Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-03 00:00:00

11.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], про стягнення боргу за договором позики в розмірі 1000 доларів США. Ухвалою суду від 14 січня 2019 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду. 18.02.2019 року відповідач [PERSON] надіслала відзив на позов. Розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного провадження. Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач [PERSON] вказує, що в липні 2016 року позичив відповідачам на їх сімейні потреби, кошти в розмірі 1000 доларів США, які вони зобовязалися повернути до 08 липня 2016 року. Проте, взяті на себе зобовязання не виконали, тому він вимушений звернутися з позовом до суду. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про день та час розгляду справи повідомлялися своєчасно, належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями, приєднаними до матеріалів справи. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідачів. \~ \~ \~ \~ Позивач проти заочного розгляду справи не заперечує. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що між сторонами [PERSON], та [PERSON] 01.07.2016 року було укладено договір позики, про що відповідачем [PERSON] було власноручно написана розписка, згідно якої позивач передав [PERSON] кошти, в розмірі 1000 доларів США, які останній зобовязався повернути до 08 липня 2016 року. Дана обставина підтверджується копією розписки від 01.07.2016 року, приєднаною до матеріалів справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.60 Сімейного кодексу України майно,набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Відповідно до ч.3 ст.61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сімї,то гроші,інше майно,в тому числі гонорар,виграш,які були одержані за цим договором,є обєктом спільної сумісної власності подружжя. Оскільки [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON],а кошти отримувалися та використовувалися ними на потреби та в інтересах сімї,то відповідач по справі [PERSON] також повинна повернути кошти,які взяв в борг її чоловік [PERSON] Заперечення відповідача [PERSON] у відзиві на позов ,що чоловік взяв кошти в сумі-1000 доларів США у позивача [PERSON] без її відома і невідомо куди потрачено, не заслуговують на увагу суду. Позивач пояснив,що передавав кошти обом подружжя,оскільки [PERSON] була при цьому присутня. Проте, взяті на себе зобовязання відповідачі не виконали, кошти станом на 11.01.2019 року не повернули. Статтею 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Крім того, відповідно до вимог ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 629 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved