Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

\~ \~ \~ \~12.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом до [PERSON], указуючи, що вона є власником 1/2 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована вона, позивач у справі, її син [PERSON], та її онук [PERSON], відповідач, який не проживає за місцем реєстрації з 2015 року. Відповідач не сплачує за комунальні послуги та не бере участі в утриманні квартири. Реєстрація відповідача за зазначеною адресою перешкоджає їй повною мірою розпоряджатись квартирою на власний розсуд та змушує нести додаткові затрати на комунальні послуги. У зв'язку з викладеним позивач просила суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала на адресу суду заяву, в котрій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності. Не заперечувала проти заочного розгляду справи на підставі наявних доказів (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання двічі поспіль не зявився, про причини неявки до суду не повідомив, не направив відзив на позовну заяву, на адресу суду повернулися конверти із судовими повістками із рекомендованими повідомленнями із позначкою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 17.12.2002 року, виданого Управлінням житлового господарства Дніпропетровської міської ради, позивач є власником 1/2 частини квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 6). Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області від 25.09.2018 року (а.с. 12). Відповідач у вказаній квартирі не проживає з 2015 року, що підтверджується актом від 28.08.2018 року, складеним за участі свідків: [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], [PERSON], що проживає за адресою: [INFO], посвідченим начальником участку КП «Самарського району» [PERSON] (а.с. 9). \~ \~ \~ \~Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною другою статті 406 ЦК України визначено, що на вимогу власника сервітут може бути припинений за рішенням суду, за наявності обставин, що мають істотне значення. З урахуванням зазначеного, приймаючи до уваги, що [PERSON] вселився до спірної квартири як член сімї власника цієї квартири, ураховуючи, що право користування житлом має речово - правовий характер, а відповідач не проживає за спірною адресою більш ніж один рік, що являється обставиною, що має істотне значення, суд вважає, що наявні законні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою № 52 будинку № 20 по вулиці Гулі Корольової в місті Дніпрі, що дає підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку. \~ \~ \~ \~Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved