Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-24 00:00:00

10 квітня 2018 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 17 квітня 2018 року було розєднано у самостійні провадження позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. Прийнято позовну заяву про розірвання шлюбу до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче засідання на 21 травня 2018 року. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 травня 2018 року підготовче засідання у даній справі було закінчено, призначено [PERSON] та [PERSON] строк на примирення до 23 червня 2018 року. Провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 23 червня 2018 року у звязку із закінченням строку на примирення провадження у даній справі було поновлено та призначено її до судового розгляду на 25 червня 2018 року. У своєму позові [PERSON] зазначила, що з 04 вересня 2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалося: через непорозуміння в них постійно виникали сварки, які призвели до фактичного припинення шлюбних стосунків. Протягом останніх девяти років вона з чоловіком проживають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть та сімейних стосунків не підтримують. Відновлення сімейних стосунків не можливе та на даний час їх шлюб існує лише формально. Спору з приводу поділу спільного майна, місця проживання дитини не має (після розлучення син проживатиме з нею). За таких обставин просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не з`явилася. Надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі, наполягала на його задоволенні та просила розглянути справу за її відсутністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Причини своєї неявки суд не повідомив, заяву про відкладення справи або про розгляд справи у його відсутності не надав. Також від відповідача відзиву на позов не надходило. За таких обставин, оскільки проти цього не заперечувала позивач, про що зазначила у свій заяві, судом, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, прийнято рішення про заочний розгляд справи. За таких обставин суд вважає за можлвие розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити у справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини. За приписами ч.2 ст. 2, ч.9 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. За приписами ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що шлюб може бути розірвано у разі встановлення, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що 04 вересня 2003 року між сторонами був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницького міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження був зроблений актовий запис №1404. Від шлюбу сторони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серія 1-БВ № 130354, яке видане 23.01.204 року Адамівською сільською радою Віньковецького району Хмельницької області. На даний час родина розпалася остаточно, відновити її неможливо. Сторони втратили почуття кохання та взаємоповаги. Протягом останніх девяти років сторони перестали спільно проживати та фактично припинили сімейні стосунки. Судом вживалися заходи щодо примирення подружжя. Протягом наданого строку на примирення сторони стосунків не налагодили, сімю не відновили. Позивач наполягала на розгляді справи та задоволенні її позову, про що подала письмову заяву. За таких обставин, зважаючи на категоричну позицію позивача стосовно небажання перебувати у шлюбі, час, протягом якого сторони фактично припинили шлюбні стосунки, виходячи із засад добровільності як укладення так і перебування у шлюбі, суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б моральним засадам суспільства, інтересам сторін та порушувало б права і свободи подружжя, гарантовані ч.1 ст.51 Конституції України. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити позов про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved