Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

11 грудня 2015 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON], укладений 22 грудня 1979 року Будинком щастя Жовтневого району м.Дніпропетровська, актовий запис №2579. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22 грудня 1979р. сторони уклали шлюб, який був юридично оформлений Будинком щастя Жовтневого району м.Дніпропетровська, актовий запис №2579. Створюючи сім'ю, позивач вважала, що усі взаємовідношення будуть будуватися на взаємної повазі один до одного та їх сім'я буде міцною й дружньою на протязі всього життя. Між тим за час тривалого сумісного проживання сторони не досягай справжнього сімейного щастя, а їх сімейні відносини були чомусь напруженими з постійними непорозуміннями. Позивач вважає, що при укладанні шлюбу сторони не достатньо знали один другого. Також не враховували, що для створення міцної сім'ї та підтримання добрих дружніх відношень необхідно ще мати якийсь спільні інтереси та прихильності, яких не спостерігалось. Внаслідок цього сторони поступово втратили, первісні почуття та стали віддалятися один від другого. Фактично сторони тривалий час жили разом, але без любові та без необхідної поваги, бо під час їх сумісного життя з'ясувалися несумісність інтересів, характерів, поглядів на життя, протилежність інтересів та прихильностей, що й приводило до частих непорозумінь у їх взаємовідносинах. Тому врешті, після досягнення дітьми повноліття та створення ними вже власних сімей, позивач вирішила остаточно розірвати шлюб з відповідачем, бо у сторін вже не має нічого спільного, що могло утримувати сім'ю. Позивач вже не бажаю жити з чоловіком без любові та поваги, а також терпіти у подальшому якісь приниження, непорозуміння та неприємні складні відносини. Фактично сторони не мають взаємної любові й поваги та лише проживаємо в одній квартирі, як сторонні люди. У судове засідання позивач не з'явилась. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила справу розглядати за її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за її відсутності не подав. За таких обставин, у порядку передбаченому ч.1 ст.224 ЦПК України, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. У зв'язку із неявкою сторін у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 22 грудня 1979 року будинком щастя Жовтневого району м.Дніпропетровська, було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №2579, що підтверджується свідоцтвом про укладання шлюбу (а.с.5). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені з 2010 року, що підтверджується заявою позивача. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно зі ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд виходить із положень ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved