Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

10\~травня 2018 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], що зареєстрований 17 червня 2000р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №202. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 17 червня 2000р. між сторонами було укладено шлюб, що зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №202. Від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], 04.07.2002р.н. і доньку [PERSON], 24.08.2004р.н. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільнот господарства. У сторін різні погляди на життя і часто виникають сварки. З вини обох сторін спільне життя і збереження сімї стало неможливим. Фактично шлюбні відносини між сторонами припиненні. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Спору про поділ майна у сторін не має. Позивач у судове засідання не зявилася. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від неї надійшла заява, у якій позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розглядати справу без її участі, а також просить залишити їй прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позову без його участі. У звязку із неявкою учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 17 червня 2000р. відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №202, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.9). Від шлюбу сторони мають двох дітей: неповнолітнього сина [PERSON], 04.07.2002р.н., та малолітню доньку [PERSON], 24.08.2004р.н., що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.8). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини припинені. Підстав для надання строку для примирення судом не встановлено. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 704грн.80коп., тому відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України він підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved