Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

10.12.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 13.06.1997 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі про що Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 193. З 1998 року визнана інвалідом третьої групи інвалідності, не працює, так як є пенсіонером по інвалідності, тому просить стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його доходу, щомісячно. В судовому засіданні позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягала, та просила суд їх задовольнити та стягнути з відповідача на своє утримання аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів), щомісячно. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позовних вимог заперечували, та посилаючись на те, що позивач отримує пенсію та не потребує матеріальної допомоги, а відповідач має на утриманні батьків, має іншу сім`ю та не має можливості сплачувати їй аліменти, просили в позові відмовити. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.06.1997 року, про що Відділом реєстрації актів громадського стану виконкому Дзержинської районної Ради народних депутатів міста Кривого Рогу Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис № 193. Рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 22.01.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4, 44 копії свідоцтва про шлюб, рішення суду). 07 лютого 2014 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON], про що Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис № 36 ( а.с. 43 - копія свідоцтва про шлюб). Позивачка є непрацездатною, пенсіонеркою по інвалідності та інвалідом ІІІ-ї групи безстроково, що підтверджується пенсійним посвідченням серія [NUMBER] від 31.07.2007 року (а.с.3 пенсійне посвідчення), отримує пенсію, середній розмір якої за шість останніх місяців складає 6029,52 грн., інших доходів не має. (а.с.32 довідка). Крім того, позивачка страждає рядом захворювань, перебуває на обліку з приводу захворювання сахарним діабетом ІІ ст., потребує постійного лікування. Відповідно до ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Непрацездатним вважається той із подружжя, який досяг пенсійного віку, встановленого законом, або є інвалідом I, II чи III групи. Відповідач працює в ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» на посаді заступника начальника конвертерного цеху по виробництву, його заробітна плата за період з жовтня по грудень 2013 року склала 32391, 83 гривень. Тому суд вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці. Згідно ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 76 СК України розірвання шлюбу не припиняє права особи на утримання, яке виникло у неї за час шлюбу. Після розірвання шлюбу особа має право на утримання, якщо вона стала непрацездатною до розірвання шлюбу або протягом одного року від дня розірвання шлюбу и потребує матеріальної допомоги і якщо її колишній чоловік (дружина) може надавати матеріальну допомогу. Позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом про стягнення аліментів 10.12.2013 року. В ході розгляду справи стало відомим, що у січні 2014 року шлюб між сторонами було розірвано, тобто, на момент розгляду справи сторони не перебувають у зареєстрованому шлюбі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що позивачка має право на отримання аліментів з відповідача, а доводи представника відповідача [PERSON] про те, що між сторонами припинені сімейні стосунки з 2013 року і що відповідач має іншу сім`ю та батьків, а також, що дохід позивачки забезпечує їй прожиткового мінімуму, встановленого законом, заслуговують увагу при визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд виходить з наступного. Згідно ч.1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 3 цієї статті передбачено, що розмір аліментів, визначений судом може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Враховуючи те, що відповідач має постійний дохід, суд вважає за можливе стягнути аліменти у частці від його заробітку. Суд враховує, що позивачка хоча і отримує пенсію, яка забезпечує її прожитковий мінімум, але вона майже дорівнює йому, загальний розмір пенсії отриманої позивачем за період з червня 2013 року по листопад 2013 року складає 6029,52 грн., інших доходів вона не має, сплачує комунальні послуги, має хронічні захворювання, що також потребує значних витрат на лікування, а тому вважає, що позивач потребує матеріальної допомоги. Суд вважає, що відповідач повинен матеріально підтримувати позивачку, яка потребує матеріальної допомоги, а матеріальне положення відповідача свідчить, що він може надавати матеріальну допомогу колишній дружині. Частиною 3 ст. 80 СК України передбачено, що розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Судом враховано стан здоров'я обох сторін. Питання ж щодо можливості позивачки отримати утримання від повнолітніх дітей не вирішувалося. В судовому засіданні встановлено, що позивач має двох повнолітніх дітей, які мешкають окремо від неї, матеріальну допомогу їй не надають. Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, про можливість відповідача надавати позивачці матеріальну допомогу у вигляді аліментів у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів. На підставі викладеного,

Outcome: partial