Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~11.01.2019 року представник позивачів [PERSON], який діє на підставі довіреностей (а.с.35,36,37), звернувся до суду в інтересах [PERSON], [PERSON], [PERSON] з позовом та просить постановити судове рішення, яким визнати за позивачами право власності за кожним по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташованого за адресою: вул.Молодіжна, 14, с.Дмитрівка Болградського району, Одеської області, як за членами колгоспного двору та за кожним по 1/12 частині цього самого житлового будинку в порядку спадкування після смерті [PERSON], померлого 25 березня 1997 року. При цьому він посилається на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, позивачі та померлий [PERSON], входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/4 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Після смерті [PERSON], позивачі успадкували його частку у будинку в рівних частках, однак при зверненні до нотаріуса для оформлення спадкових прав позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на відповідні частини будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок. Окрім цього позивачам державним реєстратором відмовлено у реєстрації їх права власності на частку житлового будинку через відсутність правовстановлюючого документу. Представник позивачів [PERSON] в позовній заяві просить розглядати справу у відсутності позивачів. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: с.Дмитрівка Болградського району Одеської області, вул. Молодіжна, 14, належав до типу колгоспного двору та до його складу входили\~ члени цього двору: [PERSON] (помер 25.03.1997 року) та позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON]. На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/4 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Болградського району Одеської області №843 від 21.11.2018 року, яку видано на підставі записів з погосподарської книги (а.с.25). \~ \~ \~ \~Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно\~ підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису\~ у погосподарській книзі\~ сільської ради та відкриття особового рахунку на імя власника. Рішеннями державного реєстратора прав на нерухоме майно № 44887387, 44892594, 44885120 від 28.12.2018 року позивачам відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у них правовстановлюючого документу на цей будинок. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 259082 від 26.03.1997 року, виданого [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області, а/з №13\~ [PERSON], помер 25.03.1997 року (а.с.22). Спадкоємцями після його смерті є дружина [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-АБ №290632, виданого 22.10.1971 року [PERSON] сільською радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 21 (а.с.23), син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖД № 353844, виданого 09.07.1977 року [PERSON] сільської радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 59 (а.с.17), дочка [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ-ЖД № 458550, виданого 19.04.1984 року [PERSON] сільської радою Болградського району Одеської області, актовий запис № 46 (а.с.21), які відповідно до ст.529 ЦК Української РСР є спадкоємцями за законом першої черги та які прийняли спадщину фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст.549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою [PERSON] сільської ради Болградського району № 843 від 21 листопада 2018 року (а.с.25), тобто кожний успадкував по 1/12 частині житлового будинку. Постановами приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області [PERSON] \~№1385/02-31 від 26.12.2018 року, №1348/02-31 від 15.12.2018 року, позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю (а.с.32,33). Інших спадкоємців не має, що підтверджується довідкою Дмитрвської сільської ради Болградського району № 843 від 21.11.2018 року, з якої вбачається, що на день смерті [PERSON] з ним в одному будинку були зареєстровані дружина, син та дочка, позивачі по справі та матеріалами спадкової справи № 412/2000, заведеною державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори після смерті [PERSON], з якої вбачається, що із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину після його смерті звернулися тільки позивачі по справі, які на деяке спадкове майно вже отримали свідоцтва. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved