Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину у зв'язку із навчанням. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] є його батьком. Шлюб між батьками [PERSON] та [PERSON] розірвано 18 січня 2001 року. Весь час він проживає разом із матір'ю, а батько проживає окремо і має на утриманні малолітнього сина від другого шлюбу. Відповідач матеріально забезпечений, хоча офіційно не працює, підробляє по найму, утримує особисте селянське господарство, а також має у власності нерухоме майно. В цьому році позивач вступив до Державного навчального закладу «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» за професією «Монтажник - складальник металопластикових конструкцій» на денну форму навчання з 01 вересня 2014 року по 30 червня 2015 року , йому нараховується стипендія у розмірі 275 грн. У зв'язку з тим, що він навчається на денній формі навчання, він позбавлений можливості самостійно заробляти та працевлаштуватись, тому потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки мати безробітна і не може самостійно утримувати сім'ю. Посилаючись на викладені вище обставини, позивач просив стягнути з відповідача аліменти на його утримання на період навчання у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн., починаючи стягнення з дня звернення з даним позовом до суду, на весь період навчання, тобто до 30 червня 2015 року, а також витрати на правову допомогу. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив стягнути з відповідача аліменти у розмірі 500 грн. на період його навчання в Сумському міжрегіональному вищому професійному училищі, оскільки він, хоча і отримує стипендію, але проживає у гуртожитку, за який сплачує кошти, несе витрати на проїзд додому, харчування та інші потреби, пов»язані із навчанням . Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] підтримала. Пояснила, що відповідач є власником ? частини житлового будинку за адресою : [ADDRESS] Білопільського району Сумської області. Хоча офіційно не працює, але займається веденням особистого селянського господарства, отримує орендну плату за земельний пай, підробляє по найму за спеціальністю каменяра. Тобто, має можливість надавати сину допомогу в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що він ніде не працює, на обліку у центрі не перебуває, оскільки займається веденням домашнього господарства - утримує корову, коня, порося та курей. Основним джерелом його доходу є кошти, отримані від здачі молока Буринському заводу сухого молока. Грошових коштів для сплати аліментів на повнолітнього сина у нього немає, оскільки на його утриманні знаходиться ще дружина, їх спільний син, та син дружини від першого шлюбу. Заслухавши позивача [PERSON] та його представника [PERSON], відповідача [PERSON], повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності з точки зору належності, допустимості і взаємозв'язку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, діючої на Україні з 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою . Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. За приписами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення. Зокрема, ст. 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. У відповідності до роз'яснень, що містяться у абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище сторін у справі, а також можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] року в смт. Улянівка Білопільського району Сумської області, що підтверджується паспортом серії [NUMBER], виданого Білопільським РВ УМВС України в Сумській області 25 березня 2010 року (а. с. 3-4). Батьками позивача [PERSON] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між батьками позивача - [PERSON] та [PERSON], розірваний 18 січня 2001 року, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу зроблено відповідний актовий запис за № 20 (а. с. 3). Відповідно до довідки, виданої Державним навчальним закладом «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» № 350 від 02 вересня 2014 року, [PERSON], [INFO] дійсно навчається у Державному навчальному закладі на І курсі, група № 19 за професією «Монтажник -складальник металопластикових конструкцій» з 01 вересня 2014 року (наказ № 2 З-УДЗ від 01 вересня 2014 року) по 30 червня 2015 року (а. с. 9). Зі змісту довідки, виданої Державним навчальним закладом «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» № 135 від 01 жовтня 2014 року вбачається, що учню гр. № 19 «Монтажник - складальник метало пластикових конструкцій» [PERSON] з 01 вересня 2014 року нараховується стипендія в розмірі 275 грн. (а. с. 10). Згідно довідки виконавчого комітету Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області № 915 від 29 вересня 2014 року, [PERSON], [INFO] проживає та зареєстрована в [ADDRESS] і має наступний склад сім'ї: сина [PERSON], [INFO] (а. с. 8). Відповідно до довідки, виданої Державним центром зайнятості Білопільського РЦЗ від 30 вересня 2014 року, [PERSON] перебуває на обліку як безробітна в Білопільському РЦЗ з 27 травня 2014 року та отримує допомогу по безробіттю (а. с. 11). Згідно довідки виконавчого комітету Улянівської селищної ради Білопільського району Сумської області № 1193 від 11 листопада 2014 року, [PERSON], [INFO] проживає без реєстрації в [ADDRESS] зареєстрований в [ADDRESS] і має наступний склад сім'ї: дружину [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], несина [PERSON], [INFO] (а. с.30). Відповідно до довідки, виданої Державним центром зайнятості Білопільського РЦЗ від 07 листопада 2014 року, [PERSON] на обліку як безробітний в Білопільському РЦЗ не перебуває (а. с. 31). Відповідно до Довідки, виданої ПАТ «ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН Україна» - «Буринський завод сухого молока», житель с. Удянівка Білопільського району [PERSON] дійсно здав на філію ПАТ «ВІММ-БІЛЛЬ-ДАНН Україна» - «Буринський завод сухого молока» з травня 2014 року по жовтень 2014 року молоко на суму 918,89 грн. ( а.с. 32). Статтями 11, 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Відповідно до статті 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об»єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. В судовому засіданні встановлено, що повнолітній [PERSON], [INFO], здобуває освіту у Державному навчальному закладі «Сумське міжрегіональне вище професійне училище» за професією «Монтажник - складальник металопластикових конструкцій», у зв'язку з навчанням не працює та не має власних прибутків, крім стипендії, проживає разом з матір'ю, яка одна несе витрати по утриманню сина і не має достатніх коштів на його навчання та розвиток, самостійно утримувати його у повному обсязі вона не спроможна. Відповідач [PERSON] проживає окремо від позивача, матеріальну допомогу на його утримання не надає. Доказів про неможливість сплачувати аліменти на період навчання повнолітньої дитини, відповідач [PERSON] до суду не надав. Доводи відповідача щодо перебування на його повному утриманні та інших дітей ( рідного сина [PERSON] та сина дружини [PERSON].) не може бути підставою для його звільнення від сплати аліментів на утримання сина [PERSON], оскільки з ним проживає його працездатна дружина [PERSON] [INFO], яка також повинна нести витрати на утримання дітей, що підтверджується довідкою № 1193 від 10 листопада 2014 року Уляновської селищної ради. Крім цього, відповідач [PERSON] хоча офіційно не працює та не перебуває на обліку як безробітній, але займається домашнім натуральним господарством, обробляє город, отримує орендну плату за земельну ділянку, здає молоко. Тобто, виходячи з критеріїв розумності та справедливості, суд вважає, що відповідач є працездатною особою, має задовільний стан здоров»я та проживаючи у сільській місцевості має змогу вести підсобне господарство та має можливість сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини на період навчання. Визначаючи розмір аліментів, який відповідач має сплачувати на утримання свого сина [PERSON], суд приймає до уваги обов»язок обох батьків її утримувати, а також те, що дорослий син проживає із матір»ю, яка забезпечує його житлом, харчуванням, одягом та витратами, пов»язаними із навчанням. Згідно із ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує те, що відповідач офіційно не працює, займається домашнім господарством, має випадковий заробіток за спеціальністю каменяра, наявність на його утриманні ще іншого малолітнього сина - [PERSON], [INFO], а також те, що сам позивач [PERSON] отримує стипендію у навчальному закладі . Суд вважає, що розмір аліментів у сумі 250 грн. на повнолітню дитину [PERSON],, що продовжує навчання є розумним і справедливим для забезпечення мінімальних потреб, необхідних для виховання і утримання сина. Таким чином, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог [PERSON] і стягнення з відповідача [PERSON] на його користь аліменти на його утримання на період навчання у розмірі 250 грн. щомісячно до припинення навчання, починаючи стягнення з 10 жовтня 2014 року до 30 червня 2015 року. Позивач [PERSON] просив стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги, які згідно ст. 79 ЦПК України відноситься до судових витрат, і складають : 350 грн. за складання позовної заяви та 350 грн. за участь у судовому засіданні, що підтверджується відповідними квитанціями від 06 жовтня 2014 року та 11 листопада 2014 року (а. с. 12, 25 ). З огляду на положення ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позов задоволено на ? , з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] необхідно стягнути 350 грн. витрат за надання правової допомоги, сплачених та документально підтверджених останнім. Крім цього, у відповідності до ч. 2 ст. 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial