Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON], Чугуївський районний відділ ГУ ДМС України в Харківській області про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 8 в будинку № 28 у мікрорайоні «Авіатор», м. Чугуїв, Харківська область, яка належить на праві спільної часткової власності: їй - 9/15 часток квартири та [PERSON], [PERSON], якім належать по 1/5 частин цієї квартири. В обґрунтування своїх вимог [PERSON] посилається на те, що у спірній квартирі зареєстровані як її співвласники, так і відповідач [PERSON] Однак останній з 06.02.2012 року не проживає в цій квартирі без поважних причин, оплату за комунальні послуги не провадить, речей відповідача в квартирі немає. Відповідач самостійно не знімається з реєстрації, що порушує її права власника квартири на її розпорядження та користування. Під час розгляду справи [PERSON] підтримала свій позов за заявленими підставами, просила розглянути справу за її відсутністю. Треті особи: [PERSON] та [PERSON] просили задовольнити позов за заявленими підставами та розглянути справу за їх відсутністю. Представник третьої особи - Чугуївського районного відділу ГУ ДМС України в Харківській області просив розглянути справу за його відсутністю на підставі вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, повідомлявся про час та місце розгляду справи відповідно до вимог ст.ст. 74,76 ЦПК України, заперечень на позов не надав. У звязку з чим суд вважає можливим розглянути справу за відсутністю відповідачів на підставі вимог ст. 169 ЦПК України. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як вбачається з копії нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу за реєстровим № 114 від 02 лютого 2012 року договору купівлі продажу часток квартири, укладеного з однієї сторони: [PERSON] та [PERSON] (продавцями) та з іншої сторони [PERSON] (покупцем), остання є власником 9/15 часток квартири № 8 в будинку № 28 у мікрорайоні «Авіатор», м. Чугуїв, Харківська область,і які зареєстровані за позивачем [PERSON] 26.07.2013 року, номер запису 2120691 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8,9,12). Згідно довідки-акту, складеному Комунальним житловим ремонтно-експлуатаційним підприємством м. Чугуєва № 420 від 03.10.2014 р. за участю сусідів квартир №№ 7 Мирошниченко та кВ. № 9 Гребенюк та Воробйової, та співвласників квартири № 8 [PERSON] та [PERSON] в зазначеній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] колишній квартиронаймач, однак в ній не проживає з 06.02.2012 року без поважних причин. Будь-яких даних, які б свідчили про те, що відповідачу перешкоджали в користуванні вказаним жилим приміщенням, до суду не надано. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. При цьому згідно ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження цим майном. Вищенаведені докази свідчать про те, що відповідач, який не проживає у спірній квартирі без поважних причин з 06.02.2012 року, втратив право користування цим жилим приміщенням. Відповідно до вимог ст.. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні від 11.12.2003 року № 1383-1У зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, остаточного рішення суду ( про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. За таких обставин зазначене рішення суду після набрання ним законної сили є підставою для зняття відповідача з місця його реєстрації. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесенні нею і документально підтверджені судові витрати, до яких відповідно до ч.3 ст. 79 ЦПК України належать судовий збір та витрати на правову допомогу. Сплата [PERSON] судового збору в сумі 243,60 грн. при зверненні до суду з цим позовом підтверджується квитанцією № 12810067 від 15.10.2014 (а.с. 1). Відповідно до договору від 03.10.2014 року, укладеному між [PERSON] та адвокатом [PERSON] на підставі ч.1 ст. 56 ЦПК України, та акту №1 від 09.10.2014 р. виконаних робіт позивач сплатила за надання їй фахівцем права правової допомоги в сумі 2000 грн. відповідно до квитанції № 206967 серії 03 ААВ від 09.10.2014 року (а.с. 5, 15-17). Відповідно до принципу свободи договору, закріпленого в ст. 627 ЦК України, сторони добровільно уклали договір про надання послуг за плату та самостійно визначили її розмір і порядок розрахунків. Вказаний розрахунок роботи адвоката не суперечить вимогам ст.. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах та розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом України «Про Державний бюджет України на 2014 рік».

Outcome: approved