Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

12.09.2013 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання як повнолітньої непрацездатної дитини, вказуючи на те, що вона в результаті отриманих травм під час ДТП, яке сталось 10.01.2012 року, довгий час знаходилась на лікуванні та згідно довідки МСЕК з 27.04.2012 року є інвалідом І групи загального захворювання. Інвалідність встановлена до травня 2014 року. Зазначає, що згідно вказаної довідки потребує постійного стороннього догляду та їй рекомендовано лікування в Донецькому реабілітаційному неврологічному центрі. Позивачеві необхідно заново вчитись розмовляти, ходити, з нею постійно займається логопед, її відвідує масажист на дому; потребує постійного прийому медичних препаратів, памперсів, реабілітації, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда № 1461 від 28.04.2012 року. Внаслідок цього позивач потребує матеріальної допомоги батьків. Матір позивача, з якою вона фактично проживає, витрачає значні кошти на її лікування і відновлення нормального стану здоров'я та життєдіяльності. Позивач перебуває лише на утриманні матері, яка працює медрегістратором та отримує мінімальну заробітну плату. Інших джерел доходу, крім допомоги по інвалідності в розмірі 894 гривні, у позивача немає. Відповідач участі в утриманні позивача не приймає, хоча має таку можливість, оскільки працює і має матеріальну змогу надавати допомогу. В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила його задовільнити в повному обсязі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнала частково та просила стгнути з відповідача аліменти в розмірі 400грн., посилалась на те, що відповідач є інвалідом 3-ї групи, на теперішній час офіційно не працевлаштований, має нерегулярний, мінливий дохід, якого ледве вистачає на утримання дружини [PERSON], яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років та сина [PERSON], [INFO].народження. Тому вважає, що розмір аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки має бути визначений у твердій грошовій сумі. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 15.11.1991р. Балаклійським райвідділом РАГС (а.с.4). [PERSON], згідно довідки МСЕК серії 10 ААА № 633840 з 27.04.2012 року є інвалідом І групи загального захворювання, внаслідок чого потребує постійного стороннього догляду та лікування в Донецькому реабілітаційному неврологічному центрі; інвалідність встановлена до травня 2014 (а.с.10). Шлюб між батьками позивача було розірвано 06.06.2006 року згідно свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.5). Відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда № 1461 від 28.04.2012 року позивач потребує постійного прийому медичних препаратів, памперсів, реабілітації (а.с.11-12). Позивач зареєстрована за адресою відповідача (а.с.3), проте фактично проживає разом з матір'ю, що підтверджується актом обстеження житлового будинку від 06.06.2013 року (а.с.8), тобто догляд за позивачем здійснює саме її мати і перебуває вона на утриманні матері. Згідно довідки про доходи матері позивача вона працює медрегістратором КЗОЗ БРР «Балаклійська ЦКРЛ» і отримує мінімальну заробітну платню (а.с.9). Позивач отримує допомогу по інвалідності в розмірі 894 гривні (а.с.17). У відповідача є заборгованість по аліментам, які з нього стягувались за рішенням суду до повноліття позивача, а після досягнення повноліття - на період її навчання, і яка відповідно до довідок ВДВС Балаклійського РУЮ Харківської області станом на 01.05.2013 року складає близько 12 000 гривень (а.с.13-14). Тому на даний час донька потребує матеріальної допомоги батьків у зв'язку з інвалідністю і непрацездатністю. Відповідно до ст.198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Тягар доказування виконання обов'язку з утримання дитини покладений на відповідача. Доказів добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати повнолітню непрацездатну дитину ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Вирішуючи питання про розмір аліментів, суд аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, та надані сторонами пояснення по справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, враховуючи положення ст.182 СК України, а саме: матеріальне становище дитини, матеріальне становище відповідача, наявність на його утриманні дружини, яка перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує соціальну допомогу, та малолітнього сина [PERSON], [INFO].н., те що він є інвалідом 3 групи, а отже отримує пенсію по інвалідності, суд вважає за можливе та доцільне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів. Інвалідність [PERSON] встановлена до травня 2014 року, тому, що стосується вимог позивача стосовно стягнення аліментів у разі продовження інвалідності після переогляду в кінці квітня 2014 року, вони не підлягають задоволенню, є передчасними, оскільки суд позбавлений можливості приймати рішення на майбутнє. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial