Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-09 00:00:00

12.12.2017 року позивач звернулася із позовом до суду, в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS], 1988 року побудови, який належав померлій [INFO] [PERSON]. Мотивує це, тим що при зверненні в нотаріальну контору по питанню оформлення спадщини, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв'язку з тим, не пред'явлено правовстановлюючий документ на будинок. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Сільський голова надав заяву про розгляд справи у відсутності представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] та є матір»ю позивача, що підтверджується копіями свідоцтва про народження серії [NUMBER], свідоцтва про одруження від 21.12.2004 року. На день її смерті відкрилась спадщина на житловий будинок [ADDRESS], який на праві особистої власності належить [PERSON], що підтверджується довідкою Бігунської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 06.12.2017 року №2004. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року, вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто після 01.01.2004 року. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Відтак, до правовідносин, які виникли до набрання чинності Цивільного кодексу України 2003 року, тобто до 01.01.2004 року, підлягає застосуванню Цивільний кодекс УРСР 1963 року, а до тих їх прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання чинності Цивільним кодексом України 2003 року, тобто після 01.04.2004 року, застосовуються положення останнього. Згідно з ст.524 ЦК УРСР 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Статтею 549 ЦК УРСР 1963 року визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини; ці дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, оскільки на день смерті, протягом шести місяців і по даний час проживає та зареєстрована в [ADDRESS], про що свідчить довідка видана виконкомом Бігунської сільської ради Овруцького району Житомирської області від 06.12.2017 року №2006. Відповідно до ст. 529 ЦК України (1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Постановою державного нотаріуса Овруцької ДНК за №2056/02-31 від 08.12.2017 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дій у зв'язку з тим, що на житловий будинок не пред'явлений правовстановлюючий документ, встановлений чинним законодавством України. Відповідно до інформаційної довідки №106793878 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об»єктів нерухомого майна щодо об»єкта нерухомого майна відомості щодо - домоволодіння в [ADDRESS] відсутні. Згідно повідомлення Овруцької ДНК від 19.12.2017 року № 2205/01-16, після померлої [INFO] [PERSON] заведена спадкова справа №369/2004 року у зв'язку з подачею заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на право на земельну частку (пай) від дочки померлої, [PERSON]. Відповідно до ст. 548 ЦК України (1963 року) прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. На підставі викладеного суд вважає, що позивач набула право власності на спадкове майно (житловий будинок), на підставі діючої на момент прийняття спадщини ст.12 Закону України «Про власність» , від 7.02.91 року.

Outcome: approved