Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-29 00:00:00

11 травня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди. Позивач посилається на те, що 15 липня 2020 року між [PERSON] та Позивачем був укладений Договір добровільного страхування наземного транспорту CLAU-18240. 07 листопада 2020 року на перехресті вул. М`ясоїдівська - вул. Прохорівська м. Одесі сталася ДТП за участю Застрахованого автомобіля та т/з ВАЗ, д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 15.02.2021 року [PERSON] було визнано винним у вчинені правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. 08 грудня 2020 року то Позивача звернулась [PERSON] з Заявою про виплату страхового відшкодування у зв`язку з ДТП, а 18.12.2020 року Позивач здійснив виплату страхового відшкодування в розмірі 323 055, 84 гривень. Відповідно до довідки ДТП УПП в Одеській області Калфа Л.С. здійснював керування т/з за відсутності чинного на момент ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Так, станом на день подачі позовної заяви Відповідачем не здійснено відшкодування завданої шкоди. У зв`язку з чим Позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 19 травня 2021 року відкрито провадження у справі. Встановлено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутністю представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання сповіщався належним чином, про поважність причин не явки суд не повідомив. Відзив на позов не надав. Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК Україна, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечував проти такого вирішення справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Як вбачається з Постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15 лютого 2021 року по справі № 522/23457/20, 07.11.2020 року о 13.30 годині [PERSON] керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», н/з [NUMBER] в м. Одесі на перехресті вул. Прохорівська - М`ясоєдівська був неуважним, здійснив виїзд на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «Toyota RAV 4», н/з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] визнано винним в скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме 340 (триста сорок) гривень. Відповідно до частини 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина відповідача у вчинені ДТП є встановленою та не підлягає доведенню. Автомобіль марки «Toyota RAV 4», н/з [NUMBER] на момент вчинення ДПТ було застраховано, що підтверджується копією договору добровільного страхування наземного транспорту CLAU-18240 від 15 липня 2020 року укладеного між Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» та [PERSON] . 08 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до ТДВ «Страхове товариство «Віді-Страхування» з заявою про виплату страхового відшкодування. 16 грудня 2020 року ТДВ «Страхове товариство «Віді-Страхування» складено страховий акт № 7834 та сплачено страхове відшкодування Страхувальнику в сумі 323 055,84 гривень, що підтверджується платіжним дорученням № 5465 від 18 грудня 2020 року. Відповідно до довідки ДТП УПП в Одеській області Калфа Л.С. здійснював керування т/з за відсутності чинного на момент ДТП договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком. Відповідно до п.3 ч.1ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настанні страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до ч. 1 ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Це передбачено ст. 27 Закону України «Про страхування», відповідно до якої до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із положенням ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Виходячи з вимог ч.1ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно із ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до [PERSON] про відшкодування шкоди в розмірі 323 055, 84 грн. підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, судом встановлено, що позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 4 845, 84 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2110 від 30 квітня 2021 року. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір розподіляється між сторонами пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, судовий збір у розмірі 4 845, 84 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved