Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-29 00:00:00

10.08.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, у якому просить визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом №1073 від 23.06.2017 року видане на ім'я [PERSON], видане приватним нотаріусом Лупіновою Н.Є. на ? частку квартири [ADDRESS]. Визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом №1118 від 03.07.2017 року видане на ім'я [PERSON], видане приватним нотаріусом Лупіновою Н.Є. на ? частку квартири [ADDRESS] Маріуполі. Визнати [PERSON] спадкоємцем першої черги після смерті баби - [PERSON], яка померла [INFO], за правом спадкової трансмісії після смерті батька, спадкоємця першої черги - [PERSON], [INFO], який помер [INFO]. Визнати за [PERSON] (ІПН [NUMBER]) право власності в порядку спадкування на квартиру [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовує наступним. [INFO] померла [PERSON], яка є бабою позивача, після смерті баби відкрилася спадщина на майно у вигляді квартири [ADDRESS] та на недоотриману пенсію. У шестимісячний строк до приватного нотаріуса Лупінової Наталі Євгенівни подано заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Нотаріусу повідомила, що є спадкоємець першої черги її батько та син померлої - [PERSON], [INFO]. Проте, де знаходиться батько вже тривалий час не відомо, у зв'язку з чим звернулась до Жовтневого районного суду м.Маріуполя з заявою про оголошення [PERSON] померлим. 02.06.2017 Жовтневим районним судом м.Маріуполя Донецької області винесено рішення по справі №263/6077/17 та оголошено померлим батька - [PERSON], [INFO] Вказані обставини було повідомлено нотаріусу та надано рішення суду, яке набрало законної сили. При отриманні свідоцтва про право на спадщину стало відомо, що приватний нотаріус Лупінова Н.Є. видала на її ім'я свідоцтво про право на спадщину лише на ? частку квартири та ? частину недоотриманої пенсії, а на іншу ? частину спадкового майна буде видано свідоцтво про право на спадщину на ім'я [PERSON], мати якої [PERSON], сестра спадкодавця померла [INFO]. Проте, нотаріусом не було прийнято до уваги той факт, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями другої черги після смерті [PERSON], а батько [PERSON] є спадкоємцем першої черги, тобто за правом спадкової трансмісії [PERSON] є спадкоємцем першої черги. Тому вважає, що порушені права спадкоємця. Позивач у судовому засіданні підтримала позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні. Зазначила, що померла її рідна баба, з якою вона постійно перебувала, допомогала їй, доглядала її та після смерті поховала. Батько зник з 10 травня 2014 року після початку проведення АТО на території Донецької області та у м.Маріуполі. У встановлений законом строк звернулася до нотаріуса та повідомила про спадкоємця першої черги свого батька. Оскільки відомості про нього були відсутні, звернулася до суду із зачявою про визнання його померлим, рішенням суду від 02.06.2017 року її вимоги задоволено. Тому вважає, що вона замість померлого батька є спадкоємцем четвертої черги в порядку трансмісії. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог, вона вважає, що [PERSON] взагалі не помер, а знаходиться на тимчасово окупованій території України у так званій ДНР, вона є законним спадкоємцем, як донька рідної сестри померлої, яка також померла. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволенн япозовних вимог, надавши відзив на позовну заяву. У відзиві на позовну заяву зазначено, що просить відмовити позивачу [PERSON] у задоволенні позовних вимог повністю, оскільки згідно ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або з законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності з частиною 3 статті 46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Рішення Жовтневого районного суду м.Маіруполя від 02.06.2017 про оголошення померлим батька позивача [PERSON] набрало законної сили [INFO], при цьому спадкоємець [PERSON] померла [INFO], тобто строк прийняття спадщини її спадкоємцями скінчився ще 09.06.2017. Оскільки батько позивачки [PERSON] помер [INFO], він не прийняв спадщину, тому доводи позивачки відносно того, що він не встиг прийняти спадщину та застосуванні у справі спадкової трансмісії є безпідставним. За таких обставин до позивачки не переходить право на прийняття частки спадщини, яка належала померлому [PERSON] Третя особа у судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи було повідомлено належним чином, про причини неявки суду не повідомлено. Заслухавши сторони, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з огляду на наступне. Відповідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області [INFO], [PERSON] померла [INFO]. Після смерті якої відкрилася спадщина, у вигляді квартири [ADDRESS] та на недоотриману пенсію 26.01.2017 [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після померлої її баби [PERSON], [INFO] Також у заяві зазначено, що крім неї спадкодавцем за законом у спадкодавцеві є син померлої - [PERSON], [INFO], місце перебування якого їй невідомо. Відповідно 15.02.2017 [PERSON] також звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, після померлої тітки [PERSON], [INFO] Крім того у заяву зазначено, що крім неї у спадкодавця є спадкоємець син, але місцезнаходження останнього їй невідомо. Відповідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданого 14.02.1991р., батьком останньої є [PERSON]. Відповідно свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (серія [NUMBER]), виданого 09.02.1968 року, його матір'ю є [PERSON]. Відповідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого Палацом одруження Донецької області у м.Жданів 17.05.1973 року, [PERSON], [INFO] уклала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу прізвище «[PERSON]» змінено на «[PERSON]». З наведеного вбачається, що позивач [PERSON] є онукою спадкодавця [PERSON]. Матеріалами спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] підтверджено, що відповідач [PERSON] є племінницею [PERSON], оскільки є донькою померлої [INFO] [PERSON], яка є рідною сестрою спадкодавця [PERSON]. 24.06.2017 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лупіновою Н.Є. видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частину квартири, яка складається з однокімнатної квартири [ADDRESS]. Також 03.07.2017 року [PERSON] приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лупіновою Н.Є. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ? частку квартири [ADDRESS]. Відповідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки 94476781, державний реєстратор приватний нотаріус Лупінова Наталя Євгенівна, Маріупольський міський нотаріальний округ) 1/2 частки квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON] та 1/2 частка квартири за адресою: [ADDRESS] на праві спільної власності належить [PERSON]. Таким чином спірна квартира на даний час на праві спільної власності належить позивачу та відповідачу по 1/2 частки квартири кожній. Позивач не погодилась з тим, що приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Донецької області Лупіновою Н.Є. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ім'я [PERSON], після смерті [PERSON]. Так, відповідно до ст.1266 ЦК України визначено, що внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. У свідоцтві про смерть [PERSON], [INFO] серії [NUMBER] виданого Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із позначкою «Запис поновлено», зазначено дату смерті [PERSON] як [INFO]. Запис про дату смерті [PERSON] був здійснений на підставі Рішення Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 02.06.2017 року (справа №263/6077/1), яким оголошено померлим [PERSON], [INFO], уродженця м.Маріуполя Донецької області від дня набрання законної сили рішенням суду. Рішення суду набрало законної сили [INFO]. Однак, ухвалюючи дане рішення, судом прийнято до уваги той факт, що з 2014 року м.Маріуполь знаходиться в зоні АТО, що [PERSON] [INFO] більше трьох років з 10.05.2014 року не приживає за своєю адресою, даних про його місцезнаходження немає, є всі підстави вважати, що він помер. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», відповідно до ст. 1301 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину може бути визнане недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв'язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, тощо. Відповідно до ст.1301 ЦК України передбачено, що свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду , якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках , встановлених законом. Згідно частини 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За вимогами ч.1 ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або з законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Так, відповідно до ч.3 ст.46 ЦК України, фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Фізична особа, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави припустити її загибель від певного нещасного випадку або у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена померлою від дня її вірогідної смерті. Однією із загальних засад цивільного законодавства, відповідно до ст.3 ЦК України є справедливість, добросовісність та розумність. Виходячи з вище наведено та з того, що рішення суду повинно бути не тільки законним, але й справедливим, суд враховує ту обставину, що позивач [PERSON] при зверненні до нотаріуса в межах шестимісячного строку про прийняття спадщини після смерті [PERSON], нотаріусу повідомила про те, що вже тривалий час їй не відомо де знаходиться її батько [PERSON] та може бути померлим. Станом на травень 2017 року про батька позивача були відсутні відомості про нього понад три роки, що стало підставою для визнання його померлим. Також й відповідач [PERSON] у своїй заяві про прийняття спадщини після смерті [PERSON], повідомила нотаріуса, що їй невідоме місцезнаходження [PERSON]. У зв'язку з чим в межах шестимісячного строку про прийняття спадщини після смерті [PERSON], [PERSON] звернулась до суду з заявою про оголошення [PERSON] померлим саме з метою оформлення спадщини та Жовтневим районним судом міста Маріуполя Донецької області в межах шестимісячного строку про прийняття спадщини, а саме 02.06.2017 року було ухвалено рішення про оголошення померлим [PERSON], однак рішення суду набрало законної сили через чотири дні після закінчення строку для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON]. Дата смерті батька позивача [INFO] зазначена відповідно до рішення суду, а не є датою фактичної фізичної смерті, тому суд приходить до висновку, що батько позивача не встиг прийняти спадщину після смерті своєї матері, оскільки сам помер після відкриття спадщини, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Твердження відповідача про те, що [PERSON] живий та перебуває на непідконтрольній території України, в судовому засіданні та матеріалами справи не підтверджено, крім того спростовуються рішенням суду від 02.06.2017 року. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного ст.ст. 12-13,76-79, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

Outcome: approved