Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 3814 грн. 80 коп. і судових витрат, позовні вимоги мотивувади неналежним виконання умов кредитного договору від 11.06.2012 року. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, - в частині стягнення тіла кредиту та відсотків, а також в частині стягнення пені та штрафу в межах строків позовної давності, також просив зменшити неустойку, враховуючи той факт, що на даний час він не працює. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 11.06.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 500 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-31). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 30.06.2015 року становить 3814 грн. 80 коп., та складається з заборгованості за кредитом - 482,29 грн., заборгованості за відсотками - 1104,66 грн., 1570,00 грн. - заборгованості за комісією та 657,85 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договоромабо законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Про застосування позовної давності [PERSON] просив у заяві від 21.10.2015 року. Відповідно до статті 261 ЦК України початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами), починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо за кожним простроченим платежем. У разі порушення боржником строків сплати чергових платежів, передбачених договором, відповідно до частини другої статті 1050 ЦК України кредитор протягом усього часу до встановленого договором строку закінчення виконання останнього зобовязання має право заявити в суді вимоги про дострокове повернення тієї частини позики (разом з нарахованими процентами стаття 1048 ЦК України), що підлягає сплаті. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі підлягають стягненню в межах позовної давності за кожним із платежів. Вказана правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 6 листопада 2013 року (справа № 6-116цс13). Судом встановлено, що умовами кредитного договору визначено порядок погашення заборгованості шляхом внесення щомісячних платежів у розмірі 7 % від суми заборгованості та строк внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, що слідує за звітним. Отже проценти, які просить стягнути з відповідача позивач поза строками позовної давності не нараховувались, оскільки обов'язок відповідача сплатити проценти нараховані за липень 2012 року виник у нього до 25.08.2012 року. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Отже слід зазначити, що згідно п. 2.1.1.12.6.2, 2.1.1.12.8.1. Умов та правил надання банківських послуг, клієнт виплачує пеню базову процентну ставку по договору + 50 грн одноразова пеня нараховується в день нарахування процентів. Отже, так як з позовом позивач звернувся 10.08.2015 року до суду, пеня нарахована в межах строків позовної давності за період з 10.08.2014 року по 30.06.2015 року становить 500 грн, що підтверджується довідкою про розмір заборгованості (а.с.4). Згідно із довідкою про умови кредитування з виконанням кредитки універсальна (а.с. 6) встановлено відповідальність боржника у вигляді штрафу за порушення строків повернення платежів більш ніж на 120 днів, відповідно до якої клієнт повинен оплатити штраф в розмірі 500 грн та 5 % від суми позову. Отже, у зв'язку із тим, що останній платіж нарахований відповідачу 30.06.2015 та який ним не оплачений, банк не пропустив строк щодо нарахування штрафу, однак розмір штрафу, суд визначає, з урахуванням обґрунтованої ціни позову 104,70 грн (процентна складова) + 500 грн фіксована частина. Відповідно до ч. 3 ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Неустойка за вказаним кредитним договором нарахована відповідачу в межах строків позовної давності в сумі 604,70 коп - штраф та 500 грн - пеня, а всього 1104 грн 70 коп, що перевищує суму заборгованості по тілу кредиту, а отже з урахуванням того факту, що відповідач перебуває в скрутному фінансовому становищі, він не працює, що підтверджується копією трудової книжки, суд вважає за можливе зменшити суму неустойки за договором (пені та штрафу) до 483 грн. Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову в частині стягнення кредиту та відсотків не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору підлягає частковому задоволенню стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума заборгованості 2069 грн 95 коп, яка складається із 482,29 грн. - заборгованості за кредитом, 1104,66 грн. - заборгованості за відсотками, 483 грн пені та штрафу. Пропорційно задоволеним вимогам підлягають стягнення судові витрати, оскільки позов задоволений на 54 %, стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 131 грн 54 коп.

Outcome: partial