Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

11.10.2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] аліменти на неповнолітнього сина, [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з вона з відповідачем з 27.03.2009 року до 20.04.2012 року перебували в зареєстрованому шлюбі, мають спільного сина, [PERSON], [INFO], який проживає разом з матірю та перебуває на її утриманні, так як після розірвання шлюбу відповідач почав ухилятися від виконання свого обовязку по утриманню дитини. В даний час відповідач являється здоровою, працездатною людиною, неофіційно працює та має можливість утримувати доньку, а тих коштів, які заробляє позивач, на повноцінне утримання дитини і себе не вистачає, що і стало підставою звернення до суду. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та пояснила, що дитині необхідні вітаміни, ліки, повноцінне харчування та одяг, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на дитину, але у меншому розмірі 200 грн., так як він не відмовляється від надання допомоги на дитину, купує дитині ліки, одяг по сезону та необхідні речі. На даний час він не працює і не має стабільного доходу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З позовної заяви вбачається та підтверджується копією свідоцтва про народження, серії І-ТП № 103172, виданого 08.05.2009 року виконкомом Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області, сторони по справі [PERSON] та [PERSON] являються батьками [PERSON], [INFO] (а.с.5). Згідно матеріалів справи сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 27.03.2009 року, рішенням Радомишльського районного суду Житомирської області від 20.04.2012 року шлюб між сторонами розірвано, неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], для подальшого проживання та виховання залишити при матері [PERSON] (а.с.6). Відповідно довідки про склад сімї від 10.10.2016 року №782, сільським головою Лутівської сільської ради Радомишльського району Житомирської області малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою (а.с.7). Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи\~стан здоров'я дитини, її вік, здатність батька до праці і його сімейний стан, відсутність даних про наявність у нього інших дійсних аліментних зобов'язань, вважає за необхідне стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі 600 гривень щомісячно на утримання дитини до повноліття, зважаючи на те, що така сума, хоча й не є достатньою для повного забезпечення потреб дитини, але буде суттєвим прибутком у матеріальних витратах позивачки та не стане непомірним тягарем для відповідача, як платника аліментів. В той же час, суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: partial