Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

12 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В позові зазначено, що 09 серпня 2013 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого, [PERSON] передала у користування [PERSON] грошову суму в розмірі 3000 (три тисячі) євро. Дана угода була оформлена розпискою, яку відповідач власноручно її написала та закріпила підписом. Кінцевий термін повернення позики 10 лютого 2014 року. Станом на 12 березня 2015 року відповідач своїх зобовязань за розпискою не виконала та не повернула грошові кошти позивачу. Згідно з розпискою грошові кошти були надані в євро, а відповідно до положень Цивільного кодексу України, грошові зобовязання виконуються в гривні. Відповідно до офіційного сайту НБУ, станом на 12.03.2015 року офіційний курс гривні до євро становить 23,14 грн. за 1 євро. Таким чином, сума боргу станом на 11.03.2015 року в розмірі 3000,00 євро відповідно в перерахунку до гривні становить 69420 грн. 00 коп. Крім того, в позові зазначено, що відповідно до положень розписки, відповідач зобовязалася кожного місяця перераховувати проценти за користування даною грошовою сумою в розмірі 5 відсотків щомісяця. Відповідач не перерахувала відсотків жодного разу, а тому з моменту одержання останньою грошової суми, а саме з 09.08.2013 року по 12.03.2015 року, сума боргу за відсотками становить 62478 грн. 00 коп. [PERSON] вимагає стягнути з [PERSON] заборгованість за договором позики на загальну суму 131\~898 грн. 00 коп. Крім того, стягнути з відповідача на її користь витрати на сплату судового збору та витрати повязанні з публікацією в пресі оголошення про виклик [PERSON] до суду в сумі 1318 грн. 98 коп. та 196 грн. 00 коп. відповідно. В судовому засіданні представник позивача був відсутній, направив до суду заяву і якій зазначив, що позов підтримує і просить розглянути справу без його участі у судовому засіданні. В судове засідання відповідач не зявилась, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується викликом [PERSON] в судове засідання через оголошення в газеті «Сумщина» №24 від 08.07.2015 року, що є офіційний виданням, за останнім відомим місцем реєстрації відповідача. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши докази, що є у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], однак [PERSON] звернулась за захистом своїх порушених прав до Валківського районного суду Харківської області, тобто за своїм місцем мешкання. Суд, проаналізувавши положення ст. 532 ЦК та ч. 8 ст. 110 ЦПК України, прийшов до висновку, що вищезазначений позов підсудний Валківському районному суду Харківської області з тих підстав, що в договорі розписки не зазначено місце виконання договору, а місцем виконання договорів із грошових зобовязань є місце проживання кредитора, а саме м. Валки Харківської області. Згідно змісту розписки від 09.08.2013 року [PERSON] надала [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 євро, строком до 10.02.2014 року. [PERSON] зобовязалась виплачувати кожного місяця за користування грошовими коштами проценти в розмірі 5 %. Крім того, дострокове повернення грошових коштів можливе за першою вимогою [PERSON] протягом 5 днів. В підтвердження того, що [PERSON] отримала грошові кошти, остання надала [PERSON] документи на квартиру в м. Красноперекопськ, 10 мікрорайон, б. 4, кв. 18.(а.с.5) Відповідно до вимог п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Стаття 626 ЦК України\~встановлює, що договором є домовленість двох сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Одностороннім є договір, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони. Положеннями ст.ст. 638, 639 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Якщо сторони домовилися укласти договір в певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Договір є обов'язковим для виконання сторонами відповідно до ст.629 ЦК України. Зміна або розірвання договору відповідно до\~ст.651 ЦК України\~допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності до\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При цьому, згідно ч.1\~ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. З огляду на викладене, суд вважає, що між сторонами укладено односторонній договір в письмовій формі, визначений на розсуд сторін, після досягнення згоди з усіх істотних умов договору щодо предмету та строків його виконання, а тому він повинен бути виконаний в повному обсязі та в зазначений в розписці строк. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у спорі про стягнення боргу за договором позики від 18.09.2013 року в справі №6-63 цс 13, письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Крім того, в самій розписці, [PERSON] вказує на те, що вона передала документи на квартиру в м. Красноперекопськ, 10 мікрорайон, б. 4, кв. 18, зазначена обставина, ще один раз підтверджує, що [PERSON] передала грошові кошти [PERSON] В матеріалах справи присутні копії правовстановлюючих документів на вищезазначену квартиру, а саме: технічний паспорт на квартиру 18 в б. 4, мікрорайон 10 в м. Красноперекопськ, свідоцтво про право власності на вищезазначену квартиру, довідка з ЖЕО.(а.с.11-13) Таким чином, суд прийшов до висновку, що [PERSON] передала грошові кошти зазначені в розписці, а саме в розмірі 3000 євро, [PERSON], а тому остання повинна виконувати умови договору. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона ( позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно змісту розписки, кінцевий строк повернення грошових коштів становить 10.02.2014 року, однак [PERSON] станом на 12.03.2015 року, борг не повернула. Відповідно до ч.1 ст. 533 ЦК України, грошове зобовязання має бути виконане у гривнях. Офіційний курс гривні до долару США станом на 12.03.2015 року становить 23,14 грн., що підтверджується даними викладеними на офіційному сайті НБУ. Таким чином, сума боргу в розмірі 3000 євро перерахована до гривні станом на 12.03.2015 року становить 69420 грн. 00 коп. Як вбачається зі змісту телеграми №0620 від 24.07.2014 року, [PERSON] прохала повернути [PERSON] повернути грошову суму зазначену в розписці від 09.08.2013 року протягом пяти днів. Зазначена телеграма була направлена за останнім місцем реєстрації [PERSON]В.(а.с.6) Таким чином, суд вважає, що [PERSON] ухиляється від виконання зобовязань покладених на неї. Згідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В розписці, [PERSON] вказала, що за кожен місяць користування грошовими коштами, вона буде сплачувати 5 відсотків від суми позики. Зі змісту позову та пояснень представника позивача, вбачається, що [PERSON] жодного разу не сплачувала відсотки. Крім того, [PERSON] не надала суду жодних доказів, які б свідчили про виконання неї умов позики. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, за користування грошовими коштами у період часу з 09.08.2013 року по 12.03.2015 року, тобто за 18 місяців, сума боргу становить 2700 євро, що в перерахунку євро до гривні, становить 62478 грн. 00 коп. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вимогу позивача про стягнення суми боргу з [PERSON] в розмірі 131\~898 грн. 00 коп. на її користь - задовольнити. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, відповідно до ч.1\~ст.88 ЦПК України\~суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до квитанцій, [PERSON] понесла витрати на сплату судового збору в розмірі 1318 грн. 98 коп., та витрати на публікацію оголошення щодо виклику [PERSON] до суду.

Outcome: approved