Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-04 00:00:00

12.04.2021 року [PERSON] звернувся до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що відповідач являється його батьком, який за рішенням суду сплачував на користь його матері аліменти на його утримання. В теперішній час він досяг повноліття та навчається у відокремленому структурному підрозділі «Первомайський фаховий коледж Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова» на ІІІ курсі денної форми навчання. У зв`язку із продовженням навчання він не має самостійного джерела доходу та потребує матеріальної допомоги батьків. Він проживає разом з матір`ю, яка самостійно несе витрати з його утримання; відповідач не надає добровільно матеріальної допомоги на його утримання, хоча має таку можливість, оскільки є здоровою, працездатною особою. За таких обставин просить стягнути з відповідача на його користь аліменти на його утримання на період навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. Ухвалою суду від 12.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Представник позивача подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням, наявним в матеріалах справи. Відзиву та доказів у встановлений судом строк не надав. Телефоном повідомив, що не заперечує проти стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у визначеному позивачем розмірі. Вирішуючи надану справу у порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі доказами, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.04.2003 року. За рішенням суду на підставі виконавчого листа № 484/598/16-ц від 09.03.2016 року ДВС в примусовому порядку з відповідача на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, починаючи з 16.02.2016 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки позивач досяг повноліття, стягнення аліментів в примусовому порядку з відповідача на користь [PERSON] припинено. [PERSON] є студентом ІІІ курсу відокремленого структурного підрозділу «Первомайський фаховий коледж Національного університету кораблебудування імені адмірала Макарова» та навчається за спеціальністю «Комп`ютерна інженерія» на денній формі з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року на бюджетній основі без отримання стипендії, що підтверджується довідкою навчального закладу № 548 від 05.04.202 року. Позивач не одружений, не працює, так як навчається на денній формі навчання, не отримує стипендії та потребує матеріальної допомоги від батьків. Він проживає разом з матір`ю, яка забезпечує сина всім необхідним, однак повнолітній [PERSON] потребує також матеріальної допомоги батька; відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на період навчання сина. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до частини 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Частиною 1 ст. 77, ч.1 ст. 79 СК України визначено, що аліменти сплачуються щомісячно та присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином встановлено, що повнолітній [PERSON] потребує матеріальної допомоги батька. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча є здоровою, повнолітньою, працездатною особою, яка може надавати таку допомогу. Іншого судом не встановлено. Посилання позивача на необхідність застосування мінімального розміру аліментів у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку є неспроможним, оскільки син досяг повноліття, тож у відповідності до чинного законодавства України він не є дитиною. Відповідно до ст. 201 СК Країни до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Тобто положення ч.2 ст. 182 СК України щодо мінімального розміру аліментів в даному випадку не застосовується. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] законні, обґрунтовані і підлягають частковому задоволенню на підставі ст. ст. 182, 198, 199, 200, 201 СК України. З відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на його утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видівйого заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.04.2021 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23 років. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в сумі 908 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: partial