Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

11.07.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд усунути [PERSON] від права на спадкування як спадкоємця за заповітом від 20.09.2017 р. серії НМЕ №864797, зареєстрованим в реєстрі за № 1121 та посвідченим приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П., що складений [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог вказувала, що є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] . Батьківство визнано останнім 05.01.2018 року. Позивач вказувала, що за життя свого батька вона піклувалась про нього, оскільки останній тяжко хворів та потребував сторонньої допомоги. Батько складав заповіти на її користь на випадок своєї смерті, останній складено 04.12.2007 р. Однак, у 2017 році у неї виникли труднощі у зв`язку із вагітністю та пологами та вона не мала можливості достатьно часу приділяти батьку також і після народження дитини. У квітні 2017 року позивач вказувала, що народила дитину, а у період з 27.09.2017 року по 25.10.2017 р. батько перебував на стаціонарному лікуванні після проведеної 27.09.2017 р. операції. Позивач зазначала, що їй було відомо, що у вересні 2017 року її батьком було складено заповіт на користь його другої дочки [PERSON] , від якої він на той час очікував допомоги за домовленістю між ними, однак остання, не виправдала очікувань батька з цього приводу та ухилялась від надання допомоги останньому, який через хворобу був у безпорядному стані та потребував постійного догляду. Позивач вказувала, що відповідач не відвідувала батька у лікарні, не телефонувала, не забирала батька з лікарні, не відповідала на його телефонні дзвінки. Позивач також вказувала, що з 21.11.2017 р. по 30.11.2017 р. батько перебував на стаціонарному лікуванні у зв`язку із скоєнням спроби суїциду, та у цей період відповідач також не надавала допомоги батьку (не відвідувала, не телефонувала тощо), хоча останній був у безпорадньому стані та потребував такої допомоги. Позивач вказувала, що батько жалівся за це на [PERSON] , що можуть підтвердити також свідки - родичі, сусіди, друзі, а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Похованням батька займалась позивач, як зазначала остання. На підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України позивач прохала усунити [PERSON] від права на спадкування за заповітом, враховуючи те, що за ч. 6 ст. 1224 ЦК України зазначено, що положення статті 1224 поширються на всіх спадкоємців. 25.10.2018 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, відповідно до якого остання заперечувала проти позову у повному обсязі, прохала відмовити в задоволенні позову. В обгрунтування заперечень зазначала, що є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] Вона проживала окремо від батька, однак підтримувала з ним стосунки: спілкувалась по телефону, мала зустрічі, бувала у нього вдома, отримала від батька ключі від його квартири, де він проживав; відвідувала батька у лікарні, надавала ліки та продукти харчування останньому, що можуть підтвердити свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] Вказувала, що батько і раніше складав на неї заповіт на випадок своєї смерті, а саме 26.01.1993 р. Однак, останній заповіт, складений її батьком [PERSON] на її користь 20.09.2017 року скасував дію попередніх заповітів. В обгрунтування заперечень також зазначено, що позивачем не доведено правових підстав усунення від спадкування в порядку ч. 5 ст. 1224 ЦК України, а саме факту безпораднього стану спадкодавця, потреба останнього в допозі саме від неї [PERSON] . У відповіді на відзив, що надійшов на адресу суду 15.11.2018 року, позивачем [PERSON] зазначено, що відомості у відзиві не спростовують факту ухилення останньої від надання допомоги батьку [PERSON] та не доводять того, що вона надавала таку допомогу. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її адвокат Дігтяр Л.А. позов підтримали, прохали задовольнити. Адвокат відповідача Остапенко І.О. у судовому засіданні заперечувала проти позову, прохала суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи у справі у судове засідання не з`явився, 02.04.2019 року надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі письмові докази, а також пояснення допитаних у судовому засіданні свідків за клопотанням сторони позивача та відповідача, встановив наступне. Згідно з свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Полтаві відділо державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Полтавській області, встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 62. Після смерті [PERSON] 23.01.2018 року нотаріусом Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори відкрито спадкову справу № 61896982. Судом встановлено, що за життя [PERSON] неодноразово складав заповіт на рахунок своєї смерті щодо належного йому майна, що вбачається із Витягу зі Спадкового реєстру № 50526721 від 11.01.2018 р., як на користь [PERSON] (заповіт від 22.03.1994 р., 16.02.1999 р. та 04.12.2007 р. (а.с. 13-15)), так і на користь дочки [PERSON] (заповіт від 26.01.1993 р. та від 20.09.2017 р. (а.с. 60, 62). Відповідно до ч. 3 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Останнім чинним заповітом є заповіт від 20.09.2017 р. серії НМЕ №864797, зареєстрований в реєстрі за № 1121 та посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Полтавської області Сокирченко Т.П., відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті заповів все належне йому майно повністю [PERSON] , [INFO] . Позивач прохала усунути [PERSON] від права спадкування за вказаним заповітом на підставі ч. 5 ст. 1224 ЦК України, як таку, що ухилялась від від надання допомоги спадкодавцю, який через хвороби був у безпорадному стані. Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Частиною 6 ст. 1224 ЦК України зазначено, що положення цієї статті 1224 ЦК України поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку у спадщині, а також на осіб, на користь яких зроблено заповідальний відказ. Положення статті 1224 ЦК України містяться у загальних положеннях про спадкування. Вказаний розділ ЦК України містить норми загального регулювання спадкових правовідносин, тобто які виникають як за законом, так і за заповітом. Відповідно до постанови Верховного Суду від 05.04.2018 р. №205/8894/16-ц зазначено, що для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має значення сукупність таких обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання; перебування спадкодавця в безпорадному стані; потреба спадкодавця в допомозі саме цієї особи. Для ухвалення рішення про усунення від спадкування у справі повинні бути надані належні та допустимі докази, які б свідчили про те, що спадкодавець потребував допомоги відповідача, останній мав можливість її надати, проте ухилявся від обов`язку щодо її надання. Правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до Сімейного кодексу України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом від 20.09.2017 р., та як рідна дочка спадкодавця [PERSON] , відповідно до вимог ст. 172 СК України, зобов`язана була піклуватися про останнього. Відповідно до вищевказаної постанови Верховного Суду безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Судом достовірно встановлено, що підтверджується письмовими доказами у справі, що спадкодавець [PERSON] за життя мав захворювання за діагнозами: простата, хронічний цистит, облітеруючий атеросклероз судин, гіпертонічна хвороба ІІІ ступеня, хронічний панкреатит, виразкова хвороба шлунку, церебральний атеросклероз, гіпертрофія лівого шлуночка, хронічний гепатит, хронічний пиєлоцистит, аторосклеротична хвороба серця, у зв`язку із чим перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні, а також переніс операцію простати у вересні 2017 року. Згідно з Виписним епікризом КП «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни» вбачається, що спадкодавець [PERSON] з 15.06.2016 р. по 03.07.2016 р. знаходився на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні. Згідно з Випискою із історії хвороби № 1962 стаціонарного хворого [PERSON] вбачається, що останній перебував на стаціонарному обстеженні та лікуванні у хірургічному відділенні КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради з 05.06.2016 р. по 20.09.2016 р. Згідно з Випискою із медичної карти стаціонарного хворого хірургічного відділення № 2293 вбачається, що спадкодавець [PERSON] з 27.09.2017 р. по 25.10.2017 р. перебував на стаціонарному лікуванні у КЗ «Полтавський обласний клінічний госпіталь для ветеранів війни» Полтавської обласної ради у зв`язку із проведеною операцією. Зважаючи на похилий вік спадкодавця [PERSON] станом на момент лікування (2016 р. - 74 роки), а також наявність чисельних хвороб, останній з кінця 2016 року по день смерті ( [INFO] ) не міг самостійно забезпечити умови свого життя, потребував стороннього догляду, допомоги та піклування. Перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані після проведеної операції у вересні 2017 р. підтвердили допитані у судовому засіданні свідки. Так, свідок [PERSON] , яка повідомляла, що деякий час доглядала за [PERSON] , бачила особисто, що [PERSON] після перенесеної операції не міг самостійно пересуватись по дому (за допомогою ходунків ходив нетривалий час), не міг без сторонньої допомоги вставати з ліжка та обслуговувати власні потреби, готувати їжу, купувати собі ліки, а потім, навіть не міг самостійно їсти, не міг проковтнути їжу. Рідна сестра [PERSON] - [PERSON] , також під час допиту у судовому засідання в якості свідка, підтверджувала слабкий стан свого брата [PERSON] як до операційного втручання так і після, у зв`язку із чим його дочка [PERSON] готувала та приносила йому їжу, купувала ліки, ходунки. Також, перебування спадкодавця [PERSON] у безпорадному стані підтвердили сусіди за місцем проживання останнього, а саме [PERSON] та [PERSON] , яки були допитані як свідки у справі. У своїх поясненнях повідомляли, що мали ключі від дому [PERSON] , останній телефонував їм та прохав допомоги, наприклад підняти його з ліжка, надати води. У своїх поясненнях, посвідчених нотаріально 12.02.2019 р., [PERSON] , який є двоюрідним братом [PERSON] , повідомляв, що з кінця 2016 року стан здоров`я останнього погіршилося, про що йому відомо з особистих телефонних дзвінків, у зв`язку із чим він почав шукати людей, які б могли за ним доглядати після операції. Судом встановлено з показів свідка [PERSON] , остання, за умови складення [PERSON] заповіту на її користь, погоджувалась доглядати останнього та деякий час надавала допомогу, однак у подальшому відмовилась, оскільки не мала можливості ночувати за місце проживання [PERSON] [PERSON] також повідомляла, що 30.09.2016 р. [PERSON] складався заповіт на її користь (в матеріалах справи наявний Витяг із Спадкового реєстру про реєстрацію заповіту від 30.09.2016 р.). [PERSON] повідомляла, що [PERSON] шукав доглядачку, про одну з них вона знала на ім`я [PERSON] , однак яка відмовилась від догляду. Свідок [PERSON] пояснювала, що під час особистого відвідування [PERSON] не бачила ані [PERSON] , ані [PERSON] у квартирі останнього. У подальшому, судом встановлено, що [PERSON] 04.12.2007 року було складено заповіт на користь [PERSON] Поясненнями свідків [PERSON] (рідна сестра [PERSON] ), [PERSON] та [PERSON] (сусіди [PERSON] ), які вказували, що особисто бачили дочку [PERSON] [PERSON] за місцем проживання останнього, підтверджено, що вона відвідувала батька за його життя, а після погіршення здоров`я останнього, з кінця 2016 року, надавала йому допомогу, а саме: приносила їжу, купувала ліки та необхідне обладнання для пересування (ходунки). Свідки [PERSON] та [PERSON] , підтвердили, що особисто бачили, що [PERSON] мала доступ до квартири, тобто ключі, та користувалась ними коли навідувала [PERSON] ; викликала швидку допомогу під час спроби здійснення суїциду останнім, супроводжувала його до лікарні (на швидкій) та забирала з лікарні. При цьому, свідки [PERSON] та [PERSON] , як сусіди за місцем проживання [PERSON] , у судовому засіданні, під час розгляду справи на запитання адвоката про те, чи знайома їм присутня у залі судового засідання відповідач [PERSON] та чи бачили вони її за місцем проживання [PERSON] , повідомляли суд, що бачать [PERSON] уперше. Свідок [PERSON] (сестра [PERSON] ) повідомляла, що жодного раз під час відвідування [PERSON] не бачила його дочку [PERSON] Судом було встановлено, як з письмових доказів, так і з пояснень свідків, що [PERSON] через вагітність та пологи, а також у післяродовий період не мала змоги надавати допомогу [PERSON] у тому обсязі, що потребував останній. Так, згідно з Виписками із медичної картки [PERSON] остання перебувала на стаціонарі з 12.01.2017 р. по 31.01.2017 р., з 08.02.2017 р. по 17.02.2017 р., у зв`язку із загрозою передчасних пологів (а.с. 23-24). Згідно з відомостями Обмінної карти та Виписки [PERSON] (а.с. 25-26) 24.04.2017 р. остання народила дитину та виписана з лікарні 12.05.2017 року. Свідок [PERSON] пояснювала, що [PERSON] прохав її особисто зателефонувати [PERSON] , до якої не міг додзвонитись, відшукати її номер телефону. Зі слів [PERSON] вона знала, що він склав на дочку [PERSON] заповіт 20.09.2017 р. на випадок своєї смерті. Свідок [PERSON] повідомляв суд, що з телефонних розмов з [PERSON] , з яким він товаришував, йому відомо, що догляд за ним періодично здійснювала дочка [PERSON] ; фактично останню він не бачив. Так само і свідок [PERSON] під час допиту повідомляла суд, що працювала з [PERSON] на одній роботі, та зі слів останньої знала, що вона піклується про батька [PERSON] , який хворіє, однак особисто не бачила цього; вказувала, що допомагала [PERSON] купувати продукти її батьку [PERSON] , але фактично у квартиру мешкання [PERSON] не супроводжувала останню. Свідок [PERSON] повідомляла суд, що [PERSON] при зустрічах з нею розповідала, що йде до батька, готує їжу для нього, однак особисто не бачила цього. Суд критично сприймає вказані покази свідків, оскільки вони не були очевидцями фактичного надання допомоги [PERSON] з боку [PERSON] та [PERSON] Пояснення свідка [PERSON] щодо відносин [PERSON] та дочки [PERSON] не стосувались періоду, коли [PERSON] , як встановлено судом, перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги, а тому покази даного свідка не прийняті судом до уваги. Свідок [PERSON] надала пояснення, що спільно проживала з [PERSON] з 1988 р. до 1992 року, останній є батьком їх спільної дитини [PERSON] ; вона не заперечувала проти спілкування дочки з батьком. Свідок повідомляла, що після створення нової родини, вона не підтримувала відносин з [PERSON] . На підставі показів свідків, що прийняті судом, в їх сукупності, судом встановлено, що спадкоємець [PERSON] у період перебування у безпорадному стані (з кінця 2016 року по день смерті) через похилий вік та хвороби потребував сторонньої допомоги і вимагав її від обох дочок [PERSON] та [PERSON] , оскільки всі інші доглядачі відмовлялись, впливаючи на них шляхом оформлення заповіту на користь кожної. Однак, зібраними у справі доказами в їх сукупності суд вважає доведеним факт ухилення [PERSON] від надання такої допомоги батьку [PERSON] у вказаний період безпорадного стану останнього. При цьому, [PERSON] мала змогу надавати таку допомогу. Вказаного висновку суд дійшов виходячи з того, що належними доказами у справі не доведено неможливості [PERSON] надавати таку допомогу батьку [PERSON] За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. Щодо стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем при подачі позову судовий збір в розмірі 704,80 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, серед іншого, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з квитанцією № б/н від 15.03.2018 р. вбачається, що розмір послуг, наданих позивачу адвокатом Дігтярь Л.А., що здійснювала представництво на підставі Ордеру № 045549, становив 8 000,00 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved