Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

11 травня 2016 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся представник позивача з вищевказаною позовною заявою. Яку в порядку ст. 31 ЦПК України вточнив в якої зазначив, що 30 січня 2015 року відповідач отримав у борг 19\~000 дол.США, що на момент передачі за курсом НБУ складало 306\~850 грн. до 30 червня 2015 року, позивач свої зобовязання договору виконав, що підтверджується розпискою. Відповідач свої зобовязання не виконує. В звязку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача борг в розмірі борг в розмірі 306\~850 грн., 3% річних 9\~206.00 грн., пеня - 62900,04 грн., борг з урахуванням індексу інфляції 21806,12 грн., судовий збір 4007.62 грн., а всього в розмірі 404\~769.78 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, хоча був повідомлений своєчасно належним чином, причини не явки суду не відомі. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання ; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так судом встановлено, що 30 січня 2015 року позивач [PERSON], [INFO] передав у власність відповідачу [PERSON] (код [NUMBER]) грошові кошти 19\~000 дол.США, що на момент передачі за курсом НБУ складало 306\~850 грн., які відповідач зобовязався повернути до 30 червня 2015 року, що підтверджується власноручною розпискою яка була складена у простій письмовій формі( а.с.6). Позивач свої зобовязання по вищевказаному договору позики виконав, яка була оглянута під час судового засідання. Відповідач свої зобовязання по договору не виконує. Станом на 20 вересня 2016 року сума заборгованості за вищевказаним договором складає: - основного зобовязання за договором 306\~850 грн.; - з урахуванням трьох процентів річних від простроченої суми 9206.00 грн.; - пеня 62900.04 грн.; - з урахуванням встановленого індексу інфляції 21806.12 грн., а всього сума заборгованості по вищевказаному договору становить 400\~762.16 грн. (а.с.46-49). Розрахунок заборгованості по договору судом перевірений та складений вірно. В звязку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 4007.62 грн. (3068.50+939.12=4007.62)а.с.2,33), суд прийшов до висновку що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved