Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

11 липня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з нього заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 11 червня 2015 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та відділенням «Азов» 12 червня 2015 року було укладено договір споживчого кредиту № 270/15-А, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 6 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,15% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 06 липня 2015 року 983 грн., 06 серпня2015 року 983 грн., 07 вересня 2015 року- 983 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 2589,80 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідача станом на 31 травня 2016 року складає 3627,01 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2589,80 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 1037,21 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 3627,01 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту станом на 25 серпня 2016 року в розмірі 2589,80 грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту в розмірі 1371,30 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідач є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 11 червня 2015 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачем та відділенням «Азов» 12 червня 2015 року було укладено договір споживчого кредиту № 270/15-А, відповідно до якого відповідач отримав кредит в розмірі 5000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 6 місяців. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,15% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем було проведено наступні платежі: 06 липня 2015 року 983 грн., 06 серпня2015 року 983 грн., 07 вересня 2015 року- 983 грн. Більше ніяких платежів проведено не було. Залишок по кредиту склав 2589,80 грн. Станом на 25 серпня 2016 року нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 08 вересня 2015 року по 25 серпня 2016 року складають 1371,30 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved