Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

11 листопада 2016 року позивач, від імені якої на підставі нотаріально посвідченої довіреності діє [PERSON], подала до суду позов та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня предявлення позову і до досягнення старшою дитиною повноліття, та в розмірі ? частина від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 квітня 2025 року і до досягнення [PERSON] повноліття. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що з 08 серпня 2008 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, але спільне життя не склалося і з березня 2015 року вони проживають окремо. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Відповідач, ще за часів спільного проживання перестав надавати грошові кошти на утримання дітей, тому позивач звернулась до суду з позовом. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити з підстав викладених у позові, також не заперечувала проти ухвалення заочного рішення за відсутності відповідача. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином через оголошення в пресі, тому суд за згодою представника позивача, ухвалив про заочний розгляд справи за відсутності відповідача. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, запис № 667, що підтверджено свідоцтвом про шлюб 1- БК № 090963, що видане 08 серпня 2008 року, Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Відповідач є батьком малолітньої [PERSON], [INFO] про що свідчить свідоцтво про її народження Серії 1-БК № 109402, яке видане 28 листопада 2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, запис № 1916 від 28 листопада 2007 року. Відповідач також є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво про народження Серії 1-БК № 222831, яке видане 17 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві, запис № 943 від 17 червня 2010 року. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 191 ч. 1 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 Сімейного Кодексу України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Враховуючи, що відповідач є батьком малолітніх [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], і зобовязаний їх утримувати, але свої обовязки добровільно не виконує, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх спільних дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття кожного із дітей, при цьому суд, керується положеннями ч. 1 та ч. 2 ст. 183 СК України, якими визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом, а якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття, тому відсутні підстави визначати на майбутнє розмір аліментів на утримання молодшої дитини після досягнення старшою дитиною повноліття. За викладених обставин суд задовольняє вимоги позивача та на підставі ст. 88 ЦПК України судовий збір стягує з відповідача на користь держави.

Outcome: approved