Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

11 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позову посилається на те, що вона є власником будинку № 15 по вул. Митрополита Шептицького в м. Шепетівка Хмельницької області згідно свідоцтва про право на спадщину, виданого 28.08.2018 року приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON] У червня 2006 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем та зареєструвала його у вказаному будинку. 08.10.2010 року шлюб між ними розірвано. З того часу він разом з нею у будинку не проживає. Маючи намір оформити субсидію та оформлюючи відповідні документи, позивач отримала довідку про склад сімї, з якої слідує, що крім неї, зареєстрованим у вказаному будинку значиться відповідач, який участі у оплаті комунальних послуг не приймає, жодних договірних відносин з приводу користування будинком з позивачем не має. Наявність реєстрації [PERSON] в належному [PERSON] будинку перешкоджає позивачу оформити соціальні пільги та повноцінно розпоряджатися належним їй на праві власності майном. А тому, просить суд визнати [PERSON], таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: м. Шепетівка, вул. Митрополита Шептицького, 15, Хмельницької області. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та суду пояснила, що [PERSON] з жовтня 2010 року у будинку не проживає, особистих речей відповідача у ньому не має, участі в оплаті комунальних послуг не приймає, договірних відносин з приводу користування будинком не має. А тому, просить суд ухвалити заочне рішення, яким позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча про час, день та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність та відзиву не подав. В звязку з неявкою відповідача у судове засідання, за згодою позивача на заочний розгляд справи, суд ухвалив у відповідності до ч. 1 ст.\~280\~ЦПК України провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку позов задовольнити з наступних підстав. Частинами 1 і 4 статті 41\~Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положення цього конституційного принципу закріплені у ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України. Згідно вимог ст.\~317\~ЦК України кожен громадянин має право вільно володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому на праві власності майном. Відповідно до статті 321\~ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні. На підставі ст.\~383\~ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, громадяни, які мають у приватній власності квартиру (будинок), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші, не заборонені законом, угоди. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Отже, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику квартири (будинку) право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були пов'язані з позбавленням володіння. Як встановлено в суді та вбачається з свідоцтва про право на спадщину, виданого приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу [PERSON] 28 серпня 2018 року та зареєстрованого в реєстрі за № 1057, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.08.2018 року №135704661, [PERSON] є власником будинку № 15, що розташований по вул. Митрополита Шептицького в м. Шепетівка Хмельницької області. З інформації, що надійшла з Шепетівського МВ УДМС України в Хмельницькій області від 19.09.2018 року та відділу реєстрації місця проживання Шепетівської міської ради від 17.09.2018 року №1017 на запит суду на виконання вимог ч. 6 ст.\~187\~ЦПК України та домової книги вбачається, що крім члена сім'ї позивача у вказаному будинку значиться зареєстрованим [PERSON] З свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-БВ №053757 від 08.10.2010 року слідує, що шлюб між сторонами було розірвано 08.10.2010 року, про що в книзі реєстрації розірвань шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області зроблено відповідний актовий запис за №192. Згідно довідки № 211 від 01.09.2018 року, виданої квартальним комітетом № 7 виконавчого комітету Шепетівської міської ради, відповідач [PERSON], який зареєстрований в [INFO], фактично з 08.10.2010 року не проживає за вказаною адресою. Даний факт підтвердили також допитані у судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON], яка є сусідкою, показала, що позивач є власником будинку № 15 по вул. Митрополита Шептицького в м. Шепетівка Хмельницької області та сплачує комунальні послуги за нього. Відповідач [PERSON] є колишнім чоловіком позивача, у будинку зареєстрований, однак, у ньому не проживає близько 8 років, житлом не користується, особисті речі останнього в помешканні відсутні. Свідок [PERSON] суду показала, що є бабусею позивача, проживає [INFO]. Відповідач з моменту розірвання шлюбу із її онукою у вказаному будинку не проживає, витрат на його утримання не несе. Житло залишив добровільно, ним не користується та не цікавиться, його особисті речі у ньому відсутні. Оцінивши наведені докази в їх сукупності, вважаючи такі відповідаючими фактичним обставинам, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не є членом сім'ї позивача [PERSON], не проживає в [INFO] з 08.10.2010 року, не бере участі в утриманні та облаштуванні житла, будь-які договірні відносини між сторонами з приводу користування даним житлом також відсутні. А тому, суд не знаходить підстав для збереження житлового приміщення за відповідачем та вважає за необхідне визнати його таким, що втратив право користування ним. За наведених обставин, вимоги позивача ґрунтуються на законі, доведені належними та допустимими доказами, тому підлягають до задоволення. Крім цього, у відповідності до вимог ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останньою і документально підтверджені витрати на оплату судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved