Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-22 00:00:00

11.03.2019\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~наданим позовом\~/а.с.2-3/,\~мотивуючи тим,\~що відповідач\~являється її\~батьком.\~В теперішній\~час вона\~повнолітня та\~навчається у\~Запорізькому державному\~медичному університеті\~на І\~курсі за\~спеціальністю «226-фармація\~(магістр)»\~денної форми\~навчання на\~договірній основі.\~Термін навчання\~складає з\~01.09.2018\~року до\~30.06.2023\~року. Вартість навчання за перший курс 19\~920 грн., і з кожним роком ця сума збільшується. Стипендії вона не отримує; фінансово допомагає мати, яка отримує малу заробітну плату та має на утриманні молодшу сестру, яка також навчається. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча має таку можливість, оскільки є здоровим, офіційно працює. За таких обставин просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до закінчення навчання. \~Ухвалою суду 12.03.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження у справі, призначено справу до розгляду у загальному позовному провадженні в підготовчому засіданні на 02.04.2019 року. За клопотанням відповідача для підготовки відзиву і надання доказів підготовче засідання було відкладене на 17.04.2019 року. Відповідач [PERSON] 04.04.2019 року подав відзив на позов /а.с.33-34/, в якому позовні вимоги визнав частково, мотивуючи тим, що починаючи з 2010 року він на підставі рішення суду сплачував аліменти на користь [PERSON] на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Крім того, він постійно спілкується з дітьми, допомагає фінансово у придбанні необхідних речей, влітку оплачує їм відпочинок на морі. На даний час він продовжує сплачувати аліменти на доньку [PERSON] в розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). Також у нього наявне боргове зобов`язання щодо сплати кредиту. На його утриманні перебуває донька дружини [PERSON] , [INFO] , та його батьки, які досягли пенсійного віку і потребують матеріальної допомоги. Від свого батьківського обов`язку щодо надання матеріальної допомоги доньці він не відмовляється, але просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу). Позивачка [PERSON] \~09.04.2019\~року надала\~відповідь на\~відзив /а.с.44-45/,\~в якому\~зазначила,\~що батько\~не часто\~спілкується з нею та сестрою; кошти для придбання одягу, взуття тощо, не надає. З приводу боргового зобов`язання зазначила, що батько брав кредит для своїх власних потреб, а не для того щоб допомогти матері оплатити її навчання, яка в свою чергу вимушена брати кредит для оплати навчання. Навчальний заклад, в якому вона навчається, не надає місце в гуртожитку, а тому вона винаймає квартиру за 4\~000 грн., яку також оплачує мати. Також зазначила, що у бабусі та дідуся, окрім батька ще є діти, які їм допомагають. Наполягала на задоволенні позову повністю. Заперечень проти відповіді на відзив відповідачем не подано. Ухвалою суду від 17.04.2019 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи в їх відсутність; просили задовольнити позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність; позов визнав частково з підстав, викладених у відзиві на позов. Вирішуючи справу за наявними у справі доказами суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] . ЇЇ батьками є [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] /а.с.6/. З відповідача на підставі рішення суду від 09.11.2010 року у справі № 2-2332/2010 на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивачка вже досягла повноліття, аліменти на її утримання не стягуються. Тож в даний час відповідач сплачує аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 1/6 частки свого доходу. Шлюб між батьками 13.02.2012 року розірвано, що підтверджується рушенням суду від 13.02.2012 року у справі №1421/318/2012 /а.с.5/, діти залишились проживати з матір`ю. Як вбачається з довідки № 371 від 04.02.2019 року [PERSON] навчається на І курсі фармацевтичного факультету на денній формі навчання на договірній основі за спеціальністю «226-фармація (магістр)» /а.с.12/; стипендія їй не нараховується. Термін навчання складає з 01.09.2018 року до 30.06.2023 року, вартість якого за перший курс 19 920 грн., за весь термін навчання 125\~127 грн., що підтверджується договором № ФД-1-к-2 від 08.08.2018 року про надання освітніх послуг між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою /а.с.15/. Позивачка не одружена, не працює, так як навчається на денній формі навчання, і потребує матеріальної допомоги від батьків. Мати позивачки офіційно працює та обіймає посаду фармацевт в ТОВ «Регіонфарм 2016»; заробітна плата за період з 01.08.2018 року по 31.01.2019 року склала 24\~828 грн. 48 коп. /а.с.13/. Вона забезпечує доньку всім необхідним: купує продукти харчування, одяг та приладдя для навчання, оплачує навчання, квартиру, в якій вона проживає на період навчання, однак повнолітня [PERSON] потребує також матеріальної допомоги батька; відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на період навчання доньки. Відповідно до частини 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідач заперечує факт ухилення від сплати аліментів на період навчання доньки, оскільки допомагає матеріально та згоден сплачувати аліменти у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), тому що розмір, який просить позивачка не відповідає його фінансовим можливостям. [PERSON] офіційно працює шліфувальником у виробничому підрозділі «Рейкозварювальний потяг Первомайськ-на-Бузі» регіональної філії «Одеська залізниця» АТ «Укрзалізниця». Як встановлено судом, він на підставі рішення суду продовжує сплачувати аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/6 частини від його заробітку (доходу), що підтверджується довідкою № 700 про утримані аліменти від 02.04.2019 року /а.с.35/. На даний час [PERSON] має боргове зобов`язання щодо сплати кредиту; з нього утримується 16% доходу від основної трудової діяльності згідно постанови ВП № 51589634 від 22.11.2016 року, що підтверджується довідкою № 697 від 02.04.2019 року /а.с.37/. У відзиві на позов відповідач посилається на те, що має на утриманні доньку [PERSON] , [INFO] , яка народилася за час спільного проживання з іншою жінкою. Доказів, які б підтверджували, що він є батьком дитини суду не надано, а тому суд не сприймає даний факт до уваги, оскільки відповідно до ст. 180 СК України лише батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Також відповідач стверджує, що допомагає своїм батькам, які досягли пенсійного віку і потребують матеріальної допомоги, однак доказів на підтвердження такого факту суду не надано; зокрема, про інвалідність батьків, стан їх здоров`я і те, що вони перебувають саме на утриманні відповідача. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Стаття 201 СК України передбачає, що до правовідносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статті 191 цього Кодексу, в якій зазначено, що аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Таким чином встановлено, що мати [PERSON] забезпечує доньку всім необхідним, однак повнолітня [PERSON] потребує також матеріальної допомоги батька. Відповідач є здоровою, повнолітньою, працездатною особою, який має на утриманні ще неповнолітню доньку, а також має боргове зобов`язання. Суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу повнолітній донці. Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, оскільки оплата навчання не є частиною аліментів, а є додатковими витратами. З відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення нею 23 років, починаючи з дня звернення позивачки до суду з наданим позовом. Суд враховує всі необхідні позивачці матеріальні витрати, але розмір аліментів має бути співмірним з можливостями відповідача. На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах платежу за один місяць. Крім того, на підставі до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір, встановлений Законом України «Про судовий збір» в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 цього Закону.

Outcome: partial