Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернулася до суд з позовом, у якому, просила шлюб з відповідачем розірвати; стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також стягувати з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн. щомісячно до досягнення дитиною 3-х річного віку. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 26.07.2013 року. Від подружнього життя у сторін народилася дочка [PERSON]Т, [INFO]. Сімейне життя у сторін не склалось, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, чим ставить сімю у скрутне матеріальне становище. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, тому не бажає перебувати з ним у шлюбі. Відповідач коштів на утримання дочки не надає. Їх малолітня дитина проживає разом з нею, однак в неї відсутні кошти для того, щоб надавати їй усе необхідне, оскільки вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною та не взмозі самостійно заробляти достатньо коштів. Позивач в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судовому засіданні пояснив, що його місячний заробіток становить 4500 грн. Позов визнав частково, а саме у частині розірвання шлюбу та сплати аліментів на дитину. Не визнав вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом установлено, що сторони з 10.08.2012 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Сімейне життя в сторін не склалось, позивач вказує не негідну поведінку відповідача у шлюбі та сім'ї. Позивач втратила до відповідача почуття любові та поваги, тому не бажає перебувати з ним у шлюбі. При таких обставинах суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. Щодо позовної вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами 1, 2 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ураховуючи наведене та визнання відповідачем позову у частині стягнення аліментів на дитину суд дійшов висновку про задоволення позову у цій частині. Відповідно до ч.ч. 4, 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Виходячи з розміру середньої заробітної плати відповідача, який, згідно з його поясненнями, становить 4500,00 грн., суд вважає, що він може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача до досягнення їхньою дитиною трьох років. Вирішуючи питання про розмір цієї допомоги, суд бере до уваги те, що з відповідача присуджено стягнення аліментів на користь позивача на їхню малолітню дитину у розмірі ? частини з усіх його доходів, працездатність відповідача, неперебування на його утриманні інших осіб, а тому суд дійшов висновку про можливість надання відповідачем позивачеві спірної матеріальної допомоги у розмірі 500,00 грн., а не 1000,00 грн., як про це просить позивач. Отже, позов задовольняється частково.

Outcome: partial