Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

11.05.2016 року до Савранського районного суду Одеської області надійшов зазначений позов. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 21.11.2009 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами припиненні з березня 2016 року. Причиною припинення сімейних відносин стало зловживання відповідачем алкогольними напоями, що породжували постійні сварки, які негативно впливали на малолітніх дітей. Сторони не ведуть спільне господарство, та не мають наміру відновлювати шлюбно-сімейні відносини, тому просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дітей разом з позивачем. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду письмову заяву про підтримання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи за її відсутності (а. с. 16). [PERSON] в судове засідання не з'явився. Надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог в повному обсязі (а. с. 15). Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивачки і відповідача, викладені ними у заявах, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. 21.11.2009 р. між сторонами зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 113134, видане Виконавчим комітетом Вільшанської сільської ради Савранського району Одеської області (а. с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а. с. 6) та [PERSON], [INFO] (а. с. 5). Враховуючи обставини справи, з урахуванням доводів сторін та письмових доказів, суд вважає, що сімя розпалась, шлюб існує формально, на примирення позивач та відповідач не згодні, а тому їх подальше спільне подружнє життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,\~\~що мають істотне значення і шлюб необхідно розірвати. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 113 СК України, право на вибір прізвища після розірвання шлюбу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням зазначеного, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимоги про розірвання шлюбу. Позов відповідачем визнаний в повному обсязі. Однак відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися судом. Оскільки спору між сторонами щодо місця проживання малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], не виникло то в цій частині позовних вимог слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial