overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12 листопада 2007 року відділом РАЦС Теплицького РУЮ Вінницької області. Від шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між ними припинені в 2011 році, через відсутність взаєморозуміння між ними, спільних інтересів, та конфлікти між ними. Позивач [PERSON] просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розірвати шлюб між ними. Миритись вона не бажає. Вказує на те, що з березня 2011 року вони спільно не проживають, через неналежну поведінку в сім'ї відповідача. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, своєчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. 74 ч.4 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Тому враховуючи думку позивача, суд вважає можливим розглянути справу по суті та винести заочне рішення. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 12 листопада 2007 року. Від шлюбу дітей не мають. В березні 2011 року сім'я розпалась. Сторони проживають окремо. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позивач миритись не бажає, сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів, просив визнати дійсним договір міни № 4565 укладений між сторонами 18 червня 1996 року дійсним. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, позивач, згідно наданої заяви просив про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання інших осіб матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступне. 18 червня 1996 року на Південній товарній біржі укладений договір міни нерухомого майна № 4565. Згідно зазначеного договору сторони домовились про наступне. [PERSON], який діяв в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] обміняли належну їм на праві власності квартиру [ADDRESS] на належну [PERSON] квартиру [ADDRESS]. Квартира [ADDRESS] раніше належала відповідачам на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» від 25.03.1996 року № 451/оц., зареєстрованого МОБТІ 10.04.1996 року за реєстровим № 19412. Квартира [ADDRESS] належала позивачу на підставі «Реєстраційного посвідчення» від 12.11.1993 року, зареєстрованого ХБТІ 12.11.1993 року за реєстровим № 131 в реєстраційній книзі № 1. Сторони по угоді виконали всі суттєві умови договору, відповідно до якого відповідачі передали у власність позивачу квартиру [ADDRESS], а позивач в свою чергу передав відповідачам у власність квартиру [ADDRESS]. Грошові розрахунки по даному договору між сторонами не велися. В подальшому сторони, виконавши договір, ухилилися від нотаріального посвідчення. В силу ст. 88 ЦПК України судовий збір сплачено при подачі позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу посилаючись на те, що вона 33 роки перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] З 2004 року [PERSON] не може самостійно рухатися, має ряд захворювань. Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання за нього пенсії, оскільки останній за станом свого здоров'я не може розписатися в пенсійних відомостях. У судовому засідання заявник та представник заявника заяву підтримали, просили встановити факт проживання заявника [PERSON] з [PERSON] однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу з 1980 року. Представник заінтересованої особи - Управління пенсійного фонду в Київському районі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, заслухавши заявника та представника заявника, свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.10995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Встановлення факту про який звернулась заявник [PERSON] до суду не тягне юридичних наслідків пов'язаних з отриманням заявником пенсії [PERSON] Крім того, відповідно до ст. 273 ЦПК ( в редакції 1963 року), який діяв до 2005 року суд розглядає справи про встановлення перебування у фактичних шлюбних відносинах у встановлених законом випадках, якщо шлюб в органах запису актів громадянського стану не може бути зареєстрований внаслідок смерті одного з подружжя. Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд приймає до уваги, що діючим законодавством встановлений порядок оформлення довіреності на вчинення певних дій у разі неможливості особи виконати підпис самостійно. Встановлення факту проживання однією сім'єю жінки та чоловіка без шлюбу не породжують для заявника [PERSON] юридичних наслідків.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26 березня 2008 року, а 25 вересня 2012 року їхній шлюб був розірваний. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття сина. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходились у шлюбі з 26 березня 2008 року, а 25 вересня 2012 року їхній шлюб був розірваний. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача, а також те, що відповідач не має інших дітей, непрацездатних батьків. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-06 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що знаходиться у шлюбі з відповідачем з 26 квітня 1995 року. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, на утримання дитини матеріально не допомагає, тому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця до повноліття сина. У судовому засіданні позивачка підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що й у позовній заяві. Відповідач позов визнав повністю та не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини його доходу. З'ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 26 квітня 1995 року. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідач з родиною не проживає, та не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності зі ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Суд вважає, що розмір стягуваних з нього аліментів повинен складати 1/4 частину від його доходу. Визначаючи такий розмір аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, відповідача, а також те, що відповідач не має інших дітей, непрацездатних батьків. На підставі ст.ст.180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 19 червня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 123. Від даного шлюбу є малолітня дитина [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила, що після реєстрації шлюбу їх сімейні стосунки були нормальними, але протягом останнього часу в сімї стали виникати сварки через відсутність взаємоповаги між подружжям, тому вважає, що сімя розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Ці процесуальні дії відповідачу розяснені. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що родина фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їх дитини, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення. Майнового спору немає. Після розірвання шлюбу встановити місце проживання дитини з матірю. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин посилаючись на те, що [PERSON] є її тіткою, що підтверджується наданими суду документами. Заявник та [PERSON] зареєстровані та проживали в [ADDRESS] Відповідно до договору № 50 , що укладений між нею та [PERSON] , заявник є наймачем зазначеного приміщення. З лютого 2014 року [PERSON] зареєстрована та проживає за іншою адресою. З метою переоформлення рахунків на дану квартиру на ім'я заявника, остання звернулась до суду про встановлення факту родинних відносин. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримала та пояснила, що [ADDRESS] належить до комунальної власності та квартиронаймачем була [PERSON], яка у лютому 2014 року знята з реєстрації та переїхала проживати до іншого житлового приміщення. Заявник бажає оформити на себе дану квартиру . [PERSON] є рідною тіткою [PERSON], а тому просила заяву задовольнити. Заінтересовані особи - представник Управлінської компанії «Ваш комфорт», [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про задоволення заяви та розгляд справи в їх відсутність. Суд, заслухавши представника заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). 01 листопада 1995 року [PERSON] ( мати заявниці) зареєструвала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 7). [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON]. Таким чином, [PERSON] та [PERSON] є рідним братом та сестрою. Заявниця не може бути рідною племінницею [PERSON], оскільки згідно свідоцтва про народження, її батьком є [PERSON] , а не [PERSON] Відповідно до ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Окрім того, що в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт родинних стосунків між заявником та [PERSON], вказаний факт, який просить встановити заявник, не породжує для неї жодних юридичних наслідків, оскільки підстави на які посилається заявник для встановлення цього факту стосуються житлових правовідносин.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомогу на утримання дитини [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні, у зв'язку з чим просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] позов визнав повністю, визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, у зв'язку з чим судом відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України за наявності законних підстав ухвалено рішення про задоволення позову. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає разом із матір'ю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не мають. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст.179, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] помер її рідний брат [PERSON], після його смерті відкрилась спадщина, яку вона має намір успадкувати. Проте, через відсутність доказів, які підтверджували б родинні зв'язки між нею та братом, тобто свідоцтва про народження брата, не може реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судове засідання не з`явився, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та просила задовольнити заявлені вимоги. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, проте надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності та не заперечував проти встановлення даного факту. Дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною сестрою [PERSON], яки помер [INFO]. в с. Сопин Погребищенського району Вінницької області, зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання сина не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с. 9). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач інших утриманців не має, його стан здоров'я задовільний, не працює, ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і її малолітньої дитини, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 07 серпня 1996 року, який було зареєстровано Ківерцівським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 61. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі з 07 серпня 1996 року, який було зареєстровано Ківерцівським відділом реєстрації актів громадянського стану, про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 07 серпня 1996 року. Від даного шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей : дочка, [PERSON], [INFO], та син, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved