Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-14 00:00:00

10 жовтня 2018 року [PERSON] , звернулася до суду із позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В позовній заяві зазначає, що 01 червня 2008 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 269 (копія свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] ). [INFO] у них народилася дочка [PERSON] (копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] ). 16 березня 2016 року рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду шлюб між нею та [PERSON] розірвано (копія рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16.03.2016 року). Під час перебування у шлюбі за спільні кошти ними було придбано наступне майно, що належить їм на праві спільної сумісної власності: легковий автомобіль Mitsubishi Lancer 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузову [NUMBER] , який зареєстрували за відповідачем 23.06.2015 р. у відділі ВРЕР м. Дунаївці Хмельницької обл. Домовленості про добровільний поділ їхнього автомобіля між нею і відповідачем не досягнуто. На даний час вона дізналася про те, що вищевказаний автомобіль, який є об`єктом спільної сумісної власності, яким користувався весь час Відповідач - відчужено, без її відому та без її згоди. Враховуючи, те що автомобіль є неподільною річчю, а також, що він відчужений без її згоди та без її відому, в неї виникає необхідність просити Суд присудити на її користь грошову компенсацію у розмірі 1/2 від ринкової вартості даного автомобіля. Ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer 2007 р.в., об`єм двигуна 1597 куб.см, бензин, на момент подання даної позовної заяви відповідно до довідки із «Бюлетеня автотоварознавця» становить 138 900 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот) грн. Просить стягнути з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , 1/2 частину вартості автомобіля, що є об`єктом їх спільної сумісної власності - Mitsubishi Lancer 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] у сумі 69 450 грн. та стягнути з відповідача судові витрати. У судове засідання позивач не з`явилася. Клопотала про розгляд справи за її відсутності та просила позовну заяву задовольнити (а.с.34,47). Відповідач в судове засідання не з`явився. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте надіслав до суду заперечення щодо позову. В запереченні зазначає, що перереєстрація транспортного засобу [PERSON] здійснювалася за участі [PERSON] та [PERSON] , і при цьому [PERSON] надала письмову згоду на відчуження майна. На виручені кошти ними були придбані товари домашнього вжитку, бруківка, якою облаштовано заїзд у господарство батьків [PERSON] , у якому на той час проживав відповідач. Підсумовуючи вищевказане, представник відповідача вказує, що спірний автомобіль придбавався та відчужувався у період перебування сторін у шлюбі (а.с.85-86). Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] з 01 червня 2008 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 16 березня 2016 року в справі № 676/7168/15-ц (а.с.9,11-11 зворот). Транспортний засіб Mitsubishi Lancer 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , з 23 червня 2015 року по 13.10.2015 року зареєстровано за [PERSON] (а.с.17). Ринкова вартість автомобіля Mitsubishi Lancer 2007 р.в., об`єм двигуна 1597 куб.см, бензин, на момент подання даної позовної заяви відповідно до довідки із «Бюлетеня автотоварознавця» становить 138 900 (сто тридцять вісім тисяч дев`ятсот) грн. (а.с.15). Із листа Регіонального сервісного центру у Львівській області №31/13-881 від 28.03.2019 року вбачається, що відповідно до бази даних «ДАІ-2000» та Єдиного державного реєстру транспортних засобів, автомобіль Mitsubishi Lancer 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , 23.06.2015 року у ВРЕР м.Дунаївці був зареєстрований на ім`я [PERSON] , [INFO] . В подальшому 13.10.2015 року у ВРЕВ ДАІ з обслуговування Бродівського району ГУ МВС України у Львівській області, на підставі довідки-рахунок ААЕ №151451, виданої 13.10.2015 року ПП «Автовир» зазначений автомобіль був перереєстрований на ім`я [PERSON] , [INFO] , зареєстрований: с.Хмільно, Радехівського району Львівської області (а.с.30). З копії свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] констатовано, що власником Mitsubishi Lancer 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а.с.87). Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними. У відповідності до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно з ч.1 ст. 61 Сімейного кодексу України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь - яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. В ч.1, ч.2 ст.71 Сімейного кодексу України зазначено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено за домовленістю між ними. У відповідності до ч.1 ст.70 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права сумісної власності подружжя, частки дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно з частинами першою, третьою ст.368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснено у п. п. 23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Судом встановлено, що автомобіль Mitsubishi Lancer 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , який 23.06.2015 року у ВРЕР м.Дунаївці був зареєстрований на ім`я [PERSON] , [INFO] , 13.10.2015 року, тобто під час перебування сторін у шлюбі, на підставі довідки-рахунок ААЕ №151451, виданої 13.10.2015 року ПП «Автовир» зазначений автомобіль був перереєстрований на ім`я [PERSON] , [INFO] (а.с.11-11 зворот, 30). Таким чином, на час розірвання шлюбу автомобіль Mitsubishi Lancer 2007 року випуску, номер кузова [NUMBER] , державний номерний знак [NUMBER] , не перебував у власності відповідача у справі, а отже не може не вважатися спільною сумісною власністю подружжя. Частиною 1 статті 65 СК України визначено, що дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Відповідно до ч.2 ст.65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Також, за висновком Верховного Суду у випадку коли при розгляді вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі (ВС/КЦС. справа № 726/2165/15-ц, 21.03.18). Частина 3 статті 13 ЦПК України визначає, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. За змістом ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем суду не надано жодних доказів, що спірний автомобіль перебуває у власності відповідача, а відповідно не надано доказів того, що такий на момент припинення шлюбних відносин був спільним сумісним майном подружжя, а тому не має підстав для стягнення з відповідача 1/2 частини вартості автомобіля. Поряд з цим, суд звертає увагу, що позивачем не надано доказів, що правочин вчинений відповідачем під час перебування сторін у зареєстрованому шлюбу без згоди позивача, чи вчинений не в інтересах сім`ї чи не на її потреби. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку що в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя слід відмовити. У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed