Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-17 00:00:00

10.11.2020 року позивач звернулась до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на підставі договору купівлі продажу від 28 жовтня 2020 року належить житловий будинок [ADDRESS] . На момент продажу в будинку значився зареєстрованим відповідач [PERSON] . Оскільки відповідач не проживає у вказаному житловому приміщенні; у добровільному порядку зняти з реєстрації відповідача неможливо, а його реєстрація в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власниці майна, вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме, будинком [ADDRESS] . Позивач та представник позивача адвокат Дементьєва Л.В. в судове засідання не з`явились, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали, просили задовольнити в повному обсязі, не заперечували проти винесення заочного рішення (а.с.24-26). Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, у тому числі, через оголошення на сайті суду (а.с.23, 27). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України) встановив наступне. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 28.10.2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Слов`янського міського нотаріального округу Донецької області Паращук О.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 958; Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 229985502 від 28.10.2020 року, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] (а.с.8 -12). З довідки № 85463-21-01 від 06.11.2020 року, виданої ЦНАП м. Слов`янська, вбачається, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.13). Відповідно до ч. 1\~ст.\~317\~Цивільного кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст.ст.\~391,\~396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідач не проживає у спірному житловому будинку, самостійно покинув зазначений будинок та перестав у ньому мешкати. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірним будинком перешкоджає позивачу, як власниці житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягненні з відповідача судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved