Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

12.05.2014 р. концерн «Військторгсервіс» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування збитків у розмірі 15773,25 грн. та судового збору. В позові зазначається, що відповідно до наказу генерального директора концерну «Військторгсервіс» № 271/9/1 від 13.09.2007 р. [PERSON] була прийнята на роботу на посаду начальника Вінницької філії концерну «Військторгсервіс». 13.01.2012 р. наказом № 1 начальника Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» [PERSON] продавець [PERSON] була звільнена з роботи відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України за втратою довіри. 04.07.2012 р. Замостянський районний суд м. Вінниці у справі № 206/1838/2012 за позовом [PERSON] до Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» про незаконне звільнення з роботи та стягнення заробітної плати задовольнив позов, визнав звільнення [PERSON] незаконним та поновив [PERSON] на посаді продавця Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» з 05.12.2012 р. та стягнув з концерну «Військторгсервіс» в особі Вінницької філії на її користь заробітну плату за грудень 2011 р. в сумі 1465,00 грн.; середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.01.2012 р. по 04.07.2012 р. в сумі 13295,48 грн.; моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., а також судовий збір на користь держави в сумі 157,60 грн. 11.07.2012 р. на підставі даного рішення суду Замостянським районним судом м. Вінниці був виданий виконавчий лист. 05.08.2012 р. даний виконавчий лист [PERSON] було направлено до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. Згідно розпорядження № 42086625/2 затвердженого начальником Відділу ДВС Замостянського району м. Вінниці за примусове виконання виконавчого листа з концерну «Військторгсервіс» додатково було стягнуто 1303,74 грн. виконавчого збору та 16,43 грн. на витрати понесені виконавцем при проведенні виконавчих дій і таким чином внаслідок незаконного звільнення [PERSON] наказом підписаним [PERSON] державі в особі концерну «Військторгсервіс» було нанесено збитків на загальну суму 15773,25 грн. Посилаючись на зазначене, а також на те, що рішенням Замостянського районного суду м. Вінниці від 04.07.2012 р. було встановлено, що дії [PERSON] по відношенню до [PERSON] були незаконними позивач просить відповідно до норм ч.8 ст.134 і ч.1 ст.237 КЗпП України стягнути з [PERSON] на користь концерну «Військторгсервіс» збитки у розмірі 15773,25 грн. та судовий збір у розмірі 243,60 грн. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] і [PERSON] підтримали позов, обгрунтовуючи його викладеними в ньому обставинами. Відповідач [PERSON] і її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, посилаючись на те, що вини [PERSON] в незаконному звільненні [PERSON] немає і дане звільнення було викликане винними діями останньої, яка разом з іншими матеріально-відповідальними особами допустила розтрату грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, а тому підстав для покладання на [PERSON] збитків, пов'язаних з оплатою часу вимушеного прогулу, моральної шкоди, виконавчого збору і витрат понесених виконавцем при проведенні виконавчих дій немає. Заслухавши пояснення сторін і їх представників, вивчивши матеріали справи, а також матеріали справи № 206/2001/2012 за позовом військової прокуратури Вінницького гарнізону в інтересах Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про відшкодування шкоди і матеріали справи за позовом [PERSON] до Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» про поновлення на роботі суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову з огляду на наступне. По справі встановлено що відповідно до наказу генерального директора концерну «Військторгсервіс» № 271/9/1 від 13.09.2007 р. [PERSON] була прийнята на роботу на посаду начальника Вінницької філії концерну «Військторгсервіс». 13.01.2012 р. наказом № 1 начальника Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» [PERSON] продавець [PERSON] була звільнена з роботи відповідно до п.2 ст.41 КЗпП України за втратою довіри. 04.07.2012 р. Замостянський районний суд м. Вінниці у справі № 206/1838/2012 за позовом [PERSON] до Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» про незаконне звільнення з роботи та стягнення заробітної плати задовольнив позов, визнав звільнення [PERSON] незаконним та поновив [PERSON] на посаді продавця Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» з 05.12.2012 р. та стягнув з концерну «Військторгсервіс» в особі Вінницької філії на її користь заробітну плату за грудень 2011 р. в сумі 1465,00 грн.; середній заробіток за час вимушеного прогулу з 05.01.2012 р. по 04.07.2012 р. в сумі 13295,48 грн.; моральну шкоду в сумі 1000,00 грн., а також судовий збір на користь держави в сумі 157,60 грн. 11.07.2012 р. на підставі даного рішення суду Замостянським районним судом м. Вінниці був виданий виконавчий лист. 05.08.2012 р. даний виконавчий лист [PERSON] було направлено до Замостянського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції. Згідно розпорядження № 42086625/2 затвердженого начальником Відділу ДВС Замостянського району м. Вінниці за примусове виконання виконавчого листа з концерну «Військторгсервіс» додатково було стягнуто 1303,74 грн. виконавчого збору та 16,43 грн. на витрати понесені виконавцем при проведенні виконавчих дій. Як зазначається в рішенні Замостянського районного суду м. Вінниці від 04.07.2012 р. по справі за позовом [PERSON] до Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу, доказів вини [PERSON] в розтраті грошових коштів та товарно-матеріальних цінностей, що підтверджувалось актом інвентаризації по магазину № 3 станом на 04.01.2012 р. недостатньо і її вина належним чином не підтверджена і цих доказів суду не надано. Суд зазначив, що [PERSON] фактично здійснювала свою роботу бригадним методом, однак договір про бригадну матеріальну відповідальність між нею та Вінницькою філією концерну «Військторгсервіс» не укладався. Інших будь-яких належних доказів про винність [PERSON] в розтраті товарно-матеріальних цінностей та щодо непридатних для реалізації товарів Вінницька філія концерну «Військторгсервіс» суду не надала. Вина [PERSON] по кримінальному провадженню не встановлена відповідним вироком суду. За таких обставин суд поновлюючи [PERSON] на попередній посаді з виплатою на її користь заробітної плати і моральної шкоди зазначив, що її звільнення було проведене незаконно. Відповідно до п.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрала законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, факт незаконного звільнення [PERSON], що потяг за собою її поновлення на роботі з виплатою середньої зарплати за час вимушеного прогулу і моральної шкоди не потребує доказуванню. Відповідно до ч.8 ст.134 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з їх вини підприємству, установі, організації у випадках, коли службова особа винна у незаконному звільненні, або переведенні працівника на іншу роботу. Відповідно до ч.1 ст.237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи. Такий обов'язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Як зазначено в п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.1992 р. із змінами «Про практику розгляду судами трудових спорів» судам належить враховувати, «що при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст.134 та нової редакції ст.237 КЗпП України (з 11.04.1992 р.) настає повна матеріальна відповідальність винних у цьому службових осіб і обов'язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижчеоплачуваної роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалося раніше». Порушення закону при звільненні [PERSON] підтверджено матеріалами справи, що тягне за собою матеріальну відповідальність винної в цьому службової особи з обов'язком покрити шкоду заподіяну установі. Відповідно до п.6.5. Положення про Вінницьку філію, затвердженого наказом генерального директора концерну «Військторгсервіс» від 26.04.2007 р. № 36 (у редакції наказу генерального директора концерну «Військторгсервіс» від 17.12.2009 р. № 171) керівник філії зобов'язаний: забезпечити ефективне використання основних фондів, трудових, матеріальних, фінансових та інших ресурсів філії. Згідно п.6.6. Положення керівник філії несе персональну відповідальність за майно та грошові кошти закріплені за філією та порушення вимог чинного законодавства України. З врахуванням наведеного [PERSON], як керівник Вінницької філії концерну «Військторгсервіс» внаслідок неналежного виконання своїх зобовязань, незаконного звільнення працівника, що потягло його поновлення з виплатою заробітної плати і моральної шкоди, які нанесли збиток установі, несе відповідальність по відшкодуванню понесених збитків. Посилання відповідача і її представника на відсутність вини [PERSON] при незаконному звільненні [PERSON] з роботи є безпідставними і спростовуються матеріалами справи. Відповідно до розрахунків нанесених збитків позивач включив до них 13295,48 грн. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, 1000,00 грн. моральної шкоди, 157,60 грн. судового збору на користь держави, 1303,74 грн. виконавчого збору, а також 16,43 грн. витрат, понесених виконавцем при проведенні виконавчих дій. Суд вважає, що в рахунок відшкодування збитків слід включити суми, зазначені в рішенні Замостянського районного суду м. Вінниці від 04.07.2012 р. на загальну суму 14453,08 грн., а також судовий збір в розмірі 243,60 грн., без включення в суму відшкодування додаткових сум1303,74 грн. виконавчого збору та 16,43 грн. витрат понесених виконавцем при проведенні виконавчих дій, які безпосередньо не відносяться до сум шкоди, заподіяних установі у зв'язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу. Суд з врахуванням наведеного,

Outcome: approved