Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-12 00:00:00

12.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказала, що 14.12.2010 року між нею та відповідачем [PERSON] у простій письмовій формі було укладено договір купівлі-продажу товару у розстрочку, а саме відповідачем було придбано холодильник вартістю 1900,00 грн. та бінокль вартістю 375,00 грн., а загалом 2275,00 грн. Відповідно до укладеного договору його строк був встановлений у три роки до 14.12.2013 року. За вказаним договором відповідач сплатив позивачу 1,00 грн. від вартості холодильника та взяв на себе зобов'язання сплачувати безпосередньо за холодильник рівними щомісячними платежами протягом строку дії договору по 52,75 грн., загалом на суму 1899,00 грн., а також додатково за користування послугами розстрочки по 57,00 грн. протягом 36 місяців загалом на суму 2052,00 грн. При придбанні бінокля відповідач сплатив позивачу 1,00 грн. від вартості бінокля та взяв на себе зобов'язання сплачувати безпосередньо за вказаний товар рівними щомісячними платежами протягом строку дії договору по 10,38 грн., загалом на суму 374,00 грн., а також додатково за користування послугами розстрочки по 11,25 грн. протягом 36 місяців загалом на суму 405,00 грн. За період дії договору відповідач сплатив на користь позивача загалом за два товари 2122,00 грн., при цьому залишився не сплаченим борг у розмірі 2610,00 грн., тобто договір належним чином не виконувався, оскільки з боку відповідача було порушення взятих на себе зобов'язань. Отримати вищевказані кошти у позасудовому порядку позивач не має можливості, а тому вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою. У судове засідання позивач не з`явилася, проте надала суду заяву від 14.02.2017 року, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила слухати справу за її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи (а.с.19). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про час, день та місце судового засідання тричі (а.с.18 - повернута до суду з відміткою органу поштового зв'язку про закінчення терміну зберігання повістка про виклик у судове засідання на 19.01.2017 року разом з позовною заявою з додатками та ухвалою судді про відкриття провадження по справі, а.с.21 - повернута до суду з відміткою органу поштового зв'язку про закінчення терміну зберігання повістка про виклик у судове засідання на 14.02.2017 року та а.с.22 - повернута до суду з відміткою органу поштового зв'язку про закінчення терміну зберігання повістка про виклик у судове засідання на 13.03.2017 року) повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Таким чином, судом встановлена повторність неприбуття відповідача до суду без поважних причин згідно вимог ч.4 ст. 169 ЦПК України. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до приписів ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 14.12.2010 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] у простій письмовій формі був укладений договір купівлі-продажу товару у розстрочку з терміном дії 3 роки до 14.12.2013 року. За вказаним договором відповідач придбав бувші у використанні холодильник вартістю відповідно 1900,00 грн. та бінокль вартістю 375,00 грн. на загальну суму 2275,00 грн. Одразу ж при укладенні договору купівлі-продажу товару у розстрочку відповідач сплатив позивачу 1,00 грн. в рахунок погашення боргу за кожний з товарів на загальну суму 2,00 грн., а в частині виплати іншої суми заборгованості взяв на себе зобов'язання сплачувати безпосередньо за холодильник рівними щомісячними платежами протягом строку дії договору по 52,75 грн., загалом на суму 1899,00 грн., а також додатково за користування послугами розстрочки по 57,00 грн. протягом 36 місяців загалом на суму 2052,00 грн. При придбанні бінокля відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати безпосередньо за вказаний товар рівними щомісячними платежами протягом строку дії договору по 10,38 грн., загалом на суму 374,00 грн., а також додатково за користування послугами розстрочки по 11,25 грн. протягом 36 місяців загалом на суму 405,00 грн., що підтверджується копією договору розписки від 14.12.2010 року (а.с.4-5). Як вбачається з розписки за весь час дії договору і до моменту подання позову до суду відповідач всього сплатив на користь позивача 2122,00 грн. (зворотній бік а.с.4 та а.с.5), про що маються відмітки позивача у розписці від 14.12.2010 року по отримання коштів, при цьому допустив порушення взятих на себе зобов`язань. В той же час борг [PERSON] склав 2610,00 грн. (2273,00 грн. - вартість переданого відповідачу товару мінус сплачені відповідачем дві гривні + 2052,00 грн. - вартість послуг розстрочки за 36 місяців за холодильник + 405,00 грн. - вартість послуг розстрочки на 36 місяців за бінокль - 2120,00 грн. - сплачені відповідачем позивачу кошти 17 платежами на різні суми за період з 25.01.2011 року до 26.09.2016 року). Згідно з ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору. На підставі ч.1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов'язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов'язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов'язується прийняти товар і оплатити його. Виходячи з норм ч.1 ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованим та знайшли своє підтвердження наданими суду доказами. Відповідно до положень ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з іншої сторони понесені нею судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved