overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернувся в суд з позовом про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції, за актовим записом № 481, шлюбі з відповідачем з 21.12.2000 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сім'ї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] Позивач вважає що сім'я розпалася, примирення між сторонами не можливе, тому просить шлюб розірвати. Спір про майно відсутній. В судове засідання позивач не з'явився, але надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, крім того просить розглядати справу без участі відповідача по справі та проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання, на розгляд справи не з'явилась, причину неявки суду не повідомила. За таких обставин, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Отже, суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлено одним із подружжя і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 15 серпня 1997 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню. Крім цього на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя. Представник позивача в судовому засіданні позовну заяву підтримав з обставин , що викладені у позовній заяві . Відповідач повторно в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.02.1989 року, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. На час розгляду справи сторони проживають окремо , спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 12.07.2008 року, від шлюбу мають дитину: дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним. У судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач подала заяву про визнання позову та просила провести розгляд справи без її участі. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.07.2008 року, від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 16740,17 грн. за кредитним договором № б/н від 03.12.2007 року та судові витрати. Підставою позову явилось те, що відповідно до вказаного договору відповідач 03.12.2007 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 2000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов укладеного договору він складається з заяви позичальника, Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п.п. 3.2, 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Банк свої зобовязання виконав, а відповідач свої зобовязання не виконував і на 18.10.2015 року має заборгованість у сумі 16740,17 грн., яка складається: 1483,50 грн. заборгованість за кредитом, 7735,83 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 6247,50 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штраф (фіксована частина), 773,34 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства «Акцент Банк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 03.12.2007 року ( а.с.7), Умов та правил надання банківських послуг ( а.с.8-10) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с.3-6) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 22062,65 грн. за кредитним договором № б/н від 02.03.2011 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 02.03.2011 року договору № б/н відповідач отримала кредит у розмірі 16000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 32,4% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.07.2015 року має заборгованість у сумі 22062,65 грн., яка складається: 14996,67 грн. заборгованість за кредитом, 5539,19 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 1026,79 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання потворно не зявилась заперечень та відповідних доказів по суті позову не надала, хоча про час розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника № б/н від 02.03.2012 року (а.с.4), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7-30), Тарифів банку (а.с.5-6) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості (а.с.3) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві вказано, що сторони знаходяться у шлюбі з 01.06.2013 року і проживали разом до 01.09.2014 р. Під час реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на «Мархайчук». Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO] Спільне життя у сторін не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння між ними, а також безвідповідальним ставленням відповідача до виховання дитини. Шлюбні відносини між сторонами припинено з часу переїзду відповідача на інше місце мешкання 31.07.2014р., спільне господарство не ведеться. Подальше проживання разом та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є спільною власністю немає. Між сторонами досягнуто угоду про утримання дитини, яка буде проживати з позивачкою, з добровільною виплатою коштів на її утримання з боку відповідача. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві позов підтримала повністю, просила суд справу розглянути без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила залишити теперішнє прізвище «Мархайчук». Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся через оголошення в газеті «Урядовий курєр» №232 (5606) від 11.12.2015 р., згідно ст.74 ЦПК України, вважається повідомленим належним чином. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За заявою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 01.06.2013 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БК №218926 від 01.06.2013 р. Згідно свідоцтва про народження серії І-ЖС№229407 від 02.08.2013 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Відповідно до відмітки в паспорті СЮ302495 виданому Токмацьким РВУДМС України в Запорізькій області 02.07.2013 р. [PERSON], [INFO] зареєстрована 29.11.2005 р. за адресою: Запорізька область, Токмацький район, с.Новогорівка, вул.Набережна, 56. Ч.2 ст.110 ЦПК України передбачає, що позови про розірвання шлюбу можуть предявлятися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоровя чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу сторонам залишити без змін та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Вона повідомила про відсутність наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне та відмовилася від надання судом строку на примирення з відповідачем. Відповідач не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 22.03.2012 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. З листопада 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-01 00:00:00

11.11.2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказують, що 22.11.2000 року помер їх чоловік та батько [PERSON], після смерті якого залишилося спадкове майно, що складається із житлового будинку та господарського блоку та споруд в с. Озера по пров. Шевченка,4, Кобеляцького району, Полтавської області, спадкоємцями на яке за законом є позивачі. В звязку з відсутністю первинної реєстрації та правовстановлюючого документу на спадкове майно, позивачі не можуть отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом на спадковий житловий будинок, а тому просять суд визнати за ними право власності в порядку спадкування за законом кожному по 1/2 частині спадкового житлового будинку та господарського блоку та споруд кожному. В судове засідання сторони не зявилися. Позивачі [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові заяви, у яких підтримали позовні вимоги та просять суд розглянути справу в їх відсутності. Представник відповідача, Озерянської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, сільський голова [PERSON] надала суду заяву, в якій прохала справу розглядати в її відсутності, не заперечувала проти задоволення вимог позивачів. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 22.11.2000 року помер [PERSON] (а.с.10), після смерті якого залишилося спадкове майно - житловий будинок та господарський блок та споруди в с. Озера по пров. Шевченка,4, Кобеляцького району, Полтавської області (а.с. 12-15,16-18, 19). Відповідно до вимог ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому позовні вимоги позивача слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

11.11.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом, який в подальшому уточнила, в якому просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1\~500 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та просив розглядати справу за його відсутності. Суд вирішив можливим розглянути справу на підставі наявних доказів за відсутності сторін відповідно до ст. 197 ЦПК України. Судом установлено, що сторони в справі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Дитина проживає позивачкою, а відповідач у справі матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Викладене підтверджується письмовими поясненнями позивачки та відсутністю заперечень на позов відповідача. У відповідності зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. З огляду на викладене, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і відповідача, а також те, що відповідач не платить аліменти на утримання інших дітей, у відповідності до ст. 182 Сімейного кодексу України, позовні вимоги підлягають задоволенню. З відповідача на користь позивачки суд стягує аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1\~500 грн. щомісяця.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

11.11.2015 року позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалась на те, що 20.09.1997 року зареєструвала шлюб з відповідачем, про що Волноваським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області зроблено актовий запис №112, та проживали однією сімєю до жовтня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причиною припинення шлюбних стосунків вказувала те, що відповідач зловживає алкогольними напоями, через що виникали постійні сварки, які стали причиною розпаду сім`ї, тому просила шлюб розірвати. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони 20.09.1997\~ року зареєстрували шлюб, про що Волноваським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецької області зроблено актовий запис №112 (а.с.6) та проживали однією сімєю жовтня 2015 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Причиною припинення шлюбних стосунків стало те, що вони втратили почуття взаєморозуміння та любові один до одного, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує, що свідчить про те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки, що має істотне значення. На підставі ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

11.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності зазначив, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.10.2013 року. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивач з відповідачкою спільне господарство не ведуть, тривалий час проживають окремо. Спору про поділ спільного майна немає. Син [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-03 00:00:00

11.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільних неповнолітніх дітей: доньок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання дітей відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: доньок [PERSON], [PERSON] та сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. та до повноліття дітей. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також подав заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. не заперечує. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвпро народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. (а.с.4-5,7). Як вбачається з довідки КП «СЕЗ» від 10.11.2015 року, діти зареєстровані разом з матірю [PERSON], [INFO] за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 14-63. (а.с.8) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн., підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved