Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

11 червня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON], третя особа: Лівобережний районний у м. Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Донецькій області, про встановлення факту визнання батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини. В подальшому позовні вимоги позивач уточнила, обґрунтувавши їх тим , що [INFO] вона народила дитину [PERSON], батьком якого є відповідач [PERSON]. Між тим, на час народження дитини вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], але фактично шлюбні відносини вони не підтримували. 25 березня 2014 року, саме перед народженням дитини, вони офіційно розірвали шлюб. Після народження дитини, її з [PERSON] відносини також погіршились, і тому вона прийняла емоційне рішення та при реєстрації народження сина вказала батьком останнього її чоловіка - [PERSON]. На теперішній час позивачка бажає врегулювати дане питання и просить визнати батьком її сина [PERSON] саме [PERSON] та внести зміни до актового запису про народження дитини. Позивач та її представник, що діє на підставі договору про надання правничої допомоги, [PERSON] у підготовче судове засідання не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їх участі, уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до підготовчого судового засідання не з'явився, надавши суду заяву, посвідчену приватним нотаріусом, про те, що він визнає себе біологічним батьком [PERSON]. В подальшому він також через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання також не з'явився, надавши суду заяву, посвідчену приватним нотаріусом, про те, що він ні є біологічним батьком дитини [PERSON], який народився [INFO] у його колишньої дружини [PERSON], шлюб з якою був розірваний 25 березня 2014 року. В подальшому від нього через канцелярію суду також надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення уточнених позовних вимог він не заперечує. Представник третьої особи в судовому засіданні не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника відділу на розсуд суду та в інтересах дитини. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред'явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Згідно ст.138 Сімейного кодексу України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. З 30 листопада 2006 року [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 25 березня 2014 року був розірваний. Відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 06 серпня 2014 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився [INFO], де батьками записані - батько [PERSON] та мати [PERSON], актовий запис № 667. Статтею 134 СК України визначено, що на підставі, зокрема рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Згідно із до ч. 1ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Пунктом 11Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3встановлено, що Судам слід ураховувати, що відповідно дост. 136 СКоспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Особа, яка в момент реєстрації її батьком дитини знала, що не є таким, а також особа, котра дала згоду на штучне запліднення своєї дружини, не мають права оспорювати батьківство. Для вимог чоловіка про виключення відомостей про нього як батька з актового запису про народження дитини позовної давності не встановлено, а для вимог жінки про виключення з цього запису відомостей про її чоловіка як батька позовна давність становить один рік і її перебіг починається з дня реєстрації дитини. На момент звернення до суду позивач пропустила строк звернення з відповідною заявою. Преамбула та ст.ст.7, 9, 18 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року передбачає, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння, дитина, наскільки це можливо, повинна знати своїх батьків, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню. З метою гарантування і сприяння здійсненню прав, викладених у Конвенції, держави-учасниці надають батькам належну допомогу у виконанні обов'язків по вихованню дітей. Статтями 3, 4 Декларації про соціальні і правові принципи, що стосуються захисту і благополуччя дітей, прийнятою резолюцією Генеральної Асамблеї від 3 грудня 1986 року передбачено, що турбота про дитину лежить насамперед на її власних батьках. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. З урахуванням інтересів дитини, суд допускає поновлення строку звернення [PERSON] з даним позовом до суду. Відповідно до ч. 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. До суду надані заяви від [PERSON] та [PERSON] від 30 березня 2018 року, засвідчених приватним нотаріусом, про те, що перший повідомляє той факт, що він ні є біологічним батьком [PERSON], а другий - про те, що він є біологічним батьком вказаної дитини. Таким чином судом встановлено, що позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] підтримували близькі стосунки в той час, як позивачка перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який був розірваний 25 березня 2014 року та після чого позивач [INFO] народила хлопчика, батьком якого є саме відповідач [PERSON], однак запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень у відділі реєстрації актів цивільного стану вчинено відповідно до статті 122 СК України, оскільки на момент народження дитини не сплив десятимісячний строк після припинення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]. Крім того, приймаючи до уваги, що позивач не просить стягнути з відповідачів на її користь судові витрати, суд вважає можливим залишити сплачений позивачем судовий збір у розмірі 704,80 гривень за її рахунок. На підставі викладеного та

Outcome: approved