Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

11 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який згодом уточнив (остання редакція від 23 березня 2017 року) до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу транспортного засобу дійсним, визнання права власності на транспортний засіб та зняття арешту. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в лютому 2016 року через мережу Інтернет знайшов автомобіль [NUMBER], який вирішив придбати, в звязку з чим з товаришем [PERSON] приїхав до відповідача [PERSON] власника автомобіля, до м. Кельмінці Чернівецької області, де оглянули транспортний засіб. Задовольнившись станом автомобіля, позивач разом із відповідачем обумовили вартість автомобіля 50\~000 грн.. Одразу здійснити перереєстрацію автомобіля в цей день сторони не змогли, оскільки не працював реєстр Сервісного центру, а залишатися позивач також не мав можливості, тому сторони вирішили оформити довіреність та засвідчити факт передачі коштів. Довіреність була оформлена на обох позивача [PERSON] та [PERSON], однак придбання автомобіля здійснювалося виключно за особисті кошти позивача і для його потреб. В довірчій розписці позивач та відповідач обумовили вартість транспортного засобу, факт передачі грошових коштів та відсутність майнових претензій щодо фактичних укладених майнових правовідносин з купівлі-продажу автомобіля. 26 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся з заявою до Територіального сервісного центру 1243 Регіонального сервісного центру, де дізнався про арешт спірного автомобіля на підставі постанови ВДВС Сокирянського РУЮ в Чернівецькій області. Вважав, що оскільки умови договору купівлі-продажу автомобіля між сторонами були виконані у повному обсязі за виключенням нотаріального посвідчення договору, з урахуванням положень ЦК України, за позивачем можливо визнати право власності на спірний автомобіль, в звязку з чим він і звернувся з цим позовом до суду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити суду пояснив, що в звязку з укладенням договору-купівлі у нього виникло право власності на автомобіль, однак він не може здійснити перереєстрацію транспортного засобу, на який накладено арешт в порядку виконавчого провадження. Також, пояснив, що під час купівлі автомобіля йому нічого не було відомо про накладення арешту на транспортний засіб, про наявність будь-яких судових рішень. В подальшому переоформити спірний автомобіль ані він, ані [PERSON] не мали можливості через скрутне матеріальне становище, оскільки перереєстрація автомобіля становить приблизно 3000-3500 грн. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, суду пояснив, що на час купівлі-продажу автомобіля, останній не був арештований, і відкриття виконавчого провадження відбулося лише в травні 2016 року. Отже, позивач правомірно набув право власності на транспортний засіб шляхом укладення договору купівлі-продажу з відповідачем. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся через періодичне видання газети «Вісті Придніпров'я». На підставі ч. 9\~ст. 74 ЦПК України\~після опублікування оголошення в пресі відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Представник третьої особи Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області [PERSON], який був допитаний в порядку судового доручення, позовні вимоги не визнав, просив розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, був повідомлений належним чином, надав письмові заперечення на позовні вимоги, які долучені до матеріалів справи, просив відмовити в задоволенні позову. Суд, вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, дійшов такого висновку. З матеріалів справи вбачається\~, що відповідно до довірчої розписки без зазначення дати її складання, [PERSON] купив 03 лютого 2016 року автомобіль [NUMBER] у [PERSON] за 50\~000 гривень в еквіваленті 2\~000 у.о., [PERSON] гроші в повному обсязі отримав і претензій не має (а.с. 10). Відповідно до довіреності від 03 лютого 2016 року, посвідченої приватним нотаріусом Кельменецького районного нотаріального округу [PERSON], [PERSON] цією довіреністю уповноважив [PERSON] або [PERSON] розпоряджатися від його імені, в своїх інтересах (продати за ціну та на умовах з їх розсудом, обміняти, здати в оренду, передати позичку), належний йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії СХТ 786343, виданого Центром 7343 02 лютого 2016 року, автомобілем [NUMBER], зареєстрований там же (а.с. 9). Заочним рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 05 лютого 2015 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено, стягнуто з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі\~27\~426,77 гривень (а.с.138-140). 31.03.2015, 04.09.2015 ПАТ КБ «Приватбанк» звертався до ВДВС Сокирянського РУЮ із заявами про примусове виконання зазначеного судового рішення від 05.02.2015 (а.с. 141, 143), на підставі яких було відкрито виконавче провадження (а.с. 136, 137). Постановами державного виконавця ВДВС Сокирянського ВДВС від 26.06.2015 та від 27.10.2015 виконавчий лист № 2/722/55/15, виданий Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення боргу в розмірі 27426,77 грн. з [PERSON] було повернуто стягувачу, в звязку з відсутністю майна боржника, на яке можна звернути стягнення (а.с. 134, 135). 06.04.2016 ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до ВДВС Сокирянського РУЮ із заявою про примусове виконання зазначеного судового рішення від 05.02.2015 (а.с. 142). Постановою держвиконавця Сокирянського ВДВС від 05.05.2016 було відкрито виконавче провадження № 51072644, під час провадження якого від 30.05.2016 було накладено арешт на транспортний засіб Volkswagen Transporter державний номер [NUMBER] (а.с. 38, 45). Частиною 1\~ст. 328 ЦК\~передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ч. 5 ст. 656 ЦК України на окремі види майна може бути встановлено спеціальний порядок набуття громадянами права власності. Згідно п. 3 ч. 1\~ст.208 ЦК України\~у письмовій формі належить вчиняти правочини фізичних осіб між собою на суму, що перевищує у двадцять і більше разів розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, крім правочинів, передбачених частиною першою статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦК України, усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність. Згідно ч. 3\~\~ст. 34 Закону України «Про дорожній рух», державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення. Відповідно п. 8 Правил державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року за №1388, державна реєстрація транспортних засобів здійснюється за умови попереднього зняття їх з обліку в підрозділі ДАІ. Крім того, документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів є, зокрема, довідка-рахунок за формою згідно з додатком №1, видана субєктом господарювання, діяльність якого пов'язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, та іншими посвідченими в установленому порядку документами, що встановлюють право власності на автомобіль. Пунктом\~\~42 вищезазначених Правил передбачено, що у разі коли транспортний засіб знімається з обліку у звязку з його відчуженням, у свідоцтві про реєстрацію (технічному паспорті) або на копії реєстраційної картки, що додається до свідоцтва про реєстрацію, робиться запис: «Транспортний засіб знято з обліку для реєстрації». Проте, спірний автомобіль не був знятий з обліку в органах ДАІ у зв'язку із його відчуженням за процедурою, встановленою п.п.8, 42 Правил, залишався зареєстрованим за [PERSON] Крім того, позивач не скористався можливістЮ за відсутності відповідача переоформити своє право власності на автомобіль у встановленому законом порядку за наявності довіреності у нього та [PERSON] з правом вирішувати питання купівлі-продажу автомобіля, через відсутність у позивача грошових коштів. У відповідності до ч. 4 ст. 334 ЦК України якщо договір про відчуження майна підлягає державній реєстрації, право власності у набувача виникає з моменту такої реєстрації. Письмова форма договору купівлі-продажу автомобіля передбачена правилами, що є обов'язковим для всіх юридичних і фізичних осіб. Згідно вимог ст. 316 ЦК України правом власності є право на річ, яке вона здійснює відповідно до закону. Особливим видом права власності є право довірчої власності внаслідок договору про управління майном. Надана позивачем розписка про отримання відповідачем 03 лютого 2016 року грошей не є укладеним договором купівлі-продажу, оскільки не містить ознак договору купівлі-продажу, зареєстрованого у встановленому законом порядку і допускає перехід права власності до інших осіб. Згідно зі ст. 392 ЦК власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні позивач не навів поважних причин того, що перешкоджало йому укласти простий письмовий договір купівлі-продажу автомобілю і належним чином зареєструвати автомобіль на своє ім'я в органах ДАІ, оскільки відсутність відповідача та збої в системи реєстрації в Сервісному центрі один день, не могло бути перешкодою, оскільки відповідач надав довіреність як самому позивачу, так і [PERSON], з правом продажу автомобіля, також суд не визнає поважною причину відсутність грошових коштів на переоформлення автомобіля у відповідних органах. Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено будь-яких об'єктивних причин, що ускладнювали чи робили б неможливим укладення між сторонами договору купівлі-продажу до звернення позивача до суду з даним позовом та перереєстрації права власності на автомобіль в органах ДАІ, за таких обставин суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні позову в цій частині. Крім того, ч. 1\~ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження»\~визначений порядок зняття арешту з майна, а саме: особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до матеріалів справи на момент звернення до суду з позовом [PERSON] не був наділений правом вимоги про звільнення спірного майна з-під арешту, оскільки не вважався і не являвся на той момент власником майна, на яке було накладено арешт, а тому і в цій частині позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed