Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-21 00:00:00

11 червня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона мешкає в квартирі [ADDRESS] , квартиронаймачем якої на підставі ордеру на житлове помешкання була її мати [PERSON] , яка померла [INFO] . На сьогоднішній час у зазначеній квартирі зареєстрований син позивача, відповідач по справі [PERSON] , який з липня 2013 року за місцем реєстрації не мешкає, його речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні квартири, зокрема в оплаті комунальних послуг, не приймає, позивачу місцезнаходження відповідача не відомо. Позивач через те, що відповідач зареєстрований у квартирі, змушена нести зайві витрати на утримання квартири, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача, який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач просить суд визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS] . Представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечувала. У судове засідання відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзиву не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] зареєстрована та мешкає в квартирі [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта (а.с.4), довідкою про склад сім`ї Комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 4» № 508 від 20 травня 2019 року (а.с.5). Квартиронаймачем квартири на підставі ордеру на житлове помешкання (а.с.6) була мати позивача [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 19 червня 2018 року (а.с.9). На сьогоднішній час у зазначеній квартирі зареєстрований син позивача, відповідач по справі [PERSON] , факт реєстрації якого у зазначеній квартирі підтверджується довідкою Комунального підприємства «Служба єдиного замовника № 4» № 508 від 20 травня 2019 року (а.с.5), відомостями про реєстрацію відділу реєстрації Костянтинівської міської ради № 2100/09 від 14 червня 2019 року (а.с.16-18). [PERSON] \~фактично не\~проживає за\~місцем реєстрації в\~квартирі [ADDRESS] з липня 2013 року, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 20 травня 2019 року, складеним Комунальним підприємством «Служба єдиного замовника № 4» (а.с.8). В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням (ч.1). За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї (ч.2). Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК до членів сім`ї належать дружина наймача (власника), їхні діти, батьки та інші особи, якщо вони проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] більше року не мешкає в квартирі [ADDRESS] , факт його реєстрації в квартирі позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Outcome: approved