Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-22 00:00:00

11 січня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що відповідачка звернулась до позивача із заявою про отримання банківських послуг, у відповідності до якої позивач відкрив відповідачці кредитний рахунок з обумовленим лімітом, відповідачка в свою чергу зобов`язалась здійснювати погашення кредиту. Своїх зобов`язань відповідачка не виконує, тому позивач в судовому порядку просить суд стягнути на свою користь з відповідачки заборгованість по тілу кредиту, який станом на 03 грудня 2020 року становить 12 910,83 грн. а також стягнути судові витрати по справі. (а.с.1-4) Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідача фізичної особи [PERSON] (а.с.101) ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 29 січня 2021 року було відкрито провадження у справі та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін та їх представників (а.с. 102 - 103). Представник позивача у судові засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення на його адресу судових повісток. Позивачем до позовної зави було додане клопотання в якому він просить суд розглянути справу за відсутності представника АТ КБ «ПриватБанк», проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує. (а.с.7) Відповідачка в судові засідання не з`явилась, відзив на позов до суду не находив. Відповідачка повідомлялась про дату, час і місце розгляду справи шляхом направлення на її адресу судових повісток. Клопотань про розгляд справи за її відсутності відповідачка не надала, про причини неявки не повідомила. З урахуванням викладених вище обставин на підставі ст.ст. 280, 287, 288 ЦПК України, розгляд справи проведено в заочному порядку. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, справа розглянута без фіксування судового засідання технічними засобами, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. 13 серпня 2007 року [PERSON] звернулась до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н, в якій виявила намір оформити на своє ім`я платіжну картку (кредитку). (а.с. 33-34) 13 серпня 2007 року [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 08/09, в подальшому кредитна картка перевидавалась неодноразово, останній раз [PERSON] було надано кредитну картку 30 січня 2018 року № [NUMBER] з терміном дії до 07/20. (а.с. 32) Як вбачається з матеріалів справи позивачем відповідачці 14 серпня 2008 року був встановлений кредитний ліміт в сумі 250 грн., який в подальшому змінювався, максимальний розмір кредитного ліміту був встановлений 31 січня 2017 року та становив 5 800 грн. (а.с. 31) З виписки за договором № б/н укладеним між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] вбачається, що відповідачка користувалась кредитною карткою, здійснювала покупки, поповнювала мобільні рахунки, тобто реалізувала своє право на користування кредитними коштами (а.с. 74 - 97). Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що банком було виконано взяті на себе зобов`язання щодо відкриття відповідачці кредитного рахунку із можливістю користування кредитними коштами. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання. З наявної в матеріалах справи виписки по картковому рахунку, вбачається, що відповідачкою неналежно виконуються взяті на себе зобов`язання щодо повернення заборгованості по тілу кредиту. (а.с.74-97) В матеріалах справи відсутні докази належного виконання відповідачкою умов договору у зв`язку з цим суд вважає за можливе в судовому порядку стягнути з відповідачки на користь позивача заборгованість по тілу кредиту. Вирішуючи питання щодо розміру заборгованість суд зазначає, що згідно наданої позивачем інформації, максимальний розмір кредитного ліміту який був встановлений відповідачці становить 5 800 грн. (а.с.31) Доказів того, що відповідачці були надані у користування кредитні кошти в іншому розмірі до справи не надано, факт користування відповідачкою кредитним лімітом про який зазначає позивач не був встановлений при розгляді справи. В наданій виписці по рахунку заборгованість сформована з урахування інших платежів, процентів за користування кредитом та пені, достеменно визначити тіло кредитного ліміту з виписки неможливо. З огляду на викладене з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню документальна підтверджена сума заборгованості по тілу кредитного ліміту в розмірі 5 800 грн. В решті стягнення заборгованості по тілу кредитного ліміту слід відмовити, через не доведення користування відповідачкою такою сумою. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, що становить 944 грн. 29 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial