overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 42 594 грн. 08 коп. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини, в порядку заочного розгляду. Як вбачається із матеріалів справи, 30 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] (далі-Позичальник) був укладений договір кредиту №640/733-К733 на купівлю автотранспортних засобів, відповідно до якого позивач надав відповідачу у користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 25110,00 доларів США, зі сплатою 8,50 процентів річних та порядком погашення суми основної заборгованості до 20 числа кожного місяця згідно графіку, вказаного в п.1.1.1 п.1.1 ст. 1 Договору. Відповідальність сторін передбачена статтею 4 Договору. 17 травня 2010 року між сторонами була укладена Додаткова угода №1 про внесення змін до вищевказаного договору, відповідно до якої сторони внесли зміни до п.1.1.1. Договору. Дотепер відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконав, сума заборгованості за кредитом 19\~982,03 грн., сума заборгованості за відсотками 8318,82 грн., пеня передбачена п.4.2 договору кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту за несвоєчасне повернення кредиту за кожен випадок 8579,41 грн., пеня передбачена п.4.2 договору кредиту у розмірі 10 % від суми кредиту за несвоєчасне повернення відсотків за кожен випадок 3071,61 грн., розмір інфляційних витрат за кредитом 2048,20 грн., розмір інфляційних витрат 594,01 грн.-станом на 03.08.2016 р. Таким чином, розмір заборгованості становить 42594 грн. 08 коп. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договором, у зв'язку з чим з неї необхідно в стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 42 594 грн. 08 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернулась із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 24 липня 2009 року, від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Разом з цим зазначає, що спільне життя не склалось, у зв'язку із відсутністю взаєморозуміння, розбіжністю в поглядах на сімейні життя, що призвело до припинення шлюбних відносин. Спільного господарства не ведуть. Збереження сім'ї є неможливим. У судовому засіданні позивач, посилаючись на обставини викладені в позові та на усні пояснення, просила позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, йому було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 24 липня 2009 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 672. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Відповідно до ст.79, ч.1 ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати, а саме сплачена сума судового збору у розмірі 551,21 грн. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 24.09.1994 року, зареєстрований у Словянському міськвідділі реєстрації актів цивільного стану Донецької області, актовий запис № 663. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], та повнолітню [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], в судове засідання не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про укладення шлюбу, серії І-НО № 291240, 24 вересня 1994 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Лозина) [PERSON] зареєстровано шлюб у Словянському міськвідділі реєстрації агс Донецької області, актовий запис № 663. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Гринівська», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернулася до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений 28.04.2009 року, зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 164. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені з лютого 2016 року. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач, [PERSON], та її представник, [PERSON], в судове засідання не зявилися, однак до суду надали заяви, в яких просили позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивача визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії 1-НО № 173561, 28 квітня 2009 року між [PERSON] та Гулак (до шлюбу Полякова) [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м. Словянську Словянського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 164. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивач просить залишити їй прізвище «Гулак», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

10 жовтня 2016року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 09 серпня 2013року у ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 05.02.2015року народження. Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дитини, а також застосування відповідачем до неї насилля психологічного та фізичного характеру. Посилаючись на вищевикладене позивач просила розірвати шлюб та стягнути з відповідача судові витрати. 14 листопада 2016року рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю та розірвано шлюб між нею та відповідачем. Підчас підготовки справи до здачі до архіву було виявлено, що судом при винесені вищевказаного рішення не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд з власної ініціативи вирішив призначити справу до розгляду для ухвалення додаткового рішення. Сторони у судове засідання не зявилися, хоча належним чином були повідомлені про дату час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, але згідно ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обовязковою. Дослідивши матеріали справи №482/1426/16-ц, суд встановив, що позивачем при подачі позову сплачено судовий збір у сумі 551грн. 21коп. Вказану суму судового збору позивач просила стягнути з відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Зважаючи на, те що суд дійшов до висновку про необхідність повного задоволення позовних вимог позивача то сплачений нею при подачі позову судовий збір підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилася, направила до суду заяву відповідно до якої позов підтримала повністю, просить провести розгляд справи без її участі, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Зазначила, що 05 серпня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Малинського районного управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Нормальні відносини в сім'ї не складаються вже досить тривалий час. Рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 05 серпня 2014 року перебувають у шлюбі. ( а.с.6). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивачка звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 04 червня 2005 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 105. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сімї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Спору про місце проживання дитини та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не зявилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Муха». Просить не фіксувати судовий процес технічними засобами. Відповідач в судове засідання також не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає в повному обсязі та просить їх задовольнити. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 червня 2005 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Купянську Купянського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 105 (а.с. 10). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сімя фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в звязку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище Негруль. Свої вимоги вона обгрунтувала тим, що сімейне життя не склалось, відповідач неодноразово застосував стосовно неї фізичне насильство, унаслідок чого шлюбні відносини вони припинили з липня 2016 року, мешкають окремо. В шлюбі мають одну малолітню дитину. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити. Відповідач позов не визнав, заперечував проти його задоволення, пояснив, що за період спільного проживання з позивачкою він бив її 2-3 рази, вважає це нормальним. Заслухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частина 3 ст. 105 СК України встановлює, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Ст.112 СК України визначає, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Сторони перебувають у шлюбі з 25 квітня 2004 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-ЖД № 115955, виданого Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області (а.с. 5). Як видно з копії свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 223378, виданого Успенівською сільською радою Саратського району Одеської області, позивачка та відповідач є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Шлюбні відносини сторони не підтримують з липня 2016 року, проживають окремо, за цей час примирення не досягли, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. В судовому засіданні відповідач визнав, що неодноразово застосував фізичне насильство стосовно позивачки. Тому суд не погоджується з твердженнями відповідача про його бажання зберегти сім'ю і приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що мають істотне значення, а тому вважає необхідним розірвати шлюб, укладений між сторонами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням бажання позивачки суд вважає необхідним відновити їй дошлюбне прізвище Негруль. На підставі ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки належить стягнути документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 551,20 гривень (а.с.1).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що від зареєстрованого шлюбу з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У зв'язку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання сторони не з'явилися, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала, відповідач згоден сплачувати аліменти на утримання сина. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обов'язку по утриманню неповнолітньої дитини. Як вбачається з матеріалів справи сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03 жовтня 2014 року (а.с.2). Від спільного проживання сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Враховуючи те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, згоден сплачувати аліменти на утримання сина, вимоги позивачки про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист прав дитини на матеріальне забезпечення. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позову посилається на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача, яка проводилась 09.01.2014 року за адресою [ADDRESS], було виявлено порушення ст. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.1999 № 1357, та ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме: бездоговірне користування електричною енергією, самовільне підключення до мереж енергопостачальника шляхом накиду ЛЕП, прилад обліку відсутній, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про відшкодування збитків. В обґрунтування позову посилається на те, що під час перевірки стану електричних приладів обліку і електроустановок у відповідача, яка проводилась 18.02.2015 року за адресою [ADDRESS], було виявлено порушення ст. 48 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 06.07.1999 № 1357, та ст. 27 Закону України «Про електроенергетику», а саме: без договірне користування електричною енергією, самовільне підключення до мереж енергопостачальника шляхом накиду ЛЕП, прилад обліку відсутній, електроенергія споживається, приладом обліку не враховується.

Outcome: approved