Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-25 00:00:00

10 лютого 2014 року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться у с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області по провулку Сонячному, 9. Позивач у справі є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Крім нього, спадкоємцями першої черги за законом є [PERSON] та [PERSON], які спадщину не прийняли і на неї не претендують. Позивач не може оформити спадкові права в нотаріальній конторі, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] з відповідним позовом звернувся до суду. Позивач у судове засідання не зявився, просив на підставі ч. 2 ст. 158 ЦПК України, у звязку із зайнятістю на роботі, справу слухати у його відсутності (зворот а.с. 2). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник відповідача Долинянської сільської ради у судове засідання не зявилися подали до суду заяви, у яких зазначили, що визнають позовні вимоги [PERSON], справу просили розглянути у їх відсутності (а.с. 33-40). З урахуванням права, передбаченого ч. 2 ст. 158 ЦПК України, суд ухвалив про розгляд справи за відсутності сторін на підставі доказів, поданих разом із позовною заявою. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 278061, виданим 12 лютого 2014 року (а.с. 6), стверджується, що [PERSON] помер 10 лютого 2014 року в с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області. Копією технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 10-14), довідкою фізичної особи-підприємця [PERSON] (а.с. 15), довідками виконавчого комітету Долинянської сільської ради № 349, № 350 від 14 грудня 2016 року (а.с. 17, 20), рішенням 19 сесії 5 скликання Долинянської сільської ради № 164 від 10 листопада 2009 року «Про внесення часткових змін в рішення виконкомів по приватизації земельних ділянок» (а.с. 25), списком громадян, що приватизовують земельні ділянки (а.с. 26), рішенням № 31 від 28 жовтня 2015 року Долинянської сільської ради «Про зміну поштових адрес обєктам нерухомого майна в селах Долинянської сільської ради» (а.с. 23-24) стверджується, що [PERSON] володів житловим будинком № 9 по провулку Сонячному в с. Долиняни Мурованокуриловецького району Вінницької області, який було побудовано у 1972 році (а.с. 14, 19). Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Долиняни, а відповідній сільській раді видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 16). Із довідки Долинянської сільської ради № 347 від 14 грудня 2016 року (а.с. 18) та довідки фізичної особи- підприємця [PERSON] (а.с. 15) слідує, що на житловий будинок в с. Долиняни по провулку Сонячному № 9 Мурованокуриловецького району Вінницької області свідоцтво про право власності не видавалось. Інвентаризація житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами проведена у січні 2016 року за замовленням [PERSON], інвентаризаційна справа заведена на [PERSON] (а.с. 10-15). Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, правочинів і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, визначено, що право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. На випадок своєї смерті [PERSON] 29 серпня 1994 року склав заповіт яким все своє майно, що є його власністю в с. Долиняни по вул. Громової, 8 Мурованокуриловецького району в тому числі і належні йому на праві особистої власності житловий будинок та господарсько-побутові споруди заповів своєму синові [PERSON], що проживає у [INFO] (а.с. 9). Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 37852166 від 11 липня 2014 року (а.с. 46) стверджується, що зазначений вище заповіт є чинним, не змінений і не скасований. Свідоцтвом про смерть (а.с. 6), свідоцтвом про своє народження (а.с. 7), заповітом (а.с. 9), свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с. 8), довідкою виконавчого комітету Долинянської сільської ради № 350 від 14 грудня 2016 року (а.с. 17), заявами [PERSON] та [PERSON] про відмову від спадщини що залишилась після смерті батька (а.с. 44, 45), а також, оглянутою у судовому засіданні спадковою справою № 109/2014 (а.с. 42) позивач довів, що він є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті батька [PERSON], який має право і прийняв спадщину, зокрема, оформивши на себе частину спадкового майна ( земельну ділянку) (а.с. 8). Приватний нотаріус Мурованокуриловецького районного нотаріального округу [PERSON] своєю постановою від 09 грудня 2016 року (а.с. 21) відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Таким чином, позивач не може захистити свої права та інтереси іншим чином, окрім як через суд. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідачі визнають позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно (житловий будинок з надвірними спорудами), яке залишилось після смерті [PERSON].

Outcome: approved