Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

11 грудня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина, [PERSON],\~ [INFO], в розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімум для дитини відповідного віку з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області між сторонами розірвано шлюб. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та знаходиться на її утриманні. На прохання позивачки [PERSON] здійснює одноразову допомогу на утримання дитини, але самостійно та систематично відповідач матеріальної допомоги не надає. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі, прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про народження серія І-БП №127575 виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції у Сумській області батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до довідки про склад сімї неповнолітній [PERSON] зареєстрований разом з матірю [PERSON] [ADDRESS]. Крім того, судом встановлено, що між сторонами відсутня домовленість щодо виконання відповідачем обовязку утримання малолітньої дитини. У відповідності до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Відповідно до частини 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частинами 1, 2 статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Постановою Верховної ради України № 789-XII від 27.02.1991, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 Сімейного Кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати, згідно ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved