overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

10 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позовній заяві посилається на ту обставину, що з відповідачем по справі вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, однак вона має звернутися до суду з позовом про його розірвання. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Причиною звернення до суду з даним позовом стало те, що відповідач не надає коштів на утримання дітей. Їй самій важко забезпечувати належний життєвий рівень дітям, тому звертається до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача. Оскільки відповідач офіційно не працює, однак має певні доходи, то просить стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 гривень на кожну дитину щомісячно. У судовому засіданні під час розгляду справи позивачка [PERSON] позов підтримала, покликаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі по 500 грн на кожну дитину щомісячно. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, тобто по 500 грн на кожну дитину щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, дослідивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовільнити повністю з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов»язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двоє неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач по справі. Дані обставини стверджуються копіями свідоцтв про шлюб та про народження дітей. Згідно ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки судом встановлено, що відповідач не працює, його дохід має мінливий характер, з врахуванням даних про стан здоров»я дітей та відповідача, то розмір аліментів на утримання неповнолітніх дітей відповідно до ст.ст.181, 183 СК України, визначає у твердій грошовій сумі у розмірі по 500 грн на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви в суд і до досягнення ними повноліття. Судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, суд покладає на відповідача. На підставі ст. ст.180-184 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-23 00:00:00

10 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 14 серпня 2014 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що відсутні спільні інтереси, сторони мають різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, просить шлюб розірвати. В судове засідання сторони не зявились. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить шлюб розірвати. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує, на розірвання шлюбу згоден. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 14 серпня 2014 року зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 549, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с.6). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони не згодні на примирення, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а також інтересам їх неповнолітньої дитини, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, слід стягнути з відповідача на користь позивача понесений нею та документально підтверджений судовий збір. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

10 січня 2017 року [PERSON] звернулася в суд з зазначеним позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалось з 2015 року через різні погляди на шлюб та сім'ю. Вони не підтримують сімейно-шлюбні стосунки та не ведуть спільного господарства. Подальше сумісне життя вважає недоцільним. У судовому засіданні позивач та її представник заявлені вимоги підтримали, просили шлюб розірвати. Відповідач позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. У судовому засіданні пояснив, що в 2015 році також між сторонами продовжувались шлюбні відносини. Кошти на утримання їх спільних дітей він надає добровільно, проте йому не надають можливості бачитись з дітьми. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 01 жовтня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON]., [INFO] (а.с. 11-12). У судовому засіданні позивач та відповідач зазначили, що вони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Зазначили, що примирення між ними неможливе. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 640 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. У судовому засіданні позивач просила не змінювати своє прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, змінювати прізвище позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

10 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, [PERSON], [INFO] є її з відповідачем донькою і на теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, необхідного для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення і до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав, зазначив, що інших утриманців не має. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією повторного свідоцтва про народження Серії І-ФП № 218763 від 18 жовтня 2014 року. Дитина проживає з матірю. Відповідач у своїй заяві не заперечував проти позову, вказав, що інших утриманців не має. У відповідності до\~ ст.180 СК України\~ обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640,00 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-01 00:00:00

10 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтовувала тим, [PERSON], [INFO] є її з відповідачем донькою і на теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму, необхідного для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення і до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляду справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] 1-ФП № 124190 від 11 червня 2010 року. Дитина проживає з матірю. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. [PERSON] заперечень проти позову не надав. У відповідності до\~ ст.180 СК України\~ обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 640,00 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-25 00:00:00

10 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що здійснено актовий запис 103 Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області від 14 березня 2009 року. На даний час сім'я фактично розпалася, втрачені всі фізичні та духовні звязки між ними, з 2014 року мешкають окремо, стосунки не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. Спору про розподіл майна між сторонами немає. До судового засідання позивач не зявилася, 27.03.2017 надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Заперечень проти ухвалення заочного рішення не надавала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові повідомлення про виклик. Клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надсилав. Про причину неявки суд не повідомив. За таких обставин на підставі наявних у справі доказів на підставі ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе вирішити справу за наявними у справі доказами, ухваливши заочне рішення. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 14 березня 2009 року зареєстровано Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Костей) [PERSON], про що зроблений актовий запис № 103 (а.с. 4). Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, мешкають окремо, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

10 січня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], який уточнила 27.02.2017, про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, має мінливий дохід, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1000 гривень з усіх видів доходу, і до досягнення дитиною повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, уточнений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-30 00:00:00

10 січня 2017 року до Любешівського районного суду з цивільним позовом звернулась [PERSON]. Позивач просить ухвалити рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання двох дітей у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно. Позивач свої вимоги обґрунтувала тим, що від шлюбу з відповідачем мають троє дітей, з яких сини [PERSON] та [PERSON] не досягли повноліття. [PERSON] участі в їх утриманні не бере. У зв'язку з тим, що відповідач отримує пенсію близько трьох тисяч гривень, позивач просить стягувати аліменти у частці від його доходу. Позивач на призначену дату судового засідання не з'явилася. [PERSON] до канцелярії суду подала клопотання про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач в судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час і місце розгляду справи. Про причини своєї неявки [PERSON] не повідомив, будь-яких клопотань суду не подавав. Зі згоди позивача суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням статті 224 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК). На підставі частини 2 статті 197 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідження доказів, аналіз законодавства приводить суд до наступного. Сторони перебувають у шлюбі з 21 вересня 1996 року, що стверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. За час шлюбу у подружжя [PERSON] народилось троє дітей, з яких сини [PERSON] та [PERSON] не досягли повноліття. Відповідно до довідки Ветлівської сільської ради Любешівського району Волинської області № 1449 від 30 грудня 2016 року позивач, відповідач та їх діти проживають разом. Між тим, позивач вказує, що відповідач не бере участі в утриманні дітей. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі -- СК) встановлено, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частини 1 статті 191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи обґрунтування позовних вимог, досліджені докази, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та необхідність його задоволення. Заявлений позивачем розмір аліментів не суперечать принципами справедливості, розумності та пропорційності. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 367 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розподіл судових витрат між сторонами слід здійснити відповідно до статті 88 ЦПК.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

10 січня 2017 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області звернувся позивач з вищевказаною позовною заявою в якій вказав, що 15 грудня 2016 року позивач передав в борг відповідачу 32 500 доларів США, зобов`язався повернути кошти до 17 грудня 2016 року, відповідач свої зобов`язання по договору не виконав. В зв`язку з чим просить стягнути з відповідача на користь позивача борг у сумі 856700 грн. та судовий збір Представник позивача до суду направив заяву з якої видно, що на позові наполягає, справу просить розглянути на підставі поданих доказів, в його відсутності. Відповідач до суду не з`явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Так судом встановлено, що 15 грудня 2016 року позивач [PERSON] (код [NUMBER] ), передав у власність відповідачу [PERSON] , грошові кошти в розмірі 32500 доларів США, що на час подання позову складає 856700 (32500х26.36 =856700) грн., відповідач до 17 грудня 2016 року зобов`язався повернути кошти. Свої зобов`язання по поверненню грошей відповідач не виконав.(а.с.4). В зв`язку з вищевикладеним суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою в повному обсязі. При поданні позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 8000 грн., що підтверджується фінансовими документами (квитанціями) (а.с.1,12), суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в повному обсязі.

Outcome: approved