Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

11.10.2016 року позивач [PERSON] (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) звернулось до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з [PERSON] суму сплаченого відшкодування у розмірі 17613,38 грн., витрати, понесені на встановлення розміру шкоди у розмірі 940,00 грн. та судовий збір. При цьому, позивач посилається на те, що 17.09.2014 року з вини відповідача сталася ДТП, його вина в цьому повністю доведена. Шкоду, заподіяну внаслідок вказаної ДТП, відповідач не відшкодував, та в звязку з тим, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була на той момент застрахована, МТСБУ здійснило виплати потерпілій особі в розмірі 17\~613,38 грн. В добровільному порядку відповідач не здійснив компенсацію витрат, в звязку з чим позивач змушений звернутись до суду з позовом. До судового засідання представник позивача МТСБУ не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не зявився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] 17.09.2014 року о 04.50 год. на а/д Іллічівськ Черноморка, керуючи автомобілем [NUMBER], допустив зіткнення з автомобілем Ніссан, д/н ВН 9502ВА. Від зіткнення транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою судді Київського районного суду м. Одеси Войтова Г.В. 28.11.2014 року [PERSON] визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України /а.с. 6/. Внаслідок ДТП, власнику автомобіля Ніссан, д/н ВН 9502ВА, [PERSON] заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 21\~136,06 грн., що вбачається із висновку № 380/14, складеного експертом [PERSON] /а.с. 15-29/. Судом досліджено платіжне доручення № 8420 від 2.12.2014 року у розмірі 940 грн., яке свідчить про понесені позивачем витрати у розмірі 940,00 грн. за проведення експертного дослідження /а.с. 14/. Наказом МТСБУ про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих № 619 від 05.02.2015 року встановлено сплатити [PERSON] кошти у розмірі 17\~613,38 грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП /а.с. 13/. Згідно платіжного доручення № 1/24555 від 06.02.2015 року страхове відшкодування [PERSON] було виплачено у розмірі 17\~613,38 грн. /а.с. 14/. Таким чином, суд приходить до висновку, що стягненню з відповідача підлягають кошти у розмірі 18\~553,38 грн. /17\~613,38 грн. + 940,00 грн./. Згідно з п. а ч. 1 ст. 41 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з п. п. 38.2.1 ч. 2 ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону Таким чином, з урахуванням вищевикладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги МТСБУ підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. На підставі ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial