Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-04 00:00:00

12.04.2017 позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, в якій просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей, малолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача, щомісячно, починаючи стягнення з дня предявлення позову та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що під час перебування у шлюбі вона народила доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з нею та перебуває на її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач в добровільному порядку не надає, чим поставив позивача у скрутне матеріальне становище. Відповідач знаходиться в працездатному віці, є фізично здоровим, інших аліментних зобовязань не має, а тому у нього є можливість щомісячно сплачувати аліменти на утримання дітей, доньки [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу. Позивач правом на участь у судовому засіданні не скористалася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримувала, наполягала на їх задоволенні ( а.с.16). Відповідач правом на участь в судовому засіданні не скористався, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вказував, що позовні вимоги про стягнення аліментів визнає (а.с.17). У зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач під час перебування у шлюбі з [PERSON], 28.08.2002 народила доньку, [PERSON] та 31.07.2009 сина, [PERSON], що вбачається зі свідоцтва про народження серії І-КИ № 169518 від 25.09.2002 та серії 1-КИ № 234417 від 20.08.2009 (а.с.5,6). Діти проживають разом зі сторонами по справі, однак знаходяться на утриманні матері, про що засвідчує довідка Чкаловської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області від 11.04.2017 (а.с.3). Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 141 Сімейного кодексу України, батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо дитини. За приписами ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 1, 2 статті 183 Сімейного кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], є фізично здоровим, інші аліментні зобовязань відсутні, проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі 1/3 частки заробітку не заперечував, надавши відповідну заяву. Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. ст. 180 - 183 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача на утримання їх малолітнього сина [PERSON], [INFO] та неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 12.04.2017 та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved