Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

11.03.2016 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом після смерті сестри [PERSON], яка померла [INFO] року в с. Комарівка Радомишльського району Житомирської області право власності на ? житлового будинку з надвірними [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року в с. Білка Радомишльського району помер батько позивача [PERSON], який на випадок своєї смерті заповів все своє майно своїй дочці [PERSON]. До складу спадщини входить ? будинку з надвірними [ADDRESS] Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0500 га, яку за життя померлий не встиг оформити у приватну власність. [PERSON] померла [INFO] року, після її смерті спадкоємцями першої черги являються її діти [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які після смерті матері спадкових прав на вказаний будинок не оформили, заяви про прийняття спадщини в нотаріальну контору не подавали. Позивач [PERSON] являється спадкоємицею другої черги після смерті [PERSON] Нотаріальна контора не має можливості видати позивачці свідоцтво про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на будинок, що і змусило позивача вирішувати зазначене питання у судовому порядку. В судове засідання позивач не з'явилася, в своїй заяві просить суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач також надав суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності їх представника (а.с.29). Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.ст. 59, 60 ЦПК України доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши до суду належні та допустимі докази на їх підтвердження, крім випадків встановлених ст.61 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] року, батьками згідно свідоцтва про її народження зазначені : батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.4,7,8). 21.09.1998 року батько позивача [PERSON] склав заповіт, згідно якого все його майно заповів своїй іншій дочці [PERSON] (а.с.11). Як вбачається із свідоцтва про смерть [PERSON] помер [INFO] року в с. Білка Радомишльського району Житомирської області (а.с.10). Згідно виданої виконкомом Кримоцької сільської ради довідки від 29.12.2015 року [PERSON], який помер [INFO] року, належить 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] Крім померлого в цьому будинку ніхто не проживав, та не був зареєстрований на день смерті спадкодавця. Належність [PERSON] ? частини вказаного будинку також підтверджується виписками із по господарських книг (а.с.15, 17-18). В той же час, як вбачається із матеріалів справи, право власності на ? ід. частину будинку [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.19). [INFO] року в с. Комарівка Радомишльського району Житомирської області померла [PERSON] (а.с.13). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відомості щодо розпорядження спадковим майном на випадок своєї смерті [PERSON] у суду відсутні. У першу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця (статті 1261 та 1262 ЦК України). У відповідності до ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у визначений законом строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. В той же час в матеріалах справи знаходиться відповідь Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області від 17.03.2016 року, що після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року, спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, заявами про відмову від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців або заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину не зверталися. Спадкова справа до майна [PERSON] нотаріальною конторою не заведена (а.с.31). У відповідності до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. [PERSON] із заявою про визначення додаткового строку до суду не зверталася. Аналіз наведених норм права та встановлених в судовому засіданні обставин справи дає можливість зробити висновок про те, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно являються безпідставними, а тому задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed