Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

11 листопада 2013 року позивачі [PERSON], [PERSON], що діють в своїх інтересах та як законні представники в інтересах своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] звернулися до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», треті особи [PERSON], [PERSON] та орган опіки та піклування Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області про визнання дій незаконними, відновлення порушеного права та зобов'язання укласти договір. Позовні вимоги мотивують тим, що 04 листопада 2013 року, під час відсутності позивачів удома, працівниками РЕМ було проведено відключення від мереж електропостачання будинок [ADDRESS] на підставі повідомлення від 04 листопада 2013 року, в якому відсутній підпис посадової особи, якою надано розпорядження про відключення будинку від мереж електропостачання. Зазначають, що дії відповідача є незаконними, суттєво порушують вимоги чинного законодавства. З метою врегулювання спірної ситуації позивачі 05 листопада 2013 року звернулись до відповідача з заявою про підключення житлового будинку до мереж електропостачання та укладення договору про постачання електричної енергії, але відповідь на заяву не отримали. Відповідачем подані заперечення на позов, де ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виказує свою незгоду з позовними вимогами, посилаючись на те, що до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулись [PERSON] та [PERSON], які є власниками житлового будинку, де проживають відповідачі, з заявами про припинення користування електричною енергією. Після цього, до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» звернулись [PERSON] та [PERSON] з клопотання не відключати будівлю, посилаючись на те, що за цією адресою проживає він, його дружина та діти. Зазначає, що [PERSON] та [PERSON] не є власниками будівлі та споживачами електричної енергії. Посилаючись на п. 7 Правил користування електричною енергією для населення вважає, що відсутні правові підстави для укладання договору на користування електричною енергією з позивачами. У судовому засіданні позивачі, представник позивачів [PERSON] та [PERSON] [PERSON] підтримали заявлені позовні вимоги у повному обсязі на обґрунтування чого послались на обставини які викладені в позовній заяві, просили суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» Карлова Ю.О., яка діє на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала повністю, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені у запереченнях на позов. Просила суд відмовити позивачам у позовних вимогах у повному обсязі. Третя особа [PERSON] який не заявляє самостійних вимог на стороні відповіадча, у судовому засіданні позовін вимоги не визнав у повному обсязі та пояснив, що він зі своєю колишньою супругою є власниками даного житлового будинку і вони разом звернулися з заявою до РЄС про відключення будинку від електричної мережи, а позивачі ніякого відношення до цього будинку не мають, вони даже не члени його сім'ї, договір про надання послуг з енергопостачання заключав він з відпоівдачем і тому відповідач зробив все вірно, а він не може на сьогоднішній день попасти в свій будинок так, як позивачі його не впускають, тому просить суд відмовити у позовних вимогах у повному обсязі. Третя особа [PERSON], яка не заявляє самостійні вимоги на стороні відповідача у судовому засіданні участі не приймала про дату, час та місце розгляду даної цивільної справи повідомлена належним чином, однак до суду не з'явилася але надала заяву про розгляд даної цивільної справи за її відсутністю і просить суд відмовити у позовних вимогах позивачам у повному обсязі. Представник третьої особи орган опіки та піклування Ясинуватської районної державної адміністрації Донецької області, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивачів - Фомічова Л.О., яка діє на підставі довіреності, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі оскільки вони захищають інтереси неповнолітніх і їм потрібно електричество тому просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, представника відповідача, третіх осіб, перевіривши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог суд встановив наступне. Як вбачається з ухвали Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2012 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 08 липня 2013 року, [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності належить 1/2 домоволодіння [ADDRESS] Інша частина, відповідно до ухвали Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 07 вересня 2012 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 15 липня 2013 року належить [PERSON]. За зазначеною адресою зареєстровані [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 30 серпня 1977 року [PERSON], позивач у справі, є сином [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського міськрайонного управління юстиції Донецької області 17 липня 2007 року [PERSON] та [PERSON] знаходяться у зареєстрованому шлюбі. Зі змісту свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 18 серпня 1999 року вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON], яка на теперішній час носить прізвище [PERSON] та [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER], виданого 26 січня 2008 року вбачається, що [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. 25 вересня 2013 року [PERSON], як власник 1/2 домоволодіння, звернувся до ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» з заявою про тимчасове відключення домоволодіння від електропостачання. 26 вересня 2013 року з заявою про тимчасове відключення домоволодіння від електропостачання звернувся інший співвласник - [PERSON]. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ч. 1 ст. 316 ЦК України). Статтею 41 Конституцією України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Зміст права власності, визначений ст. 317 ЦК України, яка визначила, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. За приписами ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Системно проаналізувавши подане вище законодавство, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON], реалізовуючи своє право власності на домоволодіння [ADDRESS], зокрема й шляхом відключення домоволодіння від послуг електропостачання, діяли в межах закону та своїх повноважень. Відносини між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» мають зобов'язальних характер. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Враховуючи, що власники домоволодіння замовили й оплатили послугу з відключення електропостачання, ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» належним чином та у повному обсязі виконав замовлені послуги. Суд звертає увагу на те, що позивачі не є учасниками зобов'язальних правовідносин, що склались між [PERSON], [PERSON] та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго», не мають жодних прав та обов'язків у відносинах щодо постачання електричної енергії, а тому немає підстав вважати порушеними, невизнаними або оспорюваними права свободи чи інтереси, яких не існує. Таким чином, на теперішній час судом не встановлено права позивачів, яке б підлягало судового захисту, а тому у задоволенні цих вимог слід відмовити. Вирішуючи вимогу щодо зобов'язання відповідача укласти з позивачами типовий договір про користування електричною енергією суд виходить з такого. 08 жовтня 2013 року [PERSON] звернувся до Ясинуватського РЕМ ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» заявою про укладання з ним договору на постачання електричної енергії. Листом № 150 від 05 листопада 2003 року позивачу [PERSON] відмовлено в укладання договору на постачання електричної енергії, оскільки ? домоволодіння належить [PERSON], а друга частина - [PERSON] Відповідно до п. 2 Правил користування електричною енергією для населення, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 об'єкт споживача - житловий будинок, гараж, майстерня або інша електрифікована споруда, що належить споживачу на правах власності або користування. Відповідно до п. 3 Правил користування електричною енергією для населення, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 споживання електричної енергії здійснюється на підставі договору про користування електричною енергією між споживачем і енергопостачальником, що розробляється енергопостачальником згідно з Типовим договором про користування електричною енергією і укладається на три роки. Судом встановлено, що між [PERSON] та ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» укладено договір № 1402141 від 01 листопада 2013 року про користування електричною енергією, за п. 1 якого енергопостачальник взяв на себе зобов'язання постачати споживачеві електричну енергію у необхідних обсягах відповідно до потужності 5 кВт електроустановок споживача, з гарантованим рівнем надійності, безпеки і якості, а споживач зобов'язується оплачувати одержану електричну енергію за обумовленими тарифами у терміни, передбачені цим договором. Пунктом 29 зазначеного договору визначено строк його дії, який складає 3 роки. Саме він є споживачем послуг у розумінні Правил користування електричною енергією для населення, затв. постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357. Судом не встановлено підстав для укладання з усіма позивачами разом або кимось з них окремо іншого договору про користування електричною енергією за даною адресою. При цьому судом враховані приписи ст.ст. 316, 317, 319 ЦК України, а також те, що позивачі не є а ні власниками, а ні наймачами означеного житлового приміщення. Такий висновок базується, зокрема на приписах ч. 1 ст. 759 ЦК України, яка визначила, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк, а також ч. 1 ст. 793 ЦК України, яка визначила, що договір найму будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) укладається у письмовій формі. Такі договори суду не надавались та про їх існування не заявлялось. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 10 ч. 3 та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ч. 1, 3 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета спору. Ураховуючи, що позивачами не доведено порушення їх прав, суд вбачає підстави для відмови у задоволенні позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed