Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], батьком [PERSON], [INFO], стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина- [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття, стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку щомісячно починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення сином трирічного віку, тобто до [INFO] року. В обґрунтування заявленого позову позивач послалась на те, що [INFO] року вона народила сина - [PERSON], батьком якого є відповідач. Проте останній визнати себе батьком відмовився, у зв'язку з чим запис про батька дітей в Книзі реєстрації народжень, вчинено відповідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Також у зв'язку з тим, що відповідач є батьком дитини та не надає матеріальну допомогу як на утримання сина, так і на її утримання, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти. В судове позивач не з'явилась надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 03 липня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] народився [INFO] року, матір'ю записано позивача [PERSON], батьком - [PERSON]. Запис про батька [PERSON] здійснено відповідно до ст. 135 СК України за заявою матері. Згідно з ст.125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров'я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Відповідно до ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім'я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. У даній цивільній справі судом неодноразово призначалась судово-генетична експертиза, для проведення якої відповідач не з'явився, незважаючи на належне його повідомлення про дату, час та місце її проведення, постановлена судом ухвала про привід відповідача повернулась на адресу суду без виконання. Враховуючи, що згідно з ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, а ч.1 ст.60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи. Відповідно до ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували доводи позивача стосовно батьківства відповідача щодо дитини - [PERSON], [INFO]. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання відповідача батьком дитини - [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). Згідно з ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище дитини. Згідно довідки КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги м.Павлограда» від 23.07.2014 року №531 встановлено, що [PERSON] з вересня 2012 року перебуває на диспансерному обліку у невролога КДВ КЗ «ПМЛ№4»ДОР» у зв'язку з перинатальною травмою ЦНС у вигляді геміпареза зліва, потребує подальшого лікування (а.с.8-10). Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з [PERSON] аліментів підлягають задоволенню в повному обсязі. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved