Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

\~ \~ \~10 грудня 2018 року, [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області із вищевказаною позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 вересня 2000 року Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 8), в якому у сторін народився малолітній син [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу, позивачка просила суд залишити собі на виховання, посилаючись на те, що протягом спільного життя, у сторін сімейне життя не склалось, виявилась несумісність їхніх характерів та різних поглядів на сімейне життя, внаслідок чого стосунки між ними розладились, в сімї виникали непорозуміння по всі життєвим питанням, вони стали чужими людьми один одному, тривалий час сторони проживають окремо, кожен з них веде окреме домогосподарство, а тому подальше збереження шлюбу неможливо, так як шлюб носить формальний характер і подальше його збереження неможливо і буде суперечити її правам та свободам. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомила, однак надала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу у підготовчому судовому засіданні без її участі (а.с. 13). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотними поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, однак надав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов, та просив суд слухати справу у підготовчому судовому засіданні без його участі (а.с. 12,14). З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 12 вересня 2000 року Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 8), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 285909 від 12.09.2000 р. виданого Петродолинською сільською радою Овідіопольського району Одеської області, в якому у сторін народився малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії і-ЖД № 039871 від 02.03.2006 р. (а.с. 5,8). З матеріалів справи вбачається, що протягом спільного життя, у сторін сімейне життя не склалось, виявилась несумісність їхніх характерів та різних поглядів на сімейне життя, внаслідок чого стосунки між ними розладились, в сімї виникали непорозуміння по всі життєвим питанням, вони стали чужими людьми один одному, тривалий час сторони проживають окремо, кожен з них веде окреме домогосподарство, а тому подальше збереження шлюбу неможливо, так як шлюб носить формальний характер і подальше його збереження неможливо і буде суперечити правам та свободам позивачки та неповнолітньої дитини. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства. Питання щодо розподілу судових витрат по справі в порядку ст. 141 ЦПК України позивачем у позові не ставиться, а тому судом не розглядається.

Outcome: approved