Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

12.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] в якому просив стягнути з відповідача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» заборгованість за кредитом в сумі 79782 грн. 96 коп. Позивач у своїй позовній заяві зазначив, щ 30.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дата [PERSON]» укладено Договір факторингу, відповідно до якого відбулася зміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора/стягувача за договором №500444770 від 26.12.2013 року позичальником згідно якого є [PERSON]. На обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача вказав, відповідно до укладеного договору №500444770 від 26.12.2013 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 49894 грн. 19 коп., та зобовязувалась в порядку та на умовах, визначених договором, повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. Позивач виконав свої зобовязання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачеві кредит. Взяті на себе зобов'язання, відповідно до кредитного договору відповідач не виконала, тобто не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, у зв'язку з чим, станом на 20.10.2015 утворилася заборгованість у розмірі 79782 грн. 96 коп. Заборгованість складається з наступного: заборгованість за кредитом в розмірі 48788.09 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в розмірі 11017.26 грн.; заборгованість за комісією 17977.61 грн., штрафні санкції за останній рік 2000.00 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача сплачені ним при поданні заяви до суду судові витрати в розмірі 1218 грн. 00 коп. В судове засідання 15.02.2016 року представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Разом з цим 12.11.2015 року подав до суду клопотання (а.с. 29) в якому повністю підтримав заявлені позовні вимоги, просив розглядати справу за його відсутності та проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судові засідання 02.12.2015 року, 24.12.2015 року, 12.01.2016 та 15.02.2016 року не зявилась. Згідно довідки Березівського РС ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.35) [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Судом направлялась на вищезазначену адресу повістки про виклик до суду та відповідач їх отримала про що свідчать підписи на поштовому повідомленні (а.с.55-57) та відповідь «Укрпошта» від 04.02.2016 року., а тому справа розглядалась за її відсутності за наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до частини 4 статті 169 ЦПК України, - у разі якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює заочне рішення відповідно до\~статті 224 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача. Врахувавши думку представника позивача, викладену ним в його письмовій заяві, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № 500444770 від 26.12.2013 року (а.с.5-8) [PERSON] отримала кредит у розмірі 49894 грн. 19 коп. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України зі змінами та доповненнями (далі ЦК України): «За кредитним договором банк або інша фінансоваустанова (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти». ТОВ «Дата [PERSON]» свої зобов'язання виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. Згідно з п.13 кредитного договору, - у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним позичальник зобовязується сплатити банку штраф у розмірі 50.00 грн. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому у випадку, якщо прострочення платежу триває пять і більше календарних днів, додатково до штрафу позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 150.00 грн. за кожний випадок допущенного прострочення платежу. Проте, у порушення норм закону та умов договору відповідач за вказаним договором зобов'язань належним чином не виконувала. У відповідності до статті 526 ЦК України: «Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу». Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено: «Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів…». Станом на 20.10.2015 року виникла прострочена заборгованість відповідача перед ТОВ «Дата [PERSON]» по поверненню кредиту у загальному розмірі 79782 грн. 96 коп.: - заборгованість за кредитом 48788 грн. 09 коп.; - заборгованість по процентам за користування кредитом 11017 грн.26 коп.; - заборгованість за комісією 17977 грн. 61 коп.; - штраф 2000 грн. 00 коп. Факт наявності заборгованості підтверджуються кредитним договором та розрахунком заборгованості за кредитним договором (а.с.11). З огляду на вищевказане суд вважає, що позов ТОВ «Дата [PERSON]» до [PERSON] про стягнення заборгованості необхідно задовольнити повністю та стягнути з останньої на користь ТОВ «Дата [PERSON]» заборгованість у розмірі 79782 грн. 96 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1218 грн.00 коп., сплачений ТОВ «Дата [PERSON]» при зверненні з позовом до суду.

Outcome: approved