Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

12.09.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) про збільшення розміру аліментів, які відповідач виплачує на її користь на утримання спільного сина [PERSON], [INFO], на підставі ухвали Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.11.2013 року, - з 600 грн щомісячно до 1500 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтуванні позову посилається на те, що розмір аліментів, які затверджено ухвалою суду в 2013 році, натепер не забезпечує можливість належного матеріального утримання дитини, її фізіологічний та духовний розвиток. У судовому засіданні представник позивача предявлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Представник відповідача позов не визнав. Він вказує на те, що розмір аліментів визначено мировою угодою сторін, яка відповідачем виконується належним чином, що виключає можливість його перегляду; крім того зазначає, що відповідач має на утриманні другого сина [PERSON], [INFO], від шлюбу з [PERSON], та похилих батьків, при цьому відовідач не працевлаштований та не має стабільного заробітку, а тому позбавлений фінансової можливості сплачувати аліменти в тому розміру, який зазначений в позові. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували в шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 22.08.2013 року, і є батьками [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу малолітній син сторін залишився проживати разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 01.11.2013 року визнано мирову угоду сторін, відповідно до якої відповідач зобовязався сплачувати на користь позивача аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01.11.2013 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 8, 10,11). \~ \~ \~ \~Згідно з частиною першою статті 192 Сімейного кодексу України (далі Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; \~ \~ \~ \~3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 6) інші обставини, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини, а також її нормальний фізіологічний та духовний розвиток на визначену судом суму аліментів, що дає підстави для висновку про необхідність збільшення розміру аліментів, які наразі виплачує відповідач. \~ \~ \~ \~Одночасно суд враховує, що відповідач має на утриманні другого сина [PERSON], [INFO], який народжений від шлюбу з [PERSON], при цьому він ніде не працює (а.с. 37, 38). \~ \~ \~ \~Отже, виходячи з наведених вище положень Кодексу та враховуючи при цьому матеріальний і сімейний стан відповідача, суд вважає можливим збільшити аліменти до 1000 грн, проте без визначення мінімального розміру на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який може встановлютися рішенням суду лише в разі встановлення порядку сплати аліментів не в твердій грошовій сумі, як вимагає позивач, - а в частці від доходу платника аліментів. За таких обставин, предявлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial