Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

11.04.2014 року позивач - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВП «ВО ОКП «ДТКЕ» «Жданівкатепломережа» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиті послуги з теплопостачання у сумі 15688,65 грн., індексу інфляції в сумі 2144,36 грн., 3% річних в сумі 1242,83 грн. В обґрунтування позову позивач послався на ті обставини, що позивачка є абонентом Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» проживаючи за адресою: [ADDRESS], є споживачем послуг з теплопостачання, які надає ВП «ВО ОКП «Донецьктеплокомуненерго» «Жданівкатепломережа», однак за спожиті послуги не сплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість. Представник позивача - ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВП «ВО ОКП «ДТКЕ» «Жданівкатепломережа» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, пославшись на те, що з 08.10.2010 року в її квартирі відсутні радіатори центрального опалення, які вона зняла самовільно без будь-якого дозволу, тому вона не сплачує за послуги теплопостачання, оскільки послуги не отримує. Договір на надання послуг з позивачем нею не укладався. Просила застосувати строк позовної давності до заявлених вимог. Суд, заслухавши пояснення сторін, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що відповідачка проживає за адресою: [ADDRESS], постійно користується послугами з теплопостачання, які надає ОКП «Донецьктеплокомуненерго» в особі ВП «ВО ОКП «ДТКЕ» «Жданівкатепломережа», на її ім'я відкритий особовий рахунок [NUMBER] (а.с. ). Заборгованість за послуги з теплопостачання [PERSON] складає 15688,65 грн., індекс інфляції в сумі 2144,36 грн., 3% річних в сумі 142,83 грн., за період з 01.06.2006 р. по 30.06.2013 р. (а.с. ). Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються нормами матеріального закону, які містяться у Законі України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-4 від 24.06.2007р., постанові КМУ від 21.07.2005р. № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та відповідними нормами ЦК України. У ч.2 ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 р. вказано, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, виконавець, споживач. Відповідно до п.п.5 п.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.6 ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ч.3 ст.510 ЦК України, якщо кожна із сторін у зобов`язанні має одночасно і права і обов`язки, вона вважається боржником у тому, що вона зобов`язана вчинити на користь другої сторони, і одночасно кредитором у тому, що вона має право вимагати від неї. У даному випадку позивач, виконуючи свої зобов`язання по наданню послуг з теплопостачання, має законні підстави вимагати від відповідача оплати за надання цих послуг. Судом встановлено, що відповідачка у справі є споживачем послуг з теплопостачання за адресою: [ADDRESS], а позивач є підприємством, що надає послуги з теплопостачання (а.с. ). Крім того, судом встановлено, що 04.02.2010 року між сторонами у справі укладався договір про реструктуризацію заборгованості за послуги теплопостачання на суму 647,83 грн. (а.с. ), який відповідач частково виконувала, що свідчить про наявність договірних відносин між сторонами. Підстав для застосування строку позовної давності судом не встановлено з урахуванням тих обставин, що відповідачка періодично за оспорюваний період проводила сплату за надані послуги. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно заяви відповідачки від 08.10.2010 р. (а.с. ) вона просила не нараховувати плату за теплопостачання, так як в її квартирі відсутні батареї центрального опалення, від яких вона відключилась самовільно. П. 29 Правил надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення, який затверджено постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630 (із змінами, затвердженими постановою КМУ від 31.10.2007 р. № 1268), передбачено, що споживач має право на зменшення розміру плати у разі надання послуг не в повному обсязі відхилення їх кількісних та / або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання. Відповідно до п.п. 24,25 Правил..., споживач має право відмовитись від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживача від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Зокрема у Наказі від 22.11.2005 року № 4 Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, йдеться мова про можливість відключення від мереж централізованого опалення житлового будинку в цілому, а не окремого споживача (п.1.1) при виконанні певних умов, що є компетенцією органів місцевого самоврядування. Таким чином, законом не передбачено зняття оплати за послуги з теплопостачання внаслідок демонтажу системи центрального опалення в квартирі відповідача без належного дозволу. Ніякого дозволу на відключення від системи центрального опалення в порядку передбаченому законом, відповідачкою отримано не було, а самовільне відключення відповідачки від системи центрального опалення не може бути підставою для звільнення від обов'язків по сплаті за надані послуги з теплопостачання. Відповідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідачки [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. на користь позивача.

Outcome: approved