Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

11 квітня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Територіальної громади в особі Фастовецьої сільської ради Бахмацького району Чернігівської області, Відділу Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області (далі відповідачі) з вимогою про визнання права власності в порядку спадкування. Позов обґрунтувала тим, що 29 червня 1997 року померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина, до спадкового майна входить вказана земельна частка (пай), а позивач є спадкоємцем за законом після померлої, у звязку із чим вона звернулася до приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу, але їй було відмовлено в оформленні права на земельну частку (пай), так як сертифікат на земельну частку (пай) на імя [PERSON] був втрачений. Сторони в судове засідання не зявилися, надіслали заяви, про розгляд справи без їх участі, відповідачі позовні вимоги визнали. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у звязку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановленні такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно із копією свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 003030 (а.с.7) [PERSON] померла 29 червня 1997 року. Померла [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0312759 мала право на земельну частку (пай) по колективному сільськогосподарському підприємству «Жовтень» Красненської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області. Вказані обставини підтверджуються довідкою про вартість земельної ділянки, яка видана Відділом Держгеокадастру у Бахмацькому районі Чернігівської області за № С-135/0-140/6-16 від 01 квітня 2016 року (а.с.12), довідкою виконавчого комітету Фастовецької сільської ради Бахмацького району Чернігівської області № 36 від 22 лютого 2016 року (а.с.10). Відповідно до інформації приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] (а.с.26) спадкова справа до майна померлої [PERSON] відкрита за заявою позивача. Сертифікат на право на земельну частку (пай), що підтверджував право померлої [PERSON] на земельну частку (пай), був втрачений, що підтверджується оголошенням в газеті «Порадник» № 14 (519) від 08 квітня 2016 року (а.с.13). Позивачу було відмовлено в оформлені права на земельну частку (пай), що підтверджується листом приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу [PERSON] від 04 квітня 2016 року (а.с.11)). З встановленого випливають наступні висновки. За змістом статті 524 Цивільного кодексу УРСР (1963 року), статей 1216; 1217; 1218 Цивільного кодексу України (далі ЦК) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень статей 1,2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІУ право на земельну частку (пай) мають громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) також є і свідоцтво про право на спадщину. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2007 року «Про судову практику у справах про спадкування», передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). А, пунктом 23 вказаної Постанови закріплено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Таким чином, право на спадщину є самостійним майновим правом, яке виникає на підставі факту її прийняття та підлягає захисту в передбачений законом спосіб, і через відмову нотаріуса у видачі спадкоємцю свідоцтва про право на спадщину, не може бути захищене в інший спосіб. Положеннями статей 15, 16 ЦК, статтею 3 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 16 ЦК, способом захисту цивільних прав та інтересів, зокрема, може бути визнання права. Виходячи з вищевикладеного та враховуючи, що позивач прийняла спадщину в установленому законом порядку після померлої матері, але оформити своє право на земельну частку (пай) не має можливості, порушене право позивача підлягає захисту, а позовні вимоги задоволенню. Даний спір підлягає розгляду в судовому порядку, оскільки іншим шляхом його вирішити не можливо, а набуття позивачем права на земельну частку (пай) не порушує права та законні інтереси інших осіб. Крім того, судом враховується, що відповідач позовні вимоги визнав, що відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки для цього наявні законні підстави, а визнання позову є безумовним і не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача).

Outcome: approved