Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на її користь в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на утримання доньки [PERSON], [INFO], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до повноліття дитини, тобто до [INFO] року та в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) на утримання доньки [PERSON], [INFO], але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, за минулий час, з 1 червня 2015 року та до часу подання даного позову про стягнення аліментів. Позов мотивує тим, що 11.03.1996 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач сплачував аліменти на її користь з 5 березня 2003 року по травень 2015 року, але після зміни місця роботи перестав виплачувати аліменти. Дані про його виплати втрачені та на даний час відновити їх неможливо. Просить стягнути аліменти на утримання доньки. Позивач в судовому засіданні зменшила розмір позовних вимог щодо стягнення аліментів до 1\\6 частини з усіх видів заробітку (доходів) на утримання доньки [PERSON] починаючи з моменту подання позову до суду і в розмірі 1\\6 частини з усіх видів заробітку (доходу) за минулий період з 01.06.2015 до часу подачі позову до суду. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та подав письмове клопотання, в якому зазначив, що погоджується виплачувати аліменти в розмірі 1\\6 частини заробітку так як вже сплачує 1\\6 частину заробітку на утримання сина [PERSON]. Визнав позовні вимоги про сплату аліментів за минулий період, проте просив суд розстрочити їх сплату по 100 грн. щомісячно до повного погашення боргу. Пояснив, що аліменти на утримання доньки сплачував добровільно, рішення суду з цього приводу не виносилось. Через тривале оформлення пенсії змінилось його матеріальне становище, а тому він припинив виплату аліментів. Заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Правовідносини, що склалися між сторонами, регулюються ст.ст. 180-182,183,191 Сімейного Кодексу України. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При ухиленні їх від виконання даного зобов'язання кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Згідно з ч.1 ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст.181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України ) і виплачуються щомісячно. В судовому засіданні встановлено, що 11.03.1996 року між позивачкою та відповідачем був укладений шлюб, який розірвано 12.05.1997 року. Відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого 10 лютого 1999 року відділом державної реєстрації актів громадянського стану Олександрійської міської ради, проте матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідач не надав до суду доказів того, що він добровільно утримує та матеріально забезпечує дитину. А тому суд вважає, що відповідач не виконує обов'язку утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів на утримання дитини, суд має враховувати обставини, визначені у ст.ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України. Суд погоджується з розміром аліментів, визначених сторонами в частині, що відповідає 1/6 частці заробітку (доходу) відповідача і вважає, що це має задовольнити потреби в матеріальному забезпеченні дитини, що не порушує права та інтереси інших осіб. Але, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Суд вважає, що на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] необхідно стягнути аліменти відповідно до ч.2 ст.182 та ч.1 ст.183 СК України, тобто в розмірі 1/6 частини заробітку (доходів) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а тому з врахуванням того, що до суду позивач звернулась 11 грудня 2015 року, то з того часу і стягує аліменти на утримання дитини. Згідно ч.2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. З урахуванням того, що відповідач безумовно визнав присудження аліментів з 01.06.2015 року по момент подачі позову, визнання позову не суперечить закону і не порушує будь - чиїх прав, суд вважає, що позов в цій частині також слід задовольнити. Разом з тим чинним законодавством не передбачено при ухваленні рішення по справі визначити порядок сплати аліментів за минулий період частинами. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 551,20 грн.

Outcome: approved