Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

11.01.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулись до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та судових витрат, зазначивши, що відповідач отримав кредит у розмірі 500,00грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 34,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.. Погодившись на всі умови та правила надання банківських послуг відповідач не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його загальна заборгованість перед позивачем станом на 31.10.2017 року становить 12191,97грн., з яких 319,78 грн - заборгованість за кредитом, 7915,43 грн. - відсотки за користування кредитом, 2900,00грн.- пеня та комісія, та 1056,76 грн. - штрафи. В добровільному порядку відповідач борг не погашає, тому ПАТ КБ «Приватбанк» просили стягнути дану заборгованість з відповідача та стягнути з відповідача судові витрати в сумі 1600 грн. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю Савіхіна А.М. просила про розгляд справи у її відсутність. Ухвалою суду від 22.02.2018 року позов ПАТ КБ « ПриватБанк » прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення сторін (а. с. 46). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги визнав , просив слухати справу без його участі. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст.211 ЦПК України, право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст.247 ЦПК України. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Так, з матеріалів справи вбачається, що 27.10.2014 року [PERSON] було підписано анкету-заяву про приєднання до умов і правил надання банківських послуг у ПАТ КБ «ПриватБанк», в якій зазначено, що вона разом із пам'яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с. 5). В анкеті - заяві міститься інформація про те, що [PERSON] ознайомився з умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді та погодився з ними. Також відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами складає між ним та банком договір, про що свідчить його підпис в заяві. Тобто встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір б\\н, відповідно до якого позивач взяв на себе зобов'язання надати відповідачу кредит у розмірі 500,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, а відповідач зобов'язувався повертати кредит згідно графіку погашення суми кредиту та сплачувати щомісячно відсотки за користування кредитом, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, що являється Договором згідно ст.634 ЦК України. Згідно з умовами та правилами надання банківських послуг після отримання банком від клієнта необхідних документів, а також заяви, банк проводить перевірку наданих документів і приймає рішення про можливість встановлення кредитного ліміту на кредитну картку. Клієнт дає згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити /зменшити, збільшити або анулювати / кредитний ліміт. Підписання цього договору є пряма і безумовна згода клієнта відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту встановленого банком / п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 умов та правил надання банківських послуг/. Згідно п. 2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг кредитного договору позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Відповідно до п. 2.1.1.5.6 віщезазначених Умов - у випадку невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Власник карти зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.1.1.2.7 Умов та правил надання банківських послуг. У разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та /або у разі виникнення Овердрафту Банк має право призупинити здійснення розрахунків по Карті (заблокувати Карту) та/або визнати Карту недійсною до моменту усунення вказаних порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов`язків та інших обов`язків за цим Договором, що передбачено п. 1.1.3.2.2 Умов. Позивач свої зобов'язання за кредитним договором виконав у повному обсязі. Однак, відповідач не додержувався належного виконання умов зазначеного договору, в силу чого його загальна заборгованість перед позивачем станом на 31.10.2017 року становить 12191,97 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом -319,78грн.; - заборгованості по відсотках за користування кредитом - 7915,43грн.; - пеня та комісія - 2900,00 грн., - штрафи на загальну суму 1056,76 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості по кредитному договору (а.с.4). Відповідно до ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобовязань або одностороння зміна його умов не допускається. За правилами ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом законодавства. Відповідно до п.1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на такий самий термін. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно ст. 627 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Пунктом 1.1.2.4 Умов за незгодою зі зміною Правил та\\або «Тарифів Банку», позичальник зобов`язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість. Жодної заяви [PERSON] до ПАТ КБ «ПриватБанк» не було подано. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що строк дії Кредитного договору, укладеного 27.10.2014 року було продовжено, а отже, розрахунок заборгованості за кредитним доовором, зроблений відповідачем станом на 31.10.2017 року, відповідає умовам Договору та закону. Відповідно ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Виходячи із наведеного, на підставі вивчених наявних у справі доказів, взявши до уваги позицію сторін, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки, відповідачем позов визнано до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 800 грн. 00 коп. (1600,00 / 50%). Решту суми судового збору у розмірі 800,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк»

Outcome: approved