Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-31 00:00:00

10 червня 2019 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 23 травня 2008 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 11. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] Подружнє життя з відповідачем не склалось. Між ними відсутнє взаєморозуміння, повага. Виникають постійні конфлікти, сварки, внаслідок чого між ними склались неприязні відносини. З листопада 2018 року вони разом не проживають Вважає, що надання строку на примирення не виправить їх шлюбних відносин, адже вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу. Спроби примирення в минулому не принесли позитивних результатів. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений 23.05.2008 року між нею та відповідачем, зареєстрований Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 11. 01 серпня 2019 року позивач у судове засідання не з`явилась. Одночасно із матеріалами позовної заяви подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги просить задовольнити, строк на примирення з відповідачем не надавати. Відповідач 01 серпня 2019 року через канцелярію суду також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 23 травня 2008 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 травня 2019 року (а.с 6). Від спільного шлюбу у них народилося двоє неповнолітніх дітей: син - [PERSON] , [INFO] , та дочка - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.10,11). Подружнє життя сторін не склалося. Позивач стверджує, що збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач позов визнав, не заперечує щодо розірвання шлюбу, що стверджується його письмовою заявою від 10 липня 2019 року (а.с.23). Отже, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та підлягають до задоволення повністю. Згідно з ч.1 ст. 142 ЦПК України, з огляду на визнання позову відповідачем у підготовчому судовому засіданні, необхідно повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову до суду, а інші 50 відсотків судового збору, що сплачені позивачем, на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved