overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

10 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 12 січня 2019 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . \~ \~ \~ \~На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, з 8 вересня 2021 року проживають окремо. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 січня 2019 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки обидві сторони наполягають на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

10 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовною заявою до відповідача, у якій просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позову посилається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, у тому числі на квартиру [ADDRESS] , частину квартири [ADDRESS] , земельні ділянки за кадастровим номером 74236847006106000:0019 та 7423684700:12:000:0358, які розташовані на території Ковпинської сільської ради Новгород-Сіверського району Чернігівської області. За життя [PERSON] заповіту не склала, єдиним спадкоємцем після померлої є позивачка. Бажаючи оформити спадкові права на майно померлої матері в серпня 2021 року позивачка звернулась до нотаріальної контори, де їй в усній формі було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом через пропуск встановленого законом строку подачі заяви про прийняття спадщини. Причину пропуску строку позивач мотивує своєю юридичною необізнаністю з вказаного питання оскільки, маючи на руках оригінали правовстановлюючих документів на ім`я померлої матері вважала себе власником її майна. Ухвалою суду від 14.09.2021 відкрито провадження у справі та призначене підготовче засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. [INFO] в м. Шостка померла [PERSON] . Позивач, згідно свідоцтва про народження є дочкою померлої [PERSON] , тобто, відноситься до першої черги спадкоємців за законом. Згідно інформації Шосткинської міської державної нотаріальної контори після померлої [INFO] [PERSON] спадкової справи не зареєстровано, тобто, на час розгляду справи відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину. Згідно із ч. 3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки вимога позову не порушує прав інших осіб, а визнання відповідачем позову не суперечить Закону, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

10 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з даним позовом про розірвання шлюбу та відновлення дошлюбного прізвища - [PERSON] , посилаючись на те, що 27 травня 2017 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . Позивач також зазначає, що з липня 2021 року вона не проживають разом, спільне господарство не ведуть та спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на життя, відсутністю взаєморозуміння та сім`я фактично розпалась. З цих підстав вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою суду від 24.09.2021 було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження та призначено до судового розгляду (а.с.19). У судове засідання сторони не з`явились. Згідно з поданими заявами просили розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, вважають примирення неможливим. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що 27 травня 2017 року у Бориспільському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблено актовий запис за № 225, присвоєно прізвища після реєстрації шлюбу : чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 10 ). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Баришівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області від 13.04.2017 (а. с. 11). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з поданими письмовими заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалася, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд враховує, що на підставі ст.113 Сімейного кодексу України позивач, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Вимоги щодо стягнення понесених судових втрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

10 вересня 2021 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 червня 2018 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 651, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя дітей не має. \~ \~ \~ \~ 08 жовтня 2021 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 27 жовтня 2021 року. Позивач в позовній заяві просить суд розглянути справу без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву у встановлений строк не надав. Враховуючи одночасне існування вищезазначених умов суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 22 червня 2018 року Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 651, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.3). Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України\~ судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Позивачем понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 грн., що підтверджено відповідною квитанцією та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~10 грудня 2000 року в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області помер батько позивача [PERSON] \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Садова,18 в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував його право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у його відсутності. В судове засідання представник відповідача Бариської сільської ради Бучацького району Тернопільської області не зявився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. \~ \~ \~ \~Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: \~ \~ \~ \~10 грудня 2000 року в с.Бариш Бучацького району Тернопільської області помер [PERSON]; \~ \~ \~ \~Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало йому на праві приватної власності; \~ \~ \~ \~Після смерті [PERSON] спадщина відкрилась за законом; Позивач [PERSON] син спадкодавця є спадкоємцем за законом першої черги, в 6-місячний строк з дня смерті спадкодавця прийняв спадщину; Окрім позивача, осіб, які одержували б право на спадкування за законом, не має. \~ \~ \~ \~Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

