Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-24 00:00:00

12.12.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , мотивуючи тим, що [INFO] померла [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Позивач був позбавлений можливості в строк, передбачений законом, звернутися з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що перебував в іншому місті у відрядженні та заяву про прийняття спадщини надіслав кур`єрською доставкою, однак поштове відправлення прибуло з запізненням. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було роз`яснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку тим, що позивачем на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця не подано заяву про прийняття спадщини. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вирішення справи залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1-916 від 18.04.1989 року, виданого Ізмаїльською державною нотаріальною конторою. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.06.2018 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] року, саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 25.04.2018 року приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 1089, [PERSON] заповіла усе її майно де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в рівних частках кожному. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54944832 від 31.01.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончаровою О.С., заповіт [PERSON] від 25.04.2018 року, зареєстрований за № 1089, не змінювався та не скасовувався. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гончарової О.С. від 03.12.2018 року за № 419/02-14 позивачу було роз`яснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з пропущенням строку для подачі заяви про прийняття спадщини та не проживання на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем. У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Судом було встановлено, що 27.11.2018 року [PERSON] , під час перебування у місті Одеса, надіслав заяву про прийняття спадщини [PERSON] на адресу: [ADDRESS], для подання до нотаріальної контори. [PERSON] отримав поштове відправлення лише 30.11.2018 року о 17 годині 00 хвилин, що підтверджено копією поштового повідомлення №266563. У зв`язку із закінченням робочого часу [PERSON] не встиг вчасно подати заяву до нотаріальної контори. Наступного робочого дня, а саме, в понеділок 03.12.2018 року, позивач [PERSON] особисто подав заяву про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] року, що підтверджено відповідною заявою наявною в матеріалах спадкової справи. Однак строк для подання заяви про прийняття спадщини сплинув 02.12.2018 року. Враховуючи, що позивачем заяву про прийняття спадщини направлено 27.11.2018 року, однак доставлено її було з запізненням по причинам, які від нього не залежали, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення позивачу додаткового строку тривалістю в два місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved