Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

11 лютого 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила стяг- нути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором, поси- лаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного між КС «Придунав`я» та [PERSON] кредитного договору № 500 39 від 09.04.2008 р., остання отримала кредит у розмірі 3500 грн. зі сплатою відсотків 51% річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, строком на 12 місяців. Цього ж дня між КС «Придунав`я» та [PERSON] був укладений договір поруки № 50039, за умова- ми якого, остання поручилася перед кредитною спілкою за виконання [PERSON] зобов`язання за вказаним кредитним договором, тобто, взяла на себе, як поручитель, відповідальність за викона- ння [PERSON] зобов`язання за кредитним договором. За згодою сторін (п.3.3 кредитного дого- вору) було складено графік погашення кредиту, згідно з яким відповідач [PERSON] зобов`яза- лася кожного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом і повернути кредит та сплати- ти відсотки до закін- чення строку дії договору. Погашення кредиту та відсотків за користування кредитом відбувається в порядку: першочергово відсотки, а наступну чергу сума кредиту. Прост- рочення сплати кредиту та/або відсотків за користування кредитом (згідно графіка розрахунків) не зупиняє нарахування відсотків. Відповідач зобов`язалася погашати вчасно кредит і відсотки, які на раховуються на залишок заборгованості по кредитному договору. Незважаючи на прийнятті зобо- в`язання, [PERSON] порушила графік сплати кредиту, станом на 03.12.2020 р. сума позовних вимог по сплаті відсотків за кредитним договором № 50039 від 09.04.2008 р. становить 190000 грн. Згідно з договором відступлення прав вимоги від 08.04.2019 р., [PERSON] набула право вимо- ги і стала кредитором за кредитним договором № 50039 від 09.04.2008 р. Для вжиття заходів досу- дового врегулювання спору представник позивача намагався зв`язатися з відповідачами по теле- фону, але вони на дзвінки не відповідають. Їм надсилалися листи - повідомлення з пропозицією з`ясувати деталі чи обсудити порядок погашення заборгованості, на які останні не реагували. Тому позивач просила суд стягнути з відповідачів солі- дарно на її користь заборгованість за кредитним договором № 50039 від 09.04.2008 р. у розмірі 1900 00 грн. У судове засідання позивач не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглянути спра- ву без її участі, наполягаючи на задоволенні позовних вимог (а.с.34). Відповідачі належним чином повідомлені за місцем реєстрації місця проживання (а.с.32, 33) у судове засідання не з`явилися, про причину неявки суд не повідомили, заяви про розгляд справи без їх участі до суду не надходили, відзив на позов також не надходили. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного прова- дження, відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомо- гою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч.8 ст.279 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд до сліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Судові дебати не прово- дяться. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Зобов`язання виникають з підстав, передбачених статтею 11 ЦК України, зокрема, договорів. Договір є обов`язковим для виконання сторонами, що передбачено ст.629 ЦК України. Як передбачено ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно став- ляться. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кре- дитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 09.04.2008 р. між КС «Придунав`я» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 50039 (а.с.4), згідно умов якого, КС «Придунав`я» надала [PERSON] кредит у розмірі 3500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та цільового використання. Плата за користування кредитом, від- повідно до п.3.1 становить 51 % річних від загальної суми залишку кредиту за кожен день кори- стування кредитом. Строк дії договору становить 12 фактичних місяців від дати отримання борж- ником кредиту та діє до повного виконання зобов`язань. Цього ж дня між КС «Придунав`я» та [PERSON] був укладений договір поруки № 500 39, відповідно до умов якого [PERSON] взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язан- нями боржника, що випливають з кредитного договору № 50039 від 09.04.2008 р. (а.с.5). За згодою сторін (п.3.3 Кредитного договору та Додаток № 1 до Кредитного договору) було ск- ладено графік погашення кредиту, згідно з яким [PERSON] зобов`язувався до 09 числа кож- ного місяця сплачувати відсотки за користування кредитом та сам кредит (а.с.10). Незважаючи на прийняті зобов`язання, [PERSON] порушувала графік сплати кредиту. Сума заборгованості за кредитним договором № 50039 від 09.04.2008 р. становить 1482192,73 грн., в т.ч. 190000 грн. - сума позовних вимог зі сплати основного боргу, що видно з розрахунку (а.с. 7-9). 08 квітня 2019 р. між кредитною спілкою «Придунав`я» (цедент) та [PERSON] (цесіонарій) укладено договір відступлення права вимоги (договір цесії), відповідно до якого цедент в порядку та на умовах, визначених договором передає цесіонарієві, а цесіонарій набуває право вимоги, на- лежне цедентові, і стає кредитором за кредитним договором № 50039 від 09.04.2008 р., укладеного між цедентом і [PERSON] (а.с.21). За змістом п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансова установа - це юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установле- ному законом порядку. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізин- гові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забез- печення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг, а у випадках, прямо визначених законом, - інші послуги (операції), пов`язані з наданням фінансових послуг. Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка - це неприбут- кова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на коо- перативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фі- нансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Згідно ч.2 ст.1 вказаного Закону, кредитна спілка є фінансовою установою, виключним видом діяльності якої є надання фінансових послуг, передбачених цим Законом. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. В силу ч.1 ст. 510 ЦК України, сторонами в зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимо- ги). Відступлення права вимоги означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кре- дитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредито- ром та новим кредитором. Як передбачено ч.1 ст.514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кре- дитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Тобто, у зв`язку із заміною кредитора в зобов`язанні збе- рігається зобов`язання повністю, змінюється лише його суб`єктний склад у частині кредитора. Статтею 1054 ЦК України визначено перелік осіб, які можуть бути кредитодавцями в кредит- них правовідносинах. Це банк або інша фінансова установа і цей перелік є вичерпним. З наведених норм права вбачається, що фізична особа не наділена правом надавати фінансові послуги, оскільки такі надаються лише або спеціалізованими установами, якими є банки, або іншими установами які мають право на здійснення фінансових операцій, та внесені до реєстру фінансових установ. Як вбачається з встановлених судом обставин, з укладенням договору про відступлення права вимоги за кредитним договором, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги згідно з наведеними нормами права. Отже, відступлення права вимоги за кредитним договором на користь фізичної особи суперечи- ть положенням ч.3 ст.512 та ст.1054 ЦК України, оскільки для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінан- сова установа. Такий висновок суду співпадає з правовою позицією про застосування норм права щодо відсту- плення права вимоги за кредитним договором, викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 р. у справі № 465/646/11, яка враховується судом при вирішенні даної справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що договір відступлення права вимоги від 08.04.2019 р., укладений між КС «Придунав`я» та позивачем [PERSON] , не може бути підставою для пра- вонаступництва позивачем [PERSON] прав кредитора у зобов`язаннях щодо відповідачів [PERSON] та [PERSON] перед КС «Придунав`я» за кредитним договором № 50039 від 09. 04.2008 р., оскільки у зобов`язаннях, які виникли на підставі кредитного договору, кредитором мо- же бути лише спеціальний суб`єкт - банк або інша фінансова установа, та враховуючи, що інших підстав для виникнення грошового зобов`язання відповідачів перед позивачем [PERSON] у позовній заяві не наведено, а тому у задоволенні позову слід відмовити за необґрунтованістю. На підставі ст.ст.509, 510, 512, 526, 1054 ЦК України, Закону України «Про кредитні спілки», ст.ст.76-81, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

Outcome: dismissed