Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

12.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що уклала шлюб з відповідачем 09.05.2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння. Кожен має власний погляд на сімейні цінності, в результаті чого з 2016 року шлюбні стосунки остаточно припинені; спільне господарство ними не ведеться. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя та примирення між ними неможливе. Ухвалою суду від 12.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 27.12.2019 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка в підготовче засідання не з`явилась; надала суду заяву, в якій просила розглянути справу в її відсутність і задовольнити позов. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України був своєчасно та належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, що підтверджується поштовим повідомленням про отримання судової повістки. Відзиву на позовну заяву або заперечень проти позову відповідач суду не надав, причини неявки суду не повідомив; клопотань і доказів не надав. Ухвалою суду від 17.01.2020 року вирішено проводити заочний розгляд справи. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 09.05.2005 року виконавчим комітетом Довгопристанської сільської ради Первомайського району Миколаївської області між сторонами було зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис № 02. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 21.10.2016 року. Відповідно до ч.1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені остаточно. Шлюб носить формальний характер. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що відповідно до ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами. За таких обставин суд вважає позовні вимоги законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Шлюб між сторонами слід розірвати, при цьому позивачці після розірвання шлюбу слід залишити прізвище « [PERSON] ». Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved