Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-26 00:00:00

10 серпня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод користування власністю шляхом виселення [PERSON], який в подальшому уточнила. В позові зазначила, що її батько [PERSON], який помер 16.03.2013 року, був власником квартири №77 в буд.22 по вул Рубана в м.Заполріжжі, в якій без реєстрації мешкала відповідачка [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказану квартиру, яку позивач отримала за рішенням Хортицького районного суду від 23.10.2013 року, одночасно цим рішенням [PERSON] було відмовлено в зустрічних вимогах про встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON] Позивач неодноразово зверталась до відповідачки з вимогою виселення із квартири, але добровільно [PERSON] висилитися не бажає.. Вважає, що відповідачка мешкає в квартирі без законних підстав, втратила право користування вказаною квартирою, просить усунути перешкоди в користуванні успадкованою квартирою шляхом вивелення [PERSON] В судове засідання сторони не зявились. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач вдруге не зявилась в судове засідання, була належним чином сповіщена про дату та час розгляду справи. У відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Згідно рішення Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 23.10.2013 року , судом встановлено, що власником квартири№77 в будинку №22 по вулиці Рубана в м.Запоріжжі раніше був її батько [PERSON], який помер16 березня 2013 року. В квартирі без реєстрації разом з [PERSON], який на той час був власником квратири, мешкала його співмешканка відповідачка [PERSON], яка не була зареєстрована у вищевказаної квартири . Власник фактично надав їй право користуватись своєю власністю, вважаючи її членом своєї сімї (цивільною дружиною, шлюб з якою фактично не був зареєстрований). Тобто фактично був встановлений сервітут, визначений ст. ст. 401-406 ЦК України. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. Рішенням Хортицького районного суду від 23.10.2013 року, за [PERSON] визнано право власності на вказану квартиру в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] Одночасно при вирішенні питання про визнання право власності в порядку спадкування за позивачкою, було відмовлено [PERSON] в задоволенні зустрічного позову про встановлення факту проживання однією сімєю з [PERSON]С.(а.с.3-4) Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] власник кв.№77 в буд.№22 по вул. Рубана в м.Запоріжжі.(а.с.5). Після смерті [PERSON] утворилась значна заборгованість, що підтверджується довідками КП «Водоканал», КП «Запоріжремсервіс», МКП «Основаніе, ФК «ГТС»» та ін. Відповідачка не є належним наймачем спірної квартири. Позивачка 31.05.2017 року, 17.07.2017 року зверталась до неї з з вимогою про звільнення помешкання (а.с.6-8). Законодавством встановлений чіткий порядок для виселення інших осіб, які проживають разом з власником житла.При вирішенні спорів з приводу захисту права користування житлом, припинення або усунення перешкод у праві користування житлом, необхідно визначити характер правовідносин, правовий статус осіб та підстави виникнення права користуванн я житлом. Якщо буде встановлено речовий характер правовідносин, то необхідно застосовувати норми цивільного законодавства. Частина 4 ст.156 \~ЖКУ встановлює, що припинення сімейних відносин з власником квартири не позбавляє членів його сімї права користування займаним житловим приміщенням, що відповідно до норм глави 32 Цивільного кодексу України визначається як сервітут право користування чужим нерухомим майном. Таким чином, у разі виникнення спору між власником та особами, які вселялися в житло у якості членів сімї, суд повинен врахувати, що право користування житлом має речово-правовий характер, у звязку з чим припинення цього права повинно відбуватися згідно з вимогами статей 405, 406 ЦК України, зокрема сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення або через припинення обставин, які були підставою для встановлення сервітуту (п.4 ч.1 ст.406 ЦК).В даному випадку припинились фактичні шлюбні стосунки, які були підставою для вселення Відповідачки, а тому сервітут є припиненим в звязку з припиненням обставин, які були підставою для його встановлення. Статтею 321 ЦК України встановлений принцип непорушності права власності, відповідно до якого ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися досуду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Об'єктом власності особи може бути, зокрема, житло: житловий будинок, садиба, квартира (ст.ст.\~379,\~382 ЦК України). Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають, що власник використовує житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише на підставах, передбачених законом.\~\~ Отже, оскільки Відповідачка не є власником спірної квартири, не була членом родини попереднього власника; право користування нею чужою власністю припинилось зі смертю власника, що надав сервітут; вона не є членом родини Позивачки; витрати на утримання квартири не несе, комунальні послуги не сплачує, а також враховуючи те, що зазначені витрати в даному випадку несе власник, суд вважає, що факт проживання Відповідачки в квартирі порушує право Позивачки як власника цієї квартири. Дослідивши вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що відповідач, який не є власником квартири, не є членом родини [PERSON], тому позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні та розпорядження квартирою шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою та виселенню , суд вважає обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved