Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до виконавчого комітету Баранівської сільської ради Валківського району Харківської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. В позові зазначено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON]. Після її смерті залишилось спадкове майно, яке складається із земельної ділянки [NUMBER] площею 4,3599 га на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 06.02.2006 року. [PERSON] з липня 2005 року проживав за однією адресою із спадкодавцем, а саме: [ADDRESS], по день її смерті, тобто по [INFO], а тому фактично прийняв спадщину. Позивачу в нотаріальному порядку було відмовлено в оформленні спадкових справ, оскільки зареєстроване місце мешкання останнього було відмінним, від того, де він мешкав фактично. Інших спадкоємців на майно [PERSON] немає. Протягом шестимісячного строку в нотаріальну контору позивач не звертався. [PERSON] вимагає визнати за ним право власності на земельну ділянку [NUMBER], площею 4,3599 га, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] виданого 06.02.2006 року, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та посилалась на ті обставини, що зазначені в позові та зазначила, що позивач на день відкриття спадщини мешкав разом зі своєю матір'ї, крім того, він мирно володіє частиною спадкового майна. За таких підстав, на думку сторони позивача, [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, а тому позов підлягає задоволенню. Представник відповідача в судовому засіданні був відсутній, проте надав до суду заяву, згідно змісту якої, заперечень проти задоволення позову немає. Суд, вислухавши сторону позивача, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.08.1947 року. [PERSON] померла [INFO], про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 06.02.2006 року. [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належить земельна ділянка, площею 4,3599 га, яка знаходиться на території Баранівської сільської ради КСП «Перше Травня» для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Згідно відповіді Валківської державної нотаріальної контори Харківської області №1992/01.16 від 17.12.2016 року, спадкова справа після померлої [INFO] [PERSON] не відкривалась, заяви про прийняття спадщини чи про відмову від неї не надходили. В судовому засіданні представник позивача підтвердила обґрунтування позову зазначивши, що позивач має право мирно володіти спадковим майном, оскільки частиною цього майна розпорядився. На підтвердження цих обставин, представник позивача надала довідку видану Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області №02-26/251 від 04.08.2016 року, згідно змісту якої [PERSON] з липня 2005 року проживав за адресою: [ADDRESS], та доглядав за матір'ю [PERSON] по день її смерті, тобто [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, [PERSON] в передбачений законом шестимічячний термін до нотаріальної контори не звертався, будь-яких поважних причин пропуску строку, в судовому засіданні, стороною позивача не наведено. Відповідно до паспорту громадянина України серії [NUMBER], зареєстроване місце мешкання позивача [PERSON] є [ADDRESS], з 17.05.1991 року. Дані викладені в довідці не свідчать, що постійним місцем мешкання [PERSON] та спадкодавиці [PERSON] було одним і тим же. Крім того, в матеріалах справи відсутні дані про місце смерті спадкодавиці [PERSON] Ані в свідоцтві про смерть, ані в іншим документах, не зазначено, де остання фактично мешкала та була зареєстрована до моменту смерті. Також представник позивача посилається на ст. 1 Протоколу 1 до Європейської конвенції про захист прав і основоположних свобод, тобто на право особи, щодо мирного володіння своїм майном. Проте, суд не вважає таке твердження сторони позивача обгрунтованим, оскільки суду не надано будь-яких доказів, про те, яким саме спадковим майном мирно володів позивач [PERSON] В судовому засіданні представник позивача надала копію договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.07.1970 року, згідно змісту якого, [PERSON] продав домоволодіння в [ADDRESS] [PERSON] Даний договір не підтверджує та не спростовує обгрунтування позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд відмовляє [PERSON] в задоволенні позову, у зв'язку із недоведеністю позовних вимог.

Outcome: dismissed