Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-20 00:00:00

11 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання. У позовній заяві покликається на ту обставину, що він є рідним сином відповідача, який після розірвання шлюбу з його матір`ю, виплачував аліменти на утримання позивача у зв`язку із його навчанням у коледжі в користь матері, поскільки він проживав з матір`ю та перебував на її утриманні. У даний час він є повнолітнім, перебуває на утриманні матері, відповідач не надає матеріальної допомоги на його утримання, а сам він не може працевлаштуватись, оскільки навчається на денній формі навчання в Національному Університеті біоресурсів і природокористування України в м.Києві, де проживає в гуртожитку. Всім необхідним для проживання та навчання його забезпечує матір. Відповідач є здоровою, працездатною людиною, працює неофіційно. Просить стягувати з відповідача на його утримання у зв`язку з навчанням аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі по 2500 грн. щомісячно. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 11 жовтня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду. 12 листопада 2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, частково визнає позов і не заперечує проти стягнення аліментів у розмірі по 500 грн. щомісячно на утримання позивача у зв`язку із його навчанням. Просить взяти до уваги ту обставину, що позивач отримує стипендію, оскільки навчається на бюджетній формі навчання. Окрім цього, просить взяти до уваги ту обставину, що позивачем не вказано про графік його навчання та наявність вільного від навчання часу, а також ту обставину, що позивач влітку тривалий час перебував у Чехії, де міг працювати, оскільки саме там придбав собі одяг, про що ним подано чеки з магазинів. Відповідач вказує, що перебуває у шлюбі, має іншу сім`ю та повинен забезпечувати дружину та її малолітню дитину. Окрім цього, він сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу. Свого власного житла відповідач не має та винаймає житло із сім`єю, оскільки за місцем реєстрації в будинку батьків він проживати не може через брак належних умов. Тимчасові заробітки дають йому можливість лише на мінімальні щоденні потреби. Ухвалою суду від 13 листопада 2019 року за клопотанням відповідача вжито заходів для забезпечення доказів та витребувано з місця навчання позивача інформацію про розмір його стипендії. Для участі у розгляді справи позивач [PERSON] не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності , не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] для участі у розгляді справи повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи до суду не подав, а тому суд ухвалює у справі заочне рішення. Дослідивши зібрані у справі докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Правовідносини батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів слід враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, він позивач [PERSON] є рідним сином відповідача [PERSON] , який після розірвання шлюбу з його матір`ю, виплачував аліменти на утримання позивача до досягнення ним повноліття, в користь матері позивача, що стверджується копією свідоцтва про народження, копіями рішень Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 17 серпня 2017 року про розірвання шлюбу та від 01 листопада 2018 року про стягнення аліментів на утримання позивача у зв`язку із навчанням у коледжі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання в Національному Університеті біоресурсів і природокористування України в м.Києві, де проживає в гуртожитку. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2021 року. Стипендії не отримує. Дані обставини стверджуються наявними в матеріалах справи довідками з місця навчання позивача. З наданих відповідачем у відзиві на позовну заяву доказів вбачається, що він перебуває у шлюбі, має сім`ю, сплачує аліменти на утримання неповнолітнього сина Даніїла від першого шлюбу у розмірі 2000 грн. щомісячно. Свого власного житла відповідач не має та винаймає житло із сім`єю, оскільки за місцем реєстрації в будинку батьків він проживати не може через брак належних умов. Тимчасові заробітки дають йому можливість лише на мінімальні щоденні потреби. Він згідний та може сплачувати аліменти на утримання позивача по справі у розмірі по 500 грн. щомісячно. При визначенні розміру аліментів на позивача, який є повнолітнім сином відповідача, суд виходить з можливості відповідача надавати матеріальну допомогу та враховує матеріальне становище платника аліментів, а саме отримання ним доходу від тимчасових неофіційних заробітків, наявність у платника аліментів неповнолітньої дитини від першого шлюбу сина [PERSON] , [INFO] і необхідність його утримання відповідно до рішення суду. Суд також враховує потребу повнолітнього позивача у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням, оскільки з матеріалів справи встановлено, що він навчається у вищому навчальному закладі не за місцем свого постійного проживання, забезпечений гуртожитком, не отримує стипендію. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд бере до уваги також можливість надання утримання матір`ю позивача, яка працює та фактично в даний час самостійно утримує свого повнолітнього сина. Доводи позивача про наявність обов`язку утримувати неповнолітню дитину своєї дружини, не ґрунтуються на законі. На підтвердження доводів відповідача про наявність у позивача вільного від навчання часу та можливості у вільний від навчання час працювати, ним не подано жодних доказів, а з довідок з місця навчання позивача вбачається, що він навчається на денній формі навчання. Доводи відповідача про те, що позивач влітку тривалий час перебував у Чехії, де міг працювати, оскільки саме там придбав собі одяг, про що ним подано чеки з магазинів, є припущеннями відповідача. Та обставина, що відповідач свого власного житла не має та винаймає житло із сім`єю, оскільки за місцем реєстрації в будинку батьків він проживати не може через брак належних умов, не звільняє його від виконання батьківського обов`язку по утриманню повнолітньої дитини у зв`язку із навчанням. Відповідач не надав суду доказів, котрі б підтверджували незадовільний стан здоров`я, наявність на його утриманні непрацездатної дружини, батьків та свідчили про неможливість надавати матеріальну допомогу на навчання позивача. За таких обставин справи, враховуючи те, що повнолітній син відповідача продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, тому суд прийшов до висновку, що вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. На думку суду, визначення матеріальної допомоги на навчання у розмірі 1500 грн. жодним чином не є надмірним з точки зору звичайних і необхідних потреб для навчання позивача. У задоволенні решти вимог суд відмовляє за недоведеністю.

Outcome: partial