Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-19 00:00:00

11.11.2021 [PERSON] звернулась до Могилів-Подільського міськрайонного суду із вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу на праві власності належить будинок [ADDRESS] . У належному позивачу будинку зареєстрована відповідач, однак, місце її знаходження позивачу не відомо. При цьому відповідач в будинку жодного дня не проживала, не приймає участі у веденні спільного господарства та не несе витрат по утриманню будинку. Позивач зазначає, що реєстрація відповідача у належному їй будинку перешкоджає позивачу оформити субсидію та взагалі розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. За таких підстав відповідно до вимог ст. 391 ЦК України позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права користування та розпорядження її майном, шляхом визнання відповідача такою, що втратила право користування належним їй на праві власності будинком. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 23.11.2021 відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено розгляд справи по суті на 20.12.2021. 20.12.2021 позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю та просила розгляд справи проводити у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, у судове засідання не з`явилась без повідомлення причин своєї неявки, правом подання відзиву на позовну заяву не скористалась. Оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, з урахуванням викладеного вище, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Суд встановив, що [PERSON] на підставі договору дарування від 04.07.2012 посвідченого приватним нотаріусом Могилів-Подільського районного нотаріального округу Вінницької області Павлюк Л.М. та зареєстрованого в реєстрі за № 1137, належить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 13). Вказане також підтверджується копією Витягу про державну реєстрацію прав № 34883483 від 19.07.2012 (а.с. 7). Відповідно до копії Витягу № 7285 про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб виданого адміністратором відділу надання адміністративних послуг Могилів-Подільської міської ради Вінницької області від 09.11.2021 за адресою [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як зазначає в позові позивач відповідач у спірному будинку за вказаною вище адресою не проживає і ніколи не проживала. При цьому судом не встановлена наявність іншої домовленості між сторонами щодо користування відповідачем житлом, що належить позивачу. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Разом з тим, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з п. 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Згідно положень статей 391, 396 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Зважаючи, на правове обґрунтування позову та те, що будинок [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] і право власності позивача порушено ухиленням відповідача від утримання будинку, сплати комунальних платежів та добровільного зняття з реєстрації у вказаному будинку та неможливістю позивача в повній мірі реалізувати право власності на належне їй нерухоме майно, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved