Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

12 вересня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів про звільнення заставленого майна з-під арешту, посилаючись на те, що 13 жовтня 2008 року між Акціонерним комерційним інноваційними банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №11403002000. За умовами даного договору предметом застави є автомобіль Toyota Land Cruiser, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER], який належить на праві власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER]. 16 жовтня 2008 року банк зареєстрував обтяження на вказаний автомобіль у державному реєстрі обтяжень рухомого майна. 20 квітня 2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12 відповідно до якого банк уступив своє право вимоги за кредитами, в тому числі і укладеного договору із [PERSON] 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12-КВ, відповідно до якого останнє набуло право вимоги за кредитним договором та договором забезпечення до [PERSON] Станом на 13 серпня 2013 року [PERSON] має непогашену заборгованість перед ТОВ «Вердикт Фінанс» в сумі 223 806 грн. 28 коп. ТОВ «Вердикт Фінанс» має переважне право ніж інші кредитори боржника на задоволення своїх вимог, однак цього зробити не може, внаслідок накладення арешту на предмет застави, що було з'ясовано під час отримання витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а саме постановою державного виконавця Другого міського відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції від 23 березня 2012 року та постановою про арешт майна боржника винесеною державним виконавцем районного відділу Державної виконавчої служби відчуження від 7 червня 2013 року. Відповідно до ст.60 Закону України «Про виконавче провадження» позивач просить його позов задовольнити. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в тому обсязі, що визначений у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечив, щодо задоволення позову. Представник відповідача ПАТ «Дельта Банк» в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав. Представник відповідача ПАТ КБ «Приват Банк» в частині позову щодо скасування постанови від 23 березня 2012 року заперечив. Представники третіх осіб Другого міського відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції та Районного відділу Державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції в судове засідання не з'явилися, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені в установленому Суд, заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Як встановлено в судовому засіданні 13 жовтня 2008 року між Акціонерними комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладеного договір про надання споживчого кредиту та заставу транспортного засобу №111403002800, за умовами якого позичальник отримав кредитні кошти в сумі 44 117,65 доларів США для придбання автомобіля під 12,75 відсотків річних строком до 12 жовтня 2015 року, в забезпечення виконання усіх грошових зобов'язань позичальника в заставу було передано автомобіль Toyota Land Cruiser, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER]. Реєстрація обтяження на зазначений автомобіль була здійснена банком 16 жовтня 2008 року. 20 квітня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «УкрСиббанк», яке є правонаступником АКІБ «УкрСиббанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12, за умовами якого банк передав право вимоги за кредитами ТОВ «Кредкс Фінанс» відповідно до акту прийому-передачі. 20 квітня 2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ТОВ «Вердикт Фінанс» було укладено договір факторингу №05/12-КВ, за яким позивач набув право вимоги за кредитами, в тому числі і [PERSON] 27 червня 2012 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна було змінено обтяжувача на ТОВ «Вердикт Фінанс». В цьому ж реєстрі здійснено запис №2 від 28 березня 2012 року, про те, що накладено арешт на все рухоме майно [PERSON] на підставі постанови від 23 березня 2012 року про відкриття виконавчого провадження №31902198, винесеної державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Дяк О.М. при виконанні ухвали Дніпропетровського районного суду по справі №2-6064-10 від 25 листопада 2010 року про накладення арешту на кошти та все рухоме і нерухоме майно боржника та запис №3 про арешт рухомого майна [PERSON] від 7 червня 2013 року на підставі постанови від 7 червня 2013 року про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження по виконавчому провадженню №38188575 винесеної державним виконавцем Хабалем Р.Я. районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції при виконанні виконавчого листа №2218/6081/122 від 1 червня 2012 року про стягнення з [PERSON] 350 380 грн. 50 коп. на користь ПАТ «Дельта Банк». Зазначені обставини підтверджуються копіями договору про надання споживчого кредиту, договорами факторингу, витягом з реєстру боржників, витягом з акту приймання-передачі, довідкою ТОВ «Кредекс Фінанс» про те, що станом на 13 серпня 2013 року заборгованість [PERSON] перед позивачем становить 223 806 грн. 28 коп., копією статуту ПАТ «УкрСиббанк», копією статуту ТОВ «Кредкс Фінанс», витягом з державного реєстру обтяжень рухомого від 15 серпня 2013 року, копіями виконавчих проваджень Другого МВ ДВС та РВ ДВС Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Відповідно до акту опису й арешту майна від 2 серпня 2013 року вартість автомобіля визначено в сумі 170 000 грн. Згідно ч.1 ст.585 ЦК України право застави виникає з моменту укладення договору застави, а у випадках, коли договір підлягає нотаріальному посвідченню, - з моменту його нотаріального посвідчення. ч.2 ст.55 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що державним виконавцем за постановою про відкриття виконавчого провадження або за постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження може бути накладений арешт у межах суми стягнення за виконавчими документами з урахуванням витрат, пов'язаних з проведенням виконавчих дій на виконання на все майно боржника або на окремо визначене майно боржника. Ст.12 Закону України «Про заставу» передбачено, що реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. В силу ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Згідно ч.1 ст.54 цього Закону звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Ч.3 цієї статті визначено, що для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, стягнення на заставлене майно боржника може бути звернуто у разі: виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів; якщо вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю. Відповідно до ч.4 ст.54 цього Закону про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. В силу ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Зобов'язання [PERSON] перед ТОВ «Вердикт Фінанс» не виконані, що підтверджується довідкою останнього та [PERSON] не заперечується. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ТОВ «Вердикт Фінанс», як заставодержатель має право вимагати звільнення заставленого майна з під арешту відповідно до ст.54 Закону України «Про виконавче провадження», а тому позовні вимоги в частині звільнення з під арешту автомобіля Toyota Land Cruiser, 2007 року випуску, державний номер [NUMBER], номер кузова [NUMBER] накладеного постановою державного виконавця Районного відділу державної виконавчої служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції Хабаля Р.Я. від 7 червня 2013 року за виконавчим провадженням №ВП38188575 відкритим на підставі виконавчого листа №2218/6081/12 від 1 червня 2012 року виданого Хмельницьким міськрайонний судом про стягнення з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» 350 380 грн. 50 коп. Що стосується звільнення предмета застави з під арешту накладеного постановою від 23 березня 2012 року про відкриття виконавчого провадження №31902198, винесеною державним виконавцем Другого міського відділу ДВС Дяк О.М. при виконанні ухвали Дніпропетровського районного суду по справі №2-6064-10 від 25 листопада 2010 року про забезпечення позову, то в цій частині вимоги задоволеними бути не можуть з тих підстав, що відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 6 квітня 2012, ухвала Дніпропетровського районного суду про забезпечення позову підлягала негайному виконанню і була виконана державною виконавчою службою відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», Хмельницький міськрайонний суд не вправі вирішувати питання про виключення майна з під арешту, який був накладений на підставі ухвали іншого суду, оскільки відповідно до ч.3 ст.154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу, в даному випадку Дніпропетровським районним судом.

Outcome: partial