Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 16.02.2012року він уклав шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мали спільну дитину, [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Позивач вказує, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обов'язки, ведення спільного господарства. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності, а позов задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату час та місце розгляду справи. Згідно ст.ст.279, 280, 281 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи у порядку загального провадження. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.02.2012року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим ВДРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 16.02.2012року. Від шлюбу сторони мали спільну дитину, [PERSON], [INFO], який помер [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження та свідоцтво про смерть. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні стосунки між сторонами фактично припинено. Позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу оскільки перебування в шлюбі з відповідачем суперечить його інтересам. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Оскільки від відповідача не надходило клопотань про зміну прізвища після розірвання шлюбу, то їй слід залишити прізвище [PERSON]. У відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судові витрати які складаються із судового збору в сумі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved