Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

11.04.2014 року [PERSON] звернулась до Старобешівського районного суду Донецької області із позовною заявою про визнання батьківства, в якій просила суд ухвалити рішення, яким визнати, що [PERSON] [INFO], який помер [INFO] в [ADDRESS], є батьком [PERSON], [INFO], яка народилась в с. Стила Старобешівського району Донецької області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане та зареєстроване 22 травня 1968 року Стильською сільською радою Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 20) та зобов'язати Відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старобешівського районного управління юстиції у Донецькій області внести зміни до свідоцтва про її народження. При реєстрації її народження запис про батька зроблений за прізвищем матері позивачки згідно ст. 135 СК України. 06 червня 2014 року від позивачки [PERSON] надійшла заява про зміну позовних вимог, якою вона просила змінити пункт 2 резолютивної частини первісної заяви та викласти його в такій редакції: «встановити факт батьківства, громадянина України [PERSON], [INFO], який помер [INFO] в [ADDRESS], відносно дочки - [PERSON], [INFO], яка народилась в с. Стила Старобешівського району Донецької області (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане та зареєстроване 22 травня 1968 року Стильською сільською радою Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 20)». В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Представник третьої особи у судовому засіданні не з'явився, належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Судом встановлено, що [INFO] помер батько [PERSON] - [PERSON], який мешкав в [ADDRESS] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане виконкомом Стильської сільської ради Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 12). Після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається: права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Спарта», в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, розташованої в с. Стила Старобешівського району Донецької області. На спадкове майно спадкодавцем було складено заповіт, посвідчений секретарем виконкому Стильської сільської ради Старобешівського району Донецької області 08 лютого 2013 року, зареєстрований в реєстрі за № 13, в якому все заповідано [PERSON]Інших спадкоємців за заповітом немає. Другим спадкоємцем за законом є матір [PERSON], - [PERSON], яка проживає за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] проживала з батьком [PERSON] - [PERSON], як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу з 1967 року. Спадкове майно [PERSON] прийняла шляхом подачі заяви до нотаріусу про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується витягом про реєстрацію в спадковому реєстрі № 34786949 від 08 серпня 2013 року. В свідоцтві про народження [PERSON] серії [NUMBER] яке видане і зареєстроване 22 травня 1968 року Стильською сільською радою Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 20, в графі «батько» не зазначено те, що «[PERSON]» є її батьком. [PERSON] постійно проживав із [PERSON] Спільну заяву о батьківстві матір [PERSON] - [PERSON] та її батько [PERSON] не могли подати, оскільки у [PERSON] був шлюб з іншою жінкою, тому при народженні [PERSON] її матір не записала в свідоцтві про її народження дані батька, - [PERSON], оскільки не бажала мати неприємностей від першої дружини батька. При цьому в свідоцтві про народження [PERSON] по батькові було записане «[PERSON]» відповідно до ім'я батька «[PERSON]». Родинні відносини [PERSON] з [PERSON] підтверджуються: - свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] яке зареєстроване 22 травня 1968 року Стильською сільською радою Старобешівського району Донецької області, актовий запис № 20, де її по батькові записане як «[PERSON]», а матір'ю записана [PERSON]. - заповітом, посвідченим секретарем виконкому Стильської сільської ради Старобешівського району Донецької області, 08 лютого 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 13, в якому зазначено, що все майно [PERSON] заповідає «своїй дочці - [PERSON]». - довідкою № 1029 від 10 липня 2013 року Стильської сільської ради Старобешівського району Донецької області де зазначено, що «довідка видана [PERSON] у тому, що її батько - [PERSON], [INFO]...». - довідкою про смерть, де зазначено що похорони [PERSON] призвела [PERSON]. Згідно п. 3 Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - «Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у ст. 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 р., необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини». Згідно ч. 1 ст. 53 КпШС, походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. Згідно ч. 2 ст. 53 КпШС, в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. За раніше чинним законодавством встановлення батьківства в судовому порядку можливо було тільки щодо дітей, які народилися не раніше 1 жовтня 1968 року і за умови, що обоє з батьків живі. За нині чинним Сімейним кодексом таких обмежень немає (стаття 128 СК). У раніше чинній постанові Пленуму Верховного Суду України № 16 від 12 червня 1998 року «Про застосування судами деяких норм кодексу про шлюб та сім'ю України» в пункті 14 було дано роз'яснення: «У разі виникнення підвідомчого суду спору про право вимоги про встановлення факту батьківства щодо дитини, народженої до 1 жовтня 1968 року особою, яка померла, а за життя визнавала дитину своєю, утримувала її або бажала її народження під час вагітності матері, розглядається у позовному, а не окремому порядку». Таким чином, суд міг і може встановлювати факт батьківства за наявності наступних обставин: а) дитина народилася, а не зачата до 1 жовтня 1968 р., тобто до введення в дію Основ законодавства Союзу РСР і союзних республік про шлюб та сім'ю; б) гаданий батько дитини помер або визнаний померлим за рішенням суду; в) дитина знаходилася на вихованні і утриманні померлого; г) померлий при житті визнавав себе батьком дитини; д) у свідоцтві про народження дитини в графі «Батько» батьком записаний зі слів матері дитини. Заявниця в зв'язку з цим і повинна була надати суду докази, які були передбачені до народження дитини до 01.01.04 р. на підставі статті 53 КпШС, а після 01.01.04 р. - на підставі статті 128 СК. У зв'язку з тим що докази, які подаються в суд при встановленні факту визнання батьківства за КпШС і за СК різні, Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15.05.2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» в пунктах 1-3 дав судам роз'яснення про застосування цих кодексів: «Звернути увагу судів на те, що за загальним правилам дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України (№ 254к/96-ВР) норми Сімейного кодексу України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто на раніше 1 січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК. При розгляді справ названих категорій суди мають ураховувати, що відповідно до пункту 2 розділу VII «Прикінцеві положення» СК нормі законодавства, які регулювали шлюбно-сімейні правовідносини, втратили чинність із 1 січня 2004 року, за винятком норм розділу V «Акти громадянського стану» Кодексу про шлюб та сім'ю України (2006 - 2007), які зберігаються чинність у частині, що не суперечить СК, до прийняття спеціального закону. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС, суди, вирішуючи питання про те, якою нормою слід керуватися при розгляді справ цієї категорії, повинні виходити з дати народження дитини. Так, при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми КпШС, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Таким же чином суди повинні керуватися і при встановленні факту визнання батьківства, якщо дитина народилася до 01.01.2004 р. заява розглядається на підставі доказів, наданих за статтею 53 КпШС, а якщо дитина народилася після 01.01.2004 р., то на підставі доказів, наданих статтею 128 СК. Допитана судом свідок [PERSON] показала, що [PERSON] є батьком [PERSON], що вони постійно проживали разом за однією адресою. Допитана судом свідок [PERSON] показала, що вона є матір'ю [PERSON], а [PERSON] був їй чоловіком, що вони постійно проживали разом за однією адресою як одна родина, підтвердила обставини, зазначені у позові. Згідно ч. 1 ст. 130 Сімейного кодексу України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 130 Сімейного Кодексу заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно п. 4 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - «У разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір'ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в Книзі реєстрації народжень учинено згідно зі ст. 135 СК України. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У справі зібрано докази, які підтверджують наявність батьківського походження [PERSON] від [PERSON] та виходячи з вищезазначеного, суд вважає встановленим факт, що [PERSON] є батьком [PERSON], народженої [INFO]. Встановивши факт батьківства суд вважає за необхідне задовольнити наступні вимоги позивача щодо внесення змін до свідоцтва про народження дитини, так як дані вимоги є похідними від вимог задоволених судом. Внесення змін до актових записів відноситься до виключної компетенції органів державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі заяви осіб, зазначених у статтях 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно Наказу Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 № 96/5 «Про затвердження Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» було затверджено «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання», за абз. 2 п. 1.1. яких «у разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку». Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд керується ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, про що також зазначено в п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі». Позивачкою [PERSON] не заявлено вимогу про стягнення з відповідача судових витрат. З урахуванням викладеного, суд вважає за необхідне не стягувати з відповідача на користь позивачки судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved