Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду в інтересах [PERSON] і просив встановити факт, що [PERSON], померлий 17.08.2006 року є рідним братом його довірительки та визначити їй додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті брата, строком на два місяці від дня вступу рішення суду в законну силу. Свої вимоги мотивував тим, що [PERSON] є спадкоємицею після смерті брата. Звернувшись в інтересах останньої до приватного нотаріуса за для оформлення спадщини після смерті [PERSON], йому було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, через відсутність підтверджуючих родинні відносини між [PERSON] та її братом документів та у звязку з пропуском строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Строк звернення [PERSON] пропустила з поважних причин, а факт родинних відносин між [PERSON] та її померлим братом підтверджується наявними у справі документами та зможуть підтвердити у судовому засіданні свідки, тому просив позов задоволити. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав повністю, посилаючись на викладені у ньому обставини. Представник Малобубнівської сільської ради та третя особа в судове засідання не зявилися, але надіслали до суду письмові заяви, в яких не заперечували проти позову і просили справу розглянути без їх участі (а.с. 23, 30). Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача та третьої особи. Заслухавши представника позивача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 17 серпня 2006 року в с.Бацмани Роменського району, Сумської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії І-БП №036037, виданим 21.08.2006 року Малобубнівською сільською радою Сумської області (а.с.10). Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить земельна ділянка площею 2,494 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Малобубнівської сільської ради (а.с.11). З довідки-характеристики Малобубнівської сільської ради Роменського району від 02.02.2017 року вбачається, що спадкодавець [PERSON] до дня смерті був зареєстрований і проживав в [INFO], спадкоємцем на все його майно є [PERSON], заповіту [PERSON] не складав (а.с.12) [PERSON] в інтересах [PERSON] 26 квітня 2017 року звернувся до приватного нотаріуса Роменського районного нотаріального округу Сумської області [PERSON] з проханням видати на імя його довірителя свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], але йому було відмовлено у звязку з відсутністю факту прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] та через відсутність документів, які б належним чином підтверджували факт родинних відносин спадкодавця і спадкоємця (а.с.13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно з ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. В ст. 1270 ЦК України зазначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У п.24 Постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України розяснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Із листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. Позивач посилається на те, що заяву про прийняття спадщини [PERSON] своєчасно не подала, оскільки з 15 лютого 2007 року до 23 лютого 2007 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в Роменській ЦРЛ у звязку з захворюванням кровообігу, а також була необізнана зі встановленим в Україні порядком спадкування. Суд не може визнати вказані позивачем причини пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини, поважними, виходячи з наступного. З виписки з медичної картки стаціонарного хворого вбачається, що [PERSON] дійсно знаходилась на стаціонарному лікуванні в Роменській ЦРЛ у період з 15.02.2007 року по 23.02.2007 року (8 днів) (а.с.16). Але, [PERSON] помер 17.08.2006 року, тобто 11 років тому, з часу виписки позивачки з лікарні пройшло 10 з половиною років, то суд вважає, що за цей період [PERSON] мала можливість і час для звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою про прийняття спадщини. Посилання позивача на юридичну необізнаність не заслуговують на увагу, оскільки це не є поважною причиною пропуску встановленого законом строку для звернення із заявою до нотаріальної контори. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. [PERSON] та її представник не надали суду доказів на підтвердження поважності пропуску строку звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. А тому суд приймає рішення на підставі наявних в справі доказів. Оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження своїх вимог, то суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині визначення додаткового строку, достатнього для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Факт родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] не підтверджуються, оскільки в свідоцтві про народження [PERSON] її прізвище «Вінніченко», батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.14). В свідоцтві про укладення шлюбу дошлюбне прізвище [PERSON] зазначено російською мовою «Винниченко» (а.с.15). У витязі з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00017695011 від 22.02.2017 року щодо реєстрації актового запису про народження № 26 від 08.08.1964 року по Виконкому Малобубнівської сільської ралі Роменського району Сумської області прізвище спадкодавця зазначено: «Вініченко», а його батьків «Вініченко» [PERSON] мати [PERSON] (а.с.9). Тобто при видачі [PERSON] свідоцтва про народження замість правильного запису прізвища її та її батьків «Вініченко» помилково записане прізвище - «Вінніченко» і замість правильного запису імя по батькові батька «Юрій Іванович», внесено запис «Юрій Миколайович». Родинні відносини між ними підтвердили у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], крім того даний факт підтверджується однаковим написанням імя та по-батькові матері у свідоцтві про народження позивачки та померлого [PERSON], майже однаковим їхнім прізвищем, різниця лише в одній літері, співпаданням місця їхнього народження - с. Бацмани Роменського району та зберіганням всіх правовстановлюючих документів померлого у [PERSON] (а.с. 9, 10, 11, 14, 15). Встановити факт родинних відносин між [PERSON] та її померлим братом іншим шляхом не можливо, тому указаний факт необхідно встановити в судовому порядку.

Outcome: dismissed