Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

11.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належної на праві приватної власності 2/3 частини будинку №21 по вул. Шмідта в м. Чернігові та звільнити кімнату вказану в договорі дарування під літерою 1-4, площею 10,6 кв.м та стягнути судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що є власницею 2/3 частини будинку по вул. Шмідта, 21 в м. Чернігові. Кімната під літерою 1-4 площею 10,6 кв.м включена до її власності, оскільки зазначена в п. 5 договору дарування, проте за домовленістю із сестрою [PERSON] надала спірну кімнату у користування. Після смерті сестри [PERSON], яка померла 09.09.2017 року відповідач, як син померлої не звільняє вказану кімнату та залишається в ній проживати, в звязку з чим порушується право позивача володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю, а тому просила зобовязати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належної на праві приватної власності 2/3 частини будинку №21 по вул. Шмідта в м. Чернігові та звільнити кімнату вказану в договорі дарування під літерою 1-4, площею 10,6 кв.м та стягнути судові витрати У судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач та представник відповідача просили відмовити в задоволенні позову з підстав встановленого порядку користування, який склався між позивачем та покійною матірю відповідача. З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Деснянського райнарсуда м. Чернігові від 30.09.1981 року визнано за [PERSON] право власності на 2/3 частини домоволодіння по вул.. Шмітда, 21 в м. Чернігові і реально виділено коридор 1-1 площею 4,3 кв.с., кімнату 1-2 площею 8,5 кв.м., кімнату 1-3 площею 21,40 кв.м., кімнату 1-4 площею 10,6 кв.м, коридор 1-7 площею 6,5 кв.м., кухню 1-8 площею 11,6 кв.м., тамбур а1, 1/2 частину сараю, погріб б-1, частину огорожі. Визнано за [PERSON] право власності на 1/3 частину домоволодіння по вул.. Шмідта, 21 в м. Чернігові і виділено реально кімнату 1-6 площею 13,9 кв.м., кімнату 1-5 площею 8,8 кв.м., 1/2 частину сараю. Зобовязано [PERSON] закрити двері між приміщеннями 1-7 і 1-6, 1-1 і 1-5, 1-4 і 1-5. Зобовязано [PERSON] улаштувати окремий вихід зі приміщення 1-6. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, вказаним судовим рішенням встановлено розподіл часток попередніх співвласників у домоволодінні №21 по вул. Шмідта в м. Чернігові. Згідно договору дарування 2/3 частини житлового будинку від 21.09.2006 року [PERSON] безоплатно передала у власність [PERSON] належні їй на праві приватної власності 2/3 частини житлового будинку з надвірними будівлями за номером 21, що знаходиться по вул.. Шмідта в місті Чернігові. Відповідно до п. 3 вказаного договору дарування згідно правовстановлюючого документа, житловий будинок з надвірними будівлями, 2/3 частини якої відчужуються за цим договором, складаються з: коридору 1-1 площею 4,3 кв.м., кімнати 1-2 площею 8,5 кв.м., кімнати 1-3 площею 21,40 кв.м., кімнати 1-4 площею 10,6 кв.м., коридору 1-7 площею 6,5 кв.м, кухні 1-8 площею 11,6 кв.м, тамбура а1, 1/2 частини сараю, погріб б-1, частини огорожі (а.с. 5). Таким чином, позивач набула право власності на 2/3 частини домоволодіння № 21 по вул.. Шмідта в м. Чернігові, до якої входила кімната 1-4 площею 10,6 кв.м. Інша 1/3 частина будинку №21 по вул. Шмідта в м. Чернігові належала на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON], виданого Першою Чернігівською державною нотаріальною конторою 16 вересня 2003 року. Позивач надала для тимчасового користування свої сестрі [PERSON] кімнату 1-4 площею 10,6 кв.м., вхід до якої був закладений із кімнати 1-3 площею 21,40 кв.м. [PERSON] померла 09.09.2017 року. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 12.03.2018 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері [PERSON], яка складається з 1/3 частки житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: місто Чернігів, вулиця Шмідта, будинок під номером 21. Відповідач пояснив суду, що фактично займає кімнату 1-4 площею 10,6 кв.м., на пропозицію позивача про звільнення вказаної кімнати відмовився до вирішення справи в суді. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Допитана в\~судовому засіданні як свідок [PERSON], суду повідомила, що [PERSON], його покійна мати та дружина відповідача знали проте, що кімната, яку вони займали належить їй, так як вона про це неодноразово їх повідомляла. Спірна кімната за усною домовленістю була надана нею покійній матері відповідача для проживання, оскільки їх сімя була більшою за її. Коли саме був закладений прохід у дану кімнату, свідок точно сказати не може, оскільки не памятає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що вона є матірю позивача та бабусею відповідача. Зазначила, що після розлучення з чоловіком відповідно до рішення суду їй було виділено 2/3 частини житлового будинку, а її колишньому чоловіку 1/3. Спірна кімната була у її користуванні та її дітей. Покійна мати відповідача та відповідач почали проживати у спірній кімнаті приблизно з 2002 року, тоді прохід у дану кімнату іще існував. У 2006 році вона подарувала 2/3 свого будинку позивачу, в тому числі і спірну кімнату. Після цього прохід до кімнати був закладений. Крім того зазначила, що відповідач та його покійна мати знали про те, що кімната, в якій вони проживають належить відповідно до договору дарування позивачу. Згідно\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для зобовязання [PERSON] усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом звільнення кімнати під номером 1-4 площею 10,6 кв.м. в будинку №21 по вул. Шмідта в м. Чернігові, що належить на праві власності [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial