overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 10 жовтня 2014 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 2000 тисячі гривень починаючи з дня подачі позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву, якою підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, якою просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги не визнає та просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/ 4 частини від усіх видів його заробітку. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Сторони перебувають у шлюбі з 17 січня 2013 року, що підтверджено копією свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №195345, яке видано Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області. Судом встановлено, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини : [PERSON], [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження, серії В-ВЛ № 324843, виданого Виконавчим комітетом Мерефянської міської ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 187. Відповідно до ст. 180 СК України відповідач зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх малолітньої дитини .\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідачем не надано суду даних про наявність на його утриманні інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, а також доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від обов'язку утримувати дитину. При таких обставинах, враховуючи вимоги позивача, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно, але не менше мінімального розміру, встановленого ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України - 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі підлягає індексації відповідно до закону. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

10 жовтня 2014 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Духота І.В. звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] 15.04.2013 року шляхом акцептування банком пропозиції клієнта - відповідачки, було укладено кредитну угоду відповідно до умов заяви № 005-24703-150413 (далі - Договір). Згідно з ч. 3 п. 1 Договору обслуговування карткового рахунку здійснюється у відповідності до тарифів, що є невід'ємною частиною Договору. У відповідності до ч. 3 п. 2.5 Договору відповідачка до підписання пропозиції була ознайомлена в письмовій формі з інформацією про умови кредитування рахунку (у формі встановлення Кредитної лінії) та орієнтовну сукупну вартість кредиту, відповідно до законодавства України. Позивач умови договору виконав, відкрив картковий рахунок № [NUMBER] зі встановленим лімітом кредитної лінії. Натомість, відповідачка станом на 22.07.2014 року порушила зобов'язання за Договором та має заборгованість в розмірі 23691,52грн., з яких, тіло кредиту - 11570,96грн., прострочене тіло кредиту - 3169,26грн., заборгованість по відсотках - 2256,53грн., заборгованість по комісіям - 6694,77грн., тому просить стягнути із відповідачки на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та сплачені судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, направив суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідачка позов визнала повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 15.04.2013 року між ПАТ «Дельта Банк» шляхом акцептування банком пропозиції клієнта [PERSON] було укладено Договір відповідно до умов заяви № 005-24703-150413, за умовами якого позивач відкрив відповідачці картковий рахунок № [NUMBER] зі встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 15000 грн. Відповідно до п. 7.1 заяви невід'ємною частиною договору є Правила та Тарифи Банку, з якими відповідачка ознайомлена належним чином, що підтверджується її підписом. Позивач умови Договору виконав. Відповідачка порушила зобов'язання за Договором, у зв'язку з чим станом на 22.07.2014 року має заборгованість в розмірі 23691,52 грн., з яких, тіло кредиту - 11570,96 грн., прострочене тіло кредиту - 3169,26 грн., заборгованість по відсотках - 2256,53 грн., заборгованість по комісіям - 6694,77грн. Враховуючи право відповідачки на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачкою та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

10 жовтня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1956 р. н., який мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 09.10.2014р. о 12 год. 00 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 09.10.14р. о 12 год. 00 хв. гр. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Гончар лікарні КЗ «Магдалинівська ЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий звинувачує односельців, сина в переслідуванні, негативному до нього відношенню. Вважає, що оточуючі його переслідують, негативно відносяться. Звинувачує співробітників сільради у всіх бідах у районі. Емоційно неадекватний, парадоксальний. Мислення аморфне, паралогічне, малопродуктивне. Критичні і адаптаційні здібності грубо порушені. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, парноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-16 00:00:00

10 жовтня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 09.10.2014р. о 8 год. 04хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 09.10.2014р. о 8 год. 04 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Воєцької лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена, неспокійна, афект коливається від роздратованого до пригніченого, плаксива, маячні ідеї відносин, ревнощів. Відмова від прийому їжі. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

10 жовтня 2014 року заявниця звернулась до суду з заявою про становлення факту родинних відносин, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що їй належало на день смерті, а саме: земельні ділянки розміром 2.00 га., 2.85 га. та 0.16 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території Лисогірської сільської ради та житлового будинку [ADDRESS]. За життя спадкодавець склала заповіт, за умовами якого вказані вище земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва спадкодавець заповіла своїй онуці [PERSON], яка своєчасно подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Заяву про прийняття спадщини по закону також подала і заявниця, однак отримала відмову з посиланням на те, не можливо підтвердити факт родинних відносин з спадкодавцем, оскільки відсутнє свідоцтво про одруження матері з [PERSON], оскільки в свідоцтві про одруження матір вказана під прізвищем «[PERSON]». Поновити дану актову запис в даний час неможливо. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, та просив її повністю задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] до суду надала заяву про слухання справи у її відсутність, проти задоволення заяви не заперечує. Суд, вислухавши пояснення представника заявниці, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено факт, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області являвся рідною матір'ю [PERSON]. З урахуванням наведеного і на підставі ст.256 ЦПК України заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що знаходяться в шлюбних відносинах з 22 травня 2010 року. Шлюб зареєстрований Білицькою міською радою м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 22. Від шлюбумають неповнолітню дитину- сина [PERSON],[INFO] . Просить розірвати шлюб з відповідачем, вказуючи, що з останньою сімейне життя не склалося, різні погляди на життя. Майновий спір відсутній. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] позовні вимоги позивача визнала повністю, проти задоволення позову не заперечує. Суд, вислухавши позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] вказано, що 22 травня 2010 року [PERSON] до [PERSON] дійсно зареєстрували шлюб у Білицькій міській раді м. Добропілля Донецької області, актовий запис № 22.(а.с.5) Відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України: позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що між сторонами шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися, і вони не бажають їх продовжувати. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 10 серпня 2001 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подав заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 2001 року, актовий запис № 1123 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернувся з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що після смерті баби [PERSON] залишилося спадкове майно: житловий будинок з надвірними будівлями. Згідно із заповітом все своє майно вона заповіла позивачу. Він звернувся у державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, однак в оформленні права власності на спірний будинок йому відмовлено у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на нього. Просить визнати за ним право власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами [ADDRESS]. В судовому засіданні представники підтримали позов з підстав зазначених у позовній заяві. Представник позивача [PERSON] пояснив, що на дане майно є заповіт, проте відсутність правовстановлюючих документів на спірний будинок не дає можливості оформити право власності на нього. Інші особи на спадщину не претендують. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи без його участі. Згідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців), а до складу спадщини входять усі права і обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Позивач прийняв спадщину, що підтверджується спадковою справою № 156/2013 від 28.08.2013 року. Спірне майно належало спадкодавцю, що підтверджується витягом з погосподарської книги № 10 за 2013 рік Війницької сільської ради Локачинського району (а.с. 10). Позивач прийняв спадщину, інші особи на неї не претендують. Так як на момент відкриття спадщини спадкодавцю належало право власності на спірне майно, то суд прийшов до висновку, що право власності на нього переходить до позивача, як спадкоємця за заповітом і за ним необхідно визнати право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернулась до Кілійського районного суду Одеської області із зазначеним позовом , в якому просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки доходу на її користь на утримання неповнолітнього [PERSON] [INFO], опікуном якого вона є. Позивач , яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності , зазначає в позові , що розпорядженням Кілійської райдержадміністрації № 280 17 липня 2014 року її призначено опікуном неповнолітнього [PERSON] [INFO] в зв'язку із тим, що його мати рішенням суду позбавлена батьківських прав відносно нього , а батько - [PERSON] є інвалідом першої групи та потребує стороннього догляду. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в судове засідання не прибув , про поважні причини не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи відповідно до ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази , надані сторонами у справі , та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає частковому задоволенню. Відповідно до ст.ст. 180,183 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття , частка заробітку, (доходу) відповідача визначається судом, але відповідно до ч.2 ст. 182 СК України вона не може бути меншою ніж 30% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку встановленого діючим Законом України. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини , батьків, дочки, сина, інші обставини , що мають істотне значення. Як встановлено, відповідач є батьком неповнолітнього [PERSON] [INFO], який знаходиться на утриманні позивача , яку розпорядженням голови Кілійської районної державної адміністрації № 280 від 17.07.2014 року призначено опікуном. Обставини справи підтверджуються свідоцтвом про народження дитини , розпорядження Кілійської райдержадміністрації , довідкою про находження дитини на утриманні позивача, довідкою др. Акта огляду МСЕК , згідно якої відповідач є інвалідом 1 групи. Таким чином, в судовому засіданні встановлена наявність підстав для часткового задоволення позову з урахуванням стану здоров'я та майнового стану відповідача. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення нею повноліття. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилалась на обставини ненадання відповідачем майнової допомоги належним чином. У судове засідання сторони не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку. Позивач до суду надала заяву, в якій просила про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відомості про поважність причин неявки у судове засідання відповідача матеріали справи не містять. Суд ухвалив про заочний розгляд справи в порядку ст. 224, 225 ЦПК України на підставі наявних в ній даних та доказів. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 03 червня 2006 року. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка мешкає з матір'ю, достатньої майнової допомоги на утримання дитини відповідач не надає. Відповідач працездатний, має постійне місце роботи, відомостей про інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи сторонами суду не представлено. За такого суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання малолітньої дитини, розмір яких визначити в 1/4 частину всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття, задовольнивши тим самим позов. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved