overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2003 року виконкомом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають трьох малолітніх дітей, які проживають з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2003 року виконкомом Куцурубської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 01 (а. с. 4), від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 5-7), які проживають з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 551 грн 20 коп., сплату якого позивачці було відстрочено до ухвалення судового рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Мотивувала тим, що з 17.11.2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. З серпня 2016 року шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, проживають за різними адресами, дитина перебуває на її утриманні. [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дочки не надає. В звязку з викладеним, позивач прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання [PERSON] не зявилась. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає, на сплату аліментів в заявленому розмірі згодний. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження серії І-КЕ № 177154, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, які на даний час сімейні стосунки не підтримують. Шлюб офіційно не розірвано. Дочка знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на утримання. Відповідач позов визнав, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня предявлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом. Посилалась на те, що з 19 липня 2014 року перебуває з відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки з відповідачем не підтримують, дитина перебуває на її утриманні. [PERSON] в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. В зв'язку з викладеним, позивач прохала стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частки його заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до повноліття дитини. У судове засідання [PERSON] не з'явилась. Направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вказала, що позов підтримує . Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу без його участі, вказав, що позов визнає, на сплату аліментів в заявленому розмірі згодний. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Біленченківської сільської ради Гадяцького району Полтавської області, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Дитина народжена в шлюбі сторін, які на даний час сімейні стосунки не підтримують. Шлюб офіційно не розірвано. Донька знаходиться на утриманні матері, яка потребує матеріальної допомоги на її утримання. Відповідач позов визнав, що свідчить про його спроможність сплачувати аліменти в заявленому розмірі. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 названого кодексу, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька і (або) у твердій грошовій сумі. В ч.1 ст.191 СК України вказано, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги правомірними, і відповідно до ст.ст. 180-183, 191 Сімейного кодексу України, підлягаючими задоволенню. В межах суми платежу за один місяць стягнення аліментів допускається до негайного виконання. Згідно п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. За ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На цій підставі з [PERSON] в дохід держави стягується 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 09.07.2014р. у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Л/о, актовий запис №1346. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 09.07.2014р. у Львівському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Л/о, актовий запис №1346 (а.с.5). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 30 червня 2009 року, мотивуючи тим, що між ними по різним причинам виникають сварки, а також не знаходять спільної мови стосовно подружнього життя. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання також не з'явився, але надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути за його відсутності. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 червня 2009 року. Від вказаного мають дітей, малолітніх доньок - [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви та письмових заяв сторін видно, що вони проживають окремо з жовтня місяця 2016 року. Причиною цього є те, що не знаходять порозуміння між собою стосовно подружнього життя, ведення сімейного бюджету і спільного господарства. Примирення між собою категорично заперечують. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 28 січня 2006 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через різні погляди на життя, відсутності між сторонами спільних інтересів, внаслідок протилежних понять щодо розуміння сімї та відносин між чоловіком та дружиною. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача 551,20 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт проживання з [PERSON] однією сімєю без реєстрації шлюбу з 1988 року в с.Тростянка Білогірського району Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] зазначила, що з 1988 року вона разом із [PERSON], який помер 29 липня 2016 року, проживали разом в [INFO], вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки. Зазначає, що встановлення даного факту їй необхідне для прийняття спадщини після смерті [PERSON], так як вона є єдиним спадкоємцем після його смерті. Заявник [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в заяві, підтримала, просила їх задовольнити. Заінтересована особа Білогірська селищна рада Хмельницької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена вчасно, представник в судове засідання не зявився, однак до суду надійшла заява, в якій вказується, що вимоги заявника слід задовольнити, а розгляд справи проводити у відсутності представника селищної ради. Вислухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сімєю чоловіка та жінки без шлюбу. Із змісту довідки Білогірської селищної ради Хмельницької області від 28 вересня 2016 року № 3460 та [PERSON] про встановлення факту цієї ж селищної ради від 28 вересня 2016 року вбачається, що заявник [PERSON] проживала разом та вела спільне господарство з [PERSON] з 1988 року до дня його смерті. Із свідоцтва про смерть серії І-БВ № 284894 встановлено, що [PERSON] помер 29 липня 2016 року, про що 02 серпня 2016 року Білогірським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області складено відповідний актовий запис № 48. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] кожен окремо підтвердили факт проживання заявника [PERSON] та [PERSON] однією сімєю, як дружини та чоловіка, в с.Тростянка по вул.Ранковій, 12 Білогірського району Хмельницької області з 1988 року по день смерті останнього. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на оформлення права на спадщину як спадкоємцеві за законом. Таким чином, на підставі зібраних у справі доказів, суд знаходить підстави для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу з [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

10 жовтня 2016 року, громадянин США [PERSON] звернувся до суду з вищевказаною заявою, в якій просив суд, встановити юридичний факт родинних відносин в тому, що [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]), яка народилася 15.05.1911 року (за старим стилем) в м. Одесі дійсно є його матір`ю, що потрібно для отримання ним посвідки на проживання в Україні, мотивуючи це розбіжностями у свідоцтві про його народження, де його мати вказана як [PERSON], а у свідоцтві про шлюб його батьків, прізвище, ім`я та по батькові матері до шлюбу [PERSON]. В судове засідання заявник не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином під розписку, однак надав суду письмову заяву, в якій підтримав свою заяву, яку просив задовольнити та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, слухати справу за його відсутності (а.с. 12). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, але надіслав до суду заяву, в якій просив суд розглянути вказану справу без його участі (а.с. 11). Дослідивши письмові матеріали справи суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 5 частини 2 статті 234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 1 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Судом встановлено, що заявник є сином [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ВС № 605305 виданого повторно 25.07.2012 р. Управлінням запису актів громадського стану адміністрації Артемівського міського округу Приморського краю Російської Федерації (а.с. 6). В свідоцтві про одруження серії ІІ-АГ № 731532 від 28.03.1974 р. прізвище матері заявника вказане як [PERSON] (а.с. 7). З архівної довідки Державного архіву Одеської області від 10.04.2013 р. № К-460/107 вбачається, що в метричній книзі Одеського міського раввінату для запису євреїв, які народились в м. Одесі за 1911 р. мається запис № 785 від 14.06.1911 р. про народження [PERSON] [INFO] (за старим стилем), батьком якої є [PERSON] Харитон, а мати [PERSON] (а.с. 8). Вищевказане дає підстави суду вважати встановленим юридичний факт родинних відносин в тому, що [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]), яка народилася 15.05.1911 року (за старим стилем) в м. Одесі дійсно є матір`ю заявника громадянина США [PERSON], якому потрібно встановлення даного факт для отримання посвідки на проживання в Україні (а.с. 4). У зв`язку з викладеним, суд вважає заяву обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

10 жовтня 2016 року до суду надійшла заява Маріупольської міської лікарні № 7 про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO]. Комісійним оглядом лікарів психіатрів [PERSON] поставлено діагноз: шизофренія параноїдна безперервна. Представник Маріупольської міської лікарні № 7, [PERSON], яка діє на підставі доручення, підтримала доводи заяви та пояснила суду, що [PERSON] було доставлено до психіатричної лікарні 8 жовтня 2016 року за направленням дільничного лікаря-психіатра. Хворий [PERSON] знаходиться на обліку в лікарні з 1978 року, та є інвалідом ІІ групи. Згідно рішення Іллічівського районного суду м. Маріуполя від 10 квітня 2003 року [PERSON] було визнано недієздатним. Опікуном хворого є його донька, [PERSON] [PERSON] багаторазово лікувався стаціонарно. Дата останньої госпіталізації відбулась з 22 червня 2016 року по 29 серпня 2016 року. [PERSON] доступний формальному контакту. Орієнтований на місці, в часі не точно, за днями і числами не стежить. Під час бесіди на лікаря не дивиться, погляд спрямований в підлогу. Висловлювання носять безглуздий характер. Висловлює багато претензій на адресу опікуна, звинувачує її в поганому відношенню до нього. На зауваження реагує несвоєчасно, озлоблюється. Емоційно лабільний, легко дратується. Наданий сам собі, щось шепоче під ніс, явно галюцинує. Коло інтересу обмежено питаннями побуту. За своїм зовнішнім виглядом стежить недостатньо. Критика до свого стану відсутня. На підставі переліченого просить суд госпіталізувати [PERSON] Особа, у відношенні якої вирішується питання про примусову госпіталізацію, [PERSON], не розуміє достатньо необхідність лікування у міській лікарні, не вважає себе хворою особою. Суд, заслухавши пояснення сторін, думку прокурора, який вважає, що хворого необхідно примусово госпіталізувати, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що в стані психічного здоров'я [PERSON] виявляються ознаки психічного розладу, що внаслідок стану хворого свідчить про необхідність його примусової госпіталізації до лікарні, що підтверджується комісійним оглядом та поставленим діагнозом. Згідно із комісійним оглядом лікарів № 71 від 10 жовтня 2016 року [PERSON] поставлено діагноз: шизофренія параноїдна безперервна. Відповідно ст. 14 Закону України „Про психіатричну допомогу особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особі тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих або неспроможна самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Таким чином суд приходить до висновку щодо наявності достатніх підстав для госпіталізації до психіатричного закладу [PERSON] через його тяжкий психічний розлад та неспроможність самостійно задовольнити свої основні життєві потреби на необхідному рівні.

Outcome: approved