Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

10.09.2015 р. позивач звернувся до суду з цим позовом. В позові зазначив, що рішенням Міжгірського районного суду від 27.08.2015 року по цивільній справі № 706/954/12 їх шлюб з відповідачкою було розірвано та стягнуто з нього на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліменти в 1/3 частини доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину по віку, починаючи із 29.05.2012 р. до її повноліття. З моменту постановлення судового рішення по сьогоднішній час він так і не знайшов постійного місця роботи і втратив матеріальні засоби до проживання і змушений позичати гроші у знайомих. За таких умов неминуче виникає заборгованість по сплаті ним аліментів при наявності якої він не може виїхати на роботу за межі України, а отже і заробити хоч якісь кошти на утримання дитини. Розмір аліментів, що підлягав стягненню з мене станом на 2014-2015 рр складає суму 918 грн. на місяць, тому на момент заявлення цього позову заборгованість по сплаті аліментів сягнула суми 30005 грн., тому просить зменшити розмір аліментів та визначити у твердій грошовій сумі 350 грн. на місяць, також розстрочити сплату заборгованості по аліментах в сумі 30005 грн. строком на три роки до 01.10.2018 року в рівних щорічних частинах від суми заборгованості по 10001 грн. 66 коп. на рік з строком оплати до 01 жовтня поточного по встановленим платежам року. Представники позивача [PERSON] та [PERSON] при розгляді справи позов підтримали, просять такий задоволити. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги заперечили. Вислухавши пояснення представників позивача, відповідачки, представника відповідача, дослідивши матеріали в справі суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 ч. 2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності обставин, які мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз'яснено, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Мінімальний розмір аліментів не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян, який згідно пункту 5 Розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України, у вирішенні даного аліментного питання встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 ст. 169 розділу 1У цього Кодексу для відповідного року, і станом на 10.09.2015 рік, тобто на час звернення до суду з позовною заявою, становить 689,00 грн. Як убачається із встановлених судом обставин справи, що згідно рішення суду від 27.08.2012 року з [PERSON] присуджено стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів, але не менше 30 % чинного розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 29.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття. Суд враховує те, що позивач [PERSON] ніде не працює, що стверджується довідкою виконкому Негровецькою сільською радою, інших доходів він немає, тому суд вважає, що розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі, відповідно до ст. 184 СК України, і стягувати в сумі 689 грн. щомісячно на утримання неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 197 СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами. Однак, позивач просить розстрочити сплату заборгованості по аліментах в сумі 30005 грн. строком на три роки до 01.10.2018 року в рівних щорічних частинах від суми заборгованості по 10001 грн. 66 коп. на рік з строком оплати до 01 жовтня поточного по встановленим платежам року, тобто сплату заборгованості провести один раз на рік. Суд вважає, що в задоволенні вищезазначеної позовної вимоги слід відмовити, оскільки дані кошти є єдиним джерелом для відповідачки на утримання малолітньої дитини, так як вона ніде не працює, інших доходів не має, і сплата таких один раз на рік може погіршити її матеріальне становище. Судових витрат немає.

Outcome: dismissed