Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

10.09.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] про стягнення з них у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором в сумі 278049,72 грн. та судових витрат в сумі 2780,50 грн. в дольовому порядку. В обґрунтування позову посилався на те, що 29.08.2012 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 7112/44/06-N, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 43600 доларів США з розрахунку 17% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 29.08.2012 р. до 10.11.2021р. 26.06.2013 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги (зареєстрований за №1441 від 25.05.2012 приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого останній стає новим кредитором у вказаних зобовязаннях і до нього переходять права вимоги від боржників повного, належного та реального виконання обовязків за кредитними та забезпечувальними договорами Позивач вказує на те, що відповідно до п.4.1.1 кредитного договору позичальник [PERSON] зобовязалася погашати отриманий кредит, починаючи з грудня 2006 року щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця включно частково погашати заборгованість за кредитом у poзмipi 222,22 долара США на рахунок банку шляхом внесення готівкою чи перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту зi свого поточного/карткового рахунку на рахунок банку. Крім того сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця в порядку, передбаченому п.4.3 кредитного договору. Виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки № 7112/44/II1/12-N від 29.08.2012 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 7112/44/06-N від 29.08.2012 року. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання (неналежного виконання) боржником зобов'язань за кредитним договором, за яким поручитель i боржник несуть перед кредитором солідарну відповідальність, а поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що i боржник. Позивач зазначає, що позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялася в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору. Однак зобов'язання не виконуються, у зв'язку з чим, станом на 26.08.2014 р. за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість у сумі 278049,72 грн., з яких: тіло кредиту - 268050,72 гривень; відсотки 9999 грн., комісія за ведення кредиту - 0,00гривень. Заочним рішенням Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2014 року позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 7112/44/06-N від 29 серпня 2012 року в розмірі 278049 гривень 72 копійки, а також стягнуто з [PERSON] та [PERSON] суму судового збору в розмірі по 1390,25 грн. з кожної. Ухвалою Чугуївського міського суду Харківської області від 25 лютого 2016 року задоволено заяву [PERSON] та [PERSON] про перегляд заочного рішення. Заочне рішення Чугуївського міського суду Харківської області від 10 грудня 2014 року у справі за позов ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано і справа призначена до розгляду в загальному порядку. При повторному розгляді справи представник ПАТ «Дельта Банк» підтримав раніше заявлені позовні вимоги у повному обсязі, нових вимог до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості не заявляв, просив розглянути справу за відсутністю його представника, не заперечував проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON] до суду не зявилися, проти задоволення позову заперечували. [PERSON] як представником [PERSON] подана до суду заява про застосування до виниклих правовідносин строків позовної давності. Зясувавши обставини справи, на які посилаються сторони, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії кредитного договору № 7112/44/06-N від 29.08.2012 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та [PERSON] був укладений вказаний кредитний договір, відповідно до якого остання отримала кредит в розмірі 43600 доларів США з розрахунку 17% річних за весь час фактичного користування кредитом на строк з 29.08.2012 р. до 10.11.2021р. Відповідно до п.4.1.1 кредитного договору позичальник [PERSON] зобовязалася погашати отриманий кредит, починаючи з грудня 2006 року щомісяця до 10-го числа кожного календарного місяця включно частково погашати заборгованість за кредитом у poзмipi 222,22 долара США на рахунок банку шляхом внесення готівкою чи перерахування грошових коштів у валюті отриманого кредиту зi свого поточного/карткового рахунку на рахунок банку та забезпечити повне повернення. Крім того, сплачувати Банку нараховані проценти за користування кредитом щомісяця в порядку, передбаченому п.4.3 кредитного договору. 25.11.2011 року та 29.08.2012 р. між [PERSON] та ПАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником ВАТ «Кредитпромбанк» ) були укладені додаткові угоди до кредитного договору № 7112/44/06-N від 29.08.2012 року щодо строку його дії до 10.11.2021р., порядку погашення заборгованості шляхом внесення грошових коштів на свій поточний рахунок, зазначений у п.2.2. відповідного додаткового договору та/або підтримувати залишок коштів на цьому поточному рахунку в сумі, достатній для сплати нарахованих процентів за користування кредитом (траншем) та інших обовязкових платежів, зазначених у кредитному договорі, забезпеченням виконання зобовязань іпотекою квартири № [ADDRESS]. 26.06.2013 р. між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» відповідно до ст.. 1077 ЦК України був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги (зареєстрований за №1441 від 25.05.2012 приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передав (відступив) ПАТ «Дельта Банк» право вимоги, в тому числі за вищевказаним кредитним договором № 7112/44/06-N від 29.08.2012 року, внаслідок чого останній став новим кредитором у вказаних зобовязаннях і до нього перейшло право вимоги щодо повного, належного та реального виконання обовязків за кредитним договором. Як вбачається з наданих позивачем розрахунків позичальник [PERSON] умови кредитного договору належним чином не виконує, про що неодноразово повідомлялася, в тому числі й шляхом направлення письмової вимоги про виконання зобов'язань згідно умов кредитного договору, у зв'язку з чим станом на 26.08.2014 р. за відповідачем [PERSON] наявна заборгованість у сумі 278049,72 грн., з яких: тіло кредиту - 268050,72 гривень; відсотки 9999 грн. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов відповідно до звичаїв ділового обороту. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Виконання позичальником [PERSON] зобов'язань за кредитним договором забезпечується порукою відповідно до укладеного договору поруки №7112/44/II1/12-N від 29.08.2012 року між ТОВ «Український промисловий банк» та [PERSON] (поручитель), [PERSON] (боржник), згідно з яким поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобов'язань за кредитним договором № 7112/44/06-N від 29.08.2012 року. Відповідно до ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник i поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі що i боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків. У звязку з зазначеним [PERSON] та [PERSON] відповідають перед позивачем як солідарні боржники за кредитним договором. Доводи відповідачів на те, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з цим позовом передчасно, оскільки відповідно до вимог п. 4.2 кредитного договору відповідач зобов'язаний повернути кредит у термін не пізніше 10 листопада 2021 року, а також вимоги про застосування до виниклих правовідносин строків позовної давності, суд вважає безпідставними. Згідно зі статтями 526, 530, 610, частиною першою статті 612 ЦК України зобов'язання повинне виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо в зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). При цьому в законодавстві визначаються різні поняття: як «строк договору», так і «строк (термін) виконання зобов'язання» (статті 530, 631 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. При цьому перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Відповідно до частини п'ятої статті 261 ЦК України за зобов'язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Згідно з пунктом 6.2. кредитного договору у разі недотримання позичальником умов цього договору, договору іпотеки або договору застави, банк має право вимагати дострокового його розірвання, припинення надання кредитів в рамках кредитної лінії, повернення одержаних кредитів, сплати нарахованих процентів за користування ними, відшкодування збитків, заподіяних банку внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а у разі невиконання позичальником цих вимог звернути стягнення на предмет іпотеки згідно з іпотечним договором та на предмет застави. Як вбачається з наданих сторонами доказів та не оспорюється відповідачами у їх заяві від 25.11.2016 року про застосування строків позовної давності, вони з 10.11.2013 року проводили оплату за кредитним договором не у повному обсязі, у зв'язку із чим утворилася заборгованість. ПАТ «Дельта Банк» звернулося до суду із вищевказаним позовом 10.09.2014 року, тобто в межах строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України. При цьому ПАТ «Дельта Банк» не заявляв вимог про стягнення з відповідачів неустойки як при ухваленні судом першого заочного рішення у справі, так і після його скасування при новому розгляді справи. Тому, для застосування судом до виниклих правовідносин вимог ст. 258 ЦК України правових підстав немає. Відповідно до умов кредитного договору (п.6.2), Закону України «Про іпотеку» та вимог ст. 16 ЦК України право вибору способу захисту своїх прав належить ПАТ «Дельта Банк», який обрав спосіб шляхом звернення до суду із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором. У зв'язку з чим, посилання відповідачів на те, що банк повинен був звернутися до них із позовом про звернення стягнення на іпотечне майно, не ґрунтуються на нормах чинного законодавства. Оскільки позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» обґрунтовані та підлягають задоволенню, з відповідачів відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України в дольовому порядку підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в сумі по 1390,25 грн. з кожної.

Outcome: approved