Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

12.06.2018 року позивач АТ «Укрсоцбанк» звернувся із позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи вимоги тим, що 06.08.2008 року Акціонерно-комерційний банк соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «УКРСОЦБАНК», а з 10.08.2018 року Акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] уклали кредитний договір № 105/2-92-8, відповідно до якого відповідач отримав у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 6500,00 дол. США. Банк свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а відповідач кредит за Договором не сплачує та станом на 17.05.2019 року має заборгованість, яка складається з заборгованості за кредитом в сумі 5404,57 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 2926,25 доларів США, які заявлені до стягнення разом з судовими витратами понесеними позивачем у сумі 3259,47 гривень. Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 17.09.2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав клопотання (а.с. 33), про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явився, повідомлявся вчасно та належним чином про час і місце розгляду справи шляхом направлення копії ухвали з матеріалами позовної заяви за зареєстрованим місцем його проживання, причини неявки суду невідомі. У встановлений строк від відповідача відзиву на позовну заяву до суду не надійшло. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи, судом встановлено, що 06.08.2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 105/2-92-8 (а.с. 5-6). На підставі рішення загальних зборів акціонерів від 09.03.2010 року змінено найменування позивача з АКБ соціального розвитку «Укрсоцбанк» на ПАТ «Укрсоцбанк», а з 10.08.2018 року ПАТ «Укрсоцбанк» змінило найменування на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Відповідно до п. 1.1. кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 6500,00 доларів США зі сплатою 21 відсотків річних та порядком погашення заборгованості за кредитом та сплати процентів згідно графіку погашення, який міститься в додатку 1 до цього договору, та кінцевим терміном повернення заборгованості до 05.08.2010 2011 року. 18.05.2018 року з боку позивача направлено на адресу [PERSON] вимогу про усунення порушень за кредитним договором (а.с. 10), але в добровільному порядку суму боргу за кредитним договором відповідачем не сплачено. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. З вимог ст. 525 ЦК України вбачається, що одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до положень ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. У порушення ст. 526, 1054 ЦК України та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим згідно наданого позивачем розрахунку станом на 08.04.2019 року утворилась заборгованість у розмірі: - заборгованості за кредитом в сумі 5404,57 доларів США, - заборгованість за відсотками в сумі 2926,25 доларів США, які підтвердженні розрахунком заборгованості (а.с. 12-13). Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному процесі, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, прямо встановлених Законом. Обов`язок доведення своєї позиції за допомогою належних та допустимих доказів міститься і в ст. 81 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Небажання відповідача надавати докази, давало суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що повністю відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, оцінивши надані у справі докази, суд дійшов висновку, що факт неналежного виконання відповідачем умов кредитного договору знайшов своє підтвердження при розгляді справи і є підставою, відповідно до змісту договору, наданого позивачем розрахунку боргу та вимог чинного законодавства для задоволення позову в цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 3259 гривень 47 копійок, на користь позивача, враховуючи підтвердження понесених витрат позивачем (а.с. 4)..

Outcome: approved