Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

10 вересня 2015 року до Кіровського районного суду міста Дніпропетровська звернулось Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «АКСІОМА» з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого зазначило, що 18 вересня 2014 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір 05ф./017/14 у відповідності до якого, банк надав позичальнику кредит у розмірі 30\~000 грн., зі строком користування до 17 вересня 2015 року зі сплатою 32% річних. Позичальник (відповідач [PERSON]С.) в свою чергу зобовязалась сполучувати кредитору проценти та комісії передбачені договором, повернути кредит в повному обсязі у строки визначені договором. Відповідач [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором, між ПАТ «Комерційний банк «АКСІОМА» та [PERSON] був укладений договір поруки №05ф.017/14-п1, за умовами якого поручитель зобовязався перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником, своїх зобовязань перед банком. Станом на 07 вересня 2015 року [PERSON] не виконує свої зобовязання за кредитним договором, внаслідок чого у неї виникла заборгованість, яку позивач просить солідарно стягнути з відповідачів, а саме стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за кредитним договором 05ф./017/14 від 18 вересня 2014 року в розмірі 42\~787,35 грн., з яких 17\~500,00 грн. - заборгованість за кредитом, 4\~622,48 грн. заборгованість за процентами, 2\~187,95 грн. пеня за кредитом, 476,93 грн. пеня за процентами, 9\~000,00 грн. штраф за кредитом, 9\~000,00 грн. штраф за процентами, та судові витрати по справі. (а.с.1-3) Представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі, позов просив задовольнити. (а.с.37-38) Відповідачка [PERSON] у судовому засідання позовні вимоги визнала частково, не погоджувалась із штрафними санкціями та відсотками, які були нараховані за кредитним договором, вважала їх не співмірними з сумою основного боргу. (а.с.37-38) Відповідачка [PERSON] з доводами відповідачки [PERSON] погоджувалась. (а.с.37-38) Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з таких підстав. Судом встановлено, що 18 вересня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «АКСІОМА» та [PERSON], був укладений кредитний договір № 05ф.017/14. (надалі кредитний договір) (а.с.6-8). Відповідно до умов кредитного договору, кредитор зобовязується надати позичальнику грошові кошти у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання. Надання кредиту буде здійснюватись однією частиною (повною сумою), зі сплатою 32% річних, в сумі 30\~000,00 грн. та кінцевим терміном повернення заборгованості за кредитом, відсотками, комісіями, штрафами, пенями в строк до 17 вересня 2015 року на умовах визначених цим договором. (а.с.6) Позичальник ([PERSON]С.) в свою чергу за умовами договору зобовязалась повернути кредитору кредит в строки, до 17 вересня 2015 року та згідно додатку №1 (розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки) до цього договору, достроково повернути наявну заборгованість за кредитом, та сплатити нараховані проценти, комісії, можливі штрафні санкції у випадках, визначених цим договором. (а.с.7) Згідно зі\~ст. 526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до\~ст. 1054 ЦК України, за Кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові, у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування.\~Позивач виконав взяті на себе зобовязання в повному обсязі. Відповідно до пп. 2.1 кредитного договору видача кредиту на споживчі цілі, проводиться шляхом оплати розрахункових документів позичальника з позичкового рахунку №22029178100300 в ПАТ «КБ «АКСІОМА», надання кредиту готівкою з каси кредитора або шляхом перерахування суми кредиту на поточний рахунок позичальника, або оплати розрахункових документів позичальника. (а.с.6) 18 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до банку із заявою на видачу готівки № TR/17222/219/218 у сумі 30\~000,00 грн. по кредитному договору №05ф.017/14. (а.с.12) Згідно Додатку № 1 до кредитного договору між ПАТ «КБ «АКСІОМА» та [PERSON] був узгоджений графік платежів та визначення сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, відповідно до якого позичальник (відповідачка [PERSON]С.) зобовязалась повернути банку суму кредиту та сплату процентів за користування кредитом у строк до 17 вересня 2015 року, шляхом сплати встановленої у графіку суми не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії кредитного договору. (а.с.9) Всупереч умов кредитного договору, [PERSON] своєчасно не здійснила погашення повної суми заборгованості по кредитному договору, чим порушила взяті на себе договірні зобовязання. (а.с.5) Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В матеріалах справи відсутні докази погашення відповідачем [PERSON] тіла кредиту у строки визначені договором, такі докази не були надані і в судовому засіданні. Крім того, при розгляді справи відповідачка [PERSON] не заперечувала факт наявності у неї заборгованості по кредиту. У звязку з цим та враховуючи, що сторони при розгляді справи не заперечували факту укладання між ними кредитного договору № 05ф.017/14 від 18 вересня 2014 року, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ «КБ «АКСІОМА» прострочену заборгованість у розмірі 22\~122,48\~грн., з яких 17\~500,00 грн. заборгованість по тілу кредиту, 4\~622,48 грн. заборгованість за процентами. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч.ч.\~1, 3 ст.\~549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ч.\~1 ст.\~550 Цивільного кодексу України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно ч.\~1 ст.\~552 Цивільного кодексу України сплата неустойки не звільняє боржника від виконання свого обов'язку в натурі.\~ Розділом 4 кредитного договору зазначено, що у разі порушення позичальником умов цільового використання кредиту, визначеного п.1.2 цього договору, позичальник зобовязаний сплатити кредитору штраф у розмірі 5 % від суми кредиту, використаного не за цільовим призначенням. У разі прострочення позичальником строків сплати процентів та комісій, визначених цим договором, а також прострочення строків повернення кредиту, визначених цим договором, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за цим договором. У разі порушення позичальником вимог п.п.3.3.2 3.3.14 цього договору, порушення позичальником або третьою особою, з якою укладено договір забезпечення виконання зобовязань за кредитом, умов договорі, визначених п.1.3 цього договору, протягом більше 15 днів, термін надання кредиту вважається таким, що закінчився, та відповідно, позичальник зобовязаний не пізніше наступного робочого дня, погасити кредит, сплатити проценти за фактичний час використання кредиту, комісії та нараховані штрафні санкції. Після повного погашення заборгованості позичальника за цим договором дія договору припиняється. У випадку неповернення кредиту в строк наведений в п.1.1.1 цього договору, позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 50% від суми заборгованості по кредиту. При порушенні позичальником зобовязань по поверненню кредиту, в строки передбачені п.1.1.1 цього договору, позичальник сплачує кредитору відсотки за подальше користування кредитом в розмірі 64 % річних. (а.с.7) Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із наявних матеріалів вбачаться, що відповідачкою [PERSON] було порушено строки погашення кредиту. Проти порушення строків погашення заборгованості по кредиту відповідачка у судовому засіданні не заперечувала, але стверджувала, що сума штрафу та пені нарахована у значно збільшеному розмірі. Згідно із наданого розрахунку заборгованості по кредитному договору до відповідачки була застосована неустойка у вигляді штрафу та пені у розмірі 20664,88 грн., з яких 2\~187,95 грн. пеня за кредитом, 476,93 грн. пеня за процентами, 9\~000,00 грн. штраф за кредитом, 9\~000,00\~грн. штраф за процентами. (а.с.5) При вирішення питання щодо стягнення з відповідачки ([PERSON]С.) на користь позивача штрафу та пені суд виходить із того, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф те пеня є різновидами неустойки. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Подібна позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі №\~6-2003цс15. Відповідно до ч.\~5 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», ст.3607 ЦПК України висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду України, враховуються іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Суд має право відступити від правової позиції, викладеної у висновках Верховного Суду України, з одночасним наведенням відповідних мотивів. Підстав для іншого застосування норм матеріального права, ніж у наведених вище постановах Верховного Суду України, не вбачається. Нарахування штрафу та пені здійснено за одне і те саме порушення\- порушення строків оплати. При таких обставинах, суд приходить до висновку щодо необхідності стягнення заборгованості по пені в сумі 2664,88 грн., з яких 2\~187,95 грн. пеня за кредитом, 476,93 грн. пеня за процентами, та відмови у стягненні штрафу у розмірі 18\~000,00 грн., з яких 9\~000,00 грн. штраф за кредитом, 9\~000,00\~грн. штраф за процентами. Статтею 546 ЦК України\~закріплено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Для забезпечення зобовязань [PERSON] за кредитним договором №05ф.017/14 від 18 вересня 2014\~року між ПАТ «КБ «АКСІОМА» та [PERSON] 18 вересня 2014 року був укладений договір поруки №05ф.017/14-п1 (надалі - договір поруки) (а.с.10-11) За умовами зазначеного договору поруки [PERSON] зобовязалась перед банком в повному обсязі солідарно відповідати за виконання позичальником ([PERSON]С.), своїх зобовязань перед банком, які випливають з умов кредитного договору №05ф.017/14 від 18 вересня 2014 року. Відповідно\~ст. 543 Цивільного кодексу України\~у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Відповідно\~ст. 553 Цивільного кодексу України\~за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, (ст. 554 Цивільного кодексу України). Вирішуючи питання щодо стягнення з поручителя [PERSON] заборгованості за кредитним договором №05ф.017/14 від 18 вересня 2014 року суд виходить з того, що згідно умов договору поруки поручитель відповідає перед банком у тому ж обсязі, що і позичальник ([PERSON]С.), відповідно до умов кредитного договору, включаючи сплату основного боргу, відсотків, комісії, штрафних санкцій, відшкодування збитків. У разі порушення (невиконання або неналежного виконання) позичальником своїх зобовязань за основним договором, банк має право на свій розсуд предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя чи позичальника або обом сторонам одночасно, повідомивши поручителя про порушення позичальником своїх зобовязань за основним договором в день порушення позичальником забезпеченого порукою зобовязання. Позивачем на адресу поручителя ([PERSON]М.) 24 червня 2015 року направлялось повідомлення-вимога, в якій від поручителя вимагали у продовж 15 календарних днів погасити заборгованість по кредитному договору №05ф.017/14 від 18 вересня 2014 року. (а.с.14) Приймаючи до уваги, що в ході судового розгляду відповідачка [PERSON] не заперечувала факт укладання договору поруки №05ф.017/14-п1 від 18 вересня 2014 року, суд приходить до висновку, що заборгованість по кредитному договору №05ф.017/14 від 18 вересня 2014 року має бути стягнута солідарно з обох відповідачів. Згідно ч.\~1 ст. 88 ЦПК України за результатами розгляду сума судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (а.с 4), підлягає стягненню з відповідачів пропорційно до суми задоволених позовних вимог, що становить 705 грн. 06 коп., тобто по 352 грн. 80 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial