Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

10.08.2018 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на її утримання до досягнення дитиною трьох років. При цьому посилалася на те, що 16.11.2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у Відділі ДРАЦС по м. Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції. Від шлюбу народилися дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. Позивач з відповідачем проживають однією сімєю проте відповідач намагається приховати свої заробітки і надає позивачу мізерну суму коштів на утримання дітей. На даний час вона має дохід менше прожиткового мінімум по причині перебування в декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років. До виходу в відпустку у звязку з вагітністю та пологами і для догляду за дитиною до трьох років вона ніде не працювала і знаходилася на обліку у Центрі зайнятості м. Черкаси. Зазначала, що кошти які вона отримує на сина не дозволяють самостійно утримувати себе і дітей, і саме тому вона потребує утримання з боку її чоловіка, який за своїм матеріальним становищем має таку можливість, так як працює викладачем у Черкаському державному технологічному університеті. А тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи із дня предявлення позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи із дня предявлення позовної заяви і до досягнення [PERSON] трьох років та витрати на професійну правову допомогу. Ухвалою суду від 29.08.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У визначений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання представник позивача [PERSON] адвокат [PERSON] надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі. При цьому просила розглянути справу без участі позивача та її представника, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Додатково повідомила, що на даний час відповідач працює викладачем у Черкаському державному технологічному університеті та має постійну заробітну плату. Сторони в судове засідання не зявилися, були належним чином повідомленими про час та місце судового засідання. Причини неявки суду не відомі. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Відповідно до свідоцтва про шлюб, - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 16.11.2013 року, про що зроблено актовий запис №1745 у Відділі державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~по місту\~Черкаси реєстраційної\~служби Черкаського\~міського управління\~юстиції (а.с. 5). Сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Згідно із ч. 1ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи, що фактично піклуванням дітей займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільних дітей. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи зростаючі потреби дітей та з урахуванням вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на кожну дитину встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2018 року і до 31.07.2032 року, тобто до повноліття [PERSON]. Згідно ч. 2, 4 ст. 84 СК України, - дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, - жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 СК України. Згідно ч. 1 ст. 79 СК України, - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що [PERSON], як працездатна особа може надавати матеріальну допомогу [PERSON] з якою проживає його малолітній син [PERSON]. Догляд за малолітніми дітьми у віці до трьох років вимагає значних фізичних та психологічних зусиль, а крім того не обмежується певним часом протягом доби, як при виконанні трудових обовязків. Таким чином позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання також підлягають задоволенню та суд вважає необхідним визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з 10.08.2018 року і до 09.07.2021 року, тобто до досягнення трирічного віку сином [PERSON]. Своїх заперечень проти позову, та доказів, які б підтверджували такі заперечення відповідач суду не надав. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат, - Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, - судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 , п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. До витрат, повязаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору за вимогу про стягнення аліментів. Таким чином, з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір, розмір якого відповідно до ст.4 Закону України «Про судовий збір» складає 704,80 грн. Позивачем [PERSON] заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правову допомогу, на підтвердження яких позивачем надано Договір про надання правової допомоги № 33/18 від 08.08.2018 року (а.с. 9) та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 33/18 від 08.08.2018 року про сплату 1000 гривень за правову допомогу (а.с. 10). Згідно п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, - за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, повязану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, - розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обовязок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, відсутність клопотання відповідача про зменшення витрат на професійну правову допомогу, суд приходить до висновку, що заявлений позивачем розмір професійної правничої допомоги є співмірним з розміром заявлених вимог, відповідає категорії та складності справи, обсягу наданої адвокатом правової допомоги, а також фактичному часу, затраченому адвокатом на підготовку процесуальних документів, а тому до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1000 гривень. На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 91, 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280, 284, 353, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved