Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

11 липня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитною лінією, мотивуючи свої вимоги тим, що 16 листопада 2012 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» і [PERSON], шляхом акцептування Банком, Пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду № 007-18045-161112, відповідно до п. п. 2.1-2.5 частини другої умов договору позивач відкрив відповідачу поточний рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] в національній валюті України - гривні, лімітом кредитної лінії 15 000 грн. строком 364 календарних днів, випускає та/або надає в користування клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС Дельта, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті: кредитна «Картка комфорту» та згідно з умовами цього договору та тарифами. Згідно п. 2.3 частини три цього договору, встановлення ліміту кредитної лінії є безумовним правом Банку та здійснюється Банком в межах максимально погодженої суми, наведеної у п. 3 частини 3 цієї пропозиції. Пунктом 1 ч. 3 договору здійснення передбачено обслуговування карткового рахунку у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 частини 3 договору, клієнт підтверджує своє розуміння і згоду з тим, що момент прийняття (акцепту) Банком його пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком цієї Пропозиції та скріплення її печаткою. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання, відкривши відповідачу картковий рахунок у національній валюті України - гривні та встановивши ліміт кредитної лінії у розмірі 15 000 грн. Відповідач скористався кредитною лінією, але порушив свої зобов'язання щодо своєчасного і в повному обсязі повернення кредитних коштів, внаслідок чого станом на 10 квітня 2014 року у нього виникла заборгованість по кредиту в загальній сумі 22 804 грн. 16 коп., яка складається з наступного: 7 315 грн. 19 коп. - тіло кредиту, 7 684 грн. 81 коп. - прострочене тіло кредиту, 7 804 грн. 16 коп. - заборгованість за відсотками. Незважаючи на неодноразові звернення працівників банку, в добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення кредитних коштів. Тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача - Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, одночасно з позовом надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує (а. с. 2 ). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з'явився, причин неявки не повідомив, заперечення з приводу позовних вимог суду не надав. Поштові повідомлення за місцем реєстрації відповідача: Сумська обл., м. Білопілля , вул. Південна, 134, повернулися за закінченням терміну зберігання ( а. с. 22, 23 ). На підставі абз. 5 ч. 5 ст. 74 ЦПК України суд вважає, що відповідач належним чином сповіщений про час, день і місце розгляду справи. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, а також те, що позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити заочне рішення. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1046, ч. 1 ст. 1048 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Позикодавець має право на отримання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором або законом. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 статті 1049 та частиною 1 статті 1050 Цивільного кодексу України визначено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором та сплатити відсотки за користування коштами у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Зі змісту ч. 1 ст. 530 ЦК України випливає, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1 ст. 536 ЦПК України за користування грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.. За змістом ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Судом встановлено, що 16 листопада 2012 року між ТОВ «Комерційний банк «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк» і [PERSON], шляхом акцептування Банком, пропозиції клієнта, було укладено кредитну угоду № 007-18045-161112. Відповідно до п. п. 2.1-2.5 ч. 2 умов договору позивач відкрив відповідачу поточний рахунок з використанням платіжної картки [NUMBER] в національній валюті України - гривні, лімітом кредитної лінії 15 000 грн. строком 364 календарних днів, випускає та/або надає в користування клієнту платіжну картку міжнародної платіжної системи Visa International та/або MasterCard Worldwide та/або ВОПС Дельта, здійснює обслуговування клієнта згідно переліку послуг та на умовах, викладених в Тарифному пакеті: кредитна «Картка комфорту» та згідно з умовами цього договору та тарифами. Згідно п. 2.3 ч. 3 цього договору, встановлення ліміту кредитної лінії є безумовним правом Банку та здійснюється Банком в межах максимально погодженої суми, наведеної у п. 3 частини 3 цієї пропозиції. Пунктом 1 ч. 3 договору здійснення передбачено обслуговування карткового рахунку у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною договору. Відповідно до п.п. 2.1 п. 2 частини 3 договору, клієнт підтверджує своє розуміння і згоду з тим, що момент прийняття (акцепту) Банком його пропозиції щодо укладення Договору, а отже моментом укладання Договору на умовах, описаних вище в цій Пропозиції та Правилах, вважатиметься дата підписання Банком цієї Пропозиції та скріплення її печаткою. На підставі п. 2.4 ч. 3 договору, кредитування рахунку в межах кредитної лінії здійснюється протягом строку, визначеного у п. 2.4 ч. 2 цієї пропозиції. Кожен наступний ліміт кредитної лінії надається після спливу строку надання попередньої, на умовах, погоджених сторонами у цій пропозиції, та не потребує підписання додаткових угод до цієї пропозиції. У відповідності до п. 2.5 ч. 3 договору, до підписання клієнтом цієї пропозиції, він був ознайомлений в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення ліміту кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Пунктом 7.1 ч. 3 договору передбачено, що складовою та невід'ємною частиною цієї Пропозиції є Правила та Тарифи Банку, з якими клієнт попередньо ознайомлений, повністю згоден, їх зміст зрозумілий і положення яких неухильно зобов'язується дотримуватись (а. с. 4). Своїм підписом відповідач підтвердив свою згоду на те, що заява № 007-18045-161112 від 16 листопада 2012 року разом із Тарифами на обслуговування платіжних карток складає між ним та банком договір. Згідно анкети позичальника від 16 листопада 2012 року [PERSON] підтвердив свою згоду з умовами договору і зобов'язався їх виконувати (а. с. 5). Відповідно до тарифів на обслуговування платіжних карток Тарифний пакет «Кредитна «Картка комфорту», затверджених рішенням тарифного комітету АТ «Дельта Банк», протокол № 464 від 20 квітня 2012 року, з якими [PERSON] ознайомлений під розпис, держатель зобов'язаний щомісяця погашати частину заборгованості у вигляді обов'язкового мінімального платежу (ОМП), який складається з частки обов'язкового погашення тіла кредиту, нарахованих процентів за кредит (тариф 1.6.1/1.6.2), овердрафту, процентів за недозволений овердрафт (тариф 1.6.4), штраф за прострочену заборгованість (тариф 3.1) та суми заборгованостей минулих періодів (а. с. 4 зворотній бік). Кредитна угода відповідно до умов заяви № 007-18045-161112 від 16 листопада 2012 року, а також тарифи на обслуговування виданої відповідачу платіжної карточки не суперечать вимогам діючого цивільного законодавства. Після досягнення згоди по всім істотним умовам вони були підписані сторонами в справі. Спір з приводу невідповідності підписів у заяві та тарифах між позивачем і відповідачем відсутній. Факт виконання банком зобов'язань по кредитній лінії в частині надання [PERSON] кредитних коштів підтверджується матеріалами справи. У добровільному порядку відповідач не вчиняє дій, спрямованих на повернення банку кредитних коштів. Розмір заборгованості за кредитною лінією № 007-18045-161112 від 16 листопада 2012 року підтверджується розрахунком позивача, який не суперечить умовам договору. З наданого ПАТ «Дельта Банк» розрахунку вбачається, що у [PERSON] виникла заборгованість за кредитною лінією станом на 10 квітня 2014 року у загальній сумі 22 804 грн. 16 коп., яка складається з наступного: 7 315 грн. 19 коп. - тіло кредиту, 7 684 грн. 81 коп. - прострочене тіло кредиту, 7 804 грн. 16 коп. - заборгованість за відсотками (а. с. 3). Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача підлягають кошти в сумі 22 804 грн. 16 коп., як заборгованості за кредитною лінією відповідно до умов заяви № 007-18045-161112 від 16 листопада 2012 року, що виникла станом на 10 квітня 2014 року. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Всього стягненню із [PERSON] на користь ПАТ КБ «Дельта Банк» підлягають кошти в сумі 23 047 грн. 76 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved