overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON], який зареєстрований 30 вересня 1995 року Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 22. Ухвалою суду від 18 березня 2014 року провадження по справі зупинено та сторонам був наданий строк на примирення два місяці. 18 травня 2014 року провадження по справі ухвалою суду поновлено. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 30 вересня 1995 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], та малолітню дочку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. З вересня 2013 року сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, від нього до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно та належним чином. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 30 вересня 1995 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Пересадівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 22 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 7), та малолітню доньку - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 8). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявку належним чином повідомленої відповідачки суд вважає, як свідчення того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-03 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просила суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матір`ю [PERSON] шляхом їх реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01 жовтня 2013 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу сторони мають малолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу діти залишились проживати разом з матір`ю. Згоди стосовно місця проживання дітей батьками не досягнуто, а тому звернулася з відповідним позовом до суду. В судовому засіданні, призначеному на 04.06.2014 року позивачка зазначила, що один із синів - [PERSON] постійно проживає разом із нею, а інший син - [PERSON] проживає разом з батьком, проте на сьогоднішній день дитина захворіла, тому проживає разом із нею. В судовому засіданні, разом зі своїм представником, уточнивши позовні вимоги просила суд визначити місце проживання малолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матір`ю [PERSON]. Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, пояснили, що визначення місця проживання дітей разом з матір'ю позбавить батька можливості спілкування з дітьми, брати участь у їх вихованні. В судовому засіданні представник відповідача заявив клопотання про зупинення провадження у справі. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 04.06.2014 року в задоволенні клопотання [PERSON] про зупинення провадження у справі відмовлено. Представник третьої особи в судовому засіданні позовну заяву підтримав та просив її задовольнити, надав суду письмовий висновок про доцільність визначення проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO] разом з матір`ю [PERSON]. Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши докази у їх сукупності, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об'єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, вказавши ,що їх підприємство обслуговує будинок та прибудинкову територію де мешкає відповідач. Свої обов'язки позивач виконує належним чином . В період часу з серпня 2011 року по січень 2014 року відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі сплачує вартість житлово - комунальних послуг, внаслідок чого виникла заборгованість в сумі 2344,81 грн. Відповідачу відомо про наявність заборгованості , він був належним чином попереджений про необхідність її погашення , але не виконує своїх обов'язків. Просили стягнути з відповідача заборгованість у сумі 2344 грн. 81 копійка. В судове засідання представник позивача не прибув, надав суду заяву з проханням справу розглядати в його відсутність, в тому числі у разі заочного розгляду. Просив позов задовольнити. Відповідач про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача на підставі ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи , що відповідає положенням ст..224 ЦПК України . При розгляді судом справи встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що відповідач дійсно зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (довідка АДР УВМС УДМВС арк.. спр.9). Тобто, відповідач перебував з позивачем у правовідносинах з приводу надання послуг та їх оплати . Згідно розрахунку суми заборгованості станом на січень 2014 року ( арк.. спр.5), відповідач не сплачував за послуги, надані позивачем з серпня 2011 року та сума боргу складає 2344 грн. 81 коп. Відповідно до ст.. 68 ЖК України, наймач повинен своєчасно вносити плату за житлово - комунальні послуги. Згідно ст. 20 ЗУ « Про житлово - комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово - комунальні послуги у строки , встановлені договором або законом. Як вбачається з « Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» , які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630,- плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до затверджених нормативів ( норм) споживання, відповідно до умов договору. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню. Крім того , з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 гривень на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.. 68 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

10 лютого 2014року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 27 травня 1989року у Степківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області він уклав шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через постійні сварки, різні погляди на життя, втрату поваги і любові. Позивач вказав, що від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала що позов визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.05.1989року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 27.05.2014року Степківською сільською радою Первомайського району Миколаївської області. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають . Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згодна на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідача про залишення шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-06 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, мотивуючи тим, що 15 грудня 2011 року за рішенням Городоцького районного суду Львівської області ухвалено стягнути з [PERSON] 15249 грн. 73 коп. Станом на 24.01.2014 року сума боргу становить 15522 грн. 22 коп. У зв'язку з простроченням виконання зобов'язання, позивач просить стягнути з відповідача 8442 грн. 27 коп. суми індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми боргу. Представник позивача подав клопотання та просив розглянути позов у відсутності їх представника відповідно до ст. 158 ч.2 ЦПК України. (а.с.22) Погоджується на ухвалення заочного рішення Відповідач позов визнав, та надав суду доказ про часткову сплату, в період судового розгляду, суми вказаного позову. На підтвердження надав копію квитанції про перерахування на рахунок позивача 5940 грн. В частині залишкової суми пояснив, що протягом двох місяців буде перерахована. Ствердив, що частково сплачував кредит, проте не зберіг квитанції. Дослідивши докази, суд встановив правовідносини, зумовлені встановленими фактами, правової норми, яка регулює ці правовідносини, прийшов до наступного. Як свідчить копія рішення Городоцького районного суду Львівської області від 15 грудня 2011 року у цивільній справі № 2-849, із [PERSON] на користь Кредитної спілки «Аккорд» стягнуто 15249 грн. 73 коп. заборгованості за кредитним договором (а.с.3) Згідно розрахунку інфляції та 3% річних за невиконання зобов'язання, [PERSON] нараховано 8442 грн. 27 коп. З квитанції наданої в судове засідання вбачається, що в ході розгляду справи, відповідач перерахував на користь позивача 03.04.2014 року п'ять тисяч дев'ятсот сорок гривень за вказаним позовом (а.с.26) Судом установлено, що спір витікає з цивільних правовідносин які регулюються виконанням зобов'язань. Неналежне виконання позичальником обов'язків перед Банком порушує право останнього, тобто те на що він розраховував при укладенні договору. Стаття 1050 ч.1 ЦК України зобов'язує позичальника своєчасно повернути позику, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, яка визначає, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням відсотків, розмір яких встановлено договором. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, обов'язки доказування і подання доказів покладаються на кожну сторону. Враховуючи обставини справи, визнання позову відповідачем та проведену ним частково сплату в розмірі 5940 грн. 03 квітня 2014 року, яку суд зараховує в погашення інфляційних витрат на суму боргу і трьох процентів річних, суд стягує з [PERSON] залишкову суму, яка складає 2502 грн. 27 коп. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд присуджує з відповідача на користь позивача судові витрати в повному розмірі, оскільки відповідач визнав позов в повному обсязі та проплату провів в період знаходження матеріалів позовного провадження на розгляді в суді.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, посилаючись на те, що на протязі останніх років наше сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин, також позивач простить після розірвання шлюбу залишити відповідачці [PERSON] прізвище «[PERSON]» та визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] разом з матір'ю - [PERSON]. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просить розгляд справу за його відсутності, також просить позовні вимоги в частині визначення місця проживання неповнолітньої доньки - [PERSON] не розглядати. В судове засідання відповідачка не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності та після розірвання шлюбу залити їй прізвище - [PERSON], позовні вимоги про розірвання шлюбу визнала. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що 02 серпня 1997 року між сторонами укладено шлюб, який був зареєстрований Харківським міським відділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис 1109 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спільне життя позивача з відповідачкою не склалось, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, суперечитиме їх інтересам та інтересам дитини. На протязі тривалого часу між сторонами виникали конфлікти, шлюбні відносини не підтримують, спору про майно не заявлено. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від лютого 1977 року. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). Представник позивача у судовому засіданні підтримав заявлений позов. Позивач до суду не з'явилася, звернувшись з нотаріально посвідченою заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 30). Відповідач до суду також не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає судові підстави для застосування положень статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 19.02.1977 р. (а.с. 5). Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від грудня 1999 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин. Позивач зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивача обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що одруження з відповідачем виявилося невдалим, у них різні погляди на взаємообов'язки та поведінку подружжя, що призводило до виникнення серйозних непорозумінь при вирішенні сімейних проблем. Від шлюбу дітей немає. Вважає, що сім'я розпалася і шляхів нормалізації сімейних відносин та збереження сім'ї немає, тому просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій вказала, що з'явитися немає змоги з поважних причин, просить розірвати шлюб за її відсутності. Відповідач позов визнав і пояснив, що непорозуміння почалися, коли він поїхав на роботу в іншу країну. Оскільки позивач настоює на розлученні, зберегти сім'ю неможливо. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги один до одного. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача. Згідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Визнання відповідачем позову відповідає закону, не порушує нічиїх прав, свобод та інтересів інших осіб, а тому визнання позову необхідно прийняти і ухвалити рішення про задоволення позову відповідно до ст. 174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

10 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Марганецького міського суду Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, в обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона з 18.10.1995 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано у 2000 році. Від шлюбу з відповідачем мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні. З 01 вересня 2011 року по теперішній час їх син навчається на денній формі навчання у ДПТНЗ «Марганецький професійний ліцей», навчання на денному відділенні позбавило її сина заробляти собі на життя, у зв'язку з цим він потребує матеріальної допомоги. Відповідач в змозі реально надавати матеріальну допомогу до закінчення донькою навчання, однак добровільно матеріальної допомоги не надає. Просить суд стягнути аліменти на її користь на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) [PERSON] щомісячно, до закінчення його навчання. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи за її відсутність, позовні вимоги підтримала просить позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, просить розглянути справу за його відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: У відповідність ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідність ст. 200 Сімейного Кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 ЦПК України. Довідкою № 7035 від 06.02.2014 року підтверджується, що [PERSON] з 01.09.2011 року по теперішній час навчається на денній формі навчання у ДПТНЗ «Марганецький професійний ліцей», очікуваний термін закінчення навчання 28.06.2014 року (а.с.6). Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] підтверджується, що батьком [PERSON] є [PERSON] ( а.с. 9). Враховуючи всі вивченні судом обставини, суд вважає можливим стягнути із [PERSON] аліменти на користь позивачки на утримання сина, який продовжує навчання в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23-х річного віку. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі зазначеного,

Outcome: approved