Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

12.08.2019 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення орендної плати за користування земельною ділянкою в розмірі 83308,23 грн., вирішити питання судових витрат. Вимоги до суду мотивував тим, що відповідно до свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 15.06.2018 року [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з виробничих будівель та споруд, а саме: цеху по переробці м`яса, трансформаторної підстанції, паркану з металопрофіля, вбиральні цегляної, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , яке раніше належало [PERSON] та придбане [PERSON] . Вищезазначене нерухоме майно розміщене на земельній ділянці з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будівель торгівлі (для комерційного використання) площею 0,5402 га. Дана земельна ділянка була передана Малоперещепинською сільською радою в оренду [PERSON] згідно з договором оренди землі від 02.08.2010 року, так як на земельній ділянці знаходилися об`єкти нерухомого майна, які належали орендарю [PERSON] на праві власності. Зазначив, що оскільки 15.06.2018 року власник вищезазначеного нерухомого майна змінився, договір оренди землі від 02.08.2010 року, укладений між Малоперещепинською сільською радою та [PERSON] , на даний час залишається чинним, а в частині оренди ним земельної ділянки припинив свою дію з 15.06.2018 року, тобто з дати набуття [PERSON] права власності на нерухоме майно, яке розташоване на даній земельній ділянці. Посилаючись на ч. 2 ст. 120 ЗК України, вважає, що відповідач, як новий власник нерухомого майна, фактично з 15.06.2018 року порушує чинне законодавство України, зокрема із сплати орендної плати за користування земельною ділянкою, розмір якої визначив за період з 15.06.2018 року по 31.12.2018 року 40315,61 грн. та за період з 01.01.2019 року по 01.07.2019 року 42992,62 грн. Рішенням тринадцятої сесії Малоперещепинської сільської ради сьомого скликання від 04.09.2018 року [PERSON] надано дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки орієнтовною площею 0,5402 га, розташованої за адресою: [ADDRESS] , для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості з подальшою передачею в оренду. Рішенням чотирнадцятої сесії Малоперещепинської сільської ради сьомого скликання від 11.10.2018 року внесено зміни до рішення сільської ради від 04.09.2018 року та [PERSON] надано дозвіл на виготовлення технічної документації щодо встановлення (відновлення) меж вищезазначеної земельної ділянки в натурі на місцевості. 05.12.2018 року на засіданні шістнадцятої сесії Малоперещепинської сільської ради сьомого скликання було прийнято рішення «Про припинення дії договору оренди землі з попереднім орендарем» і взято до відома факт припинення права оренди земельної ділянки площею 0,5402 га попереднім орендарем [PERSON] та набуття права користування земельною ділянкою теперішнім власником [PERSON] в зв`язку з набуттям нею права власності на нерухоме майно, що знаходиться на цій земельній ділянці. Рішенням сімнадцятої сесії Малоперещепинської сільської ради сьомого скликання від 20.12.2018 року затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передано [PERSON] в оренду земельну ділянку з кадастровим номером 5323483401:01:001:0308 площею 0,5402 га, призначену для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Рішенням вісімнадцятої сесії Малоперещепинської сільської ради сьомого скликання від 05.02.2019 року скасовано рішення сільської ради від 20.12.2018 року «Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості)». Рішенням дев`ятнадцятої сесії Малоперещепинської сільської ради сьомого скликання від 12.03.2019 року внесено зміни до договору оренди землі від 02.08.2010 року, укладеного між Малоперещепинською сільською радою та [PERSON] , шляхом зміни орендаря на [PERSON] . Зазначив, що з метою вирішення справи у позасудовому порядку сільська рада звернулася до відповідача з листом-проханням сплатити орендну плату за землю за період з 15.06.2018 року по 31.12.2018 року в сумі 40315,61 грн. З даним листом відповідачу також було надіслано для підписання і подальшої реєстрації додаткові угоди до договору оренди землі від 02.08.2010 року про зміну орендаря з [PERSON] на [PERSON] , але по даний час другий примірник надісланої додаткової угоди позивачу не повернуто. 10.04.2019 року до сільської ради від [PERSON] надійшов лист-відповідь, у якому зазначено, що вона не погоджується з умовами надісланих додаткових угод до договору оренди землі, укладеного між Малоперещепинською сільською радою та [PERSON] 16.04.2019 року на засіданні двадцятої сесії сьомого скликання Малоперещепинської сільської ради було прийнято рішення про відмову у наданні дозволу щодо поділу земельної ділянки, так як заявник не є стороною договору оренди земельної ділянки. Також 26.04.2019 року до Малоперещепинської сільської ради від [PERSON] надійшов лист, в якому вказано, що вона не має юридичних підстав для сплати орендної плати. При цьому відповідач наголосила, що має намір оформити право користування на умовах довгострокової оренди на підставі дозвільних документів, вказаних у заяві від 19.03.2019 р. На заяву [PERSON] про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки загальною площею 0,3370 га рішенням двадцять другої сесії Малоперещепинської сільської ради сьомого скликання від 14.06.2019 року їй було відмовлено у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,5402 га, так як заявник не є стороною договору оренди земельної ділянки. Рішенням двадцять третьої сесії Малоперещепинської сільської ради сьомого скликання від 10.07.2019 року «Про розгляд заяви гр. [PERSON] .» заявнику було відмовлено у скасуванні рішення сільської ради від 14.06.2019 року та у наданні дозволу на розробку проекту землеустрою щодо земельної ділянки загальною площею 0,3370 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості за адресою: [ADDRESS] . Також даним рішенням [PERSON] було роз`яснено, що вона, як новий власник, з дати набуття права власності на нерухоме майно, придбане з прилюдних торгів, яке розташоване на земельній ділянці в [ADDRESS] , набула права користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землекористувача. В зв`язку з тим, що відповідач протягом тривалого часу не сплачувала орендну плату за користування земельною ділянкою, на якій розташоване належне їй нерухоме майно, позивач змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 28.08.2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, її представника, відповідача, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Згідно ст. 409 ЦК України, власник земельної ділянки має право на одержання плати за користування нею. Розмір плати, її форма, умови, порядок та строки її виплати встановлюються договором. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Однією із істотних умов договору оренди землі (ст. 15 Закону України «Про оренду землі») є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Відповідно до норми ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів (аукціону) від 15.06.2018 року [PERSON] належить на праві власності майно, що складається з виробничих будівель та споруд, а саме: цеху по переробці м`яса, трансформаторної підстанції, паркану з металопрофіля, вбиральні цегляної, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , яке раніше належало [PERSON] та придбане [PERSON] (а.с. 14). На момент проведення прилюдних торгів об`єктів промисловості, а саме станом на 04.06.2018 року, земельна ділянка під вказаними об`єктами з кадастровим номером 5323483401:01:001:0308 загальною площею 0,5402 га перебувала в комунальній власності та передана у користування на умовах оренди [PERSON] . Згідно з витягом з Державного земельного кадастру № НВ-0001926302018 від 16.08.2018 року зазначена земельна ділянка мала цільове призначення «Для розміщення та експлуатації будівель і споруд автомобільного транспорту та дорожнього господарства», категорія земель «Землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення» (а.с. 73-76). Згідно виписки із форми 6-зем за підписом Малоперещепинського сільського голови та землевпорядника, зазначене вище цільове призначення і категорія земель підтверджується (а.с. 69). Згідно з договором оренди землі від 02.08.2010 року, зареєстрованого у Новосанжарському районному відділі Полтавської регіональної філії ДЗК від 07.10.2010 року за № 041057001182, дана земельна ділянка була передана Малоперещепинською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області в оренду [PERSON] , так як на земельній ділянці знаходилися об`єкти нерухомого майна, які належали йому на праві власності (а.с. 9-13). Предметом позову в цій справі є стягнення з власника об`єктів нерухомого майна орендної плати за фактичне користування без належних на те правових підстав земельною ділянкою, на якій розміщені об`єкти нерухомого майна. У відповідності до приписів статті 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації. Правовий механізм переходу прав на землю, пов`язаний із переходом права на будинок, будівлю або споруду, визначено у статті 120 Земельного кодексу України. Виходячи зі змісту зазначеної статті, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Істотною умовою договору, який передбачає набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, є кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з набуттям права власності на ці об`єкти. Частина перша статті 93 Земельного кодексу України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 Земельного кодексу України). Водночас за змістом статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав, яка оформляється відповідно до закону «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1.07.2004 року № 1952-ІV. Статтею 141 ЗК України визначено, що підставами припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці. Приписи зазначених вище статей виключають і не передбачають «автоматичного» укладення договору оренди землі при купівлі нерухомості. Зазначені статті констатують припинення договору (договірних відносин) між попереднім землекористувачем (орендарем) та орендодавцем. При цьому Законодавець гарантує новому власнику об`єктів нерухомості можливість на оформлення права на користування земельною ділянкою відповідно до чинного законодавства України, а саме право користування земельною ділянкою на умовах оренди (коротко або довгострокової). Отже, за змістом указаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені та яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте з огляду на приписи частини другої статті 120 Земельного кодексу України не вважається правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій розташоване це нерухоме майно. З моменту припинення договору оренди землі, земельна ділянка з кадастровим номером 5323483401:01:001:0308 загальною площею 0,5402 га є такою, що не обтяжена будь-якими договірними відносинами та перебуває у розпорядженні сільської ради. Жодна особа після припинення договору оренди у зв`язку із набуттям права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, не може бути стороною попереднього договору оренди землі, до укладення нового договору оренди землі між орендодавцем - сільською радою та новим власником об`єктів нерухомості. Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України та Закону України «Про оренду землі». За таких обставин, враховуючи те, що договір оренди земельної ділянки укладений між позивачем та [PERSON] від 02.08.2011 року припинив свою дію повністю з моменту придбання об`єктів промисловості [PERSON] , а нового договору між орендодавцем і новим власником об`єкту нерухомості у встановлений законом спосіб укладено не було, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району. Відповідно до ст. 141 ЦПК України в зв`язку з відмовою в задоволенні позову судовий збір, сплачений позивачем при подачі позову до суду, слід віднести за його рахунок.

Outcome: dismissed