Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

11 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про зняття її з реєстрації жилого будинку [ADDRESS] . В обґрунтування вимог зазначив, що йому на праві власності належить будинок, розташований по [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстровані він та відповідачка, яка є його колишньою дружиною. Однак, [PERSON] не проживає в житловому приміщенні з 2016 року, оскільки знаходиться в іншій державі. Комунальні платежі відповідачка не сплачує, в утриманні житла участі не бере, її особистих речей у будинку немає. З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку [ADDRESS] . Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 12 березня 2021 року відкрите спрощене провадження у справі та призначене судове засідання. Позивач у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутності, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідачка, будучи двічі у встановленому порядку повідомлена про час і місце розгляду справи за місцем її реєстрації, у судове засідання не з`явилася. Відзиву та заяв від неї не надходило. З урахуванням наведених обставин, суд вважає за можливе постановити рішення у відсутності сторін. З`ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що жилий будинок [ADDRESS] на праві приватної власності належить позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого 15.12.2001 року Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою та договору дарування від 11.11.2005 року, посвідченого Четвертою Маріупольською державною нотаріальною конторою (а.с. 4,5,6,7). За інформацією Управління з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 17.02.2021 року, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані:\~ [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Як вбачається з заочного рішення Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 березня 2021 року за позовом [PERSON] шлюб між ним та [PERSON] , розірвано (а.с. 13). Відповідно до акту, виданого 28.04.2021\~ року КСН «Первомайський», у\~ будинку [ADDRESS] , починаючи з 2016 року, фактично\~ проживає один [PERSON] . Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім`ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім`ї права користування житлом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. Аналізуючи вищевказані докази, судом встановлено, що відповідачка з 2016 року не проживає за адресою реєстрації без поважних причин. Отже, враховуючи, що відповідачка не проживає більше року у будинку [ADDRESS] , тобто понад встановлені законодавством строки відсутня за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред`явлений позов по суті. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача понесені ним та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 908 гривень.

Outcome: approved