Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

11.02.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому просить збільшити розмір стягуваних на її користь із відповідача аліментів, та стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на її користь на утримання дочки [PERSON] в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму доходів громадян, починаючи з дня подання до суду позовної заяви та до виповнення дочкою повноліття. Просила також допустити негайне виконання судового рішення, а судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що від спільного проживання з [PERSON] у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Рішенням Віньковецького районного суду від 23.01.2008 року присуджено із [PERSON] на її користь на утримання доньки аліменти в сумі 186 грн. На підставі вказаного рішення видано виконавчий лист № 2-60/08. Позивачка постійних заробітків немає, тому належно утримувати доньку самостійно не може. Донька потребує затрат на придбання продуктів харчування, навчання, лікування, розвиток, одяг. [PERSON] від відповідача не отримує жодних коштів на утримання дитини, а відповідач участі у вихованні самостійно не бере. В зв'язку з тим, що з часу присудження аліментів прожитковий мінімум зріс і складає 1286 гривень на дитину відповідного віку, позивачка просить збільшити розмір стягуваних з [PERSON] аліментів. У судове засідання 06.03.2014 року сторони, будучи повідомленими належним чином про місце, дату та час розгляду справи, не з'явились. Позивачка [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримала та просила позов розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] також надав суду письмову заяву, у якій просив справу розглянути за його відсутності. Вказав, що посильним є розмір аліментів в сумі 400 грн., оскільки він інвалід ІІІ групи. 06 березня 2014 року справа розглянута у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, доводи та заперечення, оцінивши досліджені докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Рішенням Віньковецького районного суду від 23.01.2008 року, яке набрало законної сили 04.02.2008 року, вирішено продовжувати стягувати щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] - [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 186 гривень, починаючи із 23.01.2008 року і до настання дитиною повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 27 Конвенції батько(- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 8 ст. 7 Сімейного Кодексу України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а обов'язок з утримання дитини покладається рівною мірою на обох батьків. Частиною 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Виходячи з аналізу вказаної норми, Сімейним Кодексом визначений вичерпний перелік підстав зміни (збільшення чи зменшення) розміру аліментів, а саме зміна матеріального чи сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або покращення здоров'я когось з них. Як встановлено у суді, на теперішній час змінився розмір прожиткового мінімуму, матеріальний стан позивачки, відповідач погоджується на часткове збільшення розміру аліментів. За таких обставин розмір аліментів судом може бути змінено, а саме визначено у відповідності до ст. 183 СК України у твердій грошовій сумі, оскільки відповідач постійного стабільного доходу не має. Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню на утримання неповнолітньої дитини, суд бере до уваги наступне. На обґрунтування своїх доводів про необхідність збільшення аліментів [PERSON] зазначала, що вона постійної роботи не має, відповідач зовсім не сплачував аліменти, їй не вистачає коштів на утримання дитини. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. За наведених обставин, проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку, що матеріальне становище позивачки погіршилось, оскільки дитина підросла та потребує більших витрат, відповідач визнає позовні вимоги частково і згідний на суму аліментів у розмірі 400 грн., а тому позов слід задовольнити частково. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Позивачка також просить стягувати з відповідача новий розмір аліментів з дня подання до суду позовної заяви. Однак, відповідно до роз'яснень, даних в пункті 23 постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Згідно вимог ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати підлягають стягненню із відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial