Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

11 липня 2016 року позивач [PERSON] академія внутрішніх справ звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що наказом ректора Київського національного університету внутрішніх справ від 26 липня 2008 року № 714 [PERSON] з 01 вересня 2008 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 27 серпня 2010 року № 1709-р «Про реорганізацію деяких вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ» Київський національний університет внутрішніх справ реорганізовано в [PERSON] академію внутрішніх справ. 09 вересня 2008 року між Київським національним університетом внутрішніх справ та відповідачем укладений договір про підготовку фахівця, який пізніше було доповнено додатковим договором № 1 від 22 травня 2012 року, що став невідємною його частиною. Відповідно до договору, [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобовязувався після навчання відпрацювати не менше 3 років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, повязані з утриманням у навчальному закладі. З 01 вересня 2008 року по 28 червня 2012 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням комунальних послуг. Наказом [PERSON] академії внутрішніх справ від 28 червня 2012 року № 378 відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста. Після здобуття вищої освіти [PERSON] відповідно до умов договору направлено для подальшого проходження служби до УМВС України в Івано-Франківській області. Таким чином, навчальним закладом умови договору виконані у повному обсязі. 25 лютого 2015 року на адресу [PERSON] академії внутрішніх справ надійшов лист від УМВС України в Івано-Франківській області про те, що наказом УМВС України в Івано-Франківській області від 26 грудня 2014 року № 702 о/с відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за порушення дисципліни. За таких обставин позивач просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] академії внутрішніх справ вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 29 719,19 грн., судовий збір у сумі 1\~378,00 грн. 07 листопада 2016 року позивачем до суду надана заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на свою користь вартість витрат, повязаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 29 \~719,19 грн., судовий збір у сумі 1\~378,00 грн. та витрати, повязані з публікацією в пресі оголошення про виклик відповідача, у сумі 420,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у жодне судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідач був викликаний у судове засідання через засоби масової інформації, про що свідчить наявне у матеріалах справи оголошення у газеті «Урядовий курєр» від 29 жовтня 2016 року № 203 (5823). Проте відповідач не повідомив про причини своєї неявки і не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до частини девятої статті 74 Цивільного процесуального кодексу України, з опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про час і місце розгляду справи. Згідно частини першої статті 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved