Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

11.04.2017 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. З грудня 2013 року по квітень 2017 позивач проживала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем. [INFO] позивач народила сина [PERSON], батьком якого є відповідач. Спільне життя із відповідачем не склалося. З квітня 2017 року позивач із відповідачем припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Син проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні та вихованні позивача, але коштів позивача не достатньо для його нормального розвитку та харчування. Крім того, з [INFO] позивач перебуває у відпустці по догляду за малолітнім сином [PERSON], [INFO], до досягнення ним трирічного віку. Враховуючи викладене, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь: - аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму відповідного віку дитини, щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття, а також позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на свою користь, на своє утримання у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи з моменту подачі позовної заяви і до закінчення відпустки по догляду за дитиною, тобто до [INFO] Позивач у судове засідання не з'явилась, але надала заяву у якій зазначила прохання про розгляд цивільної справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, але надав заяву у якій зазначив прохання про розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що з грудня 2013 року по квітень 2017 року позивач спільно проживала з відповідачем без укладення шлюбу та вели з ним спільне господарство. В квітні 2017 року забрав речі та виїхав на інше місце проживання, де проживає на даний час. Матеріальної допомоги відповідач на її утримання та утримання дитини позивачу не надає. Дитина проживає разом з позивачем та цілком перебуває на її утриманні. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] З [INFO] позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною,[PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов'язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно положень ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України враховує, матеріальне становище позивача на утриманні якої перебуває малолітня дитина, матеріальне становище відповідача, який працює, стягнень з його заробітку по виконавчим документам не проводиться, може надавати матеріальну допомогу та має задовільний стан здоров'я (доказів протилежного відповідачем не надано), та вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання малолітнього сина підлягають та позивача підлягають задоволенню. Згідно положень ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вирішуючи питання щодо строку з якого повинні бути присуджені аліменти на дружину, суд враховуючи аналогію закону вважає за необхідне визначити їх від дня пред'явлення позову, тобто з 11.04.2017 року. Також, суд зазначає, що у разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved