Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-11 00:00:00

11.03.2014 року Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що 21.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Б92.137.70047, відповідно до якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 7 038,00 грн., а відповідач зобов'язався в порядку, передбаченому кредитним договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 10%, сплачувати неустойки та інші платежі, передбачені договором. В порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконує, в зв'язку з чим, заборгованість станом на 08.01.2014 року складає 29 943,69 грн., що складається з: прострочений борг 4769,83 грн., прострочені проценти 6096,77 грн.; строкові проценти 23,51 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів 18 733,58 грн., віндикаційні витрати 320,0 грн.. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» просило суд стягнути на його користь з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № Б92.137.70047 від 21.04.2011 року в сумі 29 943,69 грн., судові витрати 299,44 грн. В судове засідання представник позивача Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлена, в зв'язку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до переконання, що позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» підлягають задоволенню, з наступного. Згідно до ст.ст. 11,16 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав і обов'язків є договори. Згідно до ст. 1054 ЦК України, по кредитному договору банк надає грошові кошти позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки за його користуванням. Судом встановлено, що 21.04.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Ідея Банк» і відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № Б92.137.70047, відповідно до якого, банк надав відповідачу кредит у розмірі 7 038,00 грн., а відповідач зобов'язався в порядку, передбаченому кредитним договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 10%, сплачувати неустойки та інші платежі, передбачені договором. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що в порушення умов кредитного договору, відповідач зобов'язання належним чином не виконує, в зв'язку з чим, заборгованість станом на 08.01.2014 року складає 29 943,69 грн., що складається з: прострочений борг 4769,83 грн., прострочені проценти 6096,77 грн.; строкові проценти 23,51 грн., пеня за несвоєчасне погашення платежів 18 733,58 грн., віндикаційні витрати 320,0 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком банку. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Згідно наданих квитанцій, позивач поніс судові витрати в сумі 299,44 грн., які підлягають стягненню з відповідача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved