Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

10 червня 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , в якому просив усунути йому перешкоди в користуванні його власністю, а саме квартирою [ADDRESS] шляхом визнання його таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 28 квітня 2016 року він є одноосібним власником квартири [ADDRESS] . На момент продажу квартири попередній власник запевнив його, що інших зареєстрованих осіб в помешканні немає. 26 червня 2017 року він прописав у вказаній квартирі свою маму [PERSON] , яка на даний час там і проживає. Під час звернення до відділу реєстрації Шепетівської міської ради для оформлення житлової субсидії йому було повідомлено, що по [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] , який фактично за вказаною адресою не проживає. Вказуючи на те, що відповідач не є членом сім`ї, спільним побутом з позивачем не пов`язаний, будь-якої участі у витратах на утримання квартири відповідач не приймає, комунальні послуги не сплачує, в добровільному порядку не знімається з реєстрації за даною адресою, що перешкоджає йому як власнику, належним чином користуватись та розпоряджатись квартирою, в тому числі оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг, просив визнати його таким, що втратив право користування вказаним будинком. Ухвалою від 11 червня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до судового розгляду на 10 липня 2019 року. 10 липня 2019 року розгляд справи відкладено на 15 липня 2019 року на підставі заяви позивача [PERSON] 15 липня 2019 року позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив проти задоволення позову. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 28 квітня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Мартиненко А.М., в реєстрі №667, є власником квартири [ADDRESS] . Наведене підтверджується Витягом Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №58322623 від 28 квітня 2016 року. У вказаній квартирі, крім [PERSON] , зареєстрований [PERSON] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06 червня 2019 року, виданої відділом реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради. Відповідно до довідки №150, виданої 06 червня 2019 року квартальним громадським комітетом №19 виконавчого комітету Шепетівської міської ради Хмельницької області, встановлено, що [PERSON] з 1999 року і по даний час фактично не проживає по [ADDRESS] , його речі в квартирі відсутні. Відповідно до положень ст.ст. 379, 380, 381 ЦК України об`єктом права власності особи може бути, зокрема, житло - жилий будинок, садиба. Права власника жилого будинку (квартири) визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, згідно яких власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно з положеннями ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у томі числі житлового приміщення, будинку, квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Оскільки відповідач [PERSON] зареєстрований у квартирі позивача, однак не проживає в ній з 1999 року та не проживає на даний час, реєстрація відповідача у зазначеному житлі не дозволяє позивачу розпоряджатися ним на власний розсуд та значно обмежує його законні права, в т.ч. на отримання житлової субсидії, тому порушене право позивача, як власника квартири підлягає захисту, а перешкоди у реалізації прав власника квартири можуть бути усунені шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування цією квартирою. З огляду на викладене, відповідача слід визнати таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню судовий збір в сумі 384 грн.20 коп. (768,40 грн.:100%х50%). Решта - 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved