Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

12.11.2019 року позивач звернувся до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 20 вересня 2014 року вона, [PERSON] , [INFO] , уклала шлюб з [PERSON] , [INFO] , який вони зареєстрували 20.09.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблений актовий запис № 161. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Під час спільного проживання, в останній рік між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне, спільне життя та ведення спільного господарства. Також вони втратили один до одного почуття взаємної любові та поваги. Вони перестали бути однією родиною, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим. Шлюбні відносини фактично припинилися з грудня 2017 року. Спору про майно вони не мають. За спільною домовленістю - дитина залишиться проживати з матір`ю. Враховуючи вищевикладені обставини, просить суд розірвати між нею, [PERSON] , [INFO] і [PERSON] , [INFO] , шлюб, зареєстрований 20.09.2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблений актовий запис № 161. До початку підготовчого судового засідання позивач надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Після розірвання шлюбу просить залиши їй прізвище « [PERSON] ». До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про шлюб, з якого вбачається, що 20 вересня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб. Шлюбне прізвище позивача « [PERSON] ». Факт наявності у сторін дитини - [PERSON] , [INFO] , підтверджується копією свідоцтва про народження. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти цього не заперечує, суд вважає доведеним факт розпаду сім`ї і знаходить, що перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Крім того, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. В зв`язку із зазначеним, позивачу, яким при зверненні до суду сплачено судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп., необхідно здійснити повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що відповідно становить 384 грн. 20 коп., а також здійснити стягнення з відповідача на користь позивача 384 грн. 20 коп. судового збору, що відповідає пропорційному розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved