Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

11 лютого 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовними вимогами до [PERSON], які до початку розгляду справи збільшила та просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони проживають окремо, відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини, тому вона хоче гарантовано на підставі рішення суду отримувати аліменти на утримання дитини. В судове засідання сторони не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачка і відповідач перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, Україна, актовий запис № 126. Під час шлюбу в них народився син: [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи. Як вбачається із позовної заяви, сторони проживають окремо. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Фактично всі витрати на їх сина позивачкою здійснюються за рахунок коштів, які отримує фактично від держави в якості одноразової допомоги у зв'язку з народженням дитини та щомісячної допомоги по догляду за дитиною. Відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. При виникненні спору між батьками щодо способів виконання ними обов'язку по утриманню дитини, він вирішується в судовому порядку. Як зазначено у ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Довідкою про доходи № 01-21/78 від 06.03.2013 року підтверджено, що [PERSON] відповідач у справі, працює у комунальному підприємстві «Управління житлово - комунального господарства» на посаді чергового електромонтера та його дохід з січня 2013 року по грудень 2013 року склав 22468,30 гривень. З матеріалів справи вбачається, що у відповідача інших дітей та непрацездатних осіб на утриманні немає, стягнень за виконавчими документами з нього не проводиться. На час розгляду справи в суді позивачка не працює, перебуває у частково оплачуваній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років. З довідки про отримання допомоги № 2838 від 15.11.2013 року вбачається, що [PERSON], позивачка у справі, перебуває на обліку в управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області та їй відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім'ям з дітьми» з 03.07.2012 року по 06.04.2015 року призначено допомогу при народженні дитини на сина [PERSON] [INFO]. Загальна сума доходу за період з 01 травня 2013 року по 31 жовтня 2013 року, за винятком аліментів, становить 4555,02 гривень. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька. яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Врахувавши стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, суд відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України визначає аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та п.п.1 п.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved