Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

12 березня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала таким. 05 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області зареєстрували шлюб з відповідачем, актовий запис №233. Шлюбні відносини між ними припинено в 2016 році через несумісність характерів, у зв`язку з чим виникали сварки та скандали в сім`ї. По даний час шлюбні відносини між ними не поновлені. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, а тому строк для примирення надавати необхідності немає. Просить суд шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON] . У судове засідання позивачка не прибула, в матеріалах справи наявна заява представниці позивачки [PERSON] про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не прибув, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 05 липня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб; актовий запис №233, свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане 05 липня 2014. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с.6). Шлюбні відносини між ними припинені. Згідно зі статтею 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно з частиною 2 статті 112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно зі статтею 81\~ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно із частинами 1, 4\~статті 206 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві; у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову; якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відповідач визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». Відповідно з частиною 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно з частино 1 статі 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин, з відповідача на користь позивачки має бути стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн., з державного бюджету має бути повернуто позивачці судовий збір у сумі 420,40 грн., сплачений відповідно до квитанції № 17 від 25 лютого 2020 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи.

Outcome: approved