Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

12.04.2018 року до суду звернувся з позовом [PERSON] до [PERSON], в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням кімнатами у квартирі за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що згідно з рішенням Київської районної ради народних депутатів від 20.08.1996 р. № 205-14 разом з відповідачем є наймачами двох кімнат житловою площею 30,7 кв.м у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]. За довідкою з місця проживання про склад сімї та прописку, в квартирі [ADDRESS], зареєстровані [PERSON] та [PERSON]. У добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку не знімається, обовязків щодо утримання квартири та сплати комунальних послуг не здійснює, власних речей в даній квартирі він не має, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинить. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 04.05.2018 року було відкрито загальне позовне провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та розглянути справу без його участі на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Відповідач та представник відповідача, адвокат [PERSON] в підготовче судове засідання\~ не зявилися, повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи, на адресу суду подали заяви про визнання позову та про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач в своїй заяві про визнання позову зазначає, що дійсно за адресою [ADDRESS] з 2015 року не проживає, не має часу знятися з обліку за даною адресою і не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням і просить розглядати справу за його відсутності. Суд, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що згідно з Рішенням Київської районної ради народних депутатів від 20.08.1996 р. № 205-14, позивач з відповідачем є наймачами двох кімнат житловою площею 30,7 кв.м у комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS].(а.с. 15) Відповідно до довідки, наданої КП «Жилкомсервіс», № 387 від 10.04.2018 у квартирі за цією адресою зареєстровано місце проживання позивача та відповідача. (а. с. 14). Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно ч.З ст.71 Житлового кодексу України жиле приміщення зберігається за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї понад шість місяців у випадках: тимчасового виїзду з постійного місця проживання за умовами і характером роботи або у зв'язку з навчанням (учні, студенти, стажисти, аспіранти тощо), у тому числі за кордоном, - протягом усього часу виконання цієї роботи або навчання. Відповідач в своїй заяві про визнання позову зазначає, що дійсно з 2015 року вибув з квартири за адресою: [ADDRESS] та постійно проживає за іншими адресами за межами м.Харкова, тому приїжджати та виписатися не має змоги. Відповідно до ч. 3 ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином,\~ враховуючи конкретні обставини справи, та визнання позову відповідачем в поному обсязі, що підтверджується його письмовою заявою, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає у [INFO] понад строків, встановлених законом і втратив право користування нею. Перешкод в користуванні житловою площею йому ніхто не чинив і є всі підстави відповідно до ст.ст.\~71,72\~ЖК України для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, пов'язані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи, тому суд дане питання не вирішує..

Outcome: approved