overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

10.11.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 04 березня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого мають дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сімї не можливе, сторони проживають окремо, тому позивачка просить суд розірвати шлюб між нею відповідачем. В судове засідання позивач не зявилася, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, через канцелярію суду надав заяву в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04 березня 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 69 (а.с. 7). Від спільного подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 24.04.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського МРУЮ у Київській області та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 19.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Фастівського МРУЮ у Київській області (а.с.8,9). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання\~ шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивачка примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу, посилаючись на те, що відповідач постійно застосовує до неї фізичну силу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Відповідно до\~статті 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-14 00:00:00

10.11.2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини та дружини та просить стягнути з відповідача на утримання дочки [PERSON], [INFO] у розмірі 50% з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення даного позову до суду до досягнення донькою повноліття та стягнути з відповідача на своє утримання аліменти в розмірі 20% до досягнення дитиною трьох років. В обґрунтування позовних вимог вказала, що від шлюбу з відповідачем має дочку [PERSON], [INFO]. В зв'язку з тим, що позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років та має скрутний матеріальний стан, просить стягнути аліменти. В судовому засіданні позивач позов підтримала та наполягала на його задоволенні та пояснила суду, що отримує допомогу по догляду за дитиною [PERSON] в розмірі 1012 грн. Відповідач позов визнав частково та просив зменшити розмір, оскільки отримує заробітну плату в розмірі 1700 грн. та інших доходів не має. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14.06.2013 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, а відповідач є працездатний та може надавати матеріальну допомогу, відсутність у відповідача інших утриманців, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 84 СК України дружина з якою проживає дитина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. З врахуванням матеріального стану сторін, суд вважає доцільно стягнути аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частини заробітку, щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

10.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивачка у судове засідання не зявилася, звернулася до суду з заявою про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про слухання справи за його відсутності зазначив, що позов визнає та проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.07.2006 року. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у травні 2015 року, у звязку з тим, що сторони не досягли порозуміння щодо сімейних стосунків, сімя існує формально, позивачка з відповідачем спільне господарство не ведуть, тривалий час проживають окремо. Донька [PERSON], [INFO] проживає з позивачкою. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з матеріалів справи у сторін не склались подальші шлюбні відносини, у звязку з чим збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

10.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2008 року. З 2010 року з відповідачем шлюбні відносини фактично припинені, спільне господарство не ведуть, фактично кожен мешкає самостійно. Оскільки сім'я розпалась та зберегти її позивач вважає не можливим, просить суд шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Представник позивача до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено: сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11 серпня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, актовий запис № 1227 (актовий запис від 12.08.2008 р.) Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбні відносити припинені з 2010 року. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому судом встановлено саме такі обставини, позивачка наполягає на розірванні шлюбу. З цих підстав позов слід задовольнити, шлюб між сторонами - розірвати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, у зв'язку з задоволенням позовних вимог, з відповідача необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, а саме: - судовий збір в сумі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

10.11.2015 року позивач подала до суду позовну заяву, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1700 грн. щомісяця, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 27 лютого 2010 року. Позивачка має на утриманні двох дітей, батьком яких записано відповідача, який матеріальну допомогу не надає. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність. Позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в своїх письмових поясненнях проти позовних вимог щодо розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Сторони надали суду заяви про можливість розгляду справи за їх відсутністю. За вказаних обставин суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутністю сторін, оскільки в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини у справі, суд вважає необхідним позов задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 27 лютого 2010 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиці, актовий запис №52. 24 січня 1999 року народилася дочка [PERSON] та 21 вересня 2011 року - син [PERSON]. В свідоцтві про народження [PERSON] та [PERSON], в графі «батько» вказано [PERSON]. Діти мешкають разом з матірю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей в добровільному порядку не надає. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 Сімейного Кодексу України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, стан здоровя відповідача, який не є інвалідом, також суд враховує, що у відповідача відсутні інші аліментні зобовязання. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

10.11.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.05.2013 Виконавчим комітетом Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис № 3. Позивач посилається на такі обставини. 11.05.2013 позивач [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії І-СР №\~094781, виданим 11.05.2013 Виконавчим комітетом Пугачівської сільської ради Уманського району Черкаської області. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON], [PERSON], відповідно. Від цього шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. З жовтня 2016 року сторони припинили шлюбно-сімейні відносини. На цей час спільне господарство не ведуть. Причинами розпаду сімї стали різні погляди на сімейне життя ведення спільного господарства. Вважає що шлюб існує формально і його подальше збереження суперечить її інтересам, примирення вважає неможливим. Упродовж наданого судом строку для примирення з 23.02.2017 по 17.04.2017 сторони про примирення суду заяв не подали. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подавши заяву, в якій позов підтримала та просила задовольнити її позовні вимоги, просить справу розглядати за її відсутності. Просила залишити її теперішнє прізвище «Загайна». Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву, відповідно до якої позов [PERSON] визнає та погоджується на розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати 551,20\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-07 00:00:00

10.11.2016 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 06.08.2005 року він зареєстрував шлюб з [PERSON], в якому у них народилось двоє дітей, син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Позивач також зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, оскільки за час спільного проживання у них виникали сварки та з 2013 року у них почалися постійні конфлікти та суперечки, в звязку з чим спільне життя стало неможливим та нестерпним. Крім того позивач зазначає, що примирення між ними не можливе, оскільки не одноразово проводив бесіди з відповідачем, але відповідач не змінюється, в звязку з чим подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть, внаслідок чого подальше збереження шлюбу на його думку неможливі. У судове засідання сторони не зявились. Від позивача надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги повністю підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] не зявилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причину неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи без її присутності не надала. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши подану позивачем заяву, матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06.08.2005 року у Гірській сільській раді Бориспільського району Київської області (а. с. 2), про що зроблений актовий запис № 5, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії 1-ОК № 003933. Від шлюбу у сторін народилось двоє дітей : [PERSON] 30 грудня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-БК № 042173 виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва від 28 січня 2006 року, та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серії 1-ОК № 240375, виданим Виконавчим комітетом Гірської сільської ради Бориспільського району Київської області від 19 квітня 2013 року (а.с. 3-4) Сторони тривалий час подружніх стосунків не підтримують, позивач вважає, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

10.11.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 листопада 2013 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось, через постійні сварки, шлюбні відносини припинені з 10 вересня 2015 року, спільне господарство не ведеться. Одночасно позивачем зазначено про відновлення дошлюбного прізвища. В судовому засіданні позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, вважають їх примирення неможливим. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 16 листопада 2013 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 588, що підтверджується свідоцтвом [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 16 вересня 2014 року (а.с.8). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків тривалий час не підтримують, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 551 гривня 20 копійок (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо відновлення дошлюбного прізвища позивача, суд зазначає, що за змістом ст.113 Сімейного кодексу особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Зміна прізвища здійснюється в порядку, визначеному пунктом 22 глави 3 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в України, за письмовою заявою у відділі реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу, а отже в позасудовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

10.11.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що він з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №778. Від даного шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини остаточно припинили з серпня 2012 року з цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 11.11.2006 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.5. Від даного шлюбу мають доньку Анастасію, [INFO] та сина [PERSON], [INFO], а.с. 6,7. Шлюбні відносини припинили, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спір про місце проживання дитини і щодо майна відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

10.11.2016 р. Дзержинським районним судом м. Харкова було відмовлено в задоволенні позовної заяви прокурора Дзержинського району м. Харкова до Харківської міської ради, ОК «Житлово - будівельний кооператив «Слайс», [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «Сігма -1», [PERSON], [PERSON] про скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. Однак рішенням суду не вирішено питання щодо стягнення судового збору, адже ухвалою від 21.01.2016 року було задоволено клопотання прокурора Дзержинського району м. Харкова про відстрочення сплати судового збору до ухвалення судового рішення по справі. Відповідно до ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони про розгляд зазначеного питання повідомлялись судом належним чином, до суду не з'явились, суд вважає за можливе розглядати зазначене питання у відсутність сторін, оскільки відповідно до ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. 10.11.2016 р. Дзержинським районним судом м. Харкова було відмовлено в задоволенні позовної заяви прокурора Дзержинського району м. Харкова до Харківської міської ради, ОК «Житлово - будівельний кооператив «Слайс», [PERSON], [PERSON], [PERSON], ТОВ «Сігма -1», [PERSON], [PERSON] про скасування рішення, визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку. З урахуванням зазначеного та наведених норм ЦПК України, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення в частині стягнення з позивача Харківської місцевої прокуратури №1 в дохід держави судового збору у розмірі 2436 грн. 00 коп. (дві тисячі чотириста тридцять шість)

Outcome: approved