Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до фізичної особи-підприємця [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди (а.с.1-3). В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 17 лютого 2014 року між сторонами було укладено договір №12658 на виготовлення корпусних домашніх меблів, згідно умов якого загальна сума договору складає 11 380,00 грн., за умови сплати авансу в сумі 8000,00 грн., із зазначенням терміну виконання роботи 25 березня 2014 року. Перед укладенням договору позивачем були в повному обсязі розроблені всі необхідні креслення для виготовлення меблів. На виконання умов договору позивачем сплачено 17.01.2014 року аванс в сумі 8 000,00 грн. Після отримання авансу відповідач тривалий час не приступав до виконання вказаних в договорі робіт. Лише через три місяці позивач отримав від відповідача частини меблевих заготовок, які не відповідали кресленням розробленими позивачем, тобто мали істотні недоліки. Відповідач на звернення позивача щодо усунення недоліків заготовок меблів не відреагував, у зв'язку із чим, [PERSON] звернувся до Союзу споживачів України в Дніпропетровській області з заявою щодо обґрунтованості зауважень та претензій до ФОП [PERSON], на що Союзом споживачів України в Дніпропетровській області була проведена перевірка та виданий відповідний акт від 12.06.2014 року. Зазначивши також, що діями відповідача йому було завдано значної моральної шкоди, у зв'язку із чим, позивач вимушений був звернутися до суду з даним позовом, в яком просив суд стягнути з відповідача на свою користь матеріальні збитки в сумі 41 520,00 грн. та моральну шкоду в сумі 8 000,00 грн. Ухвалою суду від 13.10.2014 року залишено без розгляду позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди. Позивач в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. До суду надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу без своєї присутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити їх у повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.25). Відповідач у судове засідання не з'явився. Про день, час та місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку. Про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив. Письмових заяв про розгляд справи без своєї присутності до суду не надавав. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених позовних ними вимог та на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.59 ЦПК України, обставини справи, які законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду справи встановлено, що 17 січня 2014 року між сторонами було укладено договір №12658, відповідно до умов якого замовник вносить передоплату, а підрядник зобов'язується виготовити корпусні меблі, згідно креслень замовника, терміном виконання роботи до 25 березня 2014 року. Загальна сума договору складає 11 380,00 грн. (а.с.4-5). За ст.. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. За умовами договору, позивач сплатив 8 000,00 грн. авансу (а.с.5). Згідно ст.. 631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Після трьох місяців з моменту сплати авансу, позивач отримав частину заготівель меблів від відповідача, які були виготовлені не по кресленням [PERSON] Усунути недоліки виготовлених заготівель меблів [PERSON] відмовився. Згідно акту Союзу споживачів України в Дніпропетровській області від 12.06.2014 року встановлено, що зауваження та претензії [PERSON] до [PERSON] є в повній мірі обґрунтованими (а.с.18-19). Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. Згідно ст.. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов і вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно застосовуються. У відповідності до вимог ст.. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. За п.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Таким чином, аналізуючи в сукупності наявні по справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, внаслідок чого слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений аванс в сумі 8 000,00 грн. та пеню в розмірі 3% за кожен день прострочення, а саме: за період з 25.03.2014 року по 10.07.2014 року, що становить 108 днів, в сумі 25 920,00 грн. Крім того, вирішуючи питання щодо сплати судових витрат, згідно статті 88 ЦПК України, оскільки позивач в силу ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», звільнений від сплати судового збору, його вимоги частково задоволені, тому з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в сумі 339,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial