Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

11.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на земельну частку (пай) із земель, які знаходяться у колективній власності КСП ім. Кірова села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, мотивуючи свої вимоги тим, що вказане майно належить [PERSON]. 25.02.2003 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з земельної частки (пай) із земель, які знаходяться у колективній власності КСП ім. Кірова села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. [PERSON] заповіту на життя не залишив. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті [PERSON] являється син [PERSON] Позивач прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном. При зверненні до нотаріуса для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено, у звязку із виправленням у правовстановлюючому документі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що [PERSON] належить земельна частка (пай) із земель, які знаходяться у колективній власності КСП ім. Кірова села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0238648, виданого Ізмаїльською районною державною адміністрацією 24.06.1997 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 334996 від 26.02.2003 року, виданого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 25.02.2003 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить земельна частка (пай) із земель, які знаходяться у колективній власності КСП ім. Кірова села Кислиця Ізмаїльського району Одеської області, в розмірі 4,42 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 48331442 від 07.07.2017 року, складеним приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 25.02.2003 року, відсутня. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД №392912 від 18.06.1978 року, виданого Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засідання було встановлено, що [PERSON] фактично вступив у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкав разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою №1015 від 13.07.2017 року, наданою Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] від 07.07.2017 року за №326/02-14 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із виправленням у правовстановлюючому документі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved