Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

11 вересня 2019 року позивач виконавчий комітет Маразліївської сільської ради, звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації, про позбавлення батьківських прав, уточнивши свої позовні вимоги 08.10.2019 року остаточно просить суд: позбавити відповідача батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти у розмірі не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на користь малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Батько дитини записаний у свідоцтво про народження у відповідності до ч.1 ст. 135 СК України. Відповідач [PERSON] тимчасово проживала в [ADDRESS] та за місцем проживання зарекомендувала себе з негативної сторони: безвідповідальна, схильна говорити неправду, палить, не вміє раціонально використовувати дитячі державні виплати. [PERSON] не мала власного житла на території сільської ради, проживала в найманому будинку. В родині виховувалась одна малолітня дитина [PERSON] , [INFO] . Вказує, що разом з матір`ю проживав її співмешканець [PERSON] , який працював по найму в місцевому фермерському господарстві. Наприкінці листопада місяця 2018 року спеціалістам Управління ОКСМС стало відомо, що [PERSON] [INFO] народила дочку [PERSON] та планує від неї відмовитись. Про свою вагітність [PERSON] нікому не повідомляла, на обліку у лікаря гінеколога не перебувала. В цей час її співмешканець покинув породіллю та виїхав в смт. Тарутине. Після проведеної профілактичної бесіди мати написала заяву про влаштування новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] до державного закладу. В цьому ж місяці 2018 року [PERSON] разом зі своєю старшою донькою [PERSON] , [INFO] виїхала на постійне місце проживання /з її слів до м. Одеса/. В телефонному режимі мати пояснила, що займеться пошуком роботи та вирішуватиме питання з постійним житлом. Разом з тим, малолітня [PERSON] , [INFO] постійно перебуває в державному закладі та потребує сімейних форм влаштування. Мати [PERSON] до спеціалістів Маразліївської сільської ради за допомогою не звертається та відповідні документи про повернення дитини в родину не збирає. Родичів, які б могли забрати дитину в свою сім`ю на території Маразліївської сільської ради не має. Термін перебування малолітньої [PERSON] в КУ «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини» закінчився. З вказаних вище підстав, та посилаючись на норми чинного законодавства щодо можливості стягнення аліментів разом з вирішенням питання про позбавлення батьківських прав, він і звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Після оголошеної перерви в судове засідання надала заяву про закінчення розгляду справи за її відсутності, просить позовні вимоги задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась через оголошення на сайті судової влади, про причину неявки суду не сповістила, відзив на позов нею не надано. Представник третьої особи в судовому засіданні залишив розгляд питання про позбавлення батьківських прав [PERSON] та стягнення з неї аліментів на розсуд суду. Після оголошеної в судовому засіданні перерви не з`явився, був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. В судовому засіданні, що відбулось 15.01.2020 року суд перейшов до заочного розгляду справи згідно з вимогам ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд закінчує розгляд справи за відсутності учасників справи, відповідно до наданих заяв, за наявними матеріалами у справі. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вислухавши представника позивача, представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Судом встановлено, що дійсно відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідною копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . /л.с.9/. У відповідності до довідки № 785/2 від 10.09.2019 року, виданої Маразліївською сільською радою, [PERSON] , [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] . Проживала: [ADDRESS] . Має склад сім`ї: донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . /л.с.8/. Згідно довідки-характеристики № 785/4, складеної виконавчим комітетом Маразліївської сільської ради 10.09.2019 року на [PERSON] , остання проживала в [ADDRESS] без реєстрації. За місцем проживання характеризується незадовільно. Свої батьківські обов`язки виконувала не належним чином. Отримувала дитячі держані виплати та витрачала їх не за призначенням. [PERSON] схильна говорити не правду, часто змінює своє місце проживання, про що не повідомляє відповідні служби. Має малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває в КУ «Ізмаїльський спеціалізований будинок дитини», але її розвитком, станом здоров`я, вихованням та матеріальним забезпеченням не займається та не цікавиться. /л.с.7/. У відповідності до акту обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] від 26.09.2019 року, перевіркою встановлено, що [PERSON] проживала в [ADDRESS] у найманому будинку. Має склад сім`ї: донька - [PERSON] , [INFO] та донька - [PERSON] , [INFO] . [PERSON] станом на 27.08.2019 на території Маразліївської сільської ради не проживає. Винаймала будинок у сторонніх людей. Власного житла не має. Житлово-побутові умови родини були незадовільні. Всі члени родини проживали в одній кімнаті, яка мала пічне опалення і ніякого обладнання. Продукти харчування родина мала в обмеженій кількості. Запасів твердого палива не було. Присадибна ділянка не оброблялась, в господарстві родина нічого не утримувала. Жила мати за рахунок державних дитячих виплат, які витрачала не за призначенням./л.с.6/ Позивач вказує, що наразі термін перебування дитини в КУ «Ізмаїльський спеціалізований будинок» закінчився, вирішується питання про подальше влаштування дитини. Я вбачається з матеріалів справи, згідно рішення виконавчого комітету Маразліївської сільської ради № 101/19 від 28.08.2019 року та Висновку органу опіки та піклування Маразліївської сільської ради № 785/1 від 10.09.2019 року, доцільно та в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] по відношенню до її малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування своїми батьківськими обов`язками [PERSON] відносно малолітньої [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що мати дитини [PERSON] , [INFO] не бажає спілкуватися зі своєю донькою, свідомо нехтує своїми батьківським обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснила жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток дитини, фактично самоусунулась від виконання покладених на неї законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, суд приходить до висновку, що позовні вимоги виконавчого комітету Маразліївської сільської ради до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації в частині позбавлення батьківських прав є обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів з відповідача на користь дитини, суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ч. 2, 3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує зокрема стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на 1 дитину не може бути меншим ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно роз`яснень наданих в постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Разом з тим, заявляючи вимогу про стягнення аліментів, позивачем не вказаного на користь якої особи їх має бути стягнуто, якщо на утримання дитини аліменти мають стягуватись саме на її користь, відсутні докази відкритого рахунку на ім`я дитини, куди мають сплачуватись аліменти. Відповідно до положень ст.81 ч.1 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. У відповідності до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі усього вищевикладеного, на основі повно та всебічно досліджених доказів, у сенсі розуміння вимог чинного законодавства та його застосування до фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову виконавчого комітету Маразліївської сільської ради до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, служба у справах дітей Білгород-Дністровської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав, а саме в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В решті позовних вимог виконавчого комітету Маразліївської сільської ради слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial