overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

12.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], посилаючись на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14.07.2000 року, шлюб зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Котовської міської ради Одеської області, актовий запис № 102, про що видано свідоцтво серії І-ЖД № 280506. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON],[INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося, у звязку з чим вони втратили почуття поваги та любові один до одного, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер, а тому подальше його збереження вважає за неможливе. Спору про поділ майна, що є спільною власністю подружжя та місце проживання дітей не має. Просив суд шлюб розірвати. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] в судове засідання не з'явилися надали до суду заяву, в якій просили розглядати справу в їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про існування на розгляді суду позову про розірвання шлюбу відповідачці було відомо, оскільки під час підготовчого судового засідання [PERSON] була присутня, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.280-289 ЦПК України, зі згоди позивача, суд, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають між собою у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2000 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина - [PERSON],[INFO]. На теперішній час шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Спір про місце проживання дітей та поділ майна подружжя відсутній. Сторони вживали заходи для примирення, але вони були безрезультатними. Таким чином, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сімї суперечило б їх інтересам та інтересам неповнолітніх дітей. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

12.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просив шлюб укладений між ним та [PERSON], зареєстрований 01.10.2010 року Виконкомом Святогірської міської ради Донецької області, актовий запис № 24 розірвати. У судове засідання позивач [PERSON], не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав заяву про розгляд справи за своєї відсутності, наполягав на задоволенні позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву, відповідно до якої не заперечувала проти задоволення позовних вимог, просила розглянути справу за своєї відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб, що був зареєстрований 01.10.2010 року Виконкомом Святогірської міської ради Донецької області, актовий запис № 24 (а.с.3). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки позивач та відповідач не підтримують з січня 2014 року, сімейні відносини припинені, домашнього господарства не ведуть, мешкають окремо. Майнових суперечок та суперечок щодо місця проживання дитини сторони не мають. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи ступінь конфліктних відносин та причини припинення шлюбних відносин, суд вважає, що вживати заходів щодо примирення подружжя не доцільно, оскільки це суперечить моральним засадам суспільства. Зясувавши обставини справи, з урахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин розлучення, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, оскільки почуттів взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки у родині немає, тобто морально правові основи шлюбу відсутні, заходи щодо примирення подружжя та збереження родини неможливі. Крім того, частиною 4\~статті 206 ЦПК України, встановлено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У зв'язку з наведеним суд вважає, за можливе вимоги позивача визнати обґрунтованим та задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

12.01.2018 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності їй [INFO] трудової книжки. Заявник зазначив, що він звернувся до УПФ з метою призначення пенсії. Під час звернення спеціаліст оглянула представлені ним документи і виявила, що у трудових книжках допущена помилка, а саме: невірно зазначено дату народження, замість правильного [INFO] зазначено невірно [INFO]. Посилаючись на розбіжності в написанні його року народження заявник просить встановити факт належності йому зазначеного правовстановлюючого документу. В судове засідання заявник не з'явилася надавши письмову заяву в якій клопотав розглядати заяву без його участі та що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Центрального об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Надавши письмову заяву про розгляд заяви за його відсутності та визнання заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, відповідно копії паспорта [PERSON], народився 17 червня 1957 року, с. Катеринка Ольшанського району Кіровоградської області. Відповідно копії картки платників податків дата народження [PERSON], 17.06.1957 року, також вказана дата зазначена і у військовому квитку. Відповідно копії трудової книжки, в ній дата народження [PERSON] зазначена 17.07.1957 року. При заповненні трудової книжки в ній була допущена помилка у написанні місяця народження [PERSON] не 17.06.1957 року а 17.07.1957 року. Дослідивши письмові документи, та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що трудова книжка [PERSON], [INFO], дата заповнення 26.12.1973 року та трудова книжка [PERSON], [INFO] дата заповнення 11.05.2000 року, належить саме заявнику, а не будь-якій іншій особі. З огляду на викладене вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

12.01.2018 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу №148 від 11.06.1998 року квартири [ADDRESS] укладеного між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Біржею Нерухомості «Эдвайс Консульт»- дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 25.01.2018 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 11.06.1998 року між [PERSON] з однієї сторони та [PERSON], [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] за №148. Договір купівлі-продажу №148 зареєстрований покупцями 26.06.1998 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №18221. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

12.01.2018 року [PERSON] звернулась до суду\~ із позовом\~ про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] в якому вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 25.06.2014 року, від даного шлюбу мають\~ сина -[PERSON] [INFO].\~\~\~\~\~ Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони\~ виявилися різними людьми зі своєрідними характерами, через що постійно виникали сварки та\~ непорозуміння. На підставі цього між ними відсутні\~ нормальні відносини, тому шлюбні відносини припинені, проживають окремо, відповідач поїхав до Ширяївського району Одеської області, тому просила розірвати\~ шлюб. Ухвалою суду від 22.01.2018 року справа призначена до підготовчого засідання на 20.02.2018 року. Позивач [PERSON]\~ в судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та\~ підтримання позовних вимог, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ткаченко».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та\~ визнання позовних вимог. Фіксування судового засідання технічними засобами відповідно до ч 2 ст. 247 ЦПК України у звязку із відсутністю учасників процесу не здійснюється. Відповідно до положень ч 3 ст. 200 ЦПК України у звязку із визнанням відповідачем позову суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Дослідивши\~ письмові докази по даній справі, суд\~ дійшов\~ до\~ висновку, що подальше спільне життя подружжя і\~ збереження\~ шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 25.06.2014року серії 1-ЖП №209222 та мають сина [PERSON], 08.11.2014року народження ( а.с.3,4). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З\~ урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

12.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу.В обґрунтування позову вказує, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі зареєстрованому 14.02.2009 року в виконкомі Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 09. В період шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем припинено з січня 2018 року, через різні погляди на сімейне життя, з приводу чого виникали непорозуміння та було втрачено почуття поваги та любові один до одного. Позивач надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився,про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, у звязку з чим в силу вимог ч.4 ст.223 ЦПК України суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутність відповідача. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що згідно вимог ст.280 ЦПК України в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони зареєстрували шлюб 14.02.2009 року в виконкомі Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 09 а.с.7, мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.8, спільне проживання між сторонами припинено з січня 2018 року, у звязку з різними поглядами на життя, між ними втрачено любов та повагу один до одного. Приймаючи до уваги, вказані обставини, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя та шлюб слід розірвати. Судовий збір слід стягнути з відповідача на користь позивача згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

12.01.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 21.09.2007 року між нею та [PERSON], міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис про шлюб №1552. Позивач [PERSON] до судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, в заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій останній позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував та просить справу розглядати за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21.09.2007 рокуміським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис про шлюб №1552, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). В період шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини і однією сім'єю не проживають. Причиною розпаду сім'ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння та поваги. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, у наданні строку для примирення з метою збереження родини немає потреби, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідачем не було надано до суду жодних заперечень проти позову та доказів у підтвердження цих заперечень. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях відповідач також розпорядився на свій розсуд. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 704,80 грн., які повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

12.01.2018 року Краматорським міським судом Донецької області було ухвалено заочне рішення по цивільній справі №234/16328/17, провадження №2/234/445/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, яким розірвано шлюб між [PERSON] ([INFO], який народився у м.Краматорськ Донецької області, місце проживання: 84300, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Іртишська, 75) та [PERSON] ([INFO], яка народилася у с.Семенівка Близнюківського району Харківської області Україна, місце проживання: 84300, Донецька область, м.Краматорськ, вул.Василя Стуса, 35-92) зареєстрований 06.02.2016 року Виконавчим комітетом Сергіївської сільської ради Словянського району Донецької області, актовий запис № 3, залишивши сторонам їх власні прізвища. При виконані вищезазначеного рішення було виявлено, що під час ухвалення судового рішення питання щодо розподілу судових витрат судом не вирішено. З матеріалів справи вбачається, що позивачка [PERSON] сплатила судовий збір за подання позовної заяви про розірвання шлюбу у розмірі 640,00 грн., що підтверджується квитанцією №0.0.882808479.1 від 31.10.2017 року (а.с.1), однак вимога позивачки щодо стягнення з відповідача [PERSON] на її користь сплаченого судового збору вирішена не була. Згідно ст.270 ч.1 п.1, п.3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; судом, не вирішено питання про судові витрати. Згідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати покладаються на сторони пропорційна розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. У судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. На підставі наведеного, слід ухвалити додаткове рішення до заочного рішення суду від 12.01.2018 року, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судовий збір в розмірі 640,00 грн., який документально підтверджений, а також зазначити про задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

12.01.2018 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 04.11.2014 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у розмірі 1600,00 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 34,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.11.2017 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 22556,35 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 04.11.2014 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 1600,00 грн. зі сплатою 34,80 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами неоспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.11.2017 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1475,90 грн.; по відсоткам за користування кредитом 16558,44 грн.; заборгованість за пенею та комісією 2971,71 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; штраф (процентна складова) 1050,30 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 22556,35 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved