Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

11 липня 2016 року до суду надійшла заява завідуючої 2-м відділенням КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] про продовження госпіталізації до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON] без її згоди. Свою заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] рішенням Роменського міськрайонного суду від 01 серпня 2014 року визнана недієздатною. Рішенням виконкому Роменської міської ради обовязки опікуна покладено на Першу ОСЛ м. Ромни в особі головного лікар [PERSON] Рішенням виконкому Роменської міської ради [PERSON] звільнено від виконання обовязків опікуна. [PERSON]була госпіталізована до КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» за направленням лікаря-психіатра та рішення законного представника. У звязку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнтки можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] внаслідок стійкого психічного розладу не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними, дати усвідомлену згоду на лікування не спроможна. Необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дає підстави для звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» [PERSON] заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку строком на 6 місяців. Згідно довідки КЗ СОР Перша ОСЛ м. Ромни характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає їй знаходитися в судовому засіданні (а.с.9). Захисник, прокурор не заперечували проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Роменського міськрайонного суду Сумської області від 14.06.2005 року [PERSON] визнано недієздатною (а.с.12). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 11.07.2016 року вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді «Шизофренія, інший тип, безперервний тип перебігу» (F.20.8), потребує спеціалізованого медичного закладу, внаслідок чого вчиняє дії, що несуть загрозу собі та оточуючим, невзмозі задовольняти свої основні життєві потреби, що забезпечує життєдіяльність. Ненадання психіатричної допомоги може призвести до неочікуваних наслідків, смерті пацієнта (а.с.6-7). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17\~Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без її згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як вона неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. На основі викладеного,

Outcome: approved