Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-20 00:00:00

11.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що після смерті її чоловіка [PERSON] залишилось спадкове нерухоме майно, а відсутність правовстановлюючого документу, що засвідчує право власності на нерухоме майно у спадкодавця, позбавляє позивача, як єдиного спадкоємця після померлого [INFO] року [PERSON] , можливості відповідно до вимог чинного законодавства оформити свої спадкові права на земельну ділянку, що і стало підставою для звернення до суду. В судове засідання позивач не з'явився попередньо надавши до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Від відповідача Судіївської сільської ради Полтавського району до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника , не заперечуючи проти заявлених вимог. Від третьої особи: Полтавської районної державної нотаріальної контори до суду надійшла заява про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Від третьої особи: Відділу Держземагенства в Полтавському районі до суду надійшла телефонограма про розгляд справи без участі їх представника, зазначивши, що при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO]. помер [PERSON] - чоловік позивачки, про що видано Свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 28.05.2010р. ( а.с. 18). Після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки розміром 0,32 га, розташованої в [ADDRESS] Згідно державного акту на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 018960 виданого Судіївською сільською радою Полтавського району 16.09.1996р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 101, померлому [PERSON] належала земельна ділянка , передана для обслуговання житлового будинку та господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства загальною площею - 0,32 га. За життя [PERSON] залишив заповіт , що посвідчений секретарем виконкому Судіївської сільської ради, 27.11.2006р. за реєстровим № 226, згідно якого нерухоме майно, що належало йому на праві приватної власності, а саме житловий будинок та земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] заповів - [PERSON] Факт родинних відносин позивача та спадкодавця підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданого 05.06.2007р. за яким дошлюбне прізвище позивача «[PERSON]». У встановлений законом строк позивач звернувся до Полтавської районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлого, [INFO]. [PERSON], в зв'язку з чим була відкрита спадкова справа № 373/2010. Згідно довідки № 02-14/4482 від 26.11.2013р. , виданої Полтавською ДНК, що свідоцтво про право на спадщину на приватизовану земельну ділянку, передану для обслуговання житлового будинку та господарських будівель та для ведення особистого підсобного господарства загальною площею - 0,32 га., що розташована за адресою: [ADDRESS] , не може бути видане спадкоємцю в зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Як встановлено, за життя [PERSON] було втрачено державний акт на право приватної власності на землю серія І-ПЛ № 018960 виданого Судіївською сільською радою Полтавського району 16.09.1996р. та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 101, і дана обставина позбавляє позивача права вільно розпоряджатися спадковим нерухомим майном. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч.1 ст.1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Враховуючи те, що право власності на земельну ділянку не було зареєстровано за померлим, позивач не має можливості зареєструвати земельну ділянку на своє ім'я. За викладених обставин позивач був змушений звернутися до суду задля визнання права власності на земельну ділянку. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачем та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного, ст.ст. 328, 392, 1216, 1223, 1268, 1297 ЦК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved