Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

10 вересня 2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій він просить визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 3,9 га, яка розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] . В обґрунтування позову позивач вказав, що [INFO] померла його мати [PERSON] , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,9 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області та належала їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач як син та єдиний спадкоємець. У визначений законом строк позивач звернувся до приватного нотаріуса Сапега О.П., однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену земельну ділянку йому було відмовлено в зв`язку з відсутністю правоустановлююючого документу на спадкове майно та рекомендовано звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності ( а.с.66). Відповідач - Новомиколаївська сільська рада Вітовського району Миколаївської області у судове засідання свого представника не направив, надіслав суду заяву, в якій відповідачем позовні вимоги визнано повністю та зазначено про розгляд справи за відсутності представника (а.с.64). Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши досліджені по справі докази в їх сукупності, суд встановив наступне. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17 травня 2010 року, виданого Новомиколаївською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.9). Частиною другою статті 1220 ЦК України визначено, що часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до вимог частини першої статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] , виданого Засільською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області 03 червня 1961 року серії [NUMBER] , його мар`ю є [PERSON] (а.с.10). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, 03 квітня 1965 року виконавчим комітетом Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області складено актовий запис №20 про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] . Прізвище останньої після реєстрації шлюбу зазначено « [PERSON] » (а.з.5). Таким чином, позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом після померлої [PERSON] . Згідно частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за законом чи заповітом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини або відмови від її прийняття, встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 15 червня 2015 року [PERSON] було надано додатковий строк для прийняття спадщини (а.с.39). Відповідно до спадкової справи №53/2015 до майна померлої [INFO] [PERSON] , 03 липня 2015 року [PERSON] звернувся з заявою до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Сапега О.П. про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] , та 25 травня 2016 року отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна (зворотній бік а.с.58). Таким чином, [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , прийняв усю спадщину після її смерті. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії II-МК №035741, виданого 06.10.1997 року, спадкодавцю [PERSON] належала земельна ділянка площею 3,9 га для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована на території Новомиколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області. Зазначена земельна ділянка передана у приватну власність [PERSON] на підставі розпорядження Жовтневої районної державної адміністрації Миколаївської області від 29 березня 1996 року №140 р. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №979 (а.с.6). Оформлення спадщини позивачем позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується постановою приватного нотаріуса Вітовського районного нотаріального округу Миколаївської області Сапега О.П. від 26.10.2020 року (а.с.23). Відповідно до зазначеної постанови позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку для ведення селянського (фермерського) господарства площею 3,9 га, розташованої в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області, в зв`язку з тим, що ним не надані належним чином оформлені документи, що підтверджували б право власності [PERSON] на вищезазначене нерухоме майно. Згідно ст.22 Земельного кодексу України (у редакції 18 грудня 1990 року чинній на момент набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку) право власності на землю, або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Відповідно до ст.23 Земельного кодексу України право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів. Таким чином, право власності на зазначену земельну ділянку набуто спадкодавцем [PERSON] на законних підставах у передбаченому законом порядку. Станом на день розгляду справи державний акт на земельну ділянку, що належала спадкодавцю є чинним. Докази здійснення [PERSON] за життя будь-яких дій щодо відчуження земельної ділянки відсутні. Згідно частини першої статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Таким чином, суд вважає доведеним, що до позивача перейшло право власності в порядку спадкування за законом після смерті його матері [PERSON] на належну їй земельну ділянку площею 3,9 га, для ведення селянського (фермерського) господарства, яка розташована в межах території Новомиколаївської сільської ради Вітовського району Миколаївської області. Стосовно визнання відповідачем позову, то відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних пістав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що визнання представником відповідача даного позову слід прийняти, так як воно не суперечить закону та для того наявні законні підстави. На підставі викладеного, оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.

Outcome: approved