10 грудня 2008 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований Софіївською сільською радою Новомиколаївського району Запорізької області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.12.2008. Сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.03.2009. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Обставини, визнані сторонами, відповідно до ч. 2 ст. 61 ЦПК України, не потребують доказування. З огляду на заяву відповідача від 02.06.2014 про визнання позову, ним повністю визнані обставини, викладені у позовній заяві. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Обставин, що перешкоджають пред'явленню даного позову, визначених частиною другою зазначеної статті, судом під час розгляду справи не встановлено. Судом, відповідно до ст. 112 СК України, з'ясовано фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Зважаючи на встановлені обставини та письмові заяви сторін, суд визнав недоцільним вжиття заходів щодо примирення подружжя у даній справі. У зв'язку з неможливістю примирення сторін, та виходячи із закріпленого у статті 24 СК України принципу добровільності шлюбу, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявленого позову, та визнає його таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано квитанцію № 13789.533.1 від 14.05.2014, якою підтверджується сплата позивачкою судового збору у розмірі 243,60 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

10 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 15503,53 грн., заборгованність за кредитом 1995,67 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 12293,41 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 714,45 грн., всього загальна сума заборгованості склала 15503,53 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 грудня 2011 року в розмірі 15503,53 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 10 грудня 2011 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 2000,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 квітня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 15503,53 грн., заборгованність за кредитом 1995,67 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 12293,41 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 714,45 грн., всього загальна сума заборгованості склала 15503,53 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

10 грудня 2011 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2800 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 грудня 2017 року в сумі 29160,97 яка складається із заборгованості за кредитом 1736 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 25560,16 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов договору надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1364,81 грн. - (процентна складова), які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1762 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 10 грудня 2011 року у встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 2800 у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 31 грудня 2017 року, 29160,97 які складаються із заборгованості за кредитом 1736 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 25560,16 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов договору надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1364,81 грн. - (процентна складова). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1762 гривні судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-01 00:00:00

10 грудня 2012 року Публічне Акціонерне Товариство «ДЕЛЬТА БАНК» звернулось до суду із позовом до [PERSON] про виконання зобов'язань за кредитним договором № 001-14974-110108 , просив суд стягнути з відповідача на виконання зобов'язань за цим договором загалом 4.472,30 грн. У судове засідання позивач свого представника не надіслав, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, до суду надіслав заяву, у якій просив про розгляд справи за відсутності його представника та задоволення позову. Зважаючи про те, що у справі є наявними достатні докази про права та взаємини сторін, та немає необхідності в особистих поясненнях представника позивача для прийняття рішення по суті справи, суд ухвалив про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до статті 224 ЦПК України суд ухвалив про заочний розгляд справи. Після дослідження письмових матеріалів справи суд дійшов такого. 1……Матеріалами справи встановлено, та сторони не заперечують того, що 11 січня 2008 року між позивачем /надалі - кредитодавцем/ та відповідачем /надалі - позичальником/ був укладений договір № 001-14974-110108 про відкриття карткового рахунку та обслуговування кредитної картки, відповідно до умов якого: - кредитодавець відкрив позивальнику кредитну лінію, в межах якої надав позивальнику грошові кошти з умовою їх повернення у встановлений договором строк та сплатою відсотків та комісій за користування ними; - позичальник зобов'язався повернути надані кошти у встановлений строк та сплатити проценти за користування Кредитною лінією 2……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що на виконання своїх зобов'язань за кредитним договором кредитодавець надав позичальнику обумовлену договором грошову суму, виконавши тим самим свої зобов'язання у повному обсязі. 3……Матеріалами справи також встановлено, та сторони не заперечують того, що свої обов'язки за договором позичальник виконав не у повному обсязі, через що станом на 9 жовтня 2012 року утворилась заборгованість, розмір якої за розрахунками позивача становить: - заборгованості за тілом кредиту у сумі 4.472,30 грн.; - заборгованості по процентах за користуванням кредитом у сумі 0 грн.; - заборгованості по комісії за користування кредитом у сумі 0 грн.; а загалом - 4.472 грн. 30 коп. Заперечень проти факту наявності заборгованості або ж проти зроблених кредитодавцем розрахунків позичальник не надав, через що наведені обставини суд вважає доведеними. Між цим, відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином та у встановлений законом строк, а відповідно до статті 625 ЦК України у разі неналежного виконання зобов'язань позичальник має, сплатити, зокрема, прострочену суму боргу За такого з відповідача на користь позивача слід стягнути 4.472 грн. 30 коп. , задовольнивши заявлені вимоги у повному обсязі. При цьому з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі, що є пропорційним частині позовних вимог, що були задоволені.

Outcome: approved