Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

12.10.2020 року орган опіки та піклування звернулись до суду із зазначеним позовом, у якому просили позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з відповідачів аліменти на користь малолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; вирішити питання про розподіл судових витрат. Свої вимоги мотивуваиа тим, що [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітніх дітей: [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до актів обстеження побутових умов проживання відповідачі відсутні за місце проживання з травня 2020 року, залишені діти знаходяться на утриманні бабусі - [PERSON] . Відповідачі не цікавляться здоров`ям дітей, не спілкуються з ними, не створюють умов для отримання освіти, матеріально не забезпечують. Згідно характеристик, виданих Новороманівською сільською радою, відповідачі зловживають спиртними напоями, не займаються веденням особистого селянського господарства, не займаються вихованням дітей. Тому орган опіки та піклування з метою захисту прав малолітніх дітей змушений звернутись до суду з позовом про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо дітей та стягнення аліментів. Заочним рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 18.01.2021 року позовні вимоги задоволені повністю. Ухвалою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 09.09.2021 року заочне рішення від 18.01.2021 року скасоване та справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні 08.12.2021 року представник позивача позовні вимоги підтримала повністю, просила задовольнити з підстав, зазначених у позові. Представник відповідачів [PERSON] та відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю. Просили відмовити у задоволенні позову, оскільки їх тривала відсутність за місцем проживання пов`язана з карантинними обмеженнями. Вони з чоловіком були на заробітках та не змогли приїхати додому вчасно. Наразі чоловік знову на заробітках у Польщі. У них народилася ще одна дитина. Діти проживають з нею. Заслухавши пояснення учасників справи, заслухавши думку дітей, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є батьками малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 8,9). Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконкомом Брониківської сільської ради від 16.09.2020 [PERSON] проживає без реєстрації [ADDRESS] . Разом з нею проживають чоловік [PERSON] , діти: [PERSON] , [PERSON] , свекор [PERSON] , свекруха [PERSON] (а.с. 12,13). При обстеженні матеріально-побутових умов бабусі дітей [PERSON] від 09.07.2020 та 18.09.2020 встановлено, що вона має житловий будинок з 4-х кімнат та земельну ділянку. Будинок чистий, світлий, облаштований всім необхідним, в дітей є усе необхідне, бабуся займається вихованням діток. Батьки залишили дітей бабусі, щоб вона деякий час наглянула за дітьми, але з травня 2020 не повернулися, не займаються вихованням дітей та не утримують фінансово (а.с. 10,11). Відповідно до довідки-характеристики, виданої виконкомом Брониківської сільської ради 16.09.2020, [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Перемога, Новоград-Волинського району, в домоволодінні батьків чоловіка. Власного житла не має. За час проживання на території сільської ради зарекомендувала себе з негативної сторони. Не займається веденням особистого селянського господарства. Зловживає спиртними напоями. Не займається вихованням дітей. Зі слів рідних та сусідів неодноразово з`являється в громадських місцях в нетверезому стані (а.с.14). Згідно довідки-характеристики, виданої виконкомом Брониківської сільської ради 16.09.2020, [PERSON] , [INFO] , проживає в с. Перемога, Новоград-Волинського району, в домоволодінні батьків. Власного житла не має. За час проживання на території сільської ради зарекомендував себе з негативної сторони. Не займається веденням особистого селянського господарства. Зловживає спиртними напоями. Не займається вихованням дітей. Зі слів рідних та сусідів неодноразово з`являється в громадських місцях в нетверезому стані (а.с. 15). У висновку органу опіки і піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області від 09.10.2020 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] встановлено, що відповідно до актів обстеження матеріально-побутових умов проживання від 09.07.2020 та 18.09.2020 [PERSON] та [PERSON] за місцем проживання відсутні з травня 2020 року, діти знаходяться на утриманні бабусі [PERSON] . Місце перебування відповідачів, зі слів бабусі, в Херсонській області. Спеціаліст з питань прав та захисту дітей в телефонному режимі зв`язувався з [PERSON] та [PERSON] щодо повернення батьків до дітей, на що була відповідь, що вони не хочуть піклуватися про дітей. Виходячи з інтересів малолітніх дітей, орган опіки та піклування Новоград-Волинської районної державної адміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] . Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Частиною 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Частиною 7 ст. 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно з ч.ч. 1-4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до ч. 1 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені ч. 1 ст. 164 СК України. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Виходячи з тлумачення п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України суд має підстави для висновку, що ухилення від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав виключно за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (стаття 166 СК України). Суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини у діях батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини. У ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. У справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року Європейський суд з прав людини зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (§ 100). Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно пунктів 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інші), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для застосування такого виняткового заходу, як позбавлення батьківських прав відповідачів, оскільки позивачем не доведено та судом не встановлено наявності такого обов`язкового елементу як винності в умисному ухиленні батьків від виконання їх батьківських обов`язків. В судовому засіданні встановлено, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають в житловому будинку по [ADDRESS] , частково зробили ремонт у житлі. Дані про притягнення [PERSON] , [PERSON] до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, перебування відповідачів на обліку у зв`язку з психічним захворюванням чи зловживанням алкоголем відсутні. Відповідача [PERSON] офіційно працевлаштований у Польщі. Відповідач [PERSON] не працює, оскільки [INFO] народила дочку [PERSON] . Після повернення з заробітків відповідачі вчиняли активні дії, спрямовані на повернення дітей додому та після розпорядження голови Новоград-Волинської РДА про скасування статусу малолітніх дітей як позбавлених батьківського піклування, одразу забрали додому. Діти в судовому засіданні не повідомили суду ніяких переживань, що живуть з матір`ю. Чекають, що тато на новий рік приїздить додому з заробітків. Були охайні, одягнуті відповідно до погодних умов. З метою захисту якнайкращих інтересів дітей суд визнає за доцільне збереження їх зв`язків із сім`єю (батьком та матір`ю), що забезпечить їх розвиток у безпечному та стійкому середовищі, яке не є неблагополучним, оскільки зворотного судом не встановлено. Представник органу опіки та піклування в судовому засіданні наголосила, що було проведено огляд матеріально-побутових умов проживання за місцем проживання [PERSON] , [PERSON] та санітарний стан будинку станом на 07.11.2021 року був визнаний незадовільним, продукти харчування були в обмеженій кількості, діти часто пропускають школу, не відвідують гуртки, які раніше відвідували. Новонароджена дівчинка [PERSON] , [INFO] , до цього часу не зареєстрована. Зважаючи на викладене, суд вважає за доцільне повідомити [PERSON] , [PERSON] про необхідність зміни ставлення до виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відтак встановлені підстави для відмови у задоволенні позову про позбавлення відповідачів батьківських прав щодо їх малолітніх дітей, а також не підлягають задоволенню і похідні вимоги про стягнення аліментів на утримання дітей, оскільки вони проживають з відповідачами. Також відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: dismissed