Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

12.02.2014 р. позивач звернулася до суду із позовною заявою прохаючи визнати недійсними державні акти на право приватної власності на земельні ділянки серії ЯЗ №377218 від 28.05.2009 р. загальною площею 1,97 га. та серії ЯЗ №377219 від 28.05.2009 р. площею 0,2731 га. Вимоги мотивує тим, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2008 р., після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], успадкувала право на земельну ділянку (пай) яка становить 2,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), та знаходиться на території САТЗТ «Україна», Охтирського р-ну, Сумської обл. і належала померлій на підставі сертифікату на право на частку (пай) серії СМ № 0128731, виданого 05.11.1996 року на підставі рішення Охтирської РДА від 19.07.1996 р. за №295, зареєстрованого 6.11.1996 р. у книзі реєстрації паїв за №477. На підставі її звернення до Охтирської РДА було видане розпорядження від 06.11.2008 р. за №703, яким вирішено передати у власність позивачці [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,2431 га сільськогосподарських угідь, у тому числі ріллі 1,97 га., сіножаті 0,2731 га. В подальшому на виконання зазначеного розпорядження було виготовлено та видано їй два державні акти серії ЯЗ №377218 від 28.05.2009 р. не земельну ділянку загальною площею 1,97 га. та серії ЯЗ №377219 від 28.05.2009 р. на земельну ділянку площею 0,2731 га. Вважає дані державні акти не законними та такими що мають бути визнані не дійсними через те, що земельні ділянки передані їй у власність у зазначених розмірах та межах згідно з зазначеними у них планами, вже були передані їй у власність. Право власності на зазначені земельні ділянки підтверджується раніше виданими на її ім'я державним актом серії СМ №086865 від 06.02.2004 р. Зазначена обставина підтверджується також листом Держземагенства у Охтирському р-ні за №2718 від 18.09.2013 р. У судовому засіданні представник позивача повністю підтримав позовні вимоги та підтвердив доводи зазначені у позовній заяві. Представник Охтирської РДА погодився із вимогами. Представник Управління земельних ресурсів у Охтирському р-ні також погодився із заявленими вимогами. Судом встановлено, що між сторонами по справі виник цивільно-правовий земельний спір щодо права власності на земельну ділянку. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що згідно державного акту серії СМ №086865 від 06.02.2004 р. мешканка с. Бандури, Охтирського р-ну, Сумської обл. [PERSON] на підставі розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації за №361 від 29.08.2002 р. набула у приватну власність земельну ділянку площею 2,2431 га. в межах згідно з планом на території Рибальської сільської ради, Охтирського р-ну, Сумської обл. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано у Книзі записів державних актів на право власності на землю за №92. (а.с. 6) [PERSON] згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.10.2008 р., після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], успадкувала право на земельну ділянку (пай) яка становить 2,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка знаходиться на території САТЗТ «Україна», Охтирського р-ну, Сумської обл., що належала померлій на підставі сертифікату на право на частку (пай) серії СМ № 0128731, виданого 05.11.1996 року на підставі рішення Охтирської РДА від 19.07.1996 р. за №295 і зареєстрованого 6.11.1996 р. у книзі реєстрації паїв за №477. (а.с. 4) На підставі звернення [PERSON] до Охтирської РДА було видане розпорядження від 06.11.2008 р. за №703, яким вирішено передати у власність позивачці [PERSON] земельну ділянку загальною площею 2,2431 га сільськогосподарських угідь, у тому числі ріллі 1,97 га., сіножаті 0,2731 га. (а.с. 5) В подальшому на виконання зазначеного розпорядження [PERSON] було виготовлено та видано два державні акти серії ЯЗ №377218 від 28.05.2009 р. загальною площею 1,97 га. та серії ЯЗ №377219 від 28.05.2009 р. площею 0,2731 га. (а.с. 7, 8) Вих. від 18.09.2013 р. на ім'я [PERSON] з відділу Держкомзему у Охтирському р-ні, Сумської обл. надійшов лист у якому зазначалось про те, що за державним актом про право власності на землю серії ЯЗ №377218 від 28.05.2009 р. загальною площею 1,97 га. та серії ЯЗ №377219 від 28.05.2009 р. площею 0,2731 га. позивачці фактично у власність була передана земельна ділянка, яка належить їй на праві власності згідно державного акту серії СМ №086865 від 06.02.2004 р. (а.с. 9) З огляду на викладене судом встановлено, що позивачка [PERSON], яка набула успадкувала право на земельну ділянку (пай) яка становить 2,41 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), однак фактично та юридично не отримала її, оскільки їй згідно розпорядження від 06.11.2008 р. за №703 у власність було передано у власність земельну ділянку, яка їй вже належить згідно державного акту серії СМ №086865 від 06.02.2004 р. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 17 ЗК України землями сільськогосподарського призначення у межах району та за межами населених пунктів розпоряджаються районні державні адміністрації. Згідно ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішеннями органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування та державних органів приватизації щодо земельних ділянок, на яких розташовані об'єкти, які підлягають приватизації. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю це право володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою. Власник земельної ділянки, землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на земельну ділянку навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою як передбачено ч. 2 ст. 152 ЗК України. Таким чином при виготовленні технічної документації із землеустрою було допущено помилку щодо визначення площ земельної ділянки на підставі успадкованого позивачкою сертифікату, що надавав право на її отримання і райдержадміністрація незаконно повторно розпорядилась належною позивачці земельною ділянкою та знову передала її у власність зазначену земельну ділянку видавши повторно державні акти на зазначені площі. Таким чином, відповідачем не було виконано вимог закону щодо надання позивачці у власність відповідно до сертифікату земельної ділянки. Отже вимоги позивача в межах заявленого позову підлягають повному задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, ч. 1 ст. 167, 317, ч. 1 ст. 328, 378 ЦК України, ст.ст. 12, 17, 116, 125, 126, 152, 155, 158 ЗК України, Закону України «Про землеустрій» від 22.05.2003 р., інструкції «Про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою і договорів оренди землі» від 4.06.1999 р.

Outcome: approved