Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-02 00:00:00

11.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до Підвисочанської с/ради про встановлення факту прийняття спадщини, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, в якому вказав, що [INFO]. помер її батько [PERSON], який по день смерті проживав в [ADDRESS] Після його смерті залишилася спадщина - земельна ділянка площею 7,31 умовних кадастрових га, яка знаходиться на території Підвисочанської с/ради Борівського р-ну Харківської обл., наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку він за життя 30 вересня 1996 р. отримав сертифікат серії ХР №0042680 на підставі рішення Борівської райдержадміністрації від 24 вересня 1996 р. №391. Отримати свідоцтво про право власності на землю за життя батько позивачки не встиг, так як хворів і не вистачало коштів. Позивачка фактично прийняла спадщину після смерті батька, інших спадкоємців немає. Мати позивачки померла [INFO]. Коли позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про оформлення спадщини, то їй пояснили, що право власності на земельну ділянку необхідно оформляти в судовому порядку, тому що батько на отримував державного акта на земельний пай, та не зареєстрований як власник землі в єдиному реєстрі нерухомого майна. В судове засідання позивачка надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Підвисочанська с/рада Борівського р-ну Харківської обл. не заперечує проти задоволення позовних вимог позивачки, про що надала заяву. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Зміст юридичної процедури встановлення факту прийняття спадщини однією особою від фізичної особи, яка померла, полягає у наданні права особі-спадкоємцю у передбаченому законом порядку реалізувати набуті нею спадкові права. Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 4 ст. 25 ЦК України здатність мати цивільні права та обов'язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження. Цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Відповідно до ст.328 ЦК України: «Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом…». Згідно ст.1217 ЦК України: «Спадкування здійснюється за заповітом, або за законом». Згідно ч.1 ст.1225 ЦК України: «Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення». Відповідно до ст.1261 ЦК України: «У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Відповідно до ч.1 п.г ст.81 ЗК України «Громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини». В силу ст.120 ЗК України «У разі набуття права власності на житловий будинок будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частку, на якій вони розміщені, без змін її цільового призначення». В суді встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є [PERSON] і [PERSON] (а.с.6). Згідно копії свідоцтва про одруження, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 1 вересня 1966 р. (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] померла [INFO] (а.с.8). Відповідно до копії свідоцтва про смерть, [PERSON] помер [INFO] (а.с.9). [PERSON] на підставі рішення Борівської райдержадміністрації від 24 вересня 1996 р. №391 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Дружба» розміром 7.31 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується копією сертифіката на право на земельну частку (пай) (а.с.10). Грошова оцінка сертифіката на право на земельну частку (пай) за станом на 2014 р. становить 145841 грн., що підтверджується довідкою відділу Держземагентства у Борівському р-ні Харківської обл. (а.с.11). [PERSON], який помер [INFO]. в с. Підвисоке Борівського р-ну Харківської обл. доводиться [PERSON], [INFO], рідним батьком, що підтверджується копією рішення Борівського районного суду Харківської обл. (а.с.12). З наведеного вбачається, що [PERSON] являється спадкоємцем за законом першої черги на майно свого батька [PERSON], так як протягом шести місяців фактично вступила у володіння та користування спадковим майном - земельною ділянкою загальною площею 7.31 умовних кадастрових га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Підвисочанської сільської ради Борівського р-ну Харківської обл., та має право на визнання за нею права власності на вищевказану земельну ділянку. З урахуванням пояснення позивачки, матеріалів справи, вимог Закону,

Outcome: approved