Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-13 00:00:00

10 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 24 січня 2007 року, мотивуючи позовні вимоги тим, що відповідач отримала кредит в розмірі 1 700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку складають договір. Відповідач свої зобов'язання не виконала, внаслідок чого станом на 14 вересня 2017 року має заборгованість в розмірі 40 166,03 грн., з яких: 22 781,15 грн. заборгованість за кредитом; 6 669,81 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 8 326,21 грн. заборгованість за пенею; 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1 888,86 грн. штраф (процентна складова). За наведеного позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 24 січня 2007 року в розмірі 40 166,03 грн. та судові витрати. 18 грудня 2017 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про захист прав споживача фінансових послуг. [PERSON] в зустрічній позовній заяві посилається на те, що вона є клієнтом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», та як фізична особа користувалася послугами банківської установи у вигляді розміщення власних грошових коштів від пенсійних виплат на поточному рахунку та використання кредитних коштів банківської установи. Користування банківськими послугами здійснювалося позивачем за допомогою відкритих банківських рахунків, доступ до яких забезпечувався відповідними банківськими картами, власником яких є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК». Так, з метою користування послугою банківської установи для отримання пенсійних виплат ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь позивача було видано пластикову банківську картку за номером [NUMBER]. З метою використання банківських послуг у вигляді надання доступу до кредиту, на користь позивача в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було відкрито банківських рахунок № [NUMBER]. Доступ до банківського рахунку № [NUMBER] зпочатку було забезпечено пластиковою банківською карткою «Універсальна» № [NUMBER], яка в подальшому відповідачем була перевипущена на пластикову банківську картку № [NUMBER]. З моменту надання доступу до користування фінансовими послугами банківської установи, позивач добросовісно використовував відкритий банківський рахунок, жодних дій, направлених на розголошення відомостей щодо номерів рахунку та способів доступу до них третім особам ніколи не допускав. В користуванні позивача перебувала сім-карта оператора мобільного зв'язку «Київстар», з номером [NUMBER], яка крім засобу зв'язку, також використовувалася позивачем як фінансовий телефон, на адресу якого надходили відповідні СМС-повідомлення, які підтверджували будь-який рух грошових коштів на вищезазначених відкритих банківських рахунках та з допомогою якої здійснювалася ідентифікація клієнта у відповідних електронних ресурсах банку. За весь час користування вищезазначеним номером мобільного телефону жодних випадків його втрати чи викладення взагалі не мало місця, телефон Позивачем на адресу третіх осіб ніколи не передавався. Позивач є тяжко хворою особою, тому в кінці 2016 року вела малорухливий спосіб життя, досить рідко виходила з власного будинку, тому користувалася банківськими послугами переважно через спеціальне банківське програмне забезпечення «Приват 24», за допомогою мережі Інтернет. 24.09.2016 року, позивач черговий раз мала наміри отримати доступ до відкритих на неї банківських рахунків, та спробувала скористатися банківським програмним забезпеченням «Приват 24», доступ до якого забезпечується шляхом отримання відповідного коду доступу у вигляді СМС-повідомлення на номер фінансового телефону [NUMBER], однак не змогла отримати доступ до банківського програмного забезпечення «Приват 24», так як виявила, що її фінансовий телефон не працює, на телефон не надходили ні вхідні дзвінки, ні СМС-повідомлення, та відповідно не можна було здійснити вихідний дзвінок. 26.09.2016 року, позивач, за допомогою своїх родичів, під'їхала до банкомату ПАТ «КБ «Приватбанк», де спробувала скористатися банківськими картками, для доступу до рахунку. Позивачем було встановлено, що вона не має можливості отримати доступ до банківських рахунків ні через карту «Універсальна» № [NUMBER] ні через банківську картку для отримання пенсійних виплат № [NUMBER], так як введені нею ПІН-коди доступу виявилися невірними. В цей же день, з іншого номеру телефону, так як її телефон № [NUMBER] не працював, позивач подзвонила за номером 3700, де почала розповідати представнику банківської установи про факт неможливості доступу до банківських рахунків. Представником банківської установи на адресу позивача було поставлено низку запитань, після чого порекомендовано звернутися в найближче відділення банківської установи, так як в телефонному режимі її особу, як клієнта банку, не можливо ідентифікувати. В подальшому, 26.09.2017 року, звернулась до Магдалинівського відділення ПАТ КБ «Приватбанк», де знову спілкувалася з працівником банку, яка в свою чергу вказала, що позивачеві, як клієнту банківської установи, необхідно здійснити новий випуск банківських карток, так як попередні заблоковано, і тільки тоді позивач отримає доступ до банківських рахунків. Згідно вказівки працівника банку позивачем було подано заявку на випуск нових банківських карток. 07 жовтня 2017 року до місця мешкання позивача, прибули працівники ПАТ КБ «Приватбанк», які вручили їй під розпис перевипущені банківську картку для доступу до рахунку для отримання пенсійних виплат з № [NUMBER], та банківську картку «Універсальна» № [NUMBER]. Лише після отримання нових пластикових карток, та після їх активізації і реєстрації нового фінансового телефону № [NUMBER], позивач отримала доступ до своїх банківських рахунків та встановила, що починаючи з 23.09.2016 року невідомою для неї особою, було здійснено несанкціонований доступ до її рахунків, та без її дозволу, безпідставно було здійснено значну кількість транзакцій. При здійсненні недозволених позивачем транзакцій відбулося безпідставне переведення коштів з однієї банківської карти на іншу, а також безпідставне зняття готівкових грошових коштів через банкомат. Несанкціонований доступ було здійснено до карткового рахунку для пенсійних виплат, а також до карткового банківського рахунку для надання послуг з кредитування. З банківського рахунку для виплати пенсійних виплат було без дозволу позивача 23.09.16 року списано грошові кошти в сумі 41 грн. На банківському рахунку для кредитування в період з 23.09.2017 року по 25.09.2017 рок безпідставно було проведено 37 недозволених Позивачем транзакції, в тому числі недозволене підвищення кредитного ліміту до 8000 грн. та зняття кредитних коштів. Крім того позивачем було встановлено, що 23.09.2016 року на її ім'я, без будь-якого дозволу було відкрито банківський рахунок № [NUMBER], та в подальшому використано готівкові кредитні кошти в розмірі 12 896 грн. Встановивши факт шахрайства, відразу 07.10.2016 року позивач звернулась до Магдалинівського відділення поліції Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, у зв'язку із чим 08.10.2017 року було відкрито кримінальне провадження, за яким проводиться і до теперішнього часу, особа яка вчинила злочин не встановлена. За вимогою позивача, на її адресу банківською установою було надано роздруківку фотографій особи, яка без її дозволу здійснила зняття готівкових коштів через банкомат в м. Києві. При огляді зображень встановити особу, яка здійснювала зняття коштів позивач не змогла, так як їй дана особа невідома і ніякого дозволу на вчинення дій від її імені вона ніколи не надавала. [PERSON] намагалася в досудовому порядку врегулювати виниклий спір з ПАТ КБ «Приватбанк», однак 31.10.2016 року на адресу [PERSON] надійшов лист ПАТ КБ «Приватбанк», згідно якого було підтверджено факт перевипуску третіми особами банківської картки, однак при цьому повідомлено, що оспорювана транзакція була здійснена за допомогою номера мобільного телефону, який рахується за [PERSON], внаслідок чого факт знаходиться «поза зоною відповідальності банку». Таким чином, відповідач фактично переклав провину за фактом несанкціонованого доступу до банківського рахунку на позивача. Фактично, шляхом вчинення протиправних дій, без дозволу [PERSON], від її імені, в електронному вигляді, було укладено додатковий договір банківського рахунку, який, враховуючи вищезазначені обставини, є недійсним в силу відсутності волевиявлення позивача на вчинення вказаного правочину та як наслідок відсутності погодження на його відкриття. Всупереч фактичному порушенню вимог законодавства, ПАТ КБ «Приватбанк» безпідставно зарахував зняті при вищевказаних обставинах кредитні грошові кошти в якості боргу позивача, встановивши суму заборгованості в розмірі 40 166,03 грн. Позивач, станом на 23.09.2017 року попередньо самостійно використала кредитні кошти банківського рахунку в сумі 800 грн., які згідно умов договору на вказану дату не становили заборгованості і підлягали погашенню без нарахуванню відсотків згідно місячного терміну. 12.10.2016 року позивач здійснила погашення заборгованості в сумі 806 грн. 00 коп. шляхом зарахування коштів на відповідний рахунок банку. Таким чином у позивача відсутні боргові зобов'язання перед банківською установою. На підставі наведеного, позивач у зустрічних позовних вимогах прохає: -визнати недійсними, такими, що являються безпідставними, транзакції, що були здійснені в період з 00 год. 00 хв. 23.09.2016 року по 24 год. 00 хв. 25.09.2016 року з використанням банківського рахунку [NUMBER] (картковий рахунок №[NUMBER], додатковий картковий рахунок № [NUMBER], № [NUMBER]), відкритого на ім'я [PERSON]; -визнати недійсними, такими, що являються безпідставними, транзакції, що були здійснені в період з 00 год. 00 хв. 23.09.2016 року по 24 год. 00 хв. 23.09.2016 року з використанням карткового банківського рахунку для отримання пенсійних виплат № [NUMBER] (додатковий картковий рахунок № [NUMBER]), відкритого на ім'я [PERSON]; -зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» повернути [PERSON] грошові кошти в сумі 41 грн., шляхом відновлення залишку коштів на картковому банківському рахунку для отримання пенсійних виплат № [NUMBER] (додатковий картковий рахунок № [NUMBER]), відкритого на ім'я [PERSON]; -відновити залишок коштів на банківському рахунку ПАТ КБ «Приватбанк» [NUMBER] (картковий рахунок №[NUMBER], додатковий картковий рахунок № [NUMBER], № [NUMBER]), відкритого на ім'я [PERSON], до стану, в якому він перебував на 00 год. 00 хв. 23.09.2016 року; -визнати недійним договір банківського рахунку, на підставі якого в ПАТ КБ «Приватбанк» відкрито банківський рахунок № [NUMBER] на ім'я [PERSON]; -зобов'язати ПАТ КБ «Приватбанк» закрити банківський рахунок № [NUMBER], відкритий на ім'я [PERSON]. Представник позивача (відповідача) у судове засідання не з'явився, надавши до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, первісні позовні вимоги підтримує, просить суд позов задовольнити. Заперечив проти зустрічних позовних вимог, оскільки грошові кошти з кредитного рахунку [PERSON] були перераховані через її номер мобільного телефону. [PERSON] не зверталася до банку із заявою про внесення картки в стоп-лист платіжної системи. Відповідач (позивач) в судове засідання не з'явилася, представником відповідача (позивача) до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу у його відсутності, заперечує проти первісних позовних вимог, підтримав зустрічні позовні вимоги, посилаючись на викладені обставини. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні первісних позовних вимог необхідно відмовити, задовольнивши зустрічні позовні вимоги за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 24 січня 2007 року [PERSON], підписавши заяву, погодилася з тим, що ця Заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. За вказаним договором, як вказує позивач, позичальнику встановлювався кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що [PERSON] свої зобов'язання за кредитним договором виконувала належним чином і станом на 22 вересня 2016 року не мала заборгованості по кредиту. 23.09.2016 року на ім'я [PERSON] без її дозволу було відкрито банківський рахунок № [NUMBER], та в подальшому використано готівкові кредитні кошти в розмірі 12 896 грн. (а. с. 76). Відповідно до виписки по карті клієнта [NUMBER] і додатковим рахункам договору № VAO7-VFKM-Q4AR-Q8T9 від 07.10.2016 року, з банківського рахунку для виплати пенсійних виплат було без дозволу позивача 23.09.2016 року списано грошові кошти в сумі 41 грн. Крім того, із використанням карток [PERSON] з 23.09.2016 року по 25.09.2016 року з банківського рахунку для виплати пенсійних виплат було без дозволу позивача проведено 37 транзакцій, в тому числі недозволене підвищення кредитного ліміту до 8000 грн. та зняття кредитних коштів (а. с. 73-75). Авторизація здійснювалась через фінансовий номер телефону з використанням паролів, вказаних в SMS-повідомленнях. Після виявлення блокування сім картки телефону та зняття коштів, 07 жовтня 2016 року [PERSON] звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк» із заявою, що слідує з переписки між сторонами (а. с. 77). 08 жовтня 2016 року за заявою [PERSON] до ЄРДР внесено відомості про крадіжку грошових коштів, скоєну невідомою особою, яка 23 вересня 2016 року шляхом використання телефонних номерів [NUMBER], [NUMBER] заволоділа коштами із кредитного рахунку, який належить [PERSON] (а. с. 79). Відповідно до частини третьої статі 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з положеннями частини другої статті 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до положень статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунку клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з пунктом 37.2 статті 37 Закону України Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» у разі ініціації неналежного переказу з рахунка неналежного платника з вини ініціатора переказу, що не є платником, емітент зобов'язаний переказати на рахунок неналежного платника відповідну суму грошей за рахунок власних коштів, а також сплатити неналежному платнику пеню у розмірі 0,1 відсотка суми неналежного переказу за кожний день, починаючи від дня неналежного переказу до дня повернення відповідної суми на рахунок, якщо більший розмір пені не обумовлений договором між ними. Відповідно до пунктів 7, 8 Положення про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використання, затвердженого постановою правління НБУ від 05 листопада 2014 року № 705, емітент або визначена ним юридична особа під час отримання повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний ідентифікувати користувача і зафіксувати обставини, дату, годину та хвилини його звернення на умовах і в порядку, установлених договором. Емітент після надходження повідомлення та/або заяви про втрату електронного платіжного засобу та/або платіжні операції, які не виконувалися користувачем, зобов'язаний негайно зупинити здійснення операцій з використанням цього електронного платіжного засобу. Емітент у разі здійснення помилкового або неналежного переказу, якщо користувач невідкладно повідомив про платіжні операції, що ним не виконувалися, після виявлення помилки негайно відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Емітент у разі повідомлення користувачем про незавершену операцію з унесення коштів через платіжні пристрої банку-емітента на рахунки, відкриті в банку-емітенті, після подання користувачем емітенту відповідного документа, що підтверджує здійснення цієї операції, негайно зараховує зазначену в цьому документі суму коштів на відповідний рахунок. Судом встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» не доведено вчинення [PERSON] дій чи бездіяльності, які сприяли втраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номера (коду) або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції за кредитною карткою, а [PERSON], виявивши безпідставне списання коштів, невідкладно повідомила ПАТ КБ «Приватбанк» про цей факт, врахувавши наявність кримінального провадження, в межах якого встановлюється особа, яка протиправно заволоділа грошовими коштами. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до змісту ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та серед способів захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення. Враховуючи наведене, суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку із чим зустрічні позовні вимоги підлягають задоволенню. При вирішенні спору суд приймає до уваги правові позиції, викладені у постановах Верховного Суду України від 13 травня 2015 року у справі № 6-71цс15 та від 11 березня 2015 року № 6-16цс15. У відповідності до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки [PERSON] звільнено від сплати судового збору, з ПАТ КБ «Приватбанк» на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 3 840 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved