Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

12.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказала, що вона не перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Має дитину від цивільного шлюбу, а саме сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її присутності в судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом з позовної заяви встановлено, що сторони не перебували в шлюбі. Від цивільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Савинської селищної ради Балаклійського району Харківської області 05.12.2016 року (а.с.6). Як вбачається з довідки, виданої Савинською селищною радою Балаклійського району 28.03.2017 року, [PERSON] зареєстрована разом з дитиною за адресою: [ADDRESS] У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частковому вигляді з усіх видів його доходів. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved