Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

11 липня 2017 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що квартира №34 в будинку №48 «а» по вулиці Лютневій в м.Маріуполі була одержана нею на підставі ордера №000134 від 20 квітня 1987 року. Відповідач [PERSON] також зареєстрований в квартирі №34 в будинку №48 «а» по вул. Лютневій в м. Маріуполі, проте за місцем реєстрації не проживає з 2015 року. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює для неї низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважаючи, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким. Позивач [PERSON] до суду не зявилась надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не зявився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином за місцем реєстрації, тому суд за наявності письмової згоди позивачки ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Як вбачається з ордеру на жиле приміщення № 000134 від 20 квітня 1987 року квартира № 34 в будинку № 48 «а» по вулиці Лютневій в місті Маріуполі була надана для проживання [PERSON] та членам її родини. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00018465023 від 03 серпня 2017 року, [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] Після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно копії особового рахунку № 6534, виданого ПП «Житлофонд-279», у квартирі № 34 в будинку № 48 «а» по вулиці Лютневій в місті Маріуполі на даний час зареєстрованими зазначені: квартиронаймач [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO]. Статтею 71 Житлового кодексу України передбачений шестимісячний строк, протягом якого за тимчасовою відсутністю членів сімї наймача за ними зберігається жиле приміщення. У випадку відсутності за поважних причин понад шість місяців цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Даною нормою матеріального закону, крім того, передбачений перелік випадків зберігання жилого приміщення понад встановлений строк. Зважаючи на вимоги ст. 72 ЖК України особа може бути визнана в судовому порядку такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок її відсутності понад встановлені ст. 71 ЖК України строки. Як розяснено у п. 10 Постанови пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України», у справах про визнання наймача або члена його сім ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно зясувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сімї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Згідно із актом, складеним ПП «Житлофонд-279» від 06.07.2017 року, відповідач [PERSON], [INFO], зареєстрований, але фактично не проживає за адресою: [INFO] «а» квартира 34, з 2015 року. За таких обставин,оскільки відповідач понад встановлені законодавством строки відсутній за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, внаслідок чого задовольняє позовні вимоги. Згідно ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповіда\-ча на користь позивача також витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 71, 72 ЖК України, п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового Кодексу України»,

Outcome: approved