overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

12.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 12.02.2011 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народилася донька [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у його відсутності та зазначає, що не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судові засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відомостей про причину її неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та постановити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 12.02.2011 року. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сімї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

12.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: вулиця Гагаріна, будинок №4, у смт. Великі Коровинці Чуднівського району Житомирської області. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він є власником вказаного житлового будинку на підставі договору купівлі-продажу від 09.12.1992 року, однак, реєстрація у належному позивачу будинку місця проживання відповідача, який фактично понад 12 років у цьому будинку не проживає, створює для позивача перешкоди у розпорядженні будинком, у користуванні пільгами та покладає на позивача додаткові витрати по сплаті комунальних та інших платежів. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив, що позов підтримує повністю та просить задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив, що позовні вимоги [PERSON] визнає повністю. На підставі статей 158, 169 ЦПК України суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог статті 88 ЦПК України. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

12.09.2016 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 17.04.2012 року. Від шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та просила такий задоволити, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності та проти задоволення позову не заперечив. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 17.04.2012 року. За час спільного проживання у них народилася донька [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

12.09.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~стягнення аліментів на користь доньки на період навчання, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 23.04.1988 року по 17.07.2009 рік перебувала у шлюбі з відповідачем. В період спільного проживання у шлюбі у них народилось двоє дітей: Юлія, [INFO] та [PERSON], [INFO], які є повнолітніми. [PERSON] на даний час навчається у «Криворізькому державному педагогічному університеті» на денній формі навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2017 року. Донька проживає разом з нею. Відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на період навчання, тому просить суд стягнути з відповідача\~\~на аліменти на період навчання [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, до 30.06.2017 року. У судове засідання сторони та третя особа не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позовних вимогах наполягає, [PERSON] проти позовних вимог не заперечує. [PERSON] вважає, що позов підлягає задоволенню ( а.с. 15, 16, 17 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що\~\~позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, з 23.04.1988 року по 17.07.2009 рік ( а.с. 6 копія свідоцтва про укладання шлюбу, а.с. 10 копія свідоцтва про розірвання шлюбу ). Відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] ( а.с. 9 копія свідоцтва про народження). [PERSON] є студенткою «Криворізького державного педагогічного університету» денної форми навчання, термін закінчення навчання - 30.06.2017 рік (а.с. 12 довідка), зареєстрована разом з матірю ( а.с. 11 довідка). Відповідач добровільно матеріальну допомогу на період навчання доньки не надає. Відповідно до\~ст.199 СК України,якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до\~ст. 200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом. \~\~ Враховуючи, що відповідач працездатного віку, інших аліментних зобовязань не має, заперечень щодо позовних вимог не надав суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути аліменти з відповідача [PERSON] \~на користь доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, на період навчання з 12.09.2016 року до 30.06.2017 року. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

12.09. 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON], [PERSON]. про визнання їх таким, що втратили право користування житловим приміщенням, вказуючи, що останні прописані в житловому будинку № 2-а по вул.Добролюбова в м.Первомайську Миколаївської області. Однак за вказаною адресою відповідачі [PERSON] та [PERSON] з січня 2015 року не проживають, а [PERSON] з 2002 року проживає в с.Кам'яний міст Первомайського району Миколавїської області, їх речі в будинку відсутні. Відповідачі мають постійне місце проживання за іншою адресою, а тому втратили право користування житловим будинком № 2-а по вул. Добролюбова в м.Первомайську Миколаївської області. Посилаючись на викладене просила задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, до суду надала заяву в якій просила позовні вимоги в частині визнання [PERSON], [INFO] втратившою право користування житловим будинком № 2-а по вул. Добролюбова в м.Первомайську Миколаївської області залишити- без розгляду, інші позовні вимоги просила задовольнити та справу слухати у її відутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про слухання справи повідомлені належним чином, заперечень щодо позову не надали. Суд дослідивши матеріали справи дійшов до слідуючого . Відповідно до правил ст. ст. 163,72 ЖК України наймач або члени його сімї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням , зокрема за умови , що вони не проживають у ньому без поважних причин понад шість місяців. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право на частку в спільному майні подружжя, виданому 29.07. 1977 року нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори належить 1/2 частина житлового будинку, по вул. Добролюбова,2-а м.первомайську Миколаївської області, а інша частина будинку належить теж [PERSON] на підставі договору дарування від 03.09.1977 року посвідченого нотаріусом Другої Первомайської нотаріальної контори. З матеріалів справи, а саме: з довідки від 08.09.2016 року голови квартального комітету [PERSON] встановлено, що відповідачі понад шість місяців не проживають в спірному будинку. Відповідачі не є власниками будинку. Викладене свідчить, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

12.09.2016 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з [PERSON], [INFO], жителя [INFO], Російська Федерація аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмір 1/4 частини видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісяця, починаючи з 12.09.2016 року. Зазначила, що перебувала в шлюбі з відповідачем, який розірвано 02.02.2016 року, від спільного життя з відповідачем мають дочку. З моменту розірвання шлюбу відповідач дочку не навідує, не цікавиться її здоровям, в даний час матеріальної допомоги на утримання дочки не надає, а також не приймає участі в її вихованні. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, вимоги підтримує, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач, відповідно до Мінської конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993 року, повідомлявся про розгляд справи, але згідно відповіді Пролетарського районного суду м. Твері Російської Федерації, доручення про вручення документів відповідачу не було виконано у звязку з неявкою відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ТП № 143527. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. З пояснень, викладених у позовній заяві видно, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.ст. 182, 183 СК України суд враховує ряд істотних обставин, з яких витікає розмір аліментів, які підлягають стягненню в частині визначеній судом, проте мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дітей присуджуються за рішенням суду з дня предявлення позову. Позов позивачкою подано 12.09.2016 року (а.с. 1). Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення суду в справі про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Доводи позивача не спростовано, а тому суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. З огляду на це, суд вважає, що, згідно із ст. 183 СК України, розмір аліментів може бути визначений у розмірі 1/4 заробітку (доходу) відповідача. Від сплати судового збору позивачка звільнена на підставі п.3 ч. 1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

12.09.2016 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь 12.09.2016 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 18521,80грн. за кредитним договором №б/н від 09.07.2012 року та судові витрати у розмірі 1378, 00 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 1300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 18521,80 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 09.07.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 31.07.2016 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 18521,80 грн..(а.с.3). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн., які у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

12.09.2016 року позивач звернувся з позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 11465,75 грн. за кредитним договором №б/н від 11.09.2012 року та судові витрати у розмірі 1378, 00 грн.. В обґрунтування позову вказує на те, що відповідач отримав кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, та не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, таким чином зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку з цим має заборгованість до стягнення в розмірі 11465,75 грн.. Представник позивача надав суду клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини неявки суду не повідомив . Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Матеріалами справи встановлено, що 11.09.2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір. Відповідно до наданого розрахунку, станом на 30.06.2016 року загальна заборгованість по кредитному договору за невиконання умов договору складає 11465,75 грн..(а.с.3). Згідно із статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Щодо зміни кредитного ліміту [PERSON] керується п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку і Клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Згідно з ст. 11 Цивільного Кодексу України цивільні права та обовязки виникають на підставі договору або правочину. Статтею 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин 1,2 статті 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Боржник звільняється від відповідальності лише в тому випадку, коли доведе відсутність своєї вини у порушенні зобовязання. Таких доказів суду не надано, вимоги позивача не спростовано. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути вказану заборгованість. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 1378,00 грн., які у відповідності до ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача стягуються на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-19 00:00:00

12.09.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 08 листопада 2008 року зареєстрованим у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 222. Від сумісного подружнього життя мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. На даний час шлюбні стосунки припинено, діти проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. У судове засідання позивач не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження (а.с.4,5), які мешкають разом з позивачем, що підтверджується довідкою Виконавчого комітету Первомайської міської ради Харківської області № 3238 від 19.09.2016 року ( а.с.16).Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/3 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідно до їх віку щомісяця, починаючи з 12.09.2016 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дітей та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved