Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

10 квітня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом, у якому просить стягнути з Комунальної 3-ої стоматологічної поліклініки м. Львова заробітну плату у розмірі 27953,20 грн. за період з серпня 2017 року по березень 2018 року. Свої вимоги мотивує тим, що\~\~ перебуває\~\~ у\~\~ трудових\~\~ відносинах\~\~\~ з\~\~ Комунальною 3-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова, працює на посаді лікаря стоматолога. Починаючи з 01 серпня 2017 року, після призначення на посаду головного лікаря [PERSON] та по сьогодні заробітна плата працівникам не нараховується та не виплачується, що унеможливлює отримати довідку про нараховану, але невиплачену заробітну плату. Заборгованість становить з серпня 2017 року по березень 2018 року 27\~953,20 грн., виходячи з того, що згідно штатного розпису на 2017 рік кількість штатних посад лікаря -стоматолога становить 3, 25, місячний фонд заробітної плати 11355,99, а тому розмір зарплати за місяць становить 3494, 15 грн. 11.04.2018 року ухвалою суду по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін в судове засідання. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи без участі представника відповідача, який до суду не зявився, відзиву суду не подав, будучи належним чином повідомлений про час і місце судових засідань повістками, котрі направлялися рекомендованими листами, проте наявних у справі доказів достатньо для ухвалення рішення.\~ Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про заробітну плату» мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Судом встановлено, що позивач з 04.08.2014 року прийнята на посаду лікаря стоматолога 0, 25 ставки у 3-тю стоматологічну поліклініку м. Львова, відповідно до наказу від 01.02.2017 роки переведена на посаду лікаря стоматолога на 0,5 ставки. З виписки Пенсійного фонду з індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що позивачці у серпні та вересні нараховано заробітну плату у розмірі 3200 грн., а у жовтні 2374 грн., за наступні місяці заробітна плата не нараховувалася. Згідно із\~ст.\~2\~КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до\~ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Частинами 1, 7 ст.\~43\~Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно\~ст.\~115\~Кодексу законів\~про працю\~України \~заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Відповідно до частини першої\~статті 94 Кодексу законів про працю України\~заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У частині першій статті 1 Закону України\~«Про оплату праці»\~від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття\~заробітна плата. Згідно ст. 2 Закону України\~«Про оплату праці»\~основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обовязки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, повязані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. У відповідності до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 95 Кодексу законів про працю України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов'язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Враховуючи наведене, зокрема те, що позивачка [PERSON] працювала на 0,5 ставки посади лікаря стоматолога, а також те, що їй у серпні та вересні виплачена заробітна плата у розмірі 3200 грн., а у жовтні 2374 грн. задоволенню підлягають позовні вимоги у розмірі 5202 грн. 60 коп. Зокрема, при розрахунку судом враховано середньомісячний заробіток лікаря стоматолога, який становить 3 494 грн., однак [PERSON] працювала на 0, 5 ставки, а тому така сума становить 1747 грн. на вісім місяців заборгованості та без включення сум за серпень, вересень та жовтень 2017 року, які становлять 8774 грн. Відповідно до\~ст. 5 ЦПК України\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~89\~ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебуває у трудових відносинах із відповідачем і з серпня 2017 року по березень 2018 року їй не було нараховано та виплачено заробітну плату, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягнути з відповідача 5202 грн. 60 коп. заборгованості. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial