Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

10 листопада 2021 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати за позивачем у порядку спадкування після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 0,25 га, яка розташована в [ADDRESS] . Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина у виді житлового будинку та земельних ділянок, частину з яких [PERSON] заповіла [PERSON] . На житловий будинок позивач як спадкоємець за заповітом виготовляє правоустановлюючі документи. Звернувшись до нотаріуса по питанню оформлення спадкових прав на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, що залишилась після смерті [PERSON] , отримав відмову. Вказує, що у зв`язку із наявними помилками у заповіті щодо площі земельної ділянки, він позбавлений можливості отримати свідоцтво про право на спадщину. Позивач та його представник до суду не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву з проханням розгляд справи провести за його відсутності та відсутності позивача, вимоги позову підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, судом отримано заяву відповідача про розгляд справи без участі представника, заперечення по суті позову відсутні. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. 15 травня 2017 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Русанівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області за реєстровим № 85, яким житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0,28 га для обслуговування житлового будинку та ведення особистого селянського господарства та 0,15 га для ведення особистого селянського господарства заповіла [PERSON] ; земельну ділянку площею 2,2481 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належить їй згідно державного акту на право власності на землю серії ЯЗ № 395025 та земельну ділянку площею 0,8108 га для ведення особистого селянського господарства, яка належить їй згідно державного акту на право власності на землю серії ЯЗ № 395026 заповіла дочці [PERSON] ; решту майна, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати за законом чи за заповітом на день смерті, заповідала дочці [PERSON] (а.с. 7). [INFO] в с. Пащенки Решетилівського району Полтавської області померла [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до довідки № 110/12-02 від 2 листопада 2021 року, виданої Яснопільщанським старостинським округом Липоводолинської селищної ради Сумської області, [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , до дня смерті була зареєстрована в [ADDRESS] разом з зятем [PERSON] , правнуком [PERSON] , дружиною онука [PERSON] , онуком [PERSON] (а.с .15). Відповідно до довідки № 8819/05-84 від 2 листопада 2021 року, виданої Яснопільщанським старостинським округом Липоводолинської селищної ради Сумської області, земельна ділянка площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) кадастровий номер 5923287400:03:001:0144 та 0,1504 для ведення особистого селянського господарства кадастровий номер 5923287400:03:001:0144, що належать [PERSON] , дійсно знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16). З наданих Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою №727/01-16 від 16 листопада 2021 року відомостей вбачається, що 9 лютого 2021 року в даній нотаріальній конторі була заведена спадкова справа № 10/2021 після смерті [INFO] на підставі заяви про прийняття спадщини [PERSON] . Спадкоємець за заповітом [PERSON] 17 лютого 2021 року звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с. 34-37). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, [PERSON] на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,25 га (кадастровий номер 5923287400:03:001:0144) (а.с. 10). Відповідно до витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, місце розташування земельної ділянки площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) зазначено в [ADDRESS] (а.с. 11). Згідно складеного 29 липня 2021 року БТІ технічного паспорту, домоволодіння за адресою [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с. 17-22). Постановою нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори від 8 жовтня 2021 року відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] у зв`язку з невідповідністю площі земельної ділянки, зазначеної у заповіті, площі, зазначеній у Державному реєстрі речових прав (а.с. 9). За викладених обставин позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у зв`язку з допущеною помилкою щодо площі земельної ділянки при складанні заповіту. При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1 ст. 1220 ЦК України). За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При вирішені справи суд бере до уваги наявність в матеріалах справи необхідних доказів належності на праві приватної власності померлій [PERSON] земельної ділянки з цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованої в [ADDRESS] . Враховуючи, що позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, від спадщини не відмовлявся, неможливість у нотаріальному порядку оформити спадщину після смерті [PERSON] через наявну помилку у тексті заповіті, суд вважає необхідним визнати за позивачем право власності в порядку спадкування на належну за життя [PERSON] земельну ділянку.

Outcome: approved