Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

11 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави з позовом до відповідача про стягнення коштів. Посилалась на те, що 24.12.2014 року з її банківської платіжної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» шахрайським способом через мережу Інтернет невідомою особою здійснено переказ грошей у сумі 13\~135 грн. Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року визнано дії ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині невиконання банківських послуг при користуванні платіжною кредитною карткою, виданою на ім'я [PERSON] неправомірними. Визнано транзакцію щодо переказу 24.12.2014 року коштів у сумі 13\~135 грн. з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк» нечинною. Зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути [PERSON] кошти у сумі 13\~135 грн. шляхом відновлення їх на корктовому рахунку. На даний час зобов'язання щодо повернення коштів ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав, коштів на рахунок не повернув. У зв'язку з простроченням ПАТ КБ «ПриватБанк» виконання грошового зобов'язання, на відшкодування завданих збитків, рішенням Київського районного суду м.Полтави від 27.09.2016 року, що набрало законної сили на її користь стягнуто кошти на загальну суму 18\~053 грн. 47 коп. Рішення суду ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав, кошти не виплатив. У зв'язку із збільшенням періоду прострочення, рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07.11.2017 року, що набрало законної сили 31.01.2018 року на її користь стягнуто кошти на загальну суму 10\~399 грн. 22 коп. Рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» не виконав, кошти не повернуто. У зв'язку зі збільшенням періоду порушення ПАТ КБ «ПриватБанк» виконання грошового зобов'язання щодо повернення коштів у сумі 13\~135 грн., необхідно стягнути: - пеню за період з 08.11.2017 року по 01.06.2018 року в сумі 2\~692 грн. 68 коп., інфляційні витрати за період з 01.10.2017 року по 01.05.2018 року в сумі 1\~834 грн. 74 коп., -3 % річних за період з 08.11.2017 року по 01.06.2018 року в сумі 221 грн. 32 коп., - проценти за користування коштами за період з 08.11.2017 року по 01.06.2018 року в сумі 73 грн. 77 коп. Просила, стягнути з АТКБ «ПриватБанк» на її користь за період з 08.11.2017 року по 01.06.2018 року пеню в сумі 2\~692 грн. 68 коп., інфляційні витрати в розмірі 1\~834 грн. 74 коп., -3 % річних в сумі 221 грн. 32 коп., - проценти за користування коштами в розмірі 73 грн. 77 коп., а всього 4\~822 грн. 51 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, та просила задовольнити. Представник відповідача, АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, проти задоволення позовних вимог заперечував та просив відхилити. Враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та правовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача, що в засідання не зявився. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, правовідносини, що складися між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» неодноразово були предметом судового розгляду. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Так, рішенням апеляційного суду Полтавської області від 28 квітня 2015 року в цивільній справі №554/868/15 частково задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк», а саме: визнано неправомірними дії ПАТ КБ «ПриватБанк» в частині невиконання банківських послуг при користуванні платіжною карткою кредиткою «Універсальна», виданою на ім'я [PERSON] 28 жовтня 2012 року. Визнано транзакцію щодо переказу 24 грудня 2014 року коштів у сумі\~\~\~13135 грн. з кредитної картки ПАТ КБ «ПриватБанк», виданої на ім'я позивача, нечинною та зобов'язано ПАТ КБ «ПриватБанк» повернути кошти в сумі 13135 грн. шляхом відновлення на картковому рахунку (а.с.6-10). До даного часу вказане судове рішення не виконано, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ПАТ КБ «ПриватБанк» пені, інфляційних втрат та 3% річних, а також процентів за користування коштами. Рішенням Київського районного суду м.Полтави в цивільній справі №552/3833/15-ц від 27 вересня 2016 року, яке набрало законної сили 17 листопада 2016 року, позовні вимоги [PERSON] задоволені частково, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] пеню за період з 24 грудня 2014 року по 27 вересня 2016 року в сумі 8458 грн. 94 коп., компенсацію інфляційних втрат за період з 24 грудня 2014 року по 01 вересня 2016 року в сумі 7527 грн. 71 коп., три відсотки річних за період з 24 грудня 2014 року по 27 вересня 2016 року у розмірі 695 грн. 26 коп., проценти за користування коштами за період з 24 грудня 2014 року по 27 вересня 2016 року в сумі 257 грн. 67 коп., на відшкодування понесених судових витрат 1113 грн. 89 коп., а всього стягнуто 18053 грн. 47 коп. (а.с.12-13). Зазначене рішення відповідачем також не виконано до даного часу. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 07.11.2017 року, в цивільній справі № 552/6037/17, яке набрало законної сили 31.01.2018 року, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, стягнуто з ПАТ КБ «ПриватБанк» на користь [PERSON] пеню за період з 28 вересня 2016 року по 07 листопада 2017 року в сумі 5332 грн. 81 коп., компенсацію інфляційних втрат за період з 01 вересня 2016 року по 01 жовтня 2017 року в сумі 3842 грн. 00 коп., три відсотки річних за період з 28 вересня 2016 року по 07 листопада 2017 року у розмірі 438 грн. 31 коп., проценти за користування коштами за період з 28 вересня 2016 року по 07 листопада 2017 року в сумі 146 грн. 10 коп., на відшкодування понесених судових витрат 640 грн. 00 коп., а всього стягнути 10399 грн. 22 коп. Вказане рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» також не виконано до даного часу. Відповідно до ст. 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. \~ \~ \~ \~Згідно із п. 37.2 ст. 37 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» на час встановлення ініціатора та правомірності переказу, але не більше ніж впродовж дев'яноста календарних днів, емітент має право не повертати на рахунок неналежного платника суму попередньо списаного неналежного переказу. У разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника, з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню в розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до п. п. 6.7, 6.8 положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою правління Національного банку України від 30 квітня 2010 року № 223, що було чинним станом на вересень 2012 року, банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаної платіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжний засіб було використано без фізичного пред'явлення користувачем або електронної ідентифікації самого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, коли доведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Оскільки зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено вину банку при здійсненні несанкціонованої платіжної операції, наявні підстави для цивільно-правової відповідальності відповідача, зокрема в частині нарахування пені. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як вже встановлено наведеними вище судовими рішеннями, боржник ПАТ КБ «ПриватБанк», який одразу ж за повідомленням [PERSON] мав повернути кошти на її картковий рахунок, цього не зробив, відповідно прострочив виконання зобовязання, починаючи від дня неналежного переказу. Тому на вимогу кредитора [PERSON] має сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, оскільки інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За період з 01.10.2017 року по 01.05.2018 року розмір інфляційних втрат позивача у звязку з простроченням зобовязання відповідачем становить 1 834 грн. 74 коп. Три проценти річних за період з 08.11.2017 року по 01.06.2018 року становить 221 грн. 32 коп. Вказані суми обраховані позивачем у точній відповідності до вимог закону та відповідають обставинам справи. Відповідно до ч.2 ст.1070 ЦК України проценти за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу. Встановлено, що договір у цій справі не містить визначеного розміру процентної ставки за користування грошовими коштами клієнта (позивача) у разі неналежного виконання банком зобов'язань за договором. Тому з банку підлягають стягненню проценти за процентною ставкою в розмірі, що зазвичай сплачується банком за вкладом на вимогу. В ПАТ КБ «ПриватБанк» відсоткова ставка за вкладом «до запитання» становить 1% річних. Позивач вирахувала розмір процентів за період з 08.11.2017 року по 01.06.2018 року який є вірним, отже , підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача 73 грн. 77 коп. процентів за користування коштами. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення пеня в сумі 5332 грн. 81 коп., компенсація інфляційних втрат в сумі 3842 грн. 00 коп., три відсотки річних у розмірі 438 грн. 31 коп., проценти за користування коштами в сумі 146 грн. 10 коп. Позивач [PERSON] є інвалідом 2 групи ( а.с.3), що згідно п.9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. \~ \~ \~ \~Підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1762 грн.

Outcome: partial