Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

10 листопада 2015 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свою заяву мотивує тим, що в договорі купівлі-продажу від 28 березня 1992 року, посвідченому нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори та зареєстрованому в реєстрі за №1108, допущено помилку у написанні «по-батькові» покупця, замість «Игоревич» записано «Егорович», що ставить під сумнів факт належності вищезазначеного договору її колишньому чоловікові [PERSON], який помер 17 липня 2015 року, записи в якому мають значення для оформлення нею права власності на житловий будинок в селі Вишнів Любомльського району Волинської області, по вулиці Незалежності, 78, а саме оформлення частки у спільній сумісній власності подружжя. У звязку з чим, просить встановити факт належності [PERSON], який помер 17 липня 2015 року, договору купівлі-продажу від 28 березня 1992 року, посвідченого нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1108 як правовстановлюючого документу. Заявник подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, зазначила, що заяву підтримує в повному обсязі, просить її задовольнити. В.о. державного нотаріуса Любомльської державної нотаріальної контори подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, вказав, що не заперечує щодо встановлення факту належності [PERSON], який помер 17 липня 2015 року, договору купівлі-продажу житлового будинку в селі Вишнів Любомльського району Волинської області від 28 березня 1992 року, посвідченого нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі під №1108 як правовстановлюючого документу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. За змістом п.6 ч.1ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до листа ВСУ 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 256 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Відповідно до вищевказаного листа ВСУ, суд, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК може встановлювати факти належності особі документів, зокрема, індивідуальної відомості про застраховану особу чи іншого документа, що зараховує трудовий стаж. У судовому засіданні встановлено, що 28 березня 1992 року між АПО «Буг» і [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку в селі Вишнів Любомльського району Волинської області, який був посвідчений нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі під №1108. Водночас у останньому, при укладенні, було допущено помилку: покупця по-батькові записано «Егорович» замість «Игоревич», у звязку з чим, у заявника виникли труднощі при оформленні права власності на вищевказаний житловий будинок, а саме частки у спільній сумісній власності подружжя. Факт належності [PERSON], який помер 17 липня 2015 року, договору купівлі-продажу житлового будинку в селі Вишнів Любомльського району Волинської області від 28 березня 1992 року, посвідченого нотаріусом Любомльської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №1108 як правовстановлюючого документу, підтверджується довідкою Вишнівської сільської ради Любомльського району Волинської області №949 від 05.11.2015 року (а.с.7) та копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №174429 (а.с. 6). Тому, виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про те, що вимоги заявника є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved