Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

11 червня 2021 року Державна іпотечна установа звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] , який забезпечено договором поруки №15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] та [PERSON] , в сумі 307384,13 грн., з яких: сума основного боргу - 235378,77 грн., прострочені відсотки за користування кредитом - 66693,92 грн., три проценти річних від простроченої суми - 5311,44 грн. та стягнення судових витрат в розмірі 4619,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що 23 вересня 2005 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №Ф1-05/15334-303. У відповідності до умов кредитного договору, ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON] в тимчасове користування кредитні ресурси в сумі 13500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) доларів США з оплатою по процентній ставці 11,5 % річних. Кредитні ресурси, отримані [PERSON] за цим договором, були призначені для придбання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 41,0 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м. За кредитним договором [PERSON] зобов`язувалась повністю повернути кредитні кошти до 23 вересня 2020 року. ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши відповідачці [PERSON] кредитні кошти в сумі 13500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) доларів США, які були сплачені нею за придбану на підставі договору купівлі-продажу від 23 вересня 2005 року квартиру [ADDRESS] . Одночасно з укладенням договору купівлі-продажу зазначеної нерухомості, в забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено іпотечний договір №15334-303, за яким ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняв в іпотеку квартиру під номером [ADDRESS] . Додатково для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором, між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №15334-303 від 23 вересня 2005 року, за яким [PERSON] зобов`язується відповідати перед ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх її зобов`язань за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року. 11 лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою укладено договір про відступлення права вимоги №17/4-В, за яким первісний кредитор - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступає, а новий кредитор - Державна іпотечна установа набуває всі права вимоги за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», за іпотечним договором №15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», за договором поруки №15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит». 17 вересня 2015 року прийнято рішення Національним банком України про віднесення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до категорії неплатоспроможних, тому згідно з п.2.1 договору відступлення права вимоги, вказана вище обставина призвела до набрання 17 вересня 2015 року чинності договору відступлення права вимоги №17/4-В. Станом на час набрання чинності договором відступлення права вимоги Державній іпотечній установі, залишок основних зобов`язань боржника [PERSON] складав 10786,01 доларів США, що становить 235378,77 грн. у гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 17 вересня 2015 року. Державна іпотечна установа обчислювала заборгованість за кредитним договором в національній валюті України - гривні, починаючи з дати набрання чинності договором відступлення, тобто з 17 вересня 2015 року, та стверджує, що від ПAT «Банк Фінанси та Кредит» грошових коштів на її рахунки в погашення заборгованості за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року не надходило. Враховуючи викладене, позивач Державна іпотечна установа просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року в сумі 307384,13 грн. У судове засідання представник позивача Державної іпотечної установи, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду справи, не з`явився, подав до суду заяву про повне підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутності. У судове засідання відповідачка [PERSON] ,будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи, не з`явилась. Від [PERSON] до суду надійшла заява, в якій відповідачка просить розгляд справи провести у її відсутності та вказує, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. У судове засідання відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день і час розгляду справи, про що свідчать її особисті розписки про отримання судових повісток, двічі не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши та оцінивши надані у справі докази, приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 23 вересня 2005 року між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладено кредитний договір №Ф1-05/15334-303. Розділом 2 кредитного договору встановлено, що ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» надало [PERSON] в тимчасове користування кредитні ресурси в сумі 13500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) доларів США з оплатою по процентній ставці 11,5 (одинадцять цілих п`ять десятих) процентів річних. Кредитні ресурси отримані [PERSON] за цим договором використовуються за цільовим призначенням - для придбання квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 41,0 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м. Пунктом 3.2 кредитного договору встановлено, що позичальник [PERSON] зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 23 вересня 2020 року. Погашення проводиться шляхом зарахування відповідної суми на позичковий рахунок. Виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором згідно з п.5.1 кредитного договору забезпечується іпотекою нерухомого майна - однокімнатною квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 41,0 кв.м., житловою площею 20,1 кв.м. ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» свої зобов`язання за Кредитним договором виконало в повному обсязі, надавши [PERSON] кредит в сумі 13500,00 (тринадцять тисяч п`ятсот) доларів США. На підставі договору купівлі-продажу квартири від 23 вересня 2005 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Кузнецовського міського нотаріального округу Рівненської області Приймасом В.О. за реєстровим №1926 від 23 вересня 2005 року, [PERSON] придбала квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] . 23 вересня 2005 року, в забезпечення виконання [PERSON] зобов`язань за кредитним договором, між ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» та [PERSON] укладений іпотечний договір №15334-303, за яким ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» прийняло в іпотеку квартиру під номером [ADDRESS] . 11 лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою укладено договір про відступлення прав вимоги №17/4-В, згідно п.1.2 якого передбачено, що первісний кредитор - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступає, а новий кредитор - Державна іпотечна установа набуває всі права вимоги за договорами (кредитними, іпотеки, поруки тощо), вказаними у додатках цього договору. Згідно додатку №1 до договору відступлення прав вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року, Державна іпотечна установа набула права вимоги за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», за іпотечним договором №15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», за договором поруки №15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит». Пунктом 2.1 договору відступлення встановлено, що пункт 1.2. цього договору набирає чинності в день прийняття рішення Національним банком України про віднесення первісного кредитора до категорії неплатоспроможних. 17 вересня 2015 року постановою Правління Національного банку України №612, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» віднесено до категорії неплатоспроможних, що призвело до запровадження виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб процедури виведення банку з ринку шляхом введення тимчасової адміністрації до банку, що підтверджується посиланням на вебсайт НБУ https://old.bank.gov.ua/control/uk/publish/printable_article?art_id=21722548&showTitle=true. Враховуючи викладене, згідно із п.2.1 договору відступлення прав вимоги, вказана вище обставина призвела до набрання 17 вересня 2015 року чинності договору відступлення прав вимоги в частині відступлення ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та набуття Державною іпотечною установою всіх прав вимоги за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року, за договором іпотеки та поруки до вказаного договору. У зв`язку із цим, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотек, у відповідності до рішення №24792935 від 26 вересня 2015 року, були внесені відомості про нового іпотекодержателя за Іпотечним договором, яким є Державна іпотечна установа, про що свідчить інформація, що міститься у витязі з Державного реєстру іпотек за індексним номером 44600636. 19 жовтня 2015 року Державною іпотечною установою на адресу [PERSON] було відправлено повідомлення №7466/11/2 від 15 жовтня 2015 року про те, що з 17 вересня 2015 року Державна іпотечна установа є єдиними кредитором [PERSON] відповідно до умов кредитного договору та договору про відступлення прав вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року. Даним повідомленням [PERSON] застережена від оплати будь-яких коштів в погашення боргу на рахунки первісного кредитора. Направлення [PERSON] вищевказаного листа Державною іпотечною установою підтверджується пунктом 22 реєстру згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів), поданих 19 жовтня 2015 року за списком №3887 згрупованих відправлень рекомендованих листів до поштового відділення та фіскальним чеком про їх оплату. Як вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення відповідачу [PERSON] за номером 0104222523729, останнє було повернуто відправнику Державній іпотечній установі із відміткою «За закінченням терміну зберігання». Крім того, для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит», [PERSON] та [PERSON] укладено договір поруки №15334-303 від 23 вересня 2005 року. Відповідно до п.1.1 договору поруки, [PERSON] зобов`язується відповідати перед ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит» в повному обсязі за своєчасне виконання [PERSON] усіх її зобов`язань за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року. Відповідно до п.5.1 договору поруки визначено, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором не заявив позовні вимоги до поручителя. Крім того, п.6.2 договору поруки визначено, що вказаний договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Пунктом 3.1 кредитного договору №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року визначено, що позичальник [PERSON] зобов`язується повністю повернути кредитні ресурси, отримані за цим договором, до 23 вересня 2020 року. Позовні вимоги до [PERSON] з приводу невиконання [PERSON] умов кредитного договору №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року заявлено позивачем Державною іпотечною установою, правонаступником кредитора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», 11 червня 2021 року, тобто після спливу шести місяців від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року, який сплив 22 березня 2021 року. Строк дії поруки не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. За змістом частини четвертої стаття 559 ЦК України, порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від установлення строку її дії договором чи законом сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора. Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України). Разом з тим з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, що визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (статті 251, 252 ЦК України). Таким чином, умови договору поруки про його дію до повного припинення зобов`язань боржника не означають, що цим договором установлено строк припинення поруки в розумінні статті 251 ЦК України, тому в цьому випадку підлягають застосуванню норми частини четвертої статті 559 цього Кодексу. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що договір поруки припинено на підставі п.5.1, оскільки сплив шестимісячний строк від дня настання строку виконання зобов`язання за кредитним договором, а кредитор - Державна іпотечна установа не заявила позовні вимоги до поручителя [PERSON] у вказаний строк, тому відсутні підстави для стягнення боргу за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року з відповідачки [PERSON] . Така позиція суду узгоджується із правовим висновком, викладеним Судовою палатою у цивільних справах Верховного Суду України в постанові від 14.09.2016 року у справі №6-223цс16. Як вбачається з акту звірки залишків заборгованості від 15 січня 2010 року за кредитним договором від 23 вересня 2005 року №Ф1-05/15334-303, відповідачкою [PERSON] підтверджено, що нею за кредитним договором отримано від ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» грошові кошти в сумі 13500,00 доларів США, повернуто кредитних коштів за Кредитним договором (без урахування процентів) станом на 01 січня 2010 року - 865,97 доларів США, залишок основної заборгованості за Кредитним договором (без урахування процентів) станом на 01 січня 2010 року складає 12634,03 доларів США. Станом на момент відступлення прав вимоги Державній іпотечній установі, за договором відступлення прав вимоги, у відповідності з довідкою про залишки заборгованості по іпотечним кредитам, що були передані Державній іпотечній установі станом на 17 вересня 2015 року, залишок основних зобов`язань боржника [PERSON] , порядковий номер в довідці 685, складав 10786,01 доларів США, що становить 235378 (двісті тридцять п`ять тисяч) грн. 77 коп. у гривневому еквіваленті. Офіційний курс НБУ станом на 17 вересня 2015 року становив 2182,2599 гривень за 100 доларів США, що підтверджується посиланням на вебсайт НБУ https://bank.gov.ua/ua/markets/exchangerates?date=17.09.2015&period=daily. [PERSON] не здійснювалося погашення заборгованості за кредитним договором на користь первинного кредитора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що підтверджується довідкою про залишки кредитної заборгованості по договорам, що були відступлені Державній іпотечній установі згідно договору відступлення прав вимоги №17/4-В від 11 лютого 2015 року, виданої 07 серпня 2020 року Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію AT «Банк «Фінанси та Кредит» Міхно С.С., згідно якої станом на 30 квітня 2020 року розмір заборгованості [PERSON] , порядковий номер в довідці 590, за кредитним договором становить 10786,01 доларів США. Оскільки зобов`язання [PERSON] по поверненню кредитних ресурсів та сплати процентів за його користування не здійснювалися з моменту відступлення прав вимоги, а ні на користь первинного кредитора - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», а ні на користь Державної іпотечної установи, це призвело до утворення заборгованості в розмірі 307384,13 грн., яка підтверджується розрахунком заборгованості №1884/32/28 від 22 квітня 2021 року за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року, та складається з суми основного боргу в розмірі 235378,77 грн., прострочених відсотків за користування кредитом, нарахованих до кінця дії кредитного договору, 23 вересня 2020 року, в розмірі 66693,92 грн., компенсаційних платежів, розрахованих кредитором відповідно до вимог ст.625 ЦК України (3% річних від простроченої суми нарахованих після закінчення строку повернення кредитних ресурсів), в розмірі 5311,44 грн. Відповідачкою [PERSON] розрахунок заборгованості не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, [PERSON] позовні вимоги визнала в повному обсязі, тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Укладений з банком кредитний договір відповідачка [PERSON] у судовому порядку не оспорила, у зв`язку з чим, договір, відповідно до правил ст.204 ЦК України, є правомірним. Частиною 1 ст.1077 ЦК України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Статтею 514 ЦК України передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. 11 лютого 2015 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та Державною іпотечною установою укладено договір про відступлення прав вимоги №17/4-В з додатком №1, за яким передбачено, що первісний кредитор - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступає, а новий кредитор - Державна іпотечна установа набуває всі права вимоги за кредитним договором №Ф1-05/15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», за іпотечним договором №15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит», за договором поруки №15334-303 від 23 вересня 2005 року, укладеним між [PERSON] , [PERSON] та ТОВ «Банк «Фінанси та Кредит». Вказаний договір набрав чинності 17 вересня 2015 року. [PERSON] належним чином повідомлено про заміну кредитора ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на Державну іпотечну установу. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно - правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобов`язання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачкою [PERSON] за кредитним договором, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення з останньої заборгованості за кредитним підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення заборгованості з відповідачки [PERSON] , то суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають з огляду на припинення поруки. Частиною 1 ст.141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, судові витрати підлягають стягненню з відповідачки [PERSON] на користь позивача в розмірі 4619,76 грн.

Outcome: partial