Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-07 00:00:00

11 листопада 2020 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивує вимоги тим, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. Мають різні погляди та інтереси. Подружні відносини припинили, проживають окремо більше 5 років. Шлюб розпався, подальше сімейне життя і збереження сім`ї неможливе, тому що втратили почуття любові та поваги один до одного. У зв`язку з чим, позивач прийняла рішення, що розірвання шлюбу є єдиним виходом для припинення відносин, які залишились існувати формально. Провадження у справі відкрито 02 грудня 2020 року та встановлено порядок спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін для розгляду даної справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити, також зазначила про те, що разом з позивачем не проживають з 2015 року, дитина залишається проживати з матір`ю. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Судом здійснений виклик відповідача в судове засідання, однак відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про слухання справи сповіщався належним чином. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів в заочному порядку відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що шлюб підлягає припиненню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 червня 2014 року, про що свідчить запис № 583, зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, між громадянином [PERSON] , [INFO] та громадянкою [PERSON] , [INFO] (свідоцтво серії [NUMBER] ). Позивачка змінила прізвище на [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. В силу статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються статтею 112 Сімейного Кодексу України, відповідно якої, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Як зазначає позивач сторони спільне господарство не ведуть з 2015 року, проживають окремо. Причиною розпаду родини та припинення відносин стали ті обставини, що почуття взаєморозуміння втрачено. Сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо. Почуття взаємоповаги та любові у шлюбі відсутнє. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, вважає що спільне життя та збереження шлюбу неможливо. За таких обставин, суд вважає, що сім`я між сторонами розпалася остаточно і не може бути відновлена. Подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватись на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст.1 СК України) та не може будуватися на примушені сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі. \~ \~ \~ \~Позивач не зазначила про вибір прізвища після розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved