Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

11.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності документа, посилаючись на наступні обставини: у Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №001169, зареєстрованому в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №310 від 16 вересня 2002 року, щодо передачі їй у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,13 гектарів, яка розташована на території Малоперещепинської сільської ради, по-батькові заявника помилково написано «Онисімівна». Внаслідок вказаної помилки заявник не може розпоряджатися вказаною земельною ділянкою. Просить суд встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №001169, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №310 від 16 вересня 2002 року, щодо передачі їй у приватну власність земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,13 гектарів, яка розташована на території Малоперещепинської сільської ради, належить саме їй, [PERSON], [INFO]. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про місце, час та день розгляду справи повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просить заяву задовольнити. Представник заявника в судовому засіданні підтримував заяву [PERSON], надав пояснення аналогічні викладеним в заяві, просив її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не з'явився, про місце, час та день розгляду справи повідомлений належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 12). Суд, вислухавши пояснення представника заявника, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Згідно із ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 55 Конституції України\~кожному гарантовано право на судовий захист оспорюваних або не визнаних прав. Відповідно п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до пункту 1\~постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Як було встановлено в судовому засіданні, відповідно до копії паспорта громадянина України серії КН №467259, виданого Новосанжарським РВ УМВС України в Полтавській області 16.09.1997 року (а.с. 3), та свідоцтва про народження серії ІV-УР №574065, виданого 10.02.1962 року (а.с.4), прізвище, ім'я та по-батькові заявника «Павелко Лідія Онисимівна». В Державному акті на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №001169 від 16.09.2002 року (а.с.6), по-батькові власника вказано як «Онисімівна». Той факт, що\~мова йде про одну особу, з різним написанням її по-батькові, свідчать відомості про адресу місця реєстрації та мешкання, які однаково зазначені як в паспорті, так й в державному а акті на право приватної власності на землю, а саме як: с.Мала Перещепина, Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 3, 6). Свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що він є сусідом [PERSON], мешкає в с.Мала Перещепина з 1968 року. Йому відомо, що [PERSON] отримувала земельний пай разом з іншими мешканцями села. Її по-батькові є «Онисимівна». Іншої особу з прізвищем, імям та по-батькові як у заявника на території села [PERSON] немає. На підставі досліджених вище доказів, суд приходить до висновку, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №001169 від 16.09.2002 року містить описку в написанні по-батькові власника, а саме: вказано «Онисімівна», замість правильного «Онисимівна». Встановлення факту, про який просить заявник, необхідний заявнику для реалізації свого права щодо користування та розпорядженням земельною ділянкою. Враховуючи наведе, суд приходить до висновку, що факт, який просить встановити\~заявник, є юридичним, оскільки, від його встановлення залежить виникнення особистих прав заявника, діючим законодавством не передбачений інший порядок його встановлення, воно не пов'язано з наступним вирішенням спору про право і встановити його іншим шляхом неможливо, у зв'язку із чим, заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та,

Outcome: approved