Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким просила стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 700 грн., щомісячно, починаючи стягнення від дня пред»явлення позову та рішення суду допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Вказує, що з 16 жовтня 2013 року згідно висновку медико- соціальної експертної комісії повнолітній доньці була встановлена інвалідність 3-ї групи з 12.10.2013 року, причина інвалідності - інвалід з дитинства . Діагноз, який ліг в основу призначення інвалідності- легка розумова відсталість в результаті фенілкетонурії. Батьки , за загальним правилом, мають добровільно утримувати свою непрацездатну дитину. Однак, відповідач до досягнення донькою повноліття надавав матеріальну допомогу, а після досягнення повноліття відмовився. При цьому, відповідач має можливість надавати доньці таку допомогу. Донька потребує такої допомоги, так як їй необхідні кошти для придбання необхідних для життєдіяльності медикаментів, продуктів харчування відповідно до встановленої дієти. В судовому засіданні позивач, її представник вимоги підтримали, просили задовольнити. Третя особа в суді також просила позов задовольнити, зазначивши, що кошти які вона отримує у вигляді пенсії їй недостатньо для задоволення своїх потреб. Відповідач в суді погодився, щоб з нього стягували аліменти на утримання непрацездатної доньки, однак суму просив визначити до 400 грн., щомісячно, оскільки докази, на які посилається позивач на підтвердження своїх вимог 5-ти річної давності. Розмір аліментів вважає завищеним ( а.с. 27-29). Заслухавши пояснення сторін, їх представників, третьої особи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що сторони в справі є батьками [PERSON], [INFO], 15 лютого 2011 року розірвали свій шлюб ( а.с. 5). З 21.10.2013 року [PERSON], [INFO] було встановлено 3-ю групу інвалідності, причина інвалідності- інвалід з дитинства , дата чергового переогляду - жовтень 2014 року ( а.с. 9). За довідкою управління Пенсійного фонду України в м. Кіровограді від 06.05.2014 року №1511, третя особа- [PERSON] , [INFO] отримує соціальну пенсію в розмірі - 949 грн. та довідки про доходи від 06.05.2014 року №124 стипендію в сумі - 275 грн., щомісячно ( а.с. 63-64 ). Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати, а частиною 1 статті 1 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» визначено, що непрацездатні громадяни - особи, які досягли встановленого законом пенсійного віку або визнані інвалідами, у тому числі діти-інваліди, а також особи, які мають право на пенсію у зв'язку з втратою годувальника відповідно до цього Закону. Враховуючи те, що донька сторін- [PERSON] є інвалідом третьої групи, інвалід з дитинства , тобто в даному випадку є непрацездатною та відповідно має право на утримання від обох батьків. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно довідки про доходи відповідача №67 від 29.04.2014 року ( а.с. 60 ) [PERSON] офіційно працює та стабільно отримує заробітну платню достатню для надання своїй непрацездатній доньці матеріальної допомоги. Разом з тим, з»ясовано, що позивач також працює , з її слів, неофіційно, крім того, навчається. ЇЇ доводи про те, що вона взяла на себе відповідальність за те, що повнолітня дитина буде навчатися у навчальному закладі, при цьому вона її супроводжує на заняття та дочекавшись закінчення забирає її додому, суд не приймає до уваги, оскільки позивачем не було надано доказів, в розумінні ч.2 ст.59 ЦПК України, на підтвердження даних обставин, а надана довідка до акта МСЕК та епікриз з історії хвороби доньки не містять таких рекомендацій - супроводження , догляд дитини . Враховуючи те, що відповідач фактично не заперечував проти стягнення аліментів, з урахуванням його матеріального та сімейного стану, а також доведеності позивачем своїх вимог, суд вважає необхідним визначити розмір аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної доньки-[PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі - 400 гривень, щомісячно, на весь строк інвалідності. Щодо решти вимог та негайного виконання рішення суду - відмовити, так як в даному випадку аліменти стягуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі -243 грн. 60 коп.

Outcome: partial