Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

\~\~\~\~11.01.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором без номеру від 10.11.2010 року у розмірі 85490,41 гривень з яких 45666,60 гривень тіло кредиту, 13160,73 гривень- нараховано відсотків за користування кредитом, 22115,92 гривень- нараховано пені, а також 500,00 гривень штраф ( фіксована частина), 4047,16 гривень- штраф ( процентна складова), мотивуючи позов тим, що між банком та [PERSON]. 10.11.2010 року укладено кредитний договір без номеру відповідно до якого позичальник отримав від банку кредит у розмірі 9100,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відповідного розміру відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з відповідним порядком погашенням заборгованості. Зазначений договір складається з заяви позичальника та умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 27.12.2017 року утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 85490,41 гривень. Наявність непогашеної заборгованості з боку відповідача перед банком зумовила звернення до суду з дійсним позовом. Ухвалою суду від 23 січня 2018 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами\~спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач копію ухвали про відкриття спрощеного позовного провадження у справі без повідомлення сторін вчасно не отримав повідомлення суду повернулося відправнику з відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого строку зберігання звязку з чим, розгляд справи було призначено на 23.04.2018року, про що відповідач сповіщався належним чином через засоби інтернет мережі шляхом розміщення оголошення на веб- сайті суду. У визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною восьмою\~статті 178 ЦПК України\~визначено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Аналогічне положення міститься і в ч. 2\~ст. 191 ЦПК України. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України,суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило. До судового засідання представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» не з'явився, в позовній заяві просить в разі неявки представника проводити розгляд справи за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Згідно з ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення заочного рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням вказаного, суд приходить до висновку про наявність підстав у розумінні ч. 1\~ст. 280 ЦПК України\~для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено наступне між позивачем та [PERSON], 10.11.2010 року було укладено кредитний договір без номеру, відповідно до якого позичальник отримав від банку кредит у розмірі 9100,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відповідного розміру відсотків за користування кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, з відповідним порядком погашенням заборгованості. Зазначений договір складається з заяви позичальника та умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою (а.с.7-23). У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 27.12.2017 року утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 85490,41 гривень з яких 45666,60 гривень тіло кредиту, 13160,73 гривень- нараховано відсотків за користування кредитом, 22115,92 гривень- нараховано пені, а також 500,00 гривень штраф (фіксована частина), 4047,16 гривень- штраф ( процентна складова). При порушенні позичальником строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн.,+ 5% від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.4, Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобовязаний погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, вартості переповнення платіжного ліміту, а також сплачувати комісію на умовах передбачених дійсним договором. Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснювати свої права і виконувати свої обовязки відповідно до договору та закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ЦК України) Відповідно до вимог ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України у строк встановлений у зобовязанні боржником, а кредитор зобовязаний прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлене договором. Вимогами ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобовязань. У ході розгляду справи судом не виявлено норм права, на які посилалася сторона позивача, що не підлягають застосуванню до даних правовідносин. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню у повному обсязі, так як законні та обґрунтовані. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved