overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

11 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Вольногорськ, бул. Миру, 9/33. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.01.2016 р. о 09 год. 25 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.01.2016 р. о 09 год. 25 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ „ДСШМД ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, чує „голоси, сам із собою розмовляє. Вважає себе Путіним: „приехал сюда всех мирить. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

11 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, Ленінський р-н, вул. Гідропаркова, 9/81. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.01.2016р. о 15 год. 55 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.01.2016р. о 15 год. 55 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КУ „ДКПБ ДОС. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий не спить, викидає з вікон дома речі та цінні документи. Зовнішньо напружений, тривожний, збуджений. Вважає, що зробив багато поганого, поведінкою визначає слухові обмани сприйняття. Вважає, що за ним слідкують. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад з симптомами шизофренії. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

11 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, 35/305. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.01.2016 р. о 15 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 10.01.2016 р. о 15 год. 45 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, заявляє що його «оговорили», не заперечує, що іноді кричить на доньку. Підозрілий про те, що відбувається навколо. [PERSON] було поставлено попередній діагноз маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

11 січня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Павлоград, вул. Степного фронту, 44/2/28. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 06.01.2016 р. о 11 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, 06.01.2016 р. о 11 год. 40 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра [PERSON] Павлоградської ГБ № 1. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що у хворого скарги на тривогу. Емоційно напружений, тривожний, злобний. [PERSON] було поставлено попередній діагноз гострий поліморфний психотичний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-03 00:00:00

11 січня 2016 року Камянським районним судом Черкаської області\~\~ухвалено заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Даним рішенням позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю. При ухваленні рішення судом не було вирішено питання про стягнення з відповідача [PERSON] судових витрат. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, від неї до суду надійшла заява про розгляд питання про ухвалення додаткового рішення у її відсутність. проти ухвалення додаткового рішення не заперечує. \~В судове засідання відповідач не зявився, повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. \~\~\~\~\~\~\~\~Оскільки неявка сторін не перешкоджає розгляду даної справи, суд вважає за можливе в силу ч.3\~ст.220 ЦПК України розглядати справу без\~\~участі сторін. Суд, дослідивши\~\~матеріали цивільної справи, текст рішення суду, вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення. Матеріалами справи встановлено, що 26 листопада 2015\~\~року\~\~до Камянського районного суду Черкаської області звернулась з позовом [PERSON], яка\~\~в\~\~своєму позові\~\~просила суд стягнути аліменти з [PERSON] на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Рішенням суду від 11.01.2016 року\~\~позовні вимоги [PERSON] задоволено повністю\~\~та\~\~присуджено стягувати з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], ІПН [NUMBER], на користь [PERSON] на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 листопада 2015 року і до повноліття дітей. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.\~\~\~\~ Згідно\~\~з п.4 ч.1\~ст.220 ЦПК України суд, що\~\~ухвалив рішення, може за заявою\~\~осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи\~\~ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

11 січня 2016 року Маневицьким районним судом Волинської області було винесено рішення у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вищенаведеним рішенням позов [PERSON] задоволено повністю. Під час судового розгляду поза увагою суду залишилося питання щодо судового збору. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Оскільки відповідно ч. 3 ст. 220 ЦПК України присутність сторін в судовому засіданні при ухваленні додаткового рішення не є обовязковою, а також з метою оперативності розгляду справи, суд вважає за доцільне додаткове рішення ухвалити без явки сторін. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову в суд позивачем [PERSON] було сплачено 487 гривень 20 копійок судового збору, що підтверджено документально. Оскільки судове рішення ухвалено на користь [PERSON] то відповідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення на користь позивача 487 гривень 20 копійок судового збору, сплачених позивачем при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

\~\~\~\~\~ 11 січня 2016 року позивач [PERSON] акціонерне товариство «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. З позовної заяви вбачається, що\~10 червня 2014 року між [PERSON] акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 500945747. Згідно з умовами даного договору, [PERSON] акціонерне товариство «Альфа-Банк» зобовязується надати [PERSON] кредит у сумі 20 934,77 грн. у строк з 10.06.2014 року по 11.06.2019 року. Позивач зобовязання за договором виконав, надавши відповідачу кредит у вказаній сумі.\~\~Відповідач зобовязання належним чином не виконала, що призвело до виникнення заборгованості станом на 22.12.2015 року на загальну суму 35 295,73 грн., з яких заборгованість за кредитом\~\~20 934,77 грн.,\~\~заборгованість за відсотками\~ 4 838,90 грн., заборгованість за комісією \~7 122,06 грн., штраф 2 400,00 грн. У зв'язку з цим позивач просить стягнути з відповідача заборгованість на загальну суму\~\~35 295,73 грн. та судовий збір у сумі 1\~218,00 грн. У судове засідання представник позивача не прибув, проте надав клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності представника позивача, підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місто слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

11 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, та зняття з реєстраційного обліку.Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач вказує, що є власником житлового будинку [ADDRESS]. У зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON], який у будинку не проживає вже тривалий час, будинком не цікавиться, житлово-комунальні послуги не сплачує. Місце проживання відповідача на даний час позивачу невідоме. У зв'язку з цим позивач просить визнати відповідача особою, яка втратила право користування житловим приміщенням, та зняти з реєстраційного обліку. У судове засідання позивач не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

11 січня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 07 листопада 2014 року виконавчим комітетом Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 08. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 07 листопада 2014 року. Від шлюбу сторони не мають дітей. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, сварки, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо з осені 2015 року, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 07 листопада 2014 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстровано виконкомом Новопетрівської сільської ради Новоодеського району Миколаївської області, актовий запис № 8 (а.с.4). Від шлюбу сторони дітей не мають. Відповідач не бажає з'являтись до органів РАЦС для розірвання шлюбу. Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленого відповідача суд вважає, як свідчення того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Оскільки позивачем у позові та заявах, направлених до суду, не зазначена вимога щодо зміни прізвища, суд не вбачає підстав для вирішення цього питання, що в подальшому не позбавляє відповідача можливості змінити прізвище на дошлюбне. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

11 січня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на те, що 19 жовтня 1991 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб. За час шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. 17 травня 2006 року рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області шлюб був розірваний, дітей залишено проживати з матір'ю. Після розірвання шлюбу позивач для покращення матеріального становища сім'ї вимушена була поїхати за кордон на заробітки, в подальшому забрала дітей до Греції, у тому числі і для того, щоб забезпечити здобуття синами високого освітнього рівня. Старший син [PERSON], як і мати, є інвалідом третьої групи з дитинства. На даний час діти є вже повнолітніми та продовжують навчання. За таких обставин позивач поставила питання про стягнення з відповідача аліментів на утримання [PERSON] у твердій грошовій формі за період з 04.01.2013 року по 04.01.2016 рік у розмірі 18 000,00 грн. (з розрахунку 500,00 грн. на місяць) та з 04.01.2016 року у розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON] на період навчання до досягнення ним 23 річного віку, а також аліментів на утримання [PERSON] у твердій грошовій формі за період з 04.01.2013 року по 04.01.2016 рік у розмірі 18 000,00 грн. (з розрахунку 500,00 грн. на місяць) та з 04.01.2016 року у розмірі 500,00 грн. щомісячно на утримання [PERSON] на період навчання до досягнення ним 23 річного віку. 10 лютого 2016 року представником позивача подана заява, в якій також просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на переклад на загальну суму 1 170,00 грн. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги у повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

11 січня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування якого посилається на те, що 17 січня 1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через втрату взаємних почуттів, духовних та фізичних звязків між ними. Спільне господарство разом не ведуть, спору щодо поділу майна та утримання дитини не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 січня 1998 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження Виконкомом Гвардійської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено запис за № 02 та видане свідоцтво про одруження (а.с. 4). 30 серпня 1998 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через втрату почуття поваги та любові один до одного. З серпня 2014 року шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство з того часу вони не ведуть та проживають окремо. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved