Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

10 серпня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» ( далі по тексту ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулось до суду з вищевказаним позовом. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та прохав їх задовольнити. В обгрунування позовних вимог зазначив,що 22 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір НАUG6K01270023(далі Договір). Згідно умов Договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 23 580.00 доларів США на термін до 21 лютого 2027 року, відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строк та в порядку , встановленим Договором. За умови Договору погашення заборгованості здійснюється щомісяця, та складається із заборгованості за кредитом , комісією, відсотками , а також витратами згідно умов Договору. У випадку порушення зобов'язань за Договором відповідач сплачує позивачу відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі за місяць, нарахованої від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач свої зобов'язання виконав в повному обсязі надав відповідачу кредит у сумі 23 580.00 доларів США. Відповідач порушив умови Договору у зв'язку чи виникла заборгованість , яка складається з 18266.32 доларів США- заборгованість за кредитом( тіло кредиту); 5871.67 доларів США- заборгованість за відсотками за користування кредитом;1320.00 доларів США заборгованість по комісії за користування кредитом; 159 .00 доларів США- пеня за несвоєчасність виконання за кредитним договором. В забезпечення виконання зобов'язання між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений договір поруки. Враховуючи що законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише певної суми заборгованості, а кредитодавець може на свій розсуд вимагати від боржника будь - яку частину заборгованості ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з [PERSON], [PERSON] солідарно заборгованість за кредитним договором №НАUG6K01270023 від 22 лютого 2007 року в сумі 18266.32 доларів США , що за курсом 26.97 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27 лютого 2017 року складає 492 642.65 грн. окрім того стягнути з відповідачі солідарно сплачений судовій збір в сумі 7 389.64 грн. Представник відповідача ,що діє на підставі довіреності позовні вимоги не визнала. В обґрунтування заперечень проти позову зазначила, що дійсно [PERSON] 22 лютого 2007 року був отриманий валютний кредит у розмірі 23580.00 доларів США з кінцевою датою повернення 21 лютого 2027 року. В той же час позивачем була придбана квартира №24 , яка розташована по вул. Леніна 14 в с.м.т. Шевченкове, тоді ж були укладені договір іпотеки та поруки за для забезпечення виконання зобовязаня. Банк виконав свої зобов'язання в повному обсязі надавши зазначений кредит, щодо порушення [PERSON] умов погашення заборгованості та права вимагати його достроково ,то таки вимоги є безпідставними з огляду на наступне. 23 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Акцент-БАНК» ( далі по тексту ПАТ «А-БАНК») та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного Договору №НАUG6K01270023 від 22 лютого 2007 року, метою якої була реструктуризація заборгованості. Так , згідно умов додаткової угоди було зменшено суму заборгованості [PERSON] до 390.30 доларів США, змінено розмір кредиту, а саме збільшено розмір грошових коштів , які надавались ПАТ «А-БАНК» на сплату страхових платежів. Тобто, після внесення відповідних змін розмір кредиту склав 25 339.54 долари США, сума щомісячного платежу склала 251.46 доларів США. Тобто у ПАТ «А-БАНК» на підставі даної угоди виникло право звернення до суду у разі його не виконання .Проте , позов пред'явлений ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і позивачем не надано жодного доказу,що він має права вимагати заборгованість. Окрім того п.5 Додаткової угоди передбачено ,що при порушені позичальником строків погашення заборгованості зазначений у графіку погашення кредиту , за цим договором понад 1460 днів,щодо зобов'язань строк яких не настав. Сторони узгодили , що термін повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення, заборгованості за кредитом, починаючи з 1461 дня порушення, вважається простроченою. З розрахунку заборгованості вбачається , що станом на 25 червня 2015 року [PERSON] не мав простроченої заборгованості за кредитом ( тіло кредиту). З 26 червня 2015 року ним порушені строки погашення заборгованості тобто саме з цього часу [PERSON] і був наданий 1460 день ( 4 роки) на повернення кредиту, тому вважає що вимога ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», щодо погашення кредиту в повному обсязі є передчасною та безпідставною. На підставі викладеного просить в задоволені позовні вимог відмовити. [PERSON] в судові засідання не з'являвся , про слухання справи повідомлявся належним чином, про свідчать розписки про отримання судового виклику. Надав до суду заперечення в яких, позовні вимоги не визнав та прохав у їх задоволенні відмовити. На обґрунтування заперечень зазначив,що дійсно був поручителем при отриманні [PERSON] кредиту на придбання квартири, про що з ним був укладений договір поруки. П.16 Договору регламентований обсяг відповідальності поручителя та узгодження ,що будь які зміни обсягу відповідальності та доповнення до договору поруки повинні бути узгодженні шляхом укладання додаткової угоди до Договору поруки. 25 березня 2013 року між ПАТ «А-БАНК» та [PERSON] була укладена додаткова угода . П. 3 Додаткової угоди п.7.1 Кредитного договору викладений в новій редакції, згідно якої збільшується розмір кредиту, з 23 580.00 доларів США до 25 339.53 доларів США, підвищено розмір щомісячного платежу, встановлена неустойка , яка не була передбачена кредитним договором. Згоди на відповідні зміни ним не надавались , додаткової угоди до договору поруки з ним не укладались , таким чином враховуючи положення ч.1 ст. 559 Цивільного кодексу України , правових позицій чинного законодавства договір поруки від 22 лютого 2007 року припинив свою дію після підписання Додаткової угоди без повідомлення його як поручителя про збільшення обсягу відповідальності [PERSON] Враховуючи викладене вважає, що позовні вимоги банку до нього є безпідставними , та такими що не підлягають задоволенню. Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши надані докази дійшов наступного. В судовому засідання встановлено та не заперечується сторонами той факт, що 22 лютого 2007 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір НАUG6K01270023. Згідно умов Договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит у розмірі 23 580.00 доларів США на термін до 21 лютого 2027 року, відповідач зобов'язувався повернути кредит та сплатити відсотки за користуванням кредитними коштами в строк та в порядку , встановленим Договором. В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] того ж числа були укладені договори іпотеки та договір поруки , поручителем зобов'язань за договору виступив [PERSON] 23 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством «Акцент- ПАТ «А-БАНК» та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного Договору №НАUG6K01270023 від 22 лютого 2007 року, метою якої була реструктуризація заборгованості. За договором факторингу №1 від 1 листопада 2007 року між ЗАТ «Акцент-БАНК» та ПАТ КБ ПРИВАТБАНК» ,останній відступив право вимагати у повному обсязі до боржників перелік яких визначено у додатку №1 до цього договору, в тому числі і відносно [PERSON] Додатковою угодою №1 до договору факторингу №1 від 1 листопада 2007 року від 25 кнітня 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» на замовлення ЗАТ «Акцент-БАНК» надає послуги зі стягнення заборгованості з боржників останнього. Відповідно до додатку №1 договору є відомості і відносно [PERSON] Таким чином судом встановлено ,що позивач звернувся до суду в правовому полі відповідно до своїх прав за договором факторингу. Стосовно самої вимоги про стягнення заборгованості тіла кредиту солідарно з відповідачів суд дійшов до висновку ,що дана вимога задоволенню не підлягає з наступних підстав. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено виконування зобов'язання належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не впливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. За правилами ст. 627 , 629 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладанні договору , вибору контрагентів та визначення умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту , вимог розумності та справедливості .Договір є обов'язком для виконання сторонами. Як зазначалось вище 23 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством ПАТ «А-БАНК» та відповідачем було укладено Додаткову угоду №1 до кредитного Договору №НАUG6K01270023 від 22 лютого 2007 року, метою якої була реструктуризація заборгованості. Пунктом 3 Додаткової угоди п.7.1 Кредитного договору викладений в новій редакції, згідно якої збільшується розмір кредиту з 23 580.00 доларів США до 25 339.53 доларів США, підвищено розмір щомісячного платежу, встановлена неустойка , яка не була передбачена кредитним договором. Окрім того п.5 Додаткової угоди передбачено,що при порушені позичальником строків погашення заборгованості зазначений у графіку погашення кредиту , за цим договором понад 1460 днів,щодо зобов'язань строк яких не настав. Сторони узгодили , що термін повернення кредиту вважається 1460 день з моменту виникнення порушення. Таким чином додатковим договором сторони узгодили відкладальну умову та дату несплати чергового платежу, якої є 26 червня 2014 року. Враховуючи зазначене , суд дійшов до висновку про передчасне звернення позивача з вимогою про повернення тіла кредиту. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Вимог щодо стягнення з відповідачів поточної заборгованості суду позивачем не пред'являлись. Стаття 60 ЦПК України передбачає , що кожна сторона зобов'язана довести т обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінивши надані докази у їх сукупності , надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов до висновку ,що позовні вимоги ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», є недоведеними та такими,що не підлягають задоволенню Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати поверненню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed