Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-24 00:00:00

11.02.2020 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно з дня подання позову до достягнення дитиною повноліття, на підставі ст.ст.110,112, 185 Сімейного кодексу України. В обґрунтування позовної заяви позивач зазначила, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 11.08.2012. Від шлюбу подружжя має дитину - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні.Позивач зазначає, що [PERSON] здоровий, працездатний, працює неофіційно, але не надає регулярно матеріальної допомоги сину, через що позивач з звернулася до суду з позовом. Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова від 13 листопада 2019 року було відкрито спрощене позовне провадження по даній справі та призначено судове засідання. В судове засідання позивач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, подала на адресу суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі. Відповідач, представник відповідача в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, представник відповідача подав до суду відзив на позов, в якому позовні вимоги відповідач визнав частково, зазначив, що проти задоволення позовних вимог в повному обсязі заперечує. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з правилами ч.6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов частково, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 11.08.2012 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бахмацького районного управління юстиції, актовий запис №74 (а.с.3). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.10.2013 подружжя від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , де відповідач вказаний батьком, а позивачка - матір`ю. (а.с. 5) Позивач, звертаючись до суду з позовною заявою зазначає, що їх з відповідачем дитина мешкає з нею, і відповідачем ця обставина не спростована, як і той факт, що відповідач регулярно матеріальної допомоги дитині не надає в достатньому обсязі. Відповідач зазначив у відзиві що за своїм матеріальним станом на даний час не має можливості сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн. на місяць, у нього у власності нерухомого, цінного рухомого майна не має, крім того, надає матеріальну допомогу матері пенсійного віку та батьку-інваліду. Також відповідач у відзиві на позовну заяву зазначив, що з вересня 2019 по січень 2020 року надавав добровільно дитині матеріальну допомогу в розмірі 2500 грн. на місяць, таким чином сумлінно виконував свої обов`язки. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов`язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст. 181 Сімейного кодексу України). Крім того, стаття 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначає, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з ч.3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. Як визначено ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ст. 192 СК України та п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства, та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років на місяць становить: з 01 січня 2020 року - 2218 грн., з 01 липня 2020 - 2318 грн., з 01 грудня 2020 - 2395 грн. При вирішенні питання щодо визначення розміру аліментів та позовних вимог, суд виходить з того, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що на час розгляду справи складає 1109,00 грн., відповідачем частково визнаний позов в твердій грошовій сумі - 1100 грн. Враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а також обставини, передбачені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України, встановлений мінімальний гарантований та мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину (ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України), суд вважає за можливе позовні вимоги щодо стягнення аліментів частково задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000 грн., з індексацією відповідно до закону, щомісячно, починаючи з дати подання позову і до повноліття дитини. Даний розмір аліментів, що підлягає стягненню з відповідача, суд вважає необхідним та достатнім для забезпечення життєдіяльності дитин, на момент ухвалення рішення, враховуючи, що обов`язок утримання дитини покладається на обох батьків та з урахуванням наданих до суду доказів. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнена від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: partial