Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-26 00:00:00

10 вересня 2018 року [PERSON] звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, обґрунтувавши свої вимоги тим, що до її трудової книжки не були внесені відомості про зміну нею прізвища після укладення шлюбу, а саме з «Михайлова» на «Ісмаілова», у звязку із чим, при зверненні заявниці до Словянського обєднаного управління ПФУ Донецької області, їй було повідомлено, що за для призначення пенсії, їй слід в судовому порядку встановити факт належності їй трудової книжки. У звязку із наведеним, заявниця вимушена була звернутися до суду із даною заявою та просити суд ухвалити рішення яким встановити факт належності їй трудової книжки Серія: ИТ-І № 0157990. виданої 25 січня 1978 року на імя [PERSON], [INFO]. Заявниця [PERSON], будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявилась, подала до суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, на задоволенні зави наполягала (а.с. 13). Представник заінтересованої особи Словянського обєднаного УПФУ у Донецької області, будучи належним чином повідомленим про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не зявився, подав до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без участі представника Управління, проти задоволення заяви не заперечував, справу просив вирішити згідно із вимогами діючого законодавства на розсуд суду. Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заявлені [PERSON] вимоги про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягають задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. В судовому засіданні достовірно встановлено, що згідно із свідоцтвом про народження заявниці серія: І-ЖЗ № 050310, вона народилась 27 листопада 1959 року в с. Разєзд Рузаєвського району Мордва, та мала дівоче прізвище [PERSON] (а.с. 5). Згідно із копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія: І-ЖГ № 457580, заявниця перебувала у шлюбі із [PERSON], та мала прізвище Михайлова. 24 травня 1990 року шлюб між ними був розірваний, та заявниці присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 6). Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу серія VІІ-ЖГ № 394936, 08 квітня 2000 року, заявниця вийшла заміж за [PERSON], та здобула таким чином прізвище [PERSON] (а.с. 7,8). За відомостями паспорта громадянина України серія: ВК № 598277, виданого 07 квітня 2009 року Словянським МВ ГУ МВС України в Донецькій області, заявниця [PERSON] народилась 27 листопада 1959 року в селі Разєзд Рузаєвського району Мордва (а.с. 4, 4 з.б.). Із наданої трудової книжки серія: ИТ-І № 0157990, видно, що її було видано 25 січня 1978 року на імя, спочатку, [PERSON], [INFO], після чого прізвище власника було виправлено на «Михайлова». Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Надаючи оцінку наданим заявницею доказам, суд вважає їх допустимими, а відомості які в них містяться достовірними, такими, що узгоджуються між собою, та не суперечать одне одному. Згідно із п. 6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», на підставі ЦПК України, суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв'язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв'язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно п. 1 вказаної Постанови, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення,\~ зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Встановлення даного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки від його встановлення безпосередньо породжуються юридичні наслідки, від яких залежить встановлення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявниці, як то права на отримання пенсії, і законом не визначено іншого порядку встановлення такого факту. Загальний аналіз досліджених судом доказів, зокрема паспорта заявниці, її свідоцтва про народження, свідоцтв про укладення та розірвання шлюбу, і трудової книжки, та їх належна оцінка, свідчать про неодноразову зміну прізвища заявниці та про наявність розбіжностей в зазначенні її прізвища в цих документах із його зазначенням в трудовій книжці серія: ИТ-І № 0157990 виданої 25 січня 1978 року. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст.\~81\~ЦПК\~України докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт належності трудової книжки серія: ИТ-І № 0157990 виданої 25 січня 1978 року на імя [PERSON], [INFO], заявниці [PERSON], знайшов своє підтвердження в ході судового слідства, а тому існують всі підстави для задоволення її заяви. За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved