Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , треті особи: орган опіки та піклування виконавчого комітету Борівської селищної ради, [PERSON] , [PERSON] про позбавлення батьківських прав, мотивуючи вимоги тим, що Службою у справах дітей та сім`ї Фастівської РДА було вивчено питання щодо утримання та виховання [PERSON] малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та встановлено, що [PERSON] є біологічною матір`ю малолітнього сина [PERSON] , яка в зареєстрованому шлюбі не перебувала. На даний час малолітній [PERSON] , 2008 року народження проживає разом з бабусею - [PERSON] та дідусем - [PERSON] . Мати дитини [PERSON] з січня 2018 року не займається його вихованням, тільки періодично з`являється за місцем реєстрації. Хлопчик навчається, вихованням і навчанням займаються його бабуся та дідусь, вони постійно турбуються про свого онука, приділяють йому багато уваги та контролюють навчально-виховний процес в навчальному закладі. Матеріальним забезпеченням, вихованням та утриманням малолітнім [PERSON] займається бабуся та дідусь. Відповідач [PERSON] не проживає разом з сином та не спілкується з ним, ніякої матеріальної допомоги йому не надає, не піклується про стан його здоров`я, не цікавиться його успіхами, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, не забезпечує його необхідним харчуванням, не спілкується з малолітнім в обсязі необхідному для нормального самоусвідомлення, не займається підготовкою до самостійного життя, зокрема, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікуванням [PERSON] , що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. На підставі викладеного позивач просить позбавити гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських праввідносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а також стягнути з неї аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частин всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. 26 лютого 2019 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 13 травня 2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду. Представник позивача в судовому засіданні уточнила позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімумудля дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги про позбавлення батьківських прав просила залишити без змін, задовольнити позовні вимоги, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду. Третя особа: [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд позов задовольнити. Треті особи: [PERSON] та орган опіки та піклування виконавчого комітету Борівської селищної ради в судове засідання не з`явились, про день слухання справи повідомлялись судом належним чином, через канцелярію суду надали заяви з проханням розглянути справу в їх відсутності. У відповідності до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази у межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15.12.2008 року Виконкомом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області /а.с.8/. Згідно вищезазначеного свідоцтва про народження вбачається, що у графі мати записано « [PERSON] », а у графі батько - « [PERSON] ». Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження, батько малолітнього [PERSON] , записаний згідно ч. 1 ст. 135 СК України /а.с.9/. Відповідно до характеристики, виданою Борівською селищною радою народних депутатів №1356 від 19.09.2018 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстрована, але з січня 2018 року не проживає з сім`єю, вихованням та матеріальним забезпеченням дитини не займається /а.с.16/. Згідно довідки Борівської селищної ради №122 від 21.01.2019 року [PERSON] , [INFO] проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , за вищевказаною адресою проживає але не зареєстрований онук [PERSON] , [INFO] /а.с.17/. Відповідно до характеристик [PERSON] (бабуся) та [PERSON] (дідусь) малолітнього [PERSON] , 2008 року народження за місцем проживання: [ADDRESS] , характеризуються позитивно, виховують малолітнього сина [PERSON] та онука [PERSON] , 2008 року народження /а.с.20-21/. Згідно Акта обстеження житлово-побутових умов за місцем проживання дитини і батьків від 25.09.2018 року вбачається, що [PERSON] , 2008 року народження навчається у четвертому класі Борівського ЗЗСО І-ІІІ ступенів, проживає з бабусею та дідусем за адресою: [ADDRESS] . Житлові-побутові умови за місцем проживання хороші, для дитини створені всі необхідні умови для успішного навчання і виховання. Мати [PERSON] , 1992 року народження не проживає за однією адресою з сином [PERSON] , не займається його вихованням, вихованням і навчанням хлопчика займається бабуся [PERSON] , 1972 року народження та дідусь [PERSON] , 1967 року народження, вони постійно турбуються про свого онука, приділяють йому багато уваги та контролюють навчально-виховний процес в школі /а.с.23/. Відповідно до рапорта ст. ДОП Фастівського ВП Васильківського ВП ГУНП України в Київській області майора поліції Петручик Я.М. по заяві [PERSON] встановлено, що дочка останньої [PERSON] зі своєю дитиною не живе, з дому втекла, за її дитиною доглядає бабуся [PERSON] , що підтверджується поясненням свідків /а.с.24/. Відповідно до Висновку №06-21/4042 від 22.12.2018, орган опіки та піклування Фастівської РДА вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.27-28/. Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вирішуючи даний спір, суд враховує висновок №06-21/4042 від 22.12.2018, орган опіки та піклування Фастівської РДА вважає доцільним та такими, що відповідає інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , оскільки в Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується висновок орган опіки та піклування, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що, дійсно, відповідач по справі вихованням свого сина не займається і ухиляється від своїх обов`язків по його утриманню та вихованню, оскільки жодного разу не поцікавилася його життям та здоров`ям, не спілкується з ним та не має наміру підтримувати його та турбуватися про нього, тому є підстави для позбавлення її батьківських прав відносно сина. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В той же час, відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може, на вимогу позивача або з власної ініціативи, вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Отже, оскільки відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання сина, хоча повиненна та має таку можливість, бо є людиною працездатного віку, а тому суд вважає за необхідне стягнути з неї аліменти на утримання дитини у заявленому позивачем розмірі. Відповідно до положень частини 1 статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам статті 430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до статті 141 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved