overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Білицької міської ради Добропільського району Донецької області про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Свій позов мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON], яка постійно проживала [ADDRESS]. Після смерті якої залишилася спадщина, що складається з квартири [ADDRESS], що належала [PERSON] на праві власності. Однак позивач не може оформити свої спадкові права, тому що своєчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини, оскільки не міг знайти правовстановлюючі документи на спадок, але фактично вступив в управління майном. Просить суд визнати підстави пропуску строку для прийняття спадщини поважними, та постановити рішення про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явилися, надавши заяву про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 18 листопада 2013 року виконкомом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області, серії [NUMBER] (а.с.7). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], його матір'ю зазначена [PERSON] ( а.с.8). З свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS], вбачається що власником є [PERSON]. (а.с.9). З відомостей, які надійшли із Другої Добропільської державної нотаріальної контори, вбачається, що після смерті [PERSON], померлої [INFO], спадкова справа не відкрита (а.с.20-21). Приймаючи до уваги вищевказані обставини, а також те, що [PERSON] не звертався до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини з поважних причин, суд вважає можливим визнати причину пропуску шестимісячного строку на прийняття спадщи ни, встановленого ст. 1270 ЦК України, поважною, та надати відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України позивачу додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини, тривалістю 3 місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 31 січня 2006 року. Від подружнього життя мають трьох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сім'ї стало те, що чоловік зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки та зраджує їй. Посилаючись на те, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, позивачка звернулась до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, хоча належним чином був сповіщений про час день і місце розгляду справи, причин неявки не повідомив. У зв'язку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і об'єктивно дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У відповідності до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони у справі зареєстрували шлюб 31 січня 2006 року у виконкомі Вирівської сільської ради Білопільського району Сумської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №02. Після укладення шлюбу позивачці присвоєно прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 5). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають трьох малолітніх синів: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а. с. 6-8). Причиною розпаду сім'ї стало те, що відповідач зловживає спиртними напоями, вчиняє бійки, а також подружня зрада останнього, у зв'язку з чим подальше спільне проживання і збереження шлюбу не можливе, суперечить інтересам сторін та малолітніх дітей, а тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивачки та у відповідності до ст. 113 СК України, якою визначено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, присвоєне при одруженні, -[PERSON]. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] необхідно стягнути 243 грн. 60 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітніх синів - [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] у твердій грошовій сумі по 2000 грн., щомісячно від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення синами повноліття. Мотивуючи свої вимоги тим, що 16.11.1996 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх синів [PERSON] [INFO] [PERSON] [INFO],. Діти проживають разом із позивачкою та перебувають на повному її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, що призвело до виникнення скрутного матеріального становища позивачки та є підставою її звернення з даним позовом в судовому порядку. 03.07.2013 року позивачкою [PERSON] до суду подано заяву про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення синами повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, однак надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, з урахуванням внесених уточнень,. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-28 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований відділом ДРАЦС РС Віньковецького районного управління юстиції у Хмельницькій області 20 січня 2014 року за актовим записом № 1. Позов мотивовано тим, що 20.01.2014 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС РС Віньковецького РУЮ у Хмельницькій області. Від шлюбу у подружжя дітей немає. Протягом сімейного життя сторони зрозуміли, що втратили почуття одне до одного і їх шлюб був помилкою. Підстав для збереження шлюбу немає, оскільки сторони мають різні погляди на життя, а тому позивачка просить розірвати шлюб у судовому порядку. У судовому засіданні позивачка [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити. В підтримання позову пояснила, що протягом нетривалого сімейного життя чоловік принижував її, обзивав та займався рукоприкладством, погано відносився до її дитини від першого шлюбу. Будь-яких шлюбних стосунків на даний час вони не підтримують, спільних дітей не мають, а тому сенсу перебувати в шлюбі із відповідачем позивачка не бачить. Зазначила, в наданий судом строк примирення не відбулося, оскільки чоловік ніяких кроків для цього не робив, бо на теперішній час у його житті вже появилась інша жінка. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленим про день, час та місце судового засідання, в суд на розгляд справи не з'явився. Заяв про відкладення слухання справи або слухання справи у його відсутності до суду не надходило. Заслухавши позивачку, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували свій шлюб 20 січня 2014 року у Петрашівській сільській раді Віньковецького району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу дітей у сторін немає. Спору стосовно спільно нажитого майна немає також. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що протягом нетривалого подружнього життя у сім`ї [PERSON] виникали конфлікти, сварки та непорозуміння, згідно пояснень позивачки відповідач принижував її та бив. На теперішній час сторони не підтримують подружніх відносин і їхній шлюб існує формально, позивачка примирення та відновлення спільного подружнього життя не бажає, та будь-яких шансів для збереження сім`ї не вбачає. Ухвалою суду від 07.07.2014 року сторонам було надано строк для примирення два місяці, але, як пояснила у судовому засіданні позивачка, примирення між ними неможливо, оскільки з того часу чоловік ніяких кроків для примирення не зробив та утворив іншу сім`ю. Проаналізувавши досліджені докази, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу [PERSON] суперечило б інтересам позивачки, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-04 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з заявою про визнання її брата - [PERSON], 1988 року народження, недієздатним внаслідок психічного захворювання, через що він не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. У хворого поведінка неадекватна, у нього відсутній інтелект, він не орієнтується в суспільному житті, потребує постійного стороннього догляду, допомоги для організації свого життя. Для створення хворому належних побутових умов, правильного розпорядження його пенсією, представлення його інтересів і захисту його прав в повсякденному житті потрібен опікун. Для призначення заявника опікуном [PERSON], необхідно визнати останнього недієздатним внаслідок психічного захворювання. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримала та пояснила, що її брат - [PERSON] хворіє, внаслідок психічного захворювання, не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, не орієнтується в просторі та часі, потребує сторонньої допомоги. Просить визнати [PERSON] недієздатним внаслідок психічного захворювання та призначити її опікуном брата [PERSON] Заслухавши пояснення заявника, думку представника органу опіки та піклування Колемасової С.Ф., яка вважає, що є підстави визнати [PERSON] недієздатним та в зв'язку з чим призначити йому опікуна [PERSON], дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. З письмових доказів справи, зокрема з акту №218 від 08.08.2014 року амбулаторної судово-психіатричної експертизи вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки недоумства у вигляді важкої розумової відсталості обумовленої ураженням судин головного мозку, центральної нервової системи та епілепсією, що позбавляє його можливості розуміти свої дії та керувати ними. У висновку від 02.09.2014 року виконавчий комітет Нововолинської міської ради просить призначити опікуном [PERSON] - [PERSON], яка по стану здоров'я може виконувати ці обов'язки. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-02 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 29 травня 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції, актовий запис № 106. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 29 травняя 2013 року, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось, з лютого 2014 року припинили подружні стосунки, не ведуть спільного господарства. За таких обставин примирення і подальше збереження сім'ї неможливе. Просить позов задоволити та розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, продала до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився без поважних причин будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи про, що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши наявні письмові докази, а саме: свідоцтво про шлюб (а.с.4), копію свідоцтва про народження (а.с. 6), копію довідки ЖКП № 1 (а.с. 7), копію паспорта [PERSON] (а.с. 3), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час (з лютого 2014 року) не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] Після розірвання шлюбу прізвища сторін не змінюються. Стягнути з відповідача на користь позивача 243,60 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі до 03.08.2007р. Під час перебування у шлюбі у них народилась дитина: дочка [PERSON], [INFO], утриманням якої після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дочки у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 гривень, щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття . В судове засідання позивач не з'явилася, подала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зменшила позовні вимоги, просила стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 500грн., щомісячно. В судове засідання відповідач не з'явився, подав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо стягнення з нього аліментів на утримання дочки. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року народилась [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 21 травня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 789 (а.с.4). Судом встановлено, що дитина на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання дитини в розмірі 500грн., щомісячно. В зв'язку з тим, що спір доведено до суду з вини відповідача, витрати по сплаті судового збору (державного мита) в розмірі 243,60 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави у відповідності до ст.88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із зазначеним позовом. Позов обґрунтовано тим, що 8 січня 2009 року Оконською сільською радою Маневицького району було зареєстровано шлюб позивача з відповідачем, актовий запис №1. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] Спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, фактичні шлюбні стосунки між подружжям припинено вже понад три роки, шлюб існує формально. Збереження шлюбу позивач вважає неможливим, тому що це суперечить її інтересам та інтересам дитини, примиритися з відповідачем не бажає, тому просить суд позов задовольнити і шлюб розірвати. В даному судовому засіданні позивач позов підтримала із вказаних у ньому підстав, просила задовольнити. На стягненні судового збору з відповідача не наполягала. Відповідач в судове засідання не з»явився, проте надіслав суду заяву, в якій зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі до статевого зв»язку за допомогою фізичного чи психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 8 січня 2006 року, який був зареєстрований Оконською сільською радою Маневицького району, актовий запис №1, та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON], [INFO] (а.с. а.с. 4,5). Із пояснень позивача установлено, що понад три роки із відповідачем проживають окремо, шлюбно - сімейних відносин не підтримують та не ведуть спільного господарства. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проголошена Конституцією України охорона сім»ї державою полягає в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їхніх дітей. Враховуючи зазначені обставини та вказані норми права, особливий характер сімейних відносин та їх об»єктивну недоступність для оточуючих, суд приходить висновку про доцільність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] На підставі статей 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 31 жовтня 2009 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Світлівської сільської ради Добропільського району. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання сина. Позивач [PERSON] у відкритому судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO] його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4). Довідкою, виданою Світлівської сільської радою від 10 червня 2014 року підтверджується, що неповнолітній [PERSON], [INFO] мешкає разом зі своєю матір'ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.12) Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги в повному обсязі. У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved