Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

12.08.2015 року позивач звернувся до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом та просить суд: 1. Встановити факт володіння та належності 1/2 частки квартири [ADDRESS] на праві власності [PERSON], померлому 01.03.2011 року. 2. Визнати за [PERSON], [INFO] право власності в порядку успадкування за законом на 1/2 частку двокімнатної квартири загальною площею 51.7 кв.м. за № 6 в будинку № 118 по вулиці Калініна в місті Шостка Сумської області, після смерті [PERSON], який помер 01.03.2011 року. Позовні вимоги мотивуються тим, що 01 березня 2011 року помер син позивача [PERSON]. При своєму житті [PERSON] мав разом з позивачем на праві спільної власності квартиру [ADDRESS] в рівних частинах, тобто по 1/2 частці кожен, на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 18 грудня 2003 року, яке було видане органом приватизації заводу «Зірка», що підтверджується копією даного свідоцтва доданою до позовної заяви. На час смерті сина, позивачка проживала та була зареєстрованою разом з ним, що підтверджується довідкою з місця мешкання, з заявою до нотаріальної контори про відмову від прийняття спадщини не зверталась, а тому відповідно до частини 3 статті 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину у порядку у спадкування за законом. Згідно статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Після спливу шестимісячного строку, з моменту відкриття спадщини, позивач звернулася до приватного нотаріуса Шосткинського міського нотаріального округу [PERSON], за отриманням Свідоцтва про право на спадщину на частину спірної квартири, але отримала відмову у вчиненні даної нотаріальної дії. Постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2015 року ґрунтувалась на тому, що спадкодавцем за життя не було зареєстроване Свідоцтво про право власності на квартиру, у відповідному реєстраційному органі, про що свідчить відсутність реєстрації права власності в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно, а без цього відповідно до п.п.4.14.4.15.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5. Окрім позивачки, інших спадкоємців за законом першої черги після смерті її сина [PERSON] немає (померлий в шлюбі не перебував і дітей не мав), тому відповідачем по справі є виконком Шосткинської міської ради. Відповідно до вартості спірної квартири, що зазначена у Висновку експертного дослідження №76/2015. станом на 05 серпня 2015 року. її вартість становить 96600 гривень, а вартість спірної 1/2 частки 48300 гривень. Так як позивач претендує лише на цю 1/2 частку, то сплачено судовий збір за вимогами майнового характеру виходячи із її вартості, тобто 483.00 грн. Ці обставини стали підставою для звернення до суду з позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, мотивуючи тими ж самими обставинами, судові витрати бере на себе, пояснила, що шлюб з батьком сина розірвано ще 25 років тому. Представник відповідача проти позову не заперечує, просить розглянути справу без його участі, про що надав відповідну заяву. Суд вважає можливим слухати справу без участі представника відповідача оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про їх взаємовідносини, позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, а саме: копію паспорту позивача, з якого вбачається реєстрація по вул. Калініна, б. № 118 кв.6, копію свідоцтва про право власності на житло, яке належить на праві спільної власності в рівних частинах [PERSON] та [PERSON], свідоцтво про смерть [PERSON], який помер 01.03.2011р., копію свідоцтва про народження сина позивачки, з якого вбачається, що позивачка є його матірю, постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 11.08.2015 р., довідку ПП «Оцінка і право» про те, що загальна площа квартири складає 51.7 кв.м., житлова 29.0 кв.м., копію технічного паспорту на квартиру, висновок експертного дослідження квартири від 05.08.2015 р, за № 76/2015, довідку з місця проживання про те, що померлий по день своєї смерті проживав разом з матірю- позивачкою по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Згідно Свідоцтва про право власності на житло частки співвласників не визначені, тому з урахуванням зазначеної статті частки кожного становлять по 1/4 кожному. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають подружжя, діти спадкодавця та батьки. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, до належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, Спадкоємець, який постійно проживав разом Із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що позивачка відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після померлого сина. Згідно статті 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов'язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру прав. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковій державній реєстрації підлягають право власності на нерухоме майно. Відповідно до п.п.10 п. 37 «Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень», затвердженого постановою Кабінет у Міністрів України від 17 жовтня 2013 р. № 868 документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення речових прав на нерухоме майно є рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно Наказу МЮ України за №7/5 від 07.02.2002 правонаступницьким документом, для реєстрації права власності є рішення суду про визнання права власності.

Outcome: approved