Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

11.11.2014 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» звернулося в Шаргородський районний суд Вінницької області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 23.12.2014 року (а.с.73) позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VIS0GA0000000003 від 12.12.2007 року в розмірі 26064,49 грн., з яких: 19513,74 грн. - заборгованість за кредитом; 3502,45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 427,23 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1141,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1229,26 грн. - штраф (процентна складова) - звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який складається з двох житлових кімнат, матеріал стін - камінь, загальною площею 35,4 м. кв., житловою площею 29,6 м. кв., хлів, літню кухню з підвалом, прибудову, шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початковою ціною продажу предмету іпотеки на підставі проведеної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна; виселити [PERSON], яка проживає у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]; стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Мотивуючи позовні вимоги позивач зазначив, що, відповідно до укладеного кредитного договору №VIS0GA0000000003 від 12.12.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 22450 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2017 року. 23.10.2012 року до укладеного договору №VIS0GА0000000003 від 12.12.2007 року було укладено додаткову угоду, на підставі якої суму заборгованості, що виникла в період від дати надання кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшено на 3178,95 грн., а саме: пеню зменшено на 3178,95 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2017 року. Відповідно до умов договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інших витрат. У порушення умов договору відповідачка [PERSON] зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв'язку з чим станом на 08.08.2014 року має заборгованість в сумі 26064,49 грн., яка складається з наступного: 19513,74 грн. - заборгованість за кредитом; 3502,45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 427,23 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1141,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, а також штрафи відповідно до договору, 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1229,26 грн. - штраф (процентна складова). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором, ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачка [PERSON] 12.12.2007 року уклали іпотечний договір, згідно з яким відповідачка надала в іпотеку нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями загальною площею 35,40 кв. м., житловою площею 29,60 кв. м., розташований за адресою: [ADDRESS]. Майно належить відповідачці на праві власності на підставі договору купівлі-продажу. Згідно з витягом з реєстру права власності на нерухоме майно №16235021, виданим КП «Могилів-Подільське МБТІ» від 10.10.2007 року, зазначений житловий будинок складається з двох житлових кімнат, також є надвірні будівлі - хлів, літня кухня з підвалом «Б», прибудова «б». Обумовлена сторонами договору іпотеки ціна предмету іпотеки дорівнює 29000 грн. Вище вказані обставини підтверджуються кредитним договором, іпотечним договором, іншими документами. Згідно з ч.1 ст. 33 ЗУ «Про іпотеку», у разі невиконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 39 ЗУ «Про іпотеку», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону, яка передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі - покупцеві. Названі та інші повноваження надані іпотекодержателю іпотекодавцем на здійснення дій з продажу предмету іпотеку від імені іпотекодавця будь-якій особі покупцеві у разі порушення основного зобов'язання містяться у договорі іпотеки, укладеному між відповідачем та позивачем, у розділі, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. На момент укладення договору іпотеки сторони прийшли до взаєморозуміння, що перелік зазначених у договорі іпотеки повноважень з продажу предмету іпотеки іпотекодержателем не є вичерпним. Іпотечним договором, укладеним між відповідачем та позивачем, передбачене право іпотекодавця на реєстрацію у предметі іпотеки інших осіб лише при умові отримання від іпотекодержателя письмової згоди на такі дії. Згідно з ч.2 ст.39 ЗУ «Про іпотеку», одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя вправі винести рішення про виселення мешканців, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення, а також, згідно з ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про іпотеку» та ст. 109 ЖК України, - звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Відповідачка підлягає виселенню з житла, яке є предметом іпотеки, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Оскільки [PERSON] зобов'язання за кредитним договором виконує неналежним чином, позивач звернувся в суд з означеним позовом. В судове засідання представник позивача Сауляк Є.В., що діє за довіреністю від 24.04.2014 року (а.с.45-46), не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, а позовну вимогу в частині виселення просить задовольнити в редакції заяви від 23.12.2014 року, а саме, щодо виселення з предмету іпотеки відповідачки [PERSON], яка проживає одна (а.с.73). Відповідачка [PERSON] в судові засідання, призначені на 26.11.2014 року, 08.12.2014 року, 23.12.2014 року не з'явилася, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом надіслання судових повісток за зареєстрованим та фактичним місцем проживання, зазначеним в позовній заяві. Дві судові повістки, направлені судом на ім'я відповідачки за місцем реєстрації проживання, що зазначене в інформації Шаргородського РС УДМС України у Вінницькій області (а.с.38), отримані відповідачкою (а.с.54, 71), а одна повернута (а.с.58), також, дві судові повістки, направлені судом за місцем проживання відповідачки, зазначеним в паспорті останньої та в позовній заяві - отримані (а.с.55, 70), одна - повернута до суду відділенням Укрпошти з поміткою про відсутність відповідачки за зареєстрованим місцем проживання (а.с.56). Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України, судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь в справі… У разі ненадання особами, які беруть участь в справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, що не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручено їм належним чином. Відтак, суд вважає, що відповідачка [PERSON] повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи і не з'явилася до суду без поважних причин, заперечень щодо позову на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 13.11.2014 року, суду не надав. Згідно із ч.1 ст.224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки відповідачка належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, тричі не з'явилася до суду без поважних причин, не повідомила суд про причини неявки в судове засідання, заяви про розгляд справи у її відсутності не подала, а представник позивача заперечень щодо заочного розгляду справи не має (а.с.73), то суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 12 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк» (а.с.31, 34) та [PERSON] було укладено кредитний договір №VIS0GA0000000003 (а.с.18-20), згідно з умовами якого банк зобов'язується надати позичальникові кредитні кошти на строк з 12.12.2007 року по 12.12.2017 року включно, у вигляді не поновлювальної лінії у розмірі 20000 грн. на споживчі цілі, а також 2450 грн. на сплату страхових платежів, зі сплатою за користування кредитом відсотків у розмірі 1,25% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 2% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту, винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 0,20% від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, відсотки за дострокове погашення кредиту та винагороди за проведення додаткового моніторингу (п.7.1. Договору кредиту). Договором встановлено період сплати по договору кредиту - з «10» по «15» число кожного місяця, та порядок сплати заборгованості по кредиту: щомісяця в період сплати позичальник повинен надати банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 365,23 грн. (п.7.1. Договору кредиту). Для виконання договору кредиту позивач відкрив відповідачці рахунок [NUMBER] для зарахування коштів, спрямованих на погашення заборгованості по кредиту, відсотках, винагороді, комісіях. Кредит надається в обмін на зобов'язання позичальника по поверненню кредиту, сплаті відсотків, винагороди в зазначені договором строки (п.7.2. Договору кредиту). При порушенні позичальником зобов'язань із погашення кредиту, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,15% від суми простроченої заборгованості по кредиту за кожний день прострочки, але не менше 1 гривні (п.7.4. Договору кредиту). Забезпеченням виконання позичальником зобов'язань за даним договором виступає іпотека будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (п.7.3 Договору кредиту). Судом встановлено, що вказаний договір кредиту відповідачка підписала, з його умовами погодилася, оскільки заперечень щодо вказаних обставин остання на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 13.11.2014 року (а.с.39), не надала. Відповідно до додатку №1 до кредитного договору №VIS0GA0000000003 від 12.12.2007 року, встановлено, що кредит видається під заставу житла, вартість нерухомості становить 29000 грн., сума кредиту 20000 грн., початковий внесок - 9000 грн. (а.с.21). Позивач виконав умови договору кредиту №VIS0GA0000000003 від 12.12.2007 року, що підтверджується ордером-розпорядженням без номера від 12.12.2007 року про видачу відповідачці [PERSON] коштів у сумі 20000 грн. (а.с.22). Вказана обставина визнається відповідачкою, оскільки заперечень щодо цього остання на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 13.11.2014 року, не надала. 23.10.2012 року між позивачем та відповідачкою підписано Додаткову угоду до кредитного договору №VIS0GA0000000003 від 12.12.2007 року, відповідно до умов якої суму заборгованості, що виникла в період від дати надання кредиту до дати підписання додаткової угоди зменшено на 3178,95 грн., а саме: пеню зменшено на 3178,95 грн. Пункт 7.1. кредитного договору викладено у новій редакції щодо сплати відсотків за користування кредитом, які визначено у розмірі 20 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 12.12.2017 року. Встановлено новий Графік погашення кредиту (а.с.23-25). 12 грудня 2007 року між ЗАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» (а.с.31, 34), та [PERSON] було укладено іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №3672 (а.с.26-29). За умовами іпотечного договору [PERSON], у забезпечення виконання своїх зобов'язань за кредитним договором №VIS0GA0000000003 від 12.12.2007 року передала в іпотеку житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], який складається з двох житлових кімнат, матеріал стін - камінь, загальною площею 35,4 м. кв., житловою площею 29,6 м. кв. під літерою «А», з надвірними будівлями - хлівом, літньою кухнею з підвалом під літерою «Б», прибудовою «б» (п.35.3. Іпотечного договору). Означеним будинком з надвірними господарськими будівлями відповідачка [PERSON] володіє на праві власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 10.10.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом Шаргородського районного нотаріального округу [PERSON], зареєстрований в реєстрі за №3672 (а.с.26-29) Відповідачка [PERSON] зобов'язання за кредитним договором №VIS0GA0000000003 від 12.12.2007 року виконувала неналежним чином, оскільки станом на 08.08.2014 року її заборгованість по кредиту становила 26064,49 грн., з яких: 19513,74 грн. - заборгованість за кредитом; 3502,45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 427,23 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1141,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1229,26 грн. - штраф (процентна складова), що вбачається із розрахунку позивача (а.с.12-15), заперечень щодо якого відповідачка на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 13.11.2014 року, не надала. Окрім того, у судовому засіданні встановлено, що відповідачка [PERSON] продовжує порушувати взяті на себе зобов'язання. Листом від 03.07.2014 року за №30.1.0.0/2-175 (а.с.16-17) позивач повідомляв відповідачку про існуючу заборгованість за кредитом та вимагав в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги повернути суму кредиту в повному обсязі, а також проценти, комісію та штрафні санкції, нараховані на день повернення кредиту. Цим же листом, позивач повідомляв відповідачку про те, що у разі невиконання зобов'язання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги він має намір, зокрема, звернути стягнення на предмет іпотеки, у зв'язку з чим згідно із ст. 40 Закону України «Про іпотеку» вимагав добровільно звільнити житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS], разом з усіма членами сім'ї та іншими мешканцями. Встановленим судом фактам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із кредитного договору, забезпеченого іпотекою, які регулюються Конституцією України, ЦК України, Законом України «Про іпотеку», Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. За змістом ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного права та інтересу, зокрема, способом, що встановлений договором або законом. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, заставою, в силу якої, за ст. 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (ч. 1 ст. 575 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Статтями 610 та 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно із ст.ст. 7 та 33 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов'язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов'язання. У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» та ч. 3 ст. 109 ЖК Української РСР, одночасно з рішенням про звернення стягнення на предмет іпотеки суд за заявою іпотекодержателя виносить рішення про виселення мешканців за наявності підстав, передбачених законом, якщо предметом іпотеки є житловий будинок або житлове приміщення. Звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно з положеннями ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Крім того, відповідно до положень ч.4 ст.212 ЦПК України, результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, і, враховуючи, що право позивача на виконання умов кредитного договору, забезпеченого іпотекою, щодо повернення заборгованості по кредиту, сплати процентів, комісій, винагород порушене відповідачкою, то порушене право позивача підлягає судовому захисту шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а позов підлягає задоволенню. Відтак, у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №VIS0GA0000000003 від 12.12.2007 року в розмірі 26064,49 грн., з яких: 19513,74 грн. - заборгованість за кредитом; 3502,45 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом; 427,23 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1141,81 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором; 250 грн. - штраф (фіксована частина), 1229,26 грн. - штраф (процентна складова) - слід звернути стягнення на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS], який складається з двох житлових кімнат, матеріал стін - камінь, загальною площею 35,4 м. кв., житловою площею 29,6 м. кв., хлів, літню кухню з підвалом, прибудову, шляхом продажу предмету іпотеки Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, код ЄДРПОУ 14360570) з укладенням від імені банку договору купівлі-продажу будь-яким способом з іншою особою - покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПРИВАТБАНК» усіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки, з початковою ціною продажу предмету іпотеки на підставі проведеної оцінки майна суб'єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Окрім того, із довідок виконавчого комітету Пасинківської сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 15.12.2014 року за №№2-18-175 та 2-18-176 (а.с.67, 68) вбачається, що у житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] проживає, але не зареєстрована одна [PERSON]. Відтак, вимога позивача про виселення із будинку, що є предметом іпотеки, відповідачки [PERSON] також підлягає задоволенню. Таким чином, позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені витрати. Згідно з платіжними дорученнями від 28.08.2014 року (а.с.1-3) позивачем при зверненні в суд сплачено судовий збір в сумі 260,64 грн., 243,60 грн., 121,80 грн., який підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved