Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-19 00:00:00

10 лютого 2021 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 63936 грн. 67 коп. Обґрунтовано позов тим, що відповідач звернулась до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг від 01 лютого 2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В подальшому відповідач та AT КБ «Приват Банк» 02 грудня 2019 року підписали Додаткову угоду № SAMDN51000130345950, відповідно до якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди. Однак, відповідач взяті на себе зобов`язання щодо повернення кредитних коштів належним чином не виконувала, у зв`язку з чим виникла заборгованість, яка відповідачем у добровільному порядку не погашена. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач відзив на позов не подала. Згідно ч. 8 ст.\~178\~ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що проти задоволення позову заперечує, проте з яких підстав не зазначила. Згідно із частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] звернулась до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву від 01 лютого 2011 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому змінювався (а.с. 7). У анкеті-заяві вказано, що відповідач згодна з тим, що дана заява з пам`яткою клієнта, Умовами та\~Правилами надання\~банківських послуг,\~а також\~тарифами становлять між нею та банком договір про надання банківських послуг. Також, [PERSON] та AT КБ «Приват Банк» 02 січня 2019 року підписали Додаткову угоду до кредитного договору № SAMDN51000130345950, відповідно до якої банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в п. 1.2 Додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки вказані в п. 1.5.1 Додаткової угоди (а.с. 8). Відповідно до п. 1.2. Додаткової угоди банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка виникла в період з дати видачі кредиту, а саме: процентів 9505 грн. 35 коп., комісії 0 грн., пені 44517 грн. 03 коп., штрафу 2262 грн. 61 коп. Строк повернення кредиту відповідно до п. 1.3 Додаткової угоди 25 липня 2019 року. Згідно п. 1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України, укладається під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п 1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п. 1.2 Угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п. 1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання Клієнтом будь-якого з зобов`язань, передбачених п. 1.5.2. Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбаченої п. 1.2, Умова про зміну процентної ставки, передбаченої п. 1.4 Угоди не поширюються. Відповідно до п. 1.7 в разі порушення Клієнтом термінів по погашенню кредиту, зазначених в п. 1.5.2, понад 31 безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення (але не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3. Угоди). Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту (який визначається відповідно до п. 1.7.1 Угоди), є простроченою, зазначено п. 1.7.2 Угоди. Згідно п. 1.4 Угоди процентна ставка по кредиту становить 0,01 %. При укладенні Договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Також відповідачем було підписано графік погашення боргу за реструктуризацією на термін 6 місяці, щомісячний платіж - 3628 грн. 10 коп. (а.с. 9). Позивачем зазначено, що відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконувала, що підтверджується випискою про погашення заборгованості за додатковою угодою з 02.01.2019 по 11.12.2020 (а.с. 10, 11-13, 14-15), у зв`язку з чим утворилася заборгованість. Так, згідно розрахунку позивача, заборгованість відповідача\~за вказаним\~договором станом\~на 11\~грудня 2020\~року становить\~63936\~грн.\~67\~коп., до якої входить: 2082 грн. 27 коп. заборгованість за кредитом, 11239 грн. 29 коп. заборгованість по відстоткам за користування кредитом, 0,00 грн. заборгованість за комісією, 50615 грн. 11 коп. заборгованість за пенею (а.с 6). Відповідачем вказаний розрахунок не спростований. Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з частиною 1 статті 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частин першої, другої статті 207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 525 Цивільного кодексу\~України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 1054 ЦК України, обов`язком позичальника за кредитним договором є зокрема повернення кредиту та сплата процентів за користування ним. Статтею 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позивач, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник) та заборгованість за простроченими відсотками, стягнути з відповідача заборгованість за пенею. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із частиною третьою статті 549\~ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. В анкеті-заяві відповідача від 01 лютого 2011 року, підписаній сторонами, відсутні умови про встановлення відповідальності у вигляді пені, її розмір та порядок нарахування. Таких умов не містить також і Додаткова угода до кредитного договору № SAMDN51000130345950 від 02 грудня 2019 року. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Наведена правова позиція сформульована Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 03.07.2019 (справа № 342/180/17) та від 23.12.2020 (справа № 191/2648/17), які, в силу положень частини шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», підлягають врахуванню усіма іншими судами при застосуванні таких норм права. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві та в додатковій угоді домовленості сторін про відповідальності у вигляді пені, які б містили підпис позичальника з їх ознайомленням, суд вважає, що такі позовні вимоги задоволенню не підлягають. Водночас,\~враховуючи,\~що відповідач\~в добровільному\~порядку не\~виконує взятих\~на себе\~зобов`язань,\~що свідчить\~про порушення\~прав позивача,\~суд вважає\~за можливе\~стягнути з\~відповідача заборгованість\~за тілом кредита\~та заборгованість\~по відстоткам\~за користування\~кредитом,\~у зв`язку\~з чим позов підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial