Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

11 березня 2014 року до суду звернулася КС «Полтава і полтавці» з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свій позов тим, що 13.05.2008 року між спілкою та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №345, відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 2 000 грн. строком на 12 місяців та процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,16% щоденно на залишок суми кредиту. Цього ж дня з метою забезпечення виконання взятих на себе боржником зобов'язань між спілкою та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №197, відповідно до якого [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] всіх зобов'язань по вказаному вище кредитному договору. Відповідачі умов договору не виконують, в зв'язку з чим за період з 13.04.2012 року по 03.03.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 4 027,10 грн. Просили суд стягнути з відповідачів на їх користь заборгованість за відсотками та судові витрати. В судовому засіданні представник позивача Городинський Р.М. позов підтримав в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, щодо їх задоволення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності на адресу суду не находило. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача [PERSON] Суд, заслухавши думку представника позивача Городинського Р.М., відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлено, що 13.05.2008 року між КС «Полтава і полтавці» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір №345, відповідно до якого останній було надано кредит в сумі 2 000 грн. строком на 12 місяців та процентною ставкою за користування кредитом в розмірі 0,16% щоденно на залишок суми кредиту (а.с.4-5). 13.05.2008 року з метою забезпечення виконання взятих на себе [PERSON] зобов'язань між спілкою та відповідачем [PERSON] був укладений договір поруки №197, відповідно до якого [PERSON] поручилася за виконання [PERSON] всіх зобов'язань по вказаному вище кредитному договору (а.с.6). Відповідачі умов договору не виконують, в зв'язку з чим утворилася заборгованість за кредитним договором. Так, в зв'язку з порушення відповідачами своїх зобов?язань по кредитному договору КС «Полтава і полтавці» звернулася до Октябрського районного суду м.Полтави з заяву про видачу судового наказу про стягнення заборгованості, 12.06.2009 року вищевказаним судом було видано судовий наказ про стягнення в солідарному порядку заборгованості в розмірі 9 944,28 грн., з яких 3 047,94 грн. заборгованість за основною сумою кредиту, 6 896,34 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.7). Крім того, рішенням Київського районного суду м.Полтави від 17.09.2012 року з відповідачів на користь позивача в солідарному порядку за період з 12.06.2009 року по 04.04.2012 рік було стягнуто відсотки за користування кредитом в розмірі 3 481,60 грн. (а.с.8-9). На даний час заборгованість [PERSON] за кредитом не погашена. Відповідно до п.9.1. кредитного договору при порушенні позичальником строків сплати кредиту та/або відсотків, вказаних у графіку, більше, ніж на три дні, кредитор самостійно в односторонньому порядку подвоює процентну ставку, вказану в п.1.1. договору. Якщо після закінчення місячного строку з дня подвоєння процентної ставки позичальник порушує строк сплати кредиту та/або відсотків, кредитор самостійно в односторонньому порядку потроює процентну ставку, вказану в п.1.1. договору. Згідно із частинами 1, 3 ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Тобто, потроєння позивачем відповідачу відсотків за прострочення виконання грошового зобов'язання фактично є пенею, яка застосовується як санкція за невиконання або неналежне виконання зобов'язання. Таким чином сума боргу за період з 13.04.2012 року по 03.03.2014 року, яку позивач просить стягнути на його користь з відповідачів за договором від 13.05.2008 року №345, складається з 4 027,10 грн. Відповідно до ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає в межах, визначених договором поруки. На підставі викладеного, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованість за відсотками за кредитним договором від 13.05.2008 року № 345 в розмірі 4 027, 10 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved