overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

12.10.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.01.1981 року. Від даного шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦС заяви про розірвання шлюбу. Вказує, що на цей час вони з чоловіком проживають разом, але між ними склались такі негативні стосунки, при яких сумісне життя не є можливим через постійні сварки та непорозуміння. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого Іллічівським РАЦС м. Одеса 24.01.1981 року (а.с.7), сторони уклали шлюб 24.01.1981 року, який зареєстрований Іллічівським РАЦС м. Одеса, актовий запис № 74. Від даного шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, однак відповідач у добровільному порядку ухиляється від подання до органу РАЦС заяви про розірвання шлюбу. Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. Неявку відповідача в судове засідання суд розцінює, як небажання зберегти сім'ю. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені останньою судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 487,20 грн. (а.с.1). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-12 00:00:00

12.10.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 26.02.2011 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось через те, що вони мають різні характери і погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, але надала до суду заяву, в якій на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення і просить справу розглянути у її відсутність. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області 26.02.2011 року (а.с.7), сторони уклали шлюб 26.02.2011 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Великодальницької сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис № 10. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-10 00:00:00

12.10.2015 року позивачка звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, мотивуючи його тим, що з 2005 року по 2011 рік вона перебувала у шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO], остання проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає, у зв'язку з чим, на підставі ст.180 СК України, просила стягнути з нього аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з»явилась, в заяві на ім.»я суду просить справу розглядати без її присутності, просить позовні вимоги задоволити. Відповідач у судове засідання не з»явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, оскільки позивачка не заперечує проти заочного розгляду справи, суд вважає необхідним ухвалити заочне рішення у справі. Перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] [INFO] проживає разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач допомоги на її утримання не надає. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері (батька) або у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач ухиляється від свого обов'язку щодо утримання дитини, що змусило позивачку звернутися до суду із зазначеним позовом, суд, враховуючи матеріальне становище та стан здоров'я як дитини так і платника аліментів, вважає за необхідне стягувати з відповідача на користь позивачки, за заявою останньої, аліменти на утримання їх дитини в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає необхідним віднести на рахунок відповідача і стягнути з нього 487,20 гривень судового збору. На підставі ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ст.183, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

12.10.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку щомісячно, але не менше 30% всіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною повноліття. Позивач та відповідач в судове засідання не з'явились, до його початку надали суду заяву з проханням розглянути справу в їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Згідно частини 2 статті 197 цього Кодексу справа розглянута без застосування технічної фіксації. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу, який зареєстровано 03.12.2010 року сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.2). Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

12.10.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування своїх вимог вказала, що з відповідачем вона з лютого 2005 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах. Через складні відносини вони припинили спільне життя. Від шлюбу вони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Син проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На утримання сина відповідач матеріальної допомоги не оказує, і не бажає добровільно це робити, хоча має таку можливість. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки його заробітку і до повноліття дитини, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму щомісяця для дитини відповідного віку. Позивачка [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутніть, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти стягнення аліментів на утримання дитини не заперечує. Проаналізувавши зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно копії свідоцтвапро народження [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с.7). Як вбачається з довідки КП «СЕЗ» від 29.09.2015 року, [PERSON] зареєстрован разом з матірю [PERSON], [INFO] за адресою: м. Краматорськ, вул. Паркова, 51-33. (а.с.6). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України,\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частки його заробітку щомісяця підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

12.10.2015 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, за час якого у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач матеріально дітям не допомагає, коштів на їх утримання не надає, угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Зазначає, що відповідач має мінливий і нерегулярний заробіток, а тому просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей, в твердій грошовій сумі у розмірі по 1000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття. Вимоги позивачкою підтримано в судовому засіданні. Крім того, просила стягнути з відповідача в її користь понесені нею витрати на правову допомогу. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнали частково. [PERSON] пояснив, що згідний сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі 1000 грн. (по 500грн. на кожну дитину) щомісячно з дня предявлення даного позову. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає задоволенню частково з таких міркувань. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилося двоє дітей: син [PERSON], 14.06.2007 р. та дочка [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивачки, бо відповідач ухиляється від їх утримання. Відповідач [PERSON] отримує мінливий та нерегулярний дохід. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, копією свідоцтва про шлюб між сторонами; копіями свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сімї та копією паспорта позивачки. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його малолітніх дітей до досягнення такими повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує думку сторін та майновий стан відповідача, зокрема те, що такий має мінливий і нерегулярний заробіток, є працездатним та за своїм станом здоровя може бути працевлаштованим на будь-яку некваліфіковану роботу та отримувати дохід у вигляді мінімального заробітку, такий не має на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків чи інших членів сімї, яких він зобовязаний утримувати, а тому вважає можливим визначити розмір аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі по 700 грн. на кожну дитину щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, як вважає суд, слід звернути до негайного виконання. Також згідно вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в користь держави судові витрати по сплаті судового збору, а в користь позивачки понесені нею витрати на правову допомогу, що підтверджується квитанцією КА Мостиського району від 29.10.2015р. за №369. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

12.10.2015 року Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі Банк) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором від 08.01.2015 року у розмірі 64114,67 гривень. Вимоги обґрунтовували тим, що 08.01.2015 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500968821, згідно з умовами якого Банк надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 44521,14 грн. строком до 09.01.2020рік, зі сплатою 15,99 %річних. В зв'язку з неналежним виконанням умов договору станом на 09.09.2015рік утворилась заборгованість у розмірі 64114,67 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом, відсотками, комісії та штрафу. Посилаючись на наведене просили стягнути з [PERSON] вищезазначену суму боргу. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, 08.01.2015 року між ПАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено кредитний договір №500968821. За умовами зазначеного договору Банк надав відповідачу кредитні кошти в розмірі 44521,14 грн. строком до 09.01.2020 рік, зі сплатою 15,99 %річних. Взятих на себе зобов'язань по кредитному договору [PERSON] не виконала. Станом на 09.09.2015 рік виникла заборгованість по кредиту у розмірі 64114,67 гривень, з яких: сума заборгованості за кредитом - 44521,14 грн., сума заборгованості по відсотках 4409,77 грн., сума комісії - 13783,76 грн., сума штрафу - 1400,00 грн. Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов'язані встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Таким чином суд приходить до переконання, що вимоги Банку обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути 1218,00 грн. сплаченої суму судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

12.10.2015р. позивач [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом, вказавши, що з 09.08.2008 р. вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач вважає, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття взаємної любові та поваги, несумісністю поглядів на спільне життя та сімейні відносини, сторони фактично припинили шлюбні відносини з серпня 2015 р., просить суд розірвати укладений між сторонами шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

12.10.2016 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 01.07.2011 уклала з відповідачем шлюб, мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Останнім часом їх сімейне життя не склалося, в сімї не має взаєморозуміння, виникають сварки. Позивачка вважає, що їх сімя розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 01 липня 2011 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському районному у місті Суми відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 729, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-БП № 110221 від 18.08.2016.( а.с.5) Сторони мають двох спільних дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5-6) Судом встановлено, що подружні стосунки між сторонами припинені. Відновлювати шлюбні відносини сторони не бажають. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України\~ суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Згідно із ч. 4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявних для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки, їх сімя розпалася, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

12.10.2016 позивач [PERSON] звернулась до Дзержинського райсуду м. Харкова з позовом до відповідача [PERSON] «Про розірвання шлюбу», посилаючись на те, що з 22.02.1992 вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось тому, що в них різні інтереси, погляди на життя, права та обовязки подружжя із-за чого виникли лайки та суперечки, які призвели до того, що спільне життя не склалося, а збереження шлюбу неможливе. Більше пяти років чоловік пішов з сімї і до цього часу вони не підтримують відносин. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву, в якій просить справу слухати за її відсутності, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просив справу слухати за його відсутності, позов визнає та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні з та матеріалів справи вбачається те, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.02.1992, який зареєстрований 22.02.1992 Золочівським відділом РАЦС Харківської області, актовий запис № 15. Від вказаного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Згідно ч.2\~ст.104 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до приписів ст.112 СК України, при розгляді справ про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя неможливе. Фактичні шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, на протязі тривалого часу сторони разом не мешкають, почуття любові, поваги та взаєморозуміння між подружжям втрачені, тому примирення сторін неможливе, так як останні посилаються на неможливість поновлення шлюбних відносин. Сторони майнового спору не мають, діти мешкають разом з матірю, питанням матеріального утримання дитини вирішено в добровільному порядку. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Таким чином, оцінюючи наведені докази, суд приходить до висновку про можливість розірвати шлюб між сторонами. На підставі викладеного, ст. 104, 105, 110-114 СК України і

Outcome: approved