Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

12.08.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 25 лютого 2006 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 73 та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн., з врахуванням індексу інфляції відповідно до закону, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між нею та відповідачем було укладено шлюб, 25 лютого 2006 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 73. У цьому шлюбі у них народились дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося. Кожен з них має різні погляди на шлюб та сім'ю, відповідач не цікавився потребами сім'ї, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Шлюб позивачки з відповідачем фактично розпався, вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо більш ніж сім років. Подальше спільне життя і збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, а сам шлюб формальним. Просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивачка поданий нею позов підтримала з підстав, що вказані в заяві. Просила позов задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечила. Заслухавши пояснення сторін по справі, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав та мотивів. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 25 лютого 2006 року у Франківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 73. Від спільного шлюбу з відповідачем у них народилась дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. У відповідності до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини та не ведуть спільного господарства, протягом тривалого часу проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 180 СК України кожен з батьків повинен приймати участь в утриманні дитини до досягнення нею повноліття. Отже, обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. За ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Крім цього в судовому засіданні встановлено, що відповідачем допомога на утримання дитини не надається. Суд вважає за необхідне визначити щомісячний розмір аліментів, який відповідач зобов'язаний сплачувати на утримання дитини. З урахуванням наведеного суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO] в розмірі 30% зі всіх доходів відповідача, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 серпня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Стягнути з відповідача судові витрати по справі.

Outcome: partial