Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

12.12.2014 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю « Торговий Дім « Ресін» звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості до [PERSON], посилаючись на те, що починаючи з 27.09.2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ресін» неодноразово була здійснена поставка товари (продаж) відповідачу. Поставлений товар [PERSON] приймав особисто, що підтверджується його підписами на видаткових накладних. Позивач належним чином поставив товар відповідачу загалом на суму 31 104 грн. 06 коп., проте оплату за поставлений товар відповідач здійснив лише частково у розмірі 22 973 грн. 06 коп. Відповідачу було направлено письмову вимогу від 20.11.2013 року із вимогою погасити заборгованість у триденний строк, проте вимога залишилась без відповіді і заборгованість не була погашена. Станом на момент подання позовної заяви заборгованість відповідача перед позивачем складає 8 131 грн. 00 коп. - сума основного боргу та 487 грн. 19 коп. - 3% річних. Просив суд стягнути з відповідача грошові кошти в сумі 8 131 грн. 00 коп основного боргу, 487 грн. 19 коп 3% річних та витрати на сплату судового збору в розмірі 229 грн. 40 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явився, в наданій до суду заяві просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не висловлював. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заяв про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило. За таких обставин суд розглядає справу у відсутність сторін в заочному порядку, що відповідає положенням ст.ст. 224-225 ЦПК України та відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, судове засідання проводить без фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Так, судом встановлено, що починаючи з 27.09.2011 року Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Ресін» здійснював неодноразову поставку товари [PERSON] Поставлений товар було прийнято відповідачем, що підтверджується його підписами на видаткових накладних: видаткова накладна № РН-РЛ00580 від 27.09.2011 року на суму 13 379, 46 грн. (а.с.5); видаткова накладна № РН-РЛ00588 від 30.09.2011 року на суму 7893,60 грн.(а.с.6); видаткова накладна № РН-РЛ00823 від 09.12.2011 року на суму 9831,00 грн.(а.с.7). Поставку було здійснено на загальну суму - 31 104,06 грн. На адресу відповідача позивач направив вимогу від 20.11.2013 року з вимогою погасити заборгованість у триденний строк шляхом безготівкового розрахунку, з вказанням банківських реквізитів ТОВ « ТД «РЕСІН» Відповідно до копії довідки про надходження коштів на рахунок (а.с.10) на поточний рахунок № 2600901975926 ТОВ «ТД «РЕСІН» від [PERSON] за період з 01.09.2011 року по 27.11.2013 року склали: 27.09.2011 року - 21 273,06 грн.; 12.12.2011 року - 1 700,00грн., а всього 22 973,06 грн. З позову слідує, що відповідач сплатив за поставлений товар 22 973,06 грн., а решту суми, яка мала б бути сплачена - 8 131,00 грн., заборгував позивачу. Крім цього, частиною 1 статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч.1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У зазначених вище видаткових накладних передбачені предмет договору, а саме назва та кількість товару, а також ціна товару. Сторони дійшли згоди з усіх істотних умов договору: позивач здійснив передачу зазначеного у накладній товару, а відповідач його прийняв - акцептував пропозицію укласти договір, тобто виконали умови передбачені у ч. 2 ст. 642 ЦК України: якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом. У відповідності зі ст. 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Таким чином, у суду є підстави для застосування до правовідносин сторін положень ЦК України про купівлю-продаж. Відповідно до ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530, 629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, сторонами по справі при укладенні договору №ДГ-0000371 від 26.09.2011 року було досягнуто згоди за всіма істотними умовами цього договору, вказаний договір сторонами у встановленому законом порядку не оскаржений, недійсним не визнаний, не розірваний, факт отримання товару за договором відповідачем та ціна товару не оспорюється. Враховуючи, що відповідач свої зобов'язання щодо оплати товару не виконує, позов підлягає задоволенню. Згідно з ч.3 ст. 692 ЦК України, у разі прострочення оплати товару продавець має право вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами. Частина 2 ст. 625 ЦК України вказує на те, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З матеріалів справи вбачається, що сума основного боргу складає 8 131 грн. 00 коп., тому 3% річних складає 487,19 грн. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути у відповідності зі ст. 88 ЦПК України понесені ним судові витрати у вигляді сплати судового збору у доход держави у розмірі 229,40 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 526, 530, 625, 627, 628, 629, 638, 692, 712 ЦК України,

Outcome: approved