Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-05 00:00:00

12.10.2020 року позивач звернувся до суду з даною заявою мотивуючи тим, що 14.10.2017 року близько 17:00 год. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 219000 113 41», д.н.з. [NUMBER] , порушив правила дорожнього руху та скоїв зіткнення з автомобілем марки «RENAULT CLIO SYMBOL», д.н.з. [NUMBER] під його, [PERSON] , керуванням. В результаті ДТП пасажирка автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL», його дочка - [PERSON] , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. За даним фактом було відкрито кримінальне провадження відносно відповідача за ч.1 ст. 286 КК України. 19.11.2018 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 роки. Вирок суду набрав законної сили 19.12.2018 року. Цивільно - правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором обов`язково страхування цивільно - правової відповідальності укладеним із СК «Київ РЕ». На підтвердження завданої шкоди та її розміру ним було замовлено проведення незалежної експертної оцінки та згідно звіту від 10.07.2018 року за № 6214 вартість матеріального збитку, завданого власнику КТЗ «RENAULT CLIO SYMBOL», д.н.з. [NUMBER] станом на 11.06.2018 року становить - 142140,00 грн. та за складення звіту ним сплачено 3100,00 грн. Отже, загальна сума матеріальних збитків становить 145240,00 грн. Страховиком СК «Київ РЕ» йому відшкодовано частково матеріальні збитки у розмірі 96784,99 грн., а сума не відшкодованого збитку становить - 48455,01 грн. та підлягає стягненню з відповідача. Також, внаслідок ДТП йому завдано моральну шкоду, яку він оцінює у розмірі 35000,00 грн., оскільки у зв`язку із пошкодженням автомобіля він зазнав фізичних, душевних і психічних страждань, внаслідок неможливості використовувати свій автомобіль за призначенням, а також характеру немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення) та з урахуванням інших обставин, зокрема тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, ускладнення у переміщенні, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Протягом тривалого часу у зв`язку із фактичним руйнуванням автомобіля йому довелося користуватися громадським транспортом для поїздок на роботу до м. Біла Церква та пов`язаних із робочим процесом. Він тривалий час не мав змоги спокійно спати, мав пригнічений стан, внаслідок чого почав до усього нервово відноситися. Крім того, сімейний бюджет довелося спрямувати на відновлення пошкодженого автомобіля, від такого стану та нецільового використання сімейних коштів постраждали його члени родини, що призвело до розладу стосунків. Оскільки у досудовому порядку спір не вирішено, просив суд стягнути з відповідача на його користь відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 48455,01 грн., моральної шкоди у розмірі 35000,00 грн. та судові витрати у розмірі 840,80 грн. 05.11.2020 року судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачу було роз`яснено його право подати до суду відзив на позовну заяву чи зустрічний позов з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач копію ухвали суду про відкриття провадження та позов з додатками отримав 23.01.2021 року (а.с.55), однак, протягом строку, встановленого судом, відзив на позовну заяву чи зустрічний позов з доказами, що підтверджують заперечення проти позову, та заяви з процесуальних питань до суду не подав. Представник позивача, адвокат Гляков Олександр Анатолійович, у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі та подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що вимоги позивача щодо стягнення з нього моральної шкоди у розмірі 35000,00 грн. визнає, а вимоги щодо стягнення матеріальної шкоди не визнає, оскільки у звіті вказані матеріали автомобіля позивача, які не були пошкоджені внаслідок ДТП і їх непотрібно ремонтувати. Також, послуги експерта у розмірі 3100,00 грн. позивач має сплачувати сам. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 4, ч.5, ч.6 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Судом встановлено, що 14.10.2017 року близько 17:00 год. [PERSON] керуючи автомобілем «ВАЗ 219000 113 41», д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по другорядній дорозі по вул. Набережній в с. Трушки Білоцерківського району Київської області від с. Матюші Білоцерківського району Київської області у напрямку до м. Біла Церква Київської області, в порушення вимог дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» (п.1.10 Правил дорожнього руху України дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість); вимог п. 2.3 (б) Правил дорожнього руху України, де вказано, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі, в порушення вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України, де вказано, що перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п. 16.11 Правил дорожнього руху України, де вказано, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху, невірно оцінив дорожні умови та дорожню обстановку, проявив неуважність, перед виїздом на нерегульоване перехрестя нерівнозначних доріг вул. Набережна с. Трушки Білоцерківського району Київської області (другорядна дорога) та автодороги Т-1013 (головна дорога), не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дав дорогу та скоїв зіткнення з автомобілем марки «RENAULT CLIO SYMBOL», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , власника автомобіля, який рухався з лівого боку до вказаного перехрещення проїзних частин по головній дорозі та мав перевагу в русі. В результаті вказаної ДТП автомобіль «RENAULT CLIO SYMBOL», д.н.з. [NUMBER] отримав механічні ушкодження та пасажирка автомобіля «RENAULT CLIO SYMBOL», дочка позивача - [PERSON] , отримала тілесні ушкодження середньої тяжкості. Вироком Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.11.2018 року, який набрав законної сили 19.12.2018 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України і призначено покарання у виді обмеження волі на строк 2 роки, з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 2 роки. Вказані обставини підтверджено матеріалами справи ( а.с.14-15) та визнаються відповідачем. Отже, виходячи з наведеного, вказана ДТП мала місце з вини відповідача - [PERSON] та внаслідок його протиправних дій транспортному засобу, який належить позивачу було завдано збитки. Встановлено, що цивільно - правова відповідальність [PERSON] на момент ДТП була застрахована за договором обов`язково страхування цивільно - правової відповідальності укладеним із СК «Київ РЕ» та [PERSON] було виплачено страхове відшкодування від вказаного страховика у розмірі 96784,99 грн., що підтверджено матеріалами справи (а.с.16-17) та визнається відповідачем. Згідно Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «RENAULT CLIO SYMBOL», д.н.з. [NUMBER] за № 6214 віл 10.07.2018 року ( а.с.19- 39), вартість збитку становить 142140,00 грн. Відповідач заперечуючи проти вказаного Звіту посилається на те, що експертом було включено до висновку елементи транспортного засобу що потребують відновленню, які не були пошкоджені внаслідок ДТП. Разом з тим, відповідачем не надано до суду жодного доказу на підтвердження вказаних заперечень та спростування вказаного Звіту. Згідно зі ст.1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Отже, саме [PERSON] , з вини якого сталася вказана ДТП, є відповідальним за спричинену позивачу в результаті ДТП шкоду. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, враховуючи зазначене, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням), а саме 45355,01 грн. (142140,00 грн. - 96784,99 грн.) та кошти витрачені позивачем на підготовку Звіту у розмірі 3100,00 грн. (а.с. 18), всього 48455,01 грн. матеріальних збитків завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також, позивач просив стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду в розмірі 35000,00 грн., яку відповідач визнав у повному обсязі, а згідно ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно ст. 23 ЦК України, моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Суд вважає, що позивачу неправомірними діями відповідача, які полягають в скоєнні ДТП, спричинена моральна шкода, у зв`язку із пошкодженням автомобіля він зазнав фізичних, душевних і психічних страждань, не має можливості використовувати свій автомобіль за призначенням, вимушені зміни у його життєвих стосунках, ускладнення у переміщенні потребують часу та зусиль для відновлення попереднього стану. Вказані обставини вплинули на його робочий процес та стосунки у родині, тривалий час позивач був змушений чекати відшкодування збитків у добровільному порядку, порушився звичний для нього ритм життя, крім того, все це потребувало додаткових матеріальних затрат та моральних зусиль. Суд, враховуючи ступінь вини відповідача та його ставлення до скоєного правопорушення, глибину душевних страждань позивача, які мають тривалий характер, обумовлений негативними змінами психоемоційної та соціальної сфер існування особистості, зумовлють зміни у життєвому укладі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 35000,00 грн. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, за рахунок відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений позивачем при поданні позову до суду судовий збір в розмірі 840,00 грн. ( а.с. 2).

Outcome: approved