, буд.64 в смт. Більмак Більмацького району Запорізької області. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Причому обовязок утримувати дитину є рівним обовязком як матері, так і батька. Відповідно до ст.181 СК України кошти на утримання дитини (аліменти) можуть бути присуджені за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За умовами ст. 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] постійної роботи не має, але має тимчасові заробітки і отримує від цієї роботи певний дохід. За таких підстав, суд має застосувати ст.184 СК України і визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За вимогами ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Проте, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст..7 ЗУ «Про Державний бюджет на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 01 січня 2017 року встановлений у розмірі 1689,00 грн. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги те, що обовязком утримувати дитину є рівним обовязком як батька, так і матері, а також те, що відповідач не має постійного стабільного доходу, інших утриманців не має. А тому з урахуванням інтересів неповнолітніх дітей, виходячи із принципів справедливості, добросовісності і розумності, закріплених у ст.7 Сімейного кодексу України, суд вважає за можливе визначити розмір аліментів на користь позивача у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. на місяць на утримання двох неповнолітніх дітей. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на утримання дитини присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто у даному випадку аліменти необхідно стягнути з 11 травня 2017 року. Оскільки позивачку [PERSON] при предявленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог передбачених ст. 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень 00 копійок. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved