Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-29 00:00:00

11.07.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на власне утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача щомісяця. В підтвердження позовних вимог зазначає, що 26 вересня 2009 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]. Подружнє життя не склалося, втрачено почуття любові один до одного, не має взаєморозуміння, тому вона звернулася до Балаклійського районного суду з позовом про розірвання шлюбу. На теперішній час вони проживають окремо, діти мешкають з нею і знаходяться на її утриманні. Вона не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але надала суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак до суду надав заяву в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини. Суд, врахувавши думку позивачки, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 26 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 205 ( а.с. 3). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] [INFO], та [PERSON] [INFO]( а.с. 4-5). Діти мешкають з матір'ю і знаходяться на її утриманні. На теперішній час [PERSON] не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та потребує додаткової матеріальної допомоги. Відповідач ухиляється від утримання дружини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язок по утриманню дружини, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Пунктом 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України витрати на правову допомогу віднесені до складу судових витрат. Такі витрати були понесені позивачкою, що підтверджується матеріалами справи. Статтею 88 ЦПК України передбачено порядок розподілу судових витрат між сторонами. Так за загальним правилом, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання позивачки та стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правову допомогу в розмрі 150,00 грн.. Витрати, пов'язані зі сплатою судового збору суд покладає на відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved