overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів, посилаючись на те, що 25 грудня 2015 року він з [PERSON] уклав усний договір, за умовами якого, передав відповідачу грошові кошти в сумі 5000,00 (пять тисяч) доларів США (еквівалентно на дату подання даного позову 125000,00 гривень - ціна позову) в якості часткової оплати (авансу) за належну йому частку (639/1000) у праві власності на нежитлове приміщення виробничої бази, що розташоване у м. Хмельницькому по вул. Північна, 135. Вказує, що за попередньою домовленістю з Відповідачем дійшли до спільної згоди про те, що сам договір купівлі продажу вказаної вище частки приміщення виробничої бази укладуть в термін до 30 січня 2016 року, що підтверджується особисто написаною відповідачем розпискою. Проте, після 30 січня 2016 року відповідач почав чинити перешкоди в нотаріальному посвідченні договору купівлі-продажу, уникає будь-яких розмов, на телефонні дзвінки не відповідає та повідомив, що подальшого наміру укладати договір у нього немає. А тому просить стягнути дані кошти з відповідача як безпідставно набуті та судовий збір. Позивач та його представник в судовому засіданні просили стягнути з відповідача на користь позивача 125000,00 грн., як безпідставно набутих. Крім того, позивач вказав, що отримав від відповідача 1800 грн. в рахунок понесеного судового збору. Представник відповідача позов визнав, вказавши, що кошти в сумі 125000, 00 грн. внесено на депозитний рахунок суду. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до абзацу 3 пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобовязана повернути потерпілому це майно. Особа зобовязана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовується незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-22 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 22.09.2001 року. Під час перебування подружжя в шлюбі, в сторін народились дві доньки: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась у зв'язку із тим, що в їхніх стосунках зникли взаємні почуття, що призвело до подружньої зради. [PERSON] вимагає розірвати шлюб укладений з [PERSON] В судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та пояснив, що за час перебування в шлюбі із відповідачем він не відчував любові. На даний час мешкає з іншою жінкою, та бажає створити нову сім'ю із нею. Також зазначив, що діти будуть мешкати разом із відповідачем, однак він буде їм матеріально допомогати та на канікули забирати до себе. Відповідач в судовому засіданні не заперечила проти розірвання шлюбу та пояснила, що почуття між нею та позивачем спочатку були добрі, а потім зникли, що і призвело до взаємного відчуження. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22.09.2001 року зареєстрували шлюб, відповідно до якого відповідач змінила прізвище на «[PERSON]», про що свідчить свідоцтво про шлюб видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Богодухівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №74.(а.с.5) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] сторони є батьками [PERSON], [INFO] та згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON], [INFO].(а.с.10,11) Відповідно до ч. 1 ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язанні спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно зі ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. При таких поясненнях сторін, суд не вбачає можливості для надання сторонам строку для примирення, а тому шлюб повинен бути розірваним, оскільки, суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись в позовній заяві на те, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1996 року. Від даного шлюбу має дочку [PERSON], [INFO], яку відповідач в добровільному порядку не утримує. Позивач в позовній заяві просить задовольнити її вимоги, та стягнути з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до повноліття дитини. Позивач, відповідач в судове засіданні не з'явились, надали заяву про розгляд справи в їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує в повному обсязі, відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність, письмово висловив згоду на задоволення позовних вимог позивача. У зв'язку з викладеним, та вивчивши матеріали справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити рішення, направивши за місцем мешкання сторін копію рішення суду для відома. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідач знаходяться у шлюбі з 27 квітня 1996 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 59. Від даного шлюбу має дочку [PERSON], [INFO]. Батьком малолітньої дитини відповідно до свідоцтва про народження від 23 липня 2004 року, яке видано Добропільським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, вказаний відповідач по справі - [PERSON]. Відповідності зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. З представлених позивачкою доказів, встановлено, що відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги позивачці [PERSON] на утримання дитини - дочки [PERSON], [INFO]. При визначенні розміру аліментів, які підлягають стягненню на утримання неповнолітньої дитини, суд враховує матеріальний стан відповідача, який працює і має щомісячний стабільний дохід. З урахуванням цього варто стягнути на користь позивача аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до повноліття дитини. У силу статті 191 СК України аліменти на користь неповнолітніх дітей присуджуються з дня пред'явлення позову, тому аліменти на користь [PERSON] варто стягнути з дня звернення до суду, тобто з 10 лютого 2016 року. З відповідача варто стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 1% від сукупності усіх виплат, але не більш ніж за шість місяців, що складає 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з 30 серпня 2003 року вона перебуває з відповідачем по справі у шлюбі, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 265. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які за домовленістю між сторонами проживають з позивачкою. Спільне життя між подружжям не склалося, останнім часом сторони не знаходять взаєморозуміння під час ведення домашнього господарства, використання сімейного бюджету, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки фактично припинені. Позивачка вважає, що в подальшому підтримувати сімейні відносини сенсу немає. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та прохала розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, прохав розглянути справу без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований, позовні вимоги витікають iз сімейних правовідносин, та на пiдставi ст.ст. 110, 112 СК України підлягають задоволенню. У судовому засіданні були встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Із свідоцтва про шлюб /а.с.3/, вбачається, що 30 серпня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міського управління юстиції у Сумській області за актовим записом № 265, був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]». Сторони мають малолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. (а.с.4,5) Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки, оскільки вона не бажає підтримувати сімейні стосунки з відповідачем, та суперечитиме принципу добровільності шлюбу і визначеному ч. 3 ст. 56 СК України праву кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. На підставі ст.ст. 105, 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 28.07.2007 року, про що було зроблено актовий запис № 1271. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини припинили своє існування з грудня 2015 року. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. За таких обставин вважає збереження шлюбу неможливим. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 28.07.2007 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про проведення судового засідання без її участі. Додатково зазначила, що позов підтримує та просить його задовольнити; проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, згідно приписів ст. 74 ЦПК України (а.с. 13). Причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 28 липня 2007 року, про що було зроблено актовий запис № 1271 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 551,20 грн. судового збору, які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON] [INFO], вказавши, що 23.11.2014 року вони уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Соболівської сільської ради, актовий запис № 13. Дитина проживає з нею, відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, і просить стягнути з нього аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, та на її утримання по 500 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. Позивач [PERSON]. підтримує свої позовні вимоги, вказала суду, що відповідач отримує заробітну плату в розмірі 3000 грн., має земельну ділянку (пай), яка перебуває в оренді та отримує орендну плату. З травня 2015 року вони проживають окремо. Після народження дитини, чоловік до дитини не приходить, у тільки один раз надав допомогу в розмірі 500 грн. Також вона зменшує позовні вимоги в частині стягнення аліментів на своє утримання до 400 грн. Відповідач [PERSON] позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитина в розмірі ? частини його заробітку, та на утримання дружини в розмірі 400 грн. визнає. Вказує на те, що він має на утримання неповнолітнього сина від першого шлюбу, на утримання якого платить аліменти згідно рішення Корольовського районного суду Житомирської області в розмірі 600 грн. щомісячно. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що позов ґрунтується на законі, доведений позивачем, визнаний відповідачем. Це визнання відповідає вимогам закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому він підлягає задоволенню. Судові витрати стягнути з відповідача згідно вимог ст. 88 ЦПК України, тільки в частині судового збору, так як витрати на правову допомогу повернуті позивачу відповідачем в судовому засіданні.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO], які на даний час мешкають та надалі будуть мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася в жовтні 2014 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дітей. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 22 квітня 2000 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Подружжя має двох дітей: доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4) та доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітніх дітей на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає та надалі буде мешкати з позивачем. Сім'я фактично розпалася в січні 2014 року, втрачені всі фізичні та духовні зв'язки між ними, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї та вихованню дитини. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за його відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 20 липня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 3). Подружжя має доньку - [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Спору про розподіл майна та місце проживання неповнолітньої дитини на даний час немає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили фактичні шлюбні відносини, кожен веде своє особисте життя, спільного господарства не мають, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини і позивачки відповідач не надає, через що вона звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу на утримання дитини, і до досягнення нею повноліття, на свою користь та аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу щомісячно, з моменту подання позову і до досягнення дитиною трирічного віку. До судового засідання позивач не з'явилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з'явився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в зв'язку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. 25.04.2015 зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, актовий запис № 164 (а.с. 3). Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює та має стабільний заробіток, тому зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину та має змогу надавати позивачці матеріальну допомогу на її утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, однак свої обов'язки не виконує. Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved