Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

11 липня 2019 року представник позивачки направив до суду вищевказану позовну заяву, в якій зазначив, що 12 вересня 2006 між позивачкою та банком виникли кредитні взаємовідносини, згідно яких позивачка отримала кредит на придбання автомобіля, під час укладання кредитного договору з боку банка була надана не повна інформація щодо кредиту та послуг банку, та не належним чином була визначена ціна фінансового продукту, чим банк порушив норми законодавства щодо захисту прав споживачів, а тому представник позивача просить суд: визнати кредитний договір № 783 від 12 вересня 2006 року - припиненим з 18 червня 2010 року; визнати нарахування відсотків, штрафних санкцій по кредитному договору у зв`язку з його припиненням з 18 червня 2010 року; зобов`язати працівників банку вчинити певні дії щодо бухгалтерського обліку по заборгованості по кредитному договору від 12 вересня 2006 року відповідно до судового рішення від 18 червня 2010 року; зобов`язати працівників банку вчинити певні дії щодо бухгалтерського обліку по заборгованості по кредитному договору від 12 вересня 2006 року відповідно до договору застави від 12 вересня 2006. В ході судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги. Представник відповідача позов фактично не визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступного. Відповідно до ст.263 ч.1 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так судом встановлено, що дійсно 12 вересня 2006 року між Банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 783, згідно якого був наданий кредит в сумі 15 593.00 доларів США, зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 11.5 % річних, до 12 вересня 2013 року, кредит надається на придбання автомобіля (а.с.6). Договір був укладений публічно, відкрито з метою отримання кредиту. З метою виконання зобов`язань по кредитному договору в той же день, тобто 12 вересня 2006 року між баком та позивачкою [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір застави, транспортного засобу марки «Міtsubishi Lancer», 2006 року випуску, р.н. [NUMBER] (а.с.11) 18 червня 2010 року Овідіопольським райсудом Одеської області було прийнято рішення, згідно якого з позивачки [PERSON] та іншої фізичної особи була стягнута заборгованість за кредитним договором № 783 в розмірі 114 335 грн. в солідарному порядку. Рішення суду першої інстанції є чинним. 25 березня 2013 року Приморським райсудом м.Одеси (справа 2/1522/27998/12 ) було прийнято рішення про стягнення з [PERSON] та іншої фізичної особи на корись банку заборгованість за кредитом в розмірі 3 870.00 дол. США, рішення суду є чинним. Представник позивачки просить припинити кредитний договір від 12 вересня 2006 року у зв`язку з тим, що 18 червня 2010 року судом було прийнято рішення щодо стягнення заборгованості по кредиту, а тому позивач вважає, що кредитні взаємовідносини припиняються. З боку позивачки кредит банку, який був встановлений кредитним договором не повернений в повному обсягу, що підтверджується процесуальними рішеннями компетентних установ державної виконавчої служби та процесуальними рішеннями суду. Відповідно до ст. 598 ЦК України зобов`язання по договору припиняються часткового або у повному обсягу на підставі, встановлених договором або законом. Виходячи з вищевказаного, суд приходить до висновку, що кредитний договір не виконаний, а саме прийняття судового рішення про стягнення заборгованості по кредиту відповідно до ст. 598 ЦК України, не можливо розглядати, як його виконання, а тому суд вважає, що посилання позивачки на дані обставини є помилковими та такими які не порушують її права та інтереси як споживачки фінансових послуг, а тому доводи позивачки не знайшли свого обґрунтування. При поданні позову позивачка не сплатила судовий збір у сумі 768,40 грн., вини відповідача у подані позову не має, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: dismissed