Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

10.11.2020 Служба у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації (далі також - Служба, позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі також - [PERSON] , відповідач) про позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] (далі також - [PERSON] , дитина), та стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтований такими обставинами. У Службі у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації на обліку дітей, які перебувають у складних життєвих обставинах, перебуває малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , яку 16.04.2018 було знайдено на дитячому майданчику без батьківського супроводження та доставлено до дитячої клінічної лікарні № 3 Солом`янського району м. Києва. Наказом від 15.05.2018 дитина була поставлена на первинний облік дітей-сиріт, дітей позбавлених батьківського піклування та дітей, які залишилися без батьківського піклування. Спеціалістами Служби встановлено, що дитина проживала з матір`ю [PERSON] (далі - [PERSON] , мати) та біологічним батьком [PERSON] , проте відомості про батька дитини були внесені відповідно до частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України. Психологічним обстеженням дитини встановлено ознаки жорстокого поводження, що призвело до комплексної травми розвитку (затримка пізнавальної та емоційно-вольової сфер розвитку, ознаки госпіталізму та депривації). Було з`ясовано, що рішеннями судів батьки дитини позбавлені батьківських прав відносно старших дітей у зв`язку з неналежним виконанням ними батьківських обов`язків. З 02.05.2018 і по теперішній час [PERSON] знаходиться на цілодобовому перебуванні в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Дарницького району БО «Фонд Асперн» (далі - Центр реабілітації), де проходить реабілітацію за індивідуальною програмою. Оскільки матір дитини нею зовсім не цікавилась, дитину не відвідувала, Службою було подано позов про позбавлення її батьківських прав відносно [PERSON] . Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2020 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] . 13.06.2019 [PERSON] визнав батьківство відносно [PERSON] та у серпні 2019 р. звернувся до Служби із заявою про повернення Крістіни йому на виховання. З його слів він пройшов реабілітацію від залежності і планує розпочати нове життя з дочкою, але комісія з питань захисту прав дитини відмовила відповідачу у зустрічах з дитиною та рекомендувала йому співпрацювати з психологом Центру реабілітації для відновлення відносин з дитиною. У грудні 2019 р. відповідач знову звернувся із заявою про надання дозволу на відвідування Крістіни в Центрі реабілітації та Службою було надано дозвіл на зустрічі з дитиною в присутності психолога. Однак згідно з психолого-педагогічними характеристиками дитини після зустрічей з батьком, остання з яких відбулася 13.01.2020, [PERSON] не завжди буває адекватна та керована, згадує з минулого неприємні моменти, коли вона жила з батьками. 25.02.2020 відповідач подав повторну заяву про повернення йому [PERSON] для спільного проживання, але комісія з питань захисту прав дитини прийняла рішення не повертати дитину батьку. Станом на сьогодні відповідач дитину не відвідує, його телефонний номер в зоні недосяжності, місце його проживання/перебування невідоме. За місцем реєстрації відповідача до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві направлено лист щодо встановлення місця проживання/перебування відповідача, проте відповідь на цей лист не надійшла. Наведене свідчить про те, що батько дитини свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення його батьківських прав. Вимоги про стягнення аліментів обґрунтовані тим, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, а мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ухвалою від 24.11.2020 суд відкрив провадження за даним позовом та призначивсправу до розгляду в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання на 25.02.2021. Ухвалою від 25.02.2021 суд закрив підготовче провадження та призначив справу до розгляду по суті на 11.05.2021. Від Служби у справах дітей Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника. Відповідач повідомлявся про дату, час і місце судового засідання за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання, проте судові повістки повернулися без вручення з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». Також відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причини неявки відповідача в судове засідання та ненадання відзиву на позов суд розцінив як не поважні та дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача за наявними матеріалами, що передбачено нормою частини 8 статті 178 ЦПК України. Нез`явлення сторін є підставою для розгляду справи без фіксування судового засідання технічними засобами. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [INFO] у с. Сомкова Долина Переяслав-Хмельницького району Київської області[PERSON] народила дочку [PERSON] (актовий запис про народження № 5 від 24.10.2013). Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження реєстрація народження дитини була проведена відповідно до положень частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України - за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові - за вказівкою матері (а.с. 10-11). За інформацією Студениківської сільської ради Переяслав-Хмельницького району [PERSON] разом дочкою зареєстровані у с. Сомкова Долина, але за місцем реєстрації не проживають з 23.10.2013 (а.с. 9). З вказаного часу дитина проживала з матір`ю та біологічним батьком [PERSON] у м. Києві за адресою: [ADDRESS] , у листопаді 2016 р. була зарахована до дошкільного навчального закладу № 31 Дарницького району м. Києва, але садочок відвідувала нерегулярно, участь у її вихованні брали батько і мати (а.с. 14). За повідомленням КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дарницького району Крістіна щеплена за віком, простудними захворюваннями хворіє не часто, має затримку фізичного розвитку, останній раз дитина була на амбулаторному прийомі 06.04.2018 разом з батьком (а.с. 15). 16.04.2018 Крістіну було знайдено на дитячому майданчику за адресою: [ADDRESS] , без батьківського супроводження та доставлено до Дитячої клінічної лікарні № 3 Солом`янського району м. Києва, що підтверджується актом Дарницького УП МПН у м. Києві про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку (а.с. 13). Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 92 від 15.05.2018 Крістіну взято на первинний облік у відділі опіки, піклування, усиновлення та розвитку сімейних форм виховання як дитину, що залишилась без батьківського піклування (а.с. 7). З 02.05.2018 і по теперішній час [PERSON] знаходиться на цілодобовому перебуванні в Центрі соціально-психологічної реабілітації дітей Дарницького району БО «Фонд Асперн», де проходить реабілітацію за індивідуальною програмою. Згідно з даними психологічного висновку від 31.05.2018, складеного психологом Центру реабілітації, [PERSON] у своїх спогадах про сім`ю, яка для неї складається з матері та батька, часто згадувала психотравмуючі ситуації з асоціальними проявами, сварки, конфлікти, з її слів була свідком фізичного та психологічного насилля над мамою та сексуальних сцен дорослих (а.с. 27). Відповідно до висновку психологічного обстеження від 03.09.2018, складеного Міським центром дитини, у Крістіни виявлено затримку розвитку та педагогічну занедбаність, прояви синдрому «госпіталізму» та емоційну депривованість. За результатами проведеної діагностики, бесіди та спостереження за дитиною психолог припустив, що з боку батьків щодо дитини застосовувалось психологічне, економічне та сексуальне насильство, що призвело до комплексної травми розвитку (а.с. 21-22). 13.06.2019 відповідач [PERSON] звернувся до Переяслав-Хмельницького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області із заявою про визнання батьківства відносно [PERSON] , у зв`язку з чим до актового запису про її народження були внесені відповідні зміни - змінено відомості про батька та видане повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). 21.08.2019 [PERSON] звернувся до Служби із заявою про повернення йому дочки на виховання та утримання. У вказаній заяві відповідач повідомив, що любить свою дитину, має бажання її виховувати та обіцяє створити належні умови для її проживання, виховання, навчання та всебічного розвитку (а.с. 23). З урахуванням рекомендацій комісії з питань захисту прав дитини (протокол від 04.07.2019 № 13) Служба відмовила відповідачу у поверненні дитини і у зустрічах з нею та рекомендувала йому співпрацювати з психологом Центру реабілітації (а.с. 24). 06.12.2019 відповідач повторно звернувся до Служби із заявою про надання дозволу на відвідування [PERSON] в Центрі реабілітації. Вказав, що влаштувався на роботу, планує вирішити житлові питання шляхом продажу двох квартир в Дарницькому і Оболонському районах та покупки власного житла, відвідує церкву і планує продовжувати спілкування з психологом Центру реабілітації. За результатами розгляду даної заяви Служба надала відповідачу дозвіл на відвідування дитини в присутності представника Центру реабілітації (а.с. 26). За повідомленням Центру реабілітації відповідач відвідував дитину 04.12.2019, 16.12.2019, 20.12.2019, 27.12.2019 та 13.01.2020. (а.с. 16). 25.02.2020 [PERSON] втретє звернувся до Служби із заявою про повернення йому дочки, у якій повідомив, що проживає у квартирі на [ADDRESS] разом з матір`ю та працює неофіційно на ремонтних роботах (а.с. 30). За запитом Служби психологом Центру реабілітації було надано висновок щодо вирішення порушеного відповідачем питання (рекомендації щодо бажання дитини проживати з батьком), у якому вказано, що на зустрічі з батьком [PERSON] іде із задоволенням, але після проведеного з батьком часу її поведінка не завжди адекватна та керована, дівчинка згадує та проговорює не дуже приємні моменти, нецензурні слова з її минулого життя, коли вона жила разом з татом і мамою. Спираючись на спостереження за дитиною з моменту початку зустрічей з батьком психолог вважав недоцільним на той час розглядати питання повернення дитини на виховання батьку (а.