Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

11.04.2019 року позивач [PERSON] звернулась до Вишгородського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 15.04.2019 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, передана за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вказану цивільну справу 03.06.2019 року передано судді Київського районного суду м.Одеси Гниличенко М.В.. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 04.06.2019 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київську районну адміністрацію Одеської міської ради, як відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування та відкрито загальне позовне провадження за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору- Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав. У судове засідання позивачка [PERSON] з`явилась, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, причини неявки суду невідомі. Будь-яких заяв або клопотань про відкладення слухання справи або розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Представник третьої особи - Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Євона Т.В. до судового засідання не з`явилась, надала через канцелярію суду заяву про слухання справи за їх відсутності. При викладених обставинах, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який повідомлений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст.ст. 280-282 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу « [PERSON] »/ 22.01.2004 року уклали шлюб, який зареєстрований Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 27, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] /а.с.7/. Від даного шлюбу народилось двоє дітей. [INFO] народилась [PERSON] , про що 10.11.2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області складено відповідний актовий запис №242, що вбачається із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , батьками в якому вказані [PERSON] та [PERSON] / а.с. 10/. [INFO] народилась [PERSON] , про що 14.07.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області складено відповідний актовий запис №199, що вбачається із свідоцтва про народження, серія [NUMBER] , батьками в якому вказані [PERSON] та [PERSON] . / а.с. 11/. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 10.06.2009 року по справі № 2-3931/09 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Свідоцтво про розірвання шлюбу видано 07.09.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Авдіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 97, серія [NUMBER] . / а.с. 8,9/. Позивачка посилається на те, що фактично шлюбні стосунки було припинено з 2008 року, з цього часу сторони проживають окремо, діти проживають разом із матір`ю, спору стосовно місця проживання дітей не існувало. Позивач зазначає, що з 2008 року відповідач життям дітей не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватися з дітьми та приймати участь у їх вихованні та матеріальному забезпеченні. Судом було досліджено рішення Київського районного суду м.Одеси від 10.06.2009 року про розірвання шлюбу між сторонами, яким встановлено, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю, майнового спору та спору про місце проживання дитини між сторонами немає, відповідач був присутнім у судовому засіданні та позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав. В матеріалах справи знаходиться копія рішення Новопетрівської сільської Ради Вишгородського району Київської області від 13.06.2017 року за № 123 про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , з якою вбачається, що виконавчий комітет сільської ради вирішив вважати доцільним позбавити громадянина [PERSON] , [INFO] батьківських прав щодо його доньок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] ./ а.с. 12-13/. З довідки Вишгородської районної ради Київської області Новопетрівської загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 3 за № 16 та № 17 від 01.02.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається у 8 класі Новопетрівської ЗОШ І-ІІ ступенів № 3 Вишгородської районної ради Київської області, а [PERSON] , [INFO] , навчається у 4 класі Новопетрівської ЗОШ І-ІІ ступенів № 3 Вишгородської районної ради Київської області./а.с. 16/. В розпорядженні Вишгородської районної державної адміністрації Київської області за № 480 та № 481 від 10.10.2018 року зазначено, що [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, яка постраждала внаслідок воєнних дій та збройних конфліктів. /а.с. 17,18/. Судом встановлено, що дійсно відповідач з дітьми не спілкується, матеріальної допомоги на їх утримання не надає, не цікавиться їх здоров`ям та життям, самоусунувся від виховання дітей, відповідно довідки Управління державної виконавчої служби від 06.10.2017 року боржник аліменти не сплачує та створилась заборгованість, яка станом на 01.10.2017 року складає 34960,00 грн., вказані обставини підтверджують обґрунтованість позовних вимог/а.с.50-51/ Представник Київської районної адміністрації Одеської міської ради, як відділу забезпечення діяльності органу опіки та піклування Євона Т.В. підтримала рішення Новопетрівської сільської Ради Вишгородського району Київської області від 13.06.2017 року за № 123 про надання висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] . Відповідно до досліджених у судовому засіданні акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей від 21.06.2019 року та акту обстеження умов проживання та виховання дітей від 27.06.2019 року встановлено, що мати займається вихованням дітей, які проживають разом з нею в гуртожитку на території НПУ «Межигір`я», батько з родиною не проживає, ухиляється від виконання батьківських обов`язків ./а.с.36,37/. Відповідно до ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до вимог ст.164 ч.1 п.2 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у пунктах 16, 18 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. У судовому засіданні судом встановлено, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання своїх доньок, не надає жодної матеріальної допомоги на утримання, не цікавляться їх життям та розвитком, не піклується про фізичний, духовий і моральний розвиток. В результаті розгляду наданих суду відомостей та доказів, що містяться в матеріалах даної цивільної справи, судом достовірно встановлено, що відповідач свідомо не виконує своїх обов`язків з виховання дітей - малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки ухиляється від спілкування з ними. Виходячи з вищевикладеного, суд дійшов висновку, що в інтересах дітей, з метою захисту їх прав, позов підлягає задоволенню, тому вимога позивача про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , - підлягає задоволенню. Статтею 168 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду особам, які позбавлені батьківських прав, може бути дозволено побачення з дитиною. Якщо поведінка такої особи щодо утримання та виховання своєї дитини зміниться, за правилами ст. 169 Сімейного кодексу України останній не позбавлен права звернутися до суду з позовом про поновлення у батьківських правах. На підставі викладеного та

Outcome: approved