Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

12.02.2018 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] Тернівської районної у місті ради про виключення квартири [ADDRESS] із складу службового. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що він працював з 1985 року по 1998 року в ЗАТ «Кривбасліфт», у зв'язку з чим 12.04.1991 року отримав ордер на житлове приміщення №32 на службову квартиру [ADDRESS]. Даний ордер був виданий на сім'ю з чотирьох чоловік. На теперішній час у вищевказаній квартирі зареєстрований позивач, його дружина [PERSON], їхня донька [PERSON] та їхній онук [PERSON] На теперішній час позивач продовжує проживати та користуватись квартирою №38 в будинку №61 по вул. А. Головка в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. Маючи намір приватизувати вищевказану квартиру, позивач [PERSON] звернувся спочатку до виконавчого комітету Криворізької міської ради, де йому листом №288/8 від 16.01.2017 року роз'яснено, що жиле приміщення виключається з числа службових, якщо відпала потреба в такому його використанні, на підставі клопотання відповідної установи рішенням виконкому районної у місті ради. У зв'язку з чим, він потім з даним питанням звернувся до відповідача виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради з заявою щодо виключення квартири [ADDRESS] з числа службового фонду, де йому також листом №М-41 від 01.02.2017 року, було роз'яснено, що дане питання можливо розглянути за наявності погодження заступника міського голови згідно з розподілом обов'язків та за клопотанням адміністрації ЗАТ «Кривбасліфт». На теперішній час, позивач [PERSON] не має можливості отримати вищевказане клопотання адміністрації ЗАТ «Кривбасліфт», оскільки з 07.07.2008 дана юридична особа припинена, правонаступники відсутні. У звязку з викладеним, позивач просить суд виключити зі складу службових приміщень квартиру [ADDRESS]. Позивач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала предявлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206\~цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача позов визнав, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Відповідно до ст.47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно ст.118 ЖК України, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної у місті ради. Відповідно до п.З Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради міністрів Української РСР від 04 лютого 1988 року №37, жиле приміщення включається до числа службових рішенням виконавчого комітету районної, міської, районної в місті ради народних депутатів за клопотанням адміністрації підприємства, установи, організації. Згідно п.6 цього ж Положення, жиле приміщення виключається із числа службових, якщо відпала потреба в такому його користуванні. Виключення жилого приміщення з числа службових провадиться на підставі клопотання підприємства рішенням виконавчого комітету відповідної районної в місті ради. У відповідності до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», встановлено, що за рішенням відповідних рад, квартири зі статусом службових можуть бути переведені до державного житлового фонду, після чого громадяни України отримують можливості постійно користуватися ними та приватизувати їх. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS], яка має статус службового житла (а.с.4). На звернення до органів виконавчої влади, в тому числі до відповідача, з заявою про виключення вищевказаної квартири із числа службового житла, позивачу були надані письмові відповіді про необхідність надання про це клопотання установи на балансі якої рахується спірне житло (а.с.6, 7). Але ЗАТ «Кривбасліфт», на балансі якого рахується дана службова квартира, з 07.07.2008, як юридична особа припинена, правонаступники відсутні (а.с.8-9). Оскільки представник відповідач позов визнав, суд не входить в обговорення питання доведеності фактів викладених позивачем в позовній заяві, з розясненням відповідачу правових наслідків такого визнання відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, та в разі згоди вважає можливим ухвалити рішення про виключення житла із складу службового. Крім того, у звязку з визнанням представником відповідача позову, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, позивачу [PERSON] слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. На підставі ст.ст.24, 47 Конституції України, ст.118 Житлового кодексу України, п.п.3, 6 Положення про порядок надання службових житлових приміщень і користування ними в Українській РСР,

Outcome: approved