с. 29). З позовної заяви вбачається, що остання зустріч відповідача з дитиною відбулася у січні 2020 р., після чого відповідач зник, дитиною не цікавиться, на зв`язок зі Службою не виходить, його телефонний номер в зоні недосяжності, місце проживання/перебування невідоме. За відомостями електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» [PERSON] знятий з реєстрації за адресою: [ADDRESS] , на підставі рішення суду (а.с. 34). Наказом Служби у справах дітей та сім`ї Дарницької районної в місті Києві державної адміністрації № 54 від 18.03.2020 [PERSON] поставлено на облік як дитину, яка перебуває в складних життєвих обставинах (а.с. 6). 18.08.2020 Служба звернулася до Оболонського УП ГУ НП у м. Києві з листом щодо встановлення місця проживання/перебування відповідача, проте відповідь на цей лист не надійшла. З огляду на те, що за увесь час перебування Крістіни в Реабілітаційному центрі мати дитину не відвідувала і її долею взагалі не цікавилась, Службою було подано позов про позбавлення її батьківських прав. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 03.02.2020 [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно [PERSON] (а.с. 17-18). Судом також установлено, що [PERSON] та [PERSON] є біологічними батьками ще двох дітей, на цей час уже повнолітніх - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відносно яких вони позбавлені батьківських прав рішеннями Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 21.09.2009 та Оболонського районного суду м. Києва від 01.10.2010 (а.с. 45-46, 47-48). Відповідно до положень статей 150, 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя та утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами пункту 2 частини 1 статті 164 цього Кодексу мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, жорстоко поводяться з дитиною, є хронічними алкоголіками або наркоманами. Виходячи зі змісту статті 164 Сімейного Кодексу України в сукупності з іншими нормами сімейного законодавства позбавлення батьківських прав з підстав ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. За обставинами справи установлено, що обстановка в сім`ї, у якій зростала [PERSON] , була явно неблагополучною, батьки не створили для дитини належні умови проживання, виховання, навчання та розвитку, не надавали достатнього тепла, любові, турботи, емоційної підтримки, що призвело до відставання у фізичному та розумовому розвитку, спричинило високий ступінь тривожності та викликало низку серйозних психологічних проблем. Обставини залишення чотирирічної дитини в громадському місці без батьківського супроводженнятеж вказують на неналежне виконання батьками батьківських обов`язків. Більше того, за результатами спостереження за дитиною спеціалісти-психологи виявили ознаки, які свідчать про застосування до дитини з боку батьків насильства, в тому числі і сексуального. Незважаючи на те, що Служба надавала відповідачу можливість довести необхідність збереження юридичного зв`язку з дитиною, його подальша поведінка свідчить про свідоме нехтування батьківськими обов`язками і небажання піклуватись про дитину. Доказів, які б свідчили про існування об`єктивних причин, які перешкоджають відповідачу приймати участь у вихованні і утриманні дитини, суду не надано. 04.01.2021 Дарницька районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування ухвалила висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батььківських прав відносно [PERSON] (а.с. 42-43). Вказаний висновок суд покладає в обґрунтування рішення як такий, що відповідає внутрішньому переконанню суду і базується на оцінці сукупності досліджених доказів, які дають підстави вважати, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. На думку суду позбавлення відповідача батьківських прав відповідає також інтересам дитини, оскільки відсутність будь-якої участі батька у житті дитини травмує її психіку, а збереження батьківства може привести до одержання відповідачем в майбутньому майнових та особистих немайнових прав, заснованих на спорідненості з дитиною, що, враховуючи ухилення його його від виконання батьківських обов`язків, призведе до порушення прав та інтересів дитини. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів, суд керується відповідними положеннями сімейного законодавства. Так, за приписами статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а згідно частини 2 статті 166 цього Кодексу особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. З огляду на те, що відповідач добровільно не приймає участі в утриманні дитини, суд вважає обґрунтованою вимогу вимогу про стягнення аліментів в зазначеному у позовній заяві розмірі. На підставі статті 191 Сімейного кодексу України суд присуджує аліменти від дня пред`явлення позову. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору на підставі статті 3 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог статті 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved