Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

12.07.2018 р. заявник [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просив суд постановити рішення, яким встановити факт його постійного проживання з батьком [PERSON], який помер [INFO], за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування заявлених вимог заявник вказував суду на те, що [INFO], помер його батько [PERSON] Після смерті батька відкрилась спадщина, яка складалась з 1/100 частини квартири [ADDRESS]. Як стверджував заявник, після смерті батька він спадщину прийняв у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Однак коли звернувся до ПН КМНО Кузьмича В.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, отримав відмову оформлену у виді постанови від 06.06.2018 р. Відмова мотивована тим, що заява подана не встановлені законом строки та також в зв'язку з тим, що він не проживав на момент відкриття спадщини з спадкодавцем. Також, заявник стверджував, що він постійно проживав з своїм батьком, та метою встановлення даного факту є прийняття спадщини в подальшому, яка залишилась після смерті його батька. На підставі наведеного просив заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник та його представник, заяву підтримали, та просили її задовольнити, посилаючись на обставини справи викладені в заяві. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до відзив на заяву з приводу заявлених вимог за яким просив суд постановити рішення згідно норм чинного законодавства на підставі наявних доказів у справі, з проханням щодо розгляду справи в його відсутності, що суд з урахуванням обставин справи та думки учасників судового розгляду вважає за можливе. Суд, вислухавши пояснення заявника, представника заявника, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи та матеріали спадкової справи вважає встановленими наступні обставини. Як вбачається з свідоцтва про народження, заявник [PERSON] народився, [INFO], в свідоцтві про народження вказано: батьком [PERSON] (а.с. 6). Як вбачається з свідоцтва про смерть [INFO], помер [PERSON] (а.с.8). Постановою ПН КМНО Кузьмич В.М., відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцю [PERSON], на майно спадкодавця [PERSON] на спадщину, яка складається з 1/100 частини квартири [ADDRESS] (а.с.9). Як вбачається з договору купівлі-продажу 24/100 долей квартири від 18.11.2002 року, [PERSON], та [PERSON], купили 24/100 долю квартири [ADDRESS], покупці набули право власності на вказану частину таким чином: [PERSON], - 23/100 долю квартири [ADDRESS], та та [PERSON], - 1/100 долю квартири [ADDRESS] (а.с. 7). Згідно довідки КК «Центру комунального сервісу» Святошинського району від 04.07.2018 р. № 02/08_00-192, [PERSON] є власником особового рахунку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). Як вбачається з копій квитанцій за оплату житлово-комунальних та інших послуг, виставлені рахунки оплачував [PERSON] (а.с. 11-15). Допитані судом в якості свідків [PERSON], та [PERSON] вказували суду на те, а саме, свідок [PERSON] вказував суду на те, що в 2002 році придбав квартиру [ADDRESS], і бачив, що заявник [PERSON], та його батько проживали разом, та допитаний свідок [PERSON], вказував суду на те, що проживає в квартирі [ADDRESS] та є сусідом заявника, також вказав, що спілкувався з як з самим заявником так і батьком заявника, та неодноразово був в квартирі даної родини, та тим самим стверджував, що заявник проживав разом із своїм батьком. Відповідно до вимог ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановленні факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В силу вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що заявник пропустив встановлений ст.1270 ЦК України строк для прийняття спадщини, у зв'язку із чим йому постановою по відмову у вчинені нотаріальної дії, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кузьмич В.М. відмовив заявнику у видачі Свідоцтва, в зв'язку із пропуском стоку для прийняття спадщини у порядку ст. 1270 ЦК України. У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз'яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов'язується з наступним вирішенням спору про право. Якщо постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини ( п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року). Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За ч. 3 ст. 1268 ЦК України тривалість спільного проживання до смерті спадкодавця для прийняття спадщини законом не визначається. .Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 256 ЦПК України). Аналізуючи зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що заява щодо вимог про встановлення факту спільного проживання є обґрунтованою, доведеною та такою, що підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved