Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що вона з відповідачем [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних відносинах, від яких вони мають неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, на даний час дитина проживає разом з нею і знаходиться на повному її утриманні. Відповідач працює та має постійний заробіток. Крім того, він також спласує аліменти [PERSON] у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку на утримання дитини від попереднього шлюбу. Проте їй у добровільному порядку не надає допомоги на утримання дитини, вихованням доньки не займається, що ставить її у скрутне матеріальне становище, у звязку з чим вона вимушена звертатись до суду. Просила суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, від якої до адреси суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов, проти ухвалення заочного рішення справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином поштовою кореспонденцією за адресою реєстрації та шляхом опублікування судової повістки на сайті «Судової влади», тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Третя особа [PERSON] до суду також не зявилася за невідомих причин, будучи належними чином повідомленою про день та час розгляду справи. Матеріалами справи встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 606583, виданого Приморським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Маріупольського МУЮ Донецької області, [PERSON] народилася 21 липнчя 2014 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 331, в графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання матері/батька/опікуна з дитиною від 17 серпня 2017 року, виданої Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради, неповнолітня [PERSON], [INFO], разом з матірю, [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 1 ст.181 СК України передбачає, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] не досягнуто згоди щодо виконання останнім обов'язку з утримання дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частина ч.1 ст.182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст.182 СК України, тобто 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя № 2-6863/10 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки, [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 15 червня 2010 року і до повноліття дитини, що підтверджується копією постанови про відкриття виконавчого провадження Лівобережного ВДВС і м. Маріуполі від 10 березня 2017 року ВП № 53557064.. Проте, враховуючи, що відповідач [PERSON] добровільно позивачу [PERSON] грошової допомоги на утримання дитини не надає, а також приймаючи до уваги, що відповідач взагалі не зявився до суду на неодноразові виклики, не побажавши реалізувати своє право щодо надання доводів або заперечень проти позову з урахуванням того, що він вже сплачує аліменти, що свідчить про визнання ним позову, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від плати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином, з відповідача [PERSON] також підлягають стягненню в дохід держави витрати з оплати судового збору в сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved