Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

11.07.2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем до 21.12.2006 року, сторони мають спільну доньку [PERSON], [INFO], яка після розірвання шлюбу і на даний час проживає з позивачем та знаходиться на повному її утриманні. Позивач вказує, що аліменти були стягнути за рішенням суду від 12.02.2015 року до повноліття дитини, в сумі 700 грн. щомісячно, однак відповідач не сплачував аліменти, в звязку з чим утворилась заборгованість у сумі близько 20000 грн. Натомість, перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], відповідач сплачує аліменти на дитину від другого шлюбу [PERSON], [INFO], в розмірі 2500 грн. щомісячно. Позивач вказує, що з 01.09.2016 року донька [PERSON] навчається у Сумському Державному педагогічному університеті. Позивач працює, але не в змозі в повній мірі забезпечити повнолітню доньку яка продовжує навчання, а крім того, на утриманні позивачки також ще є неповнолітній син від другого шлюбу. Оскільки донька потребує матеріальної допомоги на період навчання, то позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], яка продовжує навчання, у розмірі 1500 щомісячно, до закінчення донькою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила задовольнити, пояснила, що відповідач не сплачував аліменти на утримання доньки [PERSON] за минулим рішенням суду, існує значна заборгованість по аліментам. Позивач вважає, що друга дружина відповідача [PERSON], не розриваючи шлюб, навмисно звернулась до суду, щоб отримати рішення суду про стягнення з відповідача аліментів на дитину. При цьому з рішення суду вбачається, що аліменти на другу дитину у сумі 2500 грн. щомісячно відповідач визнав у повному обсязі, тоді як аліменти на доньку [PERSON] відповідач категорично відмовляється сплачувати, що свідчить про його байдуже відношення до старшої дитини. Відповідач в судове засідання не зявився, подав письмові заперечення проти позову. В запереченнях вказав, що в позові відсутні відомості про те, що [PERSON] дійсно продовжує навчання на даний час, і що вона дійсно потребує матеріальної допомоги. Відповідач зазначив, що він перебуває у скрутному матеріальному та фізичному стані, так як сплачує аліменти на утримання другої дитини, крім того, 29.03.2015 року він поступив до лікарні з діагнозом ішемічний інсульт, після чого він не може працювати в звичному темпі, не має доходу і не має можливості утримувати своїх дітей. Відповідач вказав, що він припинив свою підприємницьку діяльність 01.04.2015 року, і закрив її 29.03.2017 року. Зазначає, що на даний час він не має можливості надавати допомогу повнолітній доньці. Крім того, на думку відповідача, позивачка має стабільний та високий дохід, її другий чоловік має стабільний та високий дохід. Відповідач вважає, що забезпечувати дитину має той із батьків, який в змозі це робити. Вивчивши матеріали справи, дослідивши заперечення відповідача, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, з копії свідоцтва про народження вбачається, що [PERSON], народилася 20.06.1999 року, і його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 12.02.2015 року було стягнуто аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн. щомісячно на утримання [PERSON], [INFO] (а.с. 10). Ухвалою апеляційного суду Сумської області від 10.03.2015 року вказане рішення суду залишено без змін (а.с.11). 20 червня 2017 року [PERSON] досягла повноліття (а.с.7, 65). Як вбачається з довідки Білопільського РВ ДВС, заборгованість по аліментам по виконавчому документу становить станом на 01.07.2017 року 21486,16 грн. (а.с.62). Згідно довідки № 921 від 12.10.2017 року, виданої Сумським державним педагогічним університетом ім. А.С. Макаренка, [PERSON] є студентом ІІ курсу факультету іноземної та словянської філології денної форми навчання на бюджетній основі. Рік вступу 01.09.2016 року, термін закінчення 30.06.2020 року (а.с.60). Як вбачається з довідки про доходи від 13.10.2017 року № 432, [PERSON] стипендія не нараховується і не виплачується (а.с.61). З довідки про доходи позивача [PERSON] вбачається, що за період з квітня по вересень 2017 року її середньомісячна заробітна плата складає близько 3600 грн. (а.с.63). Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в звязку цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що [PERSON] навчається на денній формі навчання, в звязку чим не працює, і потребує матеріальної допомоги. Судом також встановлено, що позивач [PERSON] (мати) працює, отримує дохід, про розмір якого надала суду довідку (а.с.63). Відповідач [PERSON] є батьком повнолітньої [PERSON], яка продовжує навчання і в звязку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач є працездатною особою, має можливість надавати матеріальну допомогу. Належних та достатніх доказів, які б підтвердили неможливість взагалі надання відповідачем матеріальної допомоги повнолітній доньці відповідач не надав. Посилання відповідача на ту обставину, що він 29.03.2015 року він поступив до лікарні з діагнозом ішемічний інсульт, після чого він не може працювати в звичному темпі суд не приймає до уваги, оскільки всі медичні документи, на які посилається відповідач, датовані квітнем 2015 року (висновок, довідка, виписка). Будь-яких медичних документів, які б свідчили про тяжкий стан здоровя, про наявність інвалідності чи про наявність захворювань, що не дають можливості працювати та отримувати дохід, станом на липень-жовтень 2017 року відповідачем не надано. Доводи відповідача про те, що він припинив свою підприємницьку діяльність і тому не отримує ніякого доходу і не має можливості утримувати своїх дітей суд також не приймає до уваги, оскільки з наданих позивачем скрин-шотів сторінок з веб-порталу https://andrey7682.est.ua вбачається, що відповідач [PERSON] займається таким видом діяльності як управління нерухомістю та викладає в Інтернеті протягом липня-жовтня 2017 року оголошення про добову оренду квартир в різних районах м. Києва (а.с.66-79). Ідентифікувати особу відповідача за вказаними оголошеннями можливо за його прізвищем та іменем [PERSON], а крім того, за номером його мобільного телефону 067\~907-09-82, що вказаний у оголошенні, розміщеному у Інтернет ресурсі (а.с.67), оскільки вказаний номер телефону як засіб звязку відповідач також вказав і в своїй заяві від 12.08.2017 року, адресованій Зарічному районному суду м. Суми (а.с.30). Посилання відповідача на те, що позивачка та її другий чоловік мають високі стабільні заробітні плати, а тому вони і повинні утримувати [PERSON] суд не приймає до уваги, оскільки та обставина, що мати дитини працює та отримує стабільну заробітну плату, не звільняє батька від обовязку утримувати свою дитину. Тому суд приходить до висновку, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній доньці [PERSON], яка продовжує навчання і в звязку з цим потребує такої допомоги. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставину, що з відповідача також стягуються аліменти на іншу дитину [PERSON], [INFO], за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 26.02 2014 року у розмірі 2500 грн. щомісячно (а.с.13). Крім того, суд враховує, що позивач також має ще одну дитину на утриманні Каплаух Нікіту, [INFO] (а.с.9). При цьому суд вважає, що позивачем не обґрунтовано той розмір аліментів, який вона просить стягнути з відповідача, а саме: 1500 грн. Посилання позивача на те, що цей розмір становить прожитковий мінімум суд не може прийняти до уваги як єдину підставу для задоволення позову, оскільки законом передбачено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд повинен взяти до уваги можливість надання утримання другим з батьків, стан здоровя, матеріальне становище сторін, а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів \~інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна; інші обставини, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи те, що позивач як мати також може частково надавати утримання повнолітній доньці, яка продовжує навчання, суд вважає, що розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1000 грн. щомісячно буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам повнолітньої доньки, позивачки, при цьому не порушуючи прав та інтересів відповідача, та інших осіб, а саме: його другої неповнолітньої дитини, на яку також стягуються аліменти. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 06 липня 2017 року (згідно штампу на поштовому конверті). На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, та у звязку з тим, що позивач за даною категорією справи була звільнена від оплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. На підставі ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial