Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

10 жовтня \~\~ 2017 року до суду звернулась позивач з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позову вказує, що 15 лютого 2014 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Девладівської сільської ради Софіївського району Дніпропетровської області, актовий запис № 2. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує, що одруження з відповідачем виявилось невдалим. З моменту укладення шлюбу фактично проживали окремо один від одного та не вели спільне господарство, внаслідок чого сімейні стосунки поступово почали погіршуватись. Між ними втрачено взаємоповага та порозуміння, зазначає, що у них різні погляди на життя. Фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2016 року. Втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними. Внаслідок вищевикладеного вважає, що їх подальше спільне життя і збереження сімї стало неможливим, примирення між ними неможливе. Позивач [PERSON],\~ належним чином повідомлена, у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON],\~належним чином повідомлений у судове засідання не зявився, заяву про розгляд справи без його участі суду не надавав. \~ Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд розглядає справу у заочному порядку у відповідності до ст. 224 ЦПК України. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, беручи до уваги заяву позивача та належне повідомлення відповідача,\~суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України, підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 15 лютого 2014 року укладений\~ шлюб,\~ який зареєстрований виконкомом Девладівської сільської ради Софіївського району, актовий запис № 2, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-КИ № 272198, виданий 15.02.2014\~ року\~ (а.с. 3). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. \~ \~ \~ \~Нормами\~ст.51 Конституції України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. \~ \~ \~ \~Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України\~ позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Суд, вирішуючи питання про розірвання шлюбу вважає за необхідне зясувати прізвище позивача\~ після розірвання шлюбу. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання\~\~шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни прізвища, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідчем,\~ суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвище позивачу «Хомуха». Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved