Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

11 травня 2021 року представник позивачки [PERSON] - адвокат Ткаченко О.Ю. звернувся до суду із вказаною вище заявою. Посилався на те, що заочним рішенням суду від 05 травня 2021 року позов його довірительки задоволено та позбавлено [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Оскільки [PERSON] понесла витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи (написання адвокатом заяв, запитів, різних клопотань, представництво в суді), просив стягнути з [PERSON] 19 000грн. Розгляд заяви відбувався у відсутність учасників справи, які до суду не з`явилися, незважаючи на те, що належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. 07.06.2021 адвокат Ткаченко О.Ю. подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи у його відсутність та у відсутність його довірительки. Заяву про стягнення витрат на правничу допомогу підтримав та просив її задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою під час ухвалення додаткового рішення. Дослідивши частково матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку: Так, заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 05 травня 2021 року позов [PERSON] задоволено частково. Позбавлено [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з відповідача на користь позивачки судовий збір за подання позовної заяви пропорційно до задоволених позовних вимог у сумі 420грн. У задоволені позовної вимоги щодо встановлення опіки над малолітнім [PERSON] , призначивши йому опікуна [PERSON] - відмовлено. Згідно ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, під час розгляду справи представник позивачки - адвокат Ткаченко О.Ю. вказав, що докази сплати витрат у зв`язку з розглядом справи будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України). Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Так, адвокатом Ткаченко О.Ю. на підтвердження наданих послуг позивачці [PERSON] та їх оплату надано суду договір про надання юридичної (правничої) допомоги від 05.11.2020, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, акт здачі-прийняття наданих послуг та квитанцію до прибуткового касового ордера. Як вбачається із акту здачі-прийняття наданих послуг, адвокатом Ткаченко О.Ю. надано [PERSON] правничу допомогу (підготовка та направлення позовної заяви, запитів та інших заяв, представництво інтересів клієнта у судовому засіданні). Вартість наданої правничої допомоги становить 19 000грн. Факт сплати [PERSON] вказаних послуг адвокату Ткаченко О.Ю. підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордера №б/н від 10.05.2021. Таким чином, з огляду на приписи ЦПК України вказані документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Як вже було вище зазначено судом, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України). Таким чином, враховуючи те, що суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, пов`язані з розглядом справи, пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 9500грн. Відповідно до ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial