Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

1. 02 липня 2020 року позивачка (попереднє прізвище - [PERSON] ) звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа - управління-служба у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради, про стягнення аліментів на утримання дитини, визначення місця проживання дитини. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] . Шлюб тепер розірвано, сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від належного виконання обов`язків з утримання дитини відповідач ухиляється. Крім того, відповідач заперечує проти проживання дитини разом з матір`ю. Позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у сумі 4 000,00 грн щомісяця, визначити місце проживання дочки разом з нею (а.с.а.с. 1 - 3, 33, 34). 2. 10 серпня 2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що він не працює, отже може сплачувати аліменти на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується визначення місця проживання дитини, то він не заперечує проти вимоги позивачки (а.с.а.с. 16, 17, 21). 3. 07 жовтня 2020 року позивачка подала до суду відповідь на відзив, у якій зазначила, що відповідач насправді є власником кількох об`єктів нерухомого майна, від якого отримує значні прибутки, отже може сплачувати аліменти у розмірі, запропонованому у позові (а.с.а.с. 38, 39). 4. 22 жовтня 2020 року позивачка доповнила позов вимогою про відшкодування додаткових витрат на утримання дитини, зазначивши, що одноосібно несе витрати на побутові потреби дочки. Позивачка просить стягнути з відповідача компенсацію вказаних витрат у сумі 5 489,00 грн (а.с.а.с. 59 - 63, 82, 83). 5. 23 листопада 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 95). 6. 12 січня 2021 року суд своєю ухвалою замінив третю особу адміністрацією Центрального району Дніпровської міської ради. 7. Позивачка, її представниця у судовому засіданні заявлений позов підтримали, пояснивши, що сторони є колишнім подружжям, мешкають окремо одне від одного. сторони від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] . Шлюб тепер розірвано, сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства. Позивачка позбавлена можливості отримувати додаткові прибутки, а від належного виконання обов`язків з утримання дитини відповідач ухиляється. Крім [PERSON] позивачка має й іншу дитину, стосовно якої має статус матері-одиначки. 8. Відповідач, його представник у суді заперечували проти задоволення заявленого позову частково, зазначивши, що відповідач не працює, отже може сплачувати аліменти на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Що стосується визначення місця проживання дитини, то він не заперечує проти вимоги позивачки. 9. Представник третьої особи до суду не з`явився, звернувшись з клопотанням про розгляд справи за його відсутності. 10. Суд, заслухавши пояснення відповідача, представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 11. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні. Шлюб розірвано заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.07.2017 (а.с.а.с. 6, 7). 12. Позивачка з дочкою мешкають разом у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS] . Умови проживання дитини є задовільними, про що свідчить акт обстеження умов проживання від 18.01.2020, складеного управлінням-службою у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради (а.с. 71). 13. Позивачка здорова, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до шести років, з урахуванням утримання дитини матеріально забезпечена недостатньо. 14. Відповідач здоровий, є власником кількох об`єктів нерухомого майна, яке здає у платне користування (а.с.а.с. 40 - 47). 15. 15 березня 2021 року головою адміністрації Центрального району Дніпровської міської ради було видане розпорядження №22-р, згідно з яким за результатами вивчення наданих позивачкою документів, а також засідання комісії з питань захисту прав дитини, визначення місця проживання дитини сторін разом з матір`ю є доцільним. 16. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 17. Згідно з частиною 3 статті 181, частиною 1 статті 182 СК за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. 18. За правилами, встановленими частинами 1 - 3 статті 181 СК, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. 19. Пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. 20. У цій справі судом не було встановлено, що між сторонами існує домовленість про сплату аліментів. 21. Ураховуючи зміст приведених норм, а також встановлені судом обставини, суд вважає за необхідне позовну вимогу про стягнення з відповідача аліментів задовольнити у повному обсязі. При цьому суд бере до уваги помірність вказаної вимоги і майновий стан відповідача. 22. Розв`язуючи позов у частині стягнення компенсації додаткових витрат на утримання дитини, суд виходить з такого. 23. За приписами частини 1 статті 185, частини 1 статті 191 СК той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). 24. Відтак, ураховуючи те, що позивачка фактично самостійно несе витрати на дитину сторін, суд вважає позов у цій частині в цілому обґрунтованим. 25. Між тим, на думку суду, відшкодуванню підлягає лише половина витрат позивачки (з урахуванням рівності батьків у правах та обов`язках) на придбання велосипеду в сумі 1 522,50 грн (а.с. 81). 26. Решта витрат позивачки відшкодуванню не підлягає, оскільки надані нею докази (касові чеки) не дають можливість відокремити придбане для дитини майно від майна, яке позивачка придбавала для себе або другої дитини (а.с.а.с. 75 - 81). 27. Суд також вважає цілком обґрунтованим позов у частині визначення місця проживання дитини сторін. 28. Так, відповідно до частини 1 статті 160 СК місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. 29. Згідно з частиною 1 статті 161 СК, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. 30. За правилами, встановленими статтею 141 СК, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. 31. Частинами 1, 2 статті 155 СК встановлено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. 32. За приписами частин 1 - 3 статті 157 СК питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. 33. Відповідно до принципу 2 Декларації прав дитини, схваленої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 (далі - Декларація),дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і можливості та прийнятні умови, які дозволяли би їй розвиватися фізично, розумово, духовно і в соціальному відношенні здоровою і нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. 34. Згідно з принципом 6 Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під піклуванням і під відповідальністю своїх батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. 35. Ураховуючи зміст приведених норм, встановлені судом факти, а також добуті судом докази, суд вважає за необхідне позов у частині визначення місяця проживання дитини сторін також задовольнити. 36. Згідно зі статтею 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. 37. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у сумі 840,80 грн, а на користь позивачки - компенсацію її судових витрат у сумі 1 681,60 грн (а.с.а.с. 8, 64). 38.

Outcome: partial