Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

11.09.2017 року [PERSON] звернулась до Слов'янського міськрайонного суду з позовом до [PERSON], за участю третьої особи Органу опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, пояснюючи свої вимоги наступним: вони з відповідачем [PERSON] з 26.09.2008р. по 09.04.2013р. перебували у зареєстрованому шлюбі, є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. З квітня 2011 року дитина мешкає з нею та знаходиться на її утриманні, з цього часу відповідач добровільно усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, зовсім не спілкується з дитиною та не цікавиться її розвитком, станом здоров'я, не надає будь - якої допомоги на утримання дитини у грошовому або натуральному вигляді. Рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 03.04.2013 року з відповідача на її користь були стягнуті аліменти на утримання сина. Заборгованість по аліментам станом на 01.09.2017 року становить 57 554,00 грн. Аліменти відповідач не сплачує навіть частково, хоча має таку можливість, оскільки працює неофіційно. У розмовах з позивачкою відповідач неодноразово зазначав, що дитина йому не потрібна, та не заперечує щоб його позбавили батьківських прав. На даний час син навчається в Слов'янській ЗОШ І-ІІІ ст. № 8. Перепон у спілкуванні дитини з батьком вона не створювала. Усі витрати по навчальному процесу несе вона без жодної фізичної чи моральної допомоги відповідача. Нею були створені усі належні житлово-побутові умови для дитини та вона самостійно займається вихованням сина, без участі відповідача. Просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Додатково пояснила, що ставлення відповідача до сина не змінилося навіть після звернення її у вересні 2017р. до суду з цим позовом. Відповідач вже декілька років не зустрічається з сином, не спілкується з ним (останній раз батько спілкувався з сином у літку 2016 року), та не вітає його зі святами, навіть з днем народження. Вони мешкають в одному районі, інколи трапляється, що коли вони з сином йдуть до школи, то відповідач на автомобілі проїжджає поруч, в таких випадках він навіть не зупиняється для привітання та розмови із сином. У неї була розмова з відповідачем стосовно надання ним згоди на позбавлення його батьківських прав, відповідач сказав, що надасть таку згоду взамін на її відмову від заборгованості з аліментів, яка на сьогодні вже перевищила 68 тисяч гривень. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, пояснив, що коли вони з позивачкою розійшлися, то він надавав допомогу на утримання сина у тому розмірі в якому міг, спілкувався з дитиною, відводив сина в садочок. Зараз у позивачки нова сім'я та він не хоче втручатися в неї. Останній раз він спілкувався з дитиною влітку 2016 року, з днем народження сина не вітав через небажання втручатися в сім'ю позивачки. Йому відомо, що син навчається в 3 класі в ЗОШ № 8 м. Слов'янська, як само дитина навчається він не знає. До школи він ніколи не приходив та не цікавився успіхами сина. Син відвідує спортивну секцію з вільної боротьби, але як звати тренера та чи приймав участь хлопчик у змаганнях йому невідомо. В Орган опіки та піклування, щодо встановлення порядку спілкування з дитиною він не звертався, номер телефону дитини йому невідомий, та спроб дізнатися його він не робив. Яка у сина улюблена страва, коло його друзів, та чи хворів він серйозними захворюваннями йому невідомо. Вважає себе гарним батьком, так, як допомагає сину грошима. Аліменти він сплачує у різному розмірі, в залежності від свого доходу, квитанцій про сплату аліментів у виконавчу службу не приносив, звірку у виконавчій службі ніколи не проводив, вважає, що раз ми мешкаємо у 21 віці, то державний виконавець сам повинен дізнаватися скільки аліментів він сплатив. З дати подачі позову [PERSON] до суду 11.09.2017 року по теперішній час його відношення до сина не змінилося. Він вважає, що те, що він перераховує гроші позивачці на утримання сина є достатнім для його участі у вихованні та утриманні сина, вважає, що він належним чином виконує свої батьківські обов'язки і у суду відсутні підстави для позбавлення його батьківських прав. Представник третьої особи Органу опіки та піклування до суду не з'явився, але від міського голови надійшла до суду заява про розгляд справи за відсутністю представника третьої особи, при винесенні рішення просив враховувати висновок Органу опіки та піклування про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав стосовно сина. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного: [PERSON] народився [INFO] року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 9.04.2013 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.5). Рішенням Слов'янського міськрайонного суду Донецької області від 3.04.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] (а.с.6). З довідок Державної виконавчої служби про розмір заборгованості по аліментам, довідки-розрахунку про неотримання аліментів, розрахунку розміру заборгованості по аліментам, станом на 01.09.2017 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 57554,00 грн., а станом на 01.03.2018 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів складає 68 871,00 грн. (а.с.7-8, 36). З довідки КЗ ДНЗ № 25 від 11.03.2014 року слідує, що [PERSON] відвідував дитячий садочок, мама приводила та забирала дитину з дитячого садка, здійснювала оплату за харчування дитини, відвідувала батьківські збори, батько не приймав участі у вихованні дитини (а.с.10). Згідно характеристики Слов'янської ЗОШ І-ІІІ ступенів № 8 [PERSON] навчається у школі з 1 вересня 2017 року, є учнем 2-Б класу, рівень знань у дитини на достаньому рівні, він має гарні стосунки з однолітками, мати [PERSON] достатньо приділяє уваги вихованню та навчанню сина, знаходиться у контакті з класним керівником, несе витрати, пов'язані з навчальним процесом, регулярно приводить та забирає сина. Батько [PERSON] за період навчання в Слов'янській ЗОШ № 8 не цікавився навчанням сина, участі в навчально- виховному процесі не брав (а.с.11). З довідки про склад сім'ї вбачається, що [PERSON] мешкає разом з сином [PERSON], [INFO], вихованням та матеріальним забезпеченням дитини займається мати. Батько [PERSON] не мешкає з родиною з квітня 2011 року та не приймає участі у вихованні сина, не спілкується з ним, не гуляє з ним, відмовляється брати участь у вихованні дитини (а.с.12-13). З висновку органу опіки та піклування Слов'янської міської ради від 17.11.2017 року № 29/01-2021 слідує, що орган опіки та піклування Слов'янської міської ради вважає що [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно його сина [PERSON], [INFO], так, як батько дитини самоусунувся від виконання батьківських обов'язків, вже тривалий час рідко підтримує зв'язок з дитиною, не цікавиться долею сина, не турбується про стан його здоров'я, фізичний та духовний розвиток. Не здійснює жодних дій, спрямованих на виконання своїх батьківських обов'язків (а.с.29). Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного чинного законодавства України: Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 р. № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Позбавлення батьківських прав є крайньою мірою сімейно-правового характеру, вона застосовується до батьків, що не забезпечують належне виховання своїх дітей. По змісту Закону ухилення повинно бути навмисним, коли особа повністю розуміє наслідки своєї винної поведінки. У судовому засіданні поясненнями учасників справи та письмовими доказами підтверджено факт того, що відповідач [PERSON], маючи реальну можливість виконувати передбачені сімейним законодавством батьківські обов'язки, завідомо, навмисно ухиляється від виховання свого малолітнього сина [PERSON], [INFO] та не бажає виконувати свої обов'язки по його вихованню, не проявляє до сина щонайменшої батьківської турботи, не піклується про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкуються з ним в обсязі, необхідному для їх нормального самоусвідомлення; не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до його внутрішнього світу (ніяким чином не спілкується з сином протягом декілька років, мешкаючи з сином в одному районі міста Слов'янська, не цікавиться станом здоров'я сина, його успішністю у школі, вважає, що син навчається у 3-му класі, хоча син є учнем 2-Б класу, вважає, що син займається поза школою боротьбою, в дійсності син відвідує спортивну секцію з плавання, де приймав участь у змаганнях та інше). До пояснень відповідача [PERSON], що він не приймає участь в вихованні та утриманні дитини через те, що не хоче втручатися в чужу сім'ю, суд відноситься критично та до уваги не приймає, вважає що права дитини захищені законом, а особисті стосунки між батьками, особисті амбіції батьків, будь-які конфлікти та спірні правовідносини між ними не повинні негативно впливати на виховання, утримання та фізичний розвиток дитини. У разі, якщо той з батьків, з ким мешкає дитина, чинить перешкоду іншому з батьків, який проживає окремо, у спілкуванні з дитиною, передбачено звернення такого батька до органу опіки та піклування з вимогами про встановлення дати та часу спілкування з дитиною. [PERSON] до відповідного органу опіки та піклування взагалі не звертався, що також свідчить про нехтування [PERSON] своїми батьківськими обов'язками по відношенню до малолітнього сина [PERSON] Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], третя особа Орган опіки та піклування Слов'янської міської ради, про позбавлення батьківських прав, підлягають задоволенню у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також потрібно стягнути на користь позивача понесені позивачем по справі судові витрати, які підтверджені документально.

Outcome: approved