Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

11. 12. 2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора, про визначення частки померлого у спільному сумісному майні, мотивуючи тим, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 11. 12. 2006, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради від 10. 10. 2006 за № 6/44 на праві приватної спільної сумісної власності померлій [PERSON] і померлому [PERSON] належить земельна ділянка площею 655 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. У в казаному державному акті частка померлого чоловіка позивачки [PERSON] не визначена. Після його смерті позивач зверталася до нотаріуса з приводу оформлення спадщини, однак їй було відмовлено з посиланням на зазначене. Вказані обставини стали підставою для звернення [PERSON] до суду з позовом. До судового засідання позивач не з'явилася, її представник [PERSON] суду надала заяву, в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явилася, суду надала заяву про визнання позову, в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Третьої Миколаївської державної нотаріальної контора до судового засідання не з'явився, суд заявою повідомив про неможливість явки до суду, рішення просив прийняти на розсуд суду, проти задоволення позовних вимог не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено в судовому засіданні, [INFO] помер чоловік позивачки [PERSON] [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 23. 09. 2011, актовий запис № 3491. Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] Позивач прийняла у спадщину будинок за адресою: [ADDRESS], що підтверджується також свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27. 07. 2012. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку від 11. 12. 2006, виданого на підставі рішення Миколаївської міської ради від 10. 10. 2006 за № 6/44 на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON] і [PERSON] належить земельна ділянка площею 655 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] померла [INFO]. Після її смерті єдиним спадкоємцем майна померлої є її донька [PERSON] (відповідач у справі), що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03. 11. 2014. Державний акт на право власності на земельну ділянку померлим співвласникам [PERSON] та [PERSON] виданий 11. 12. 2006. В списку співвласників земельної ділянки зазначено, що [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Зміна адреси мешкання [PERSON] з [ADDRESS] на [ADDRESS] сталася на підставі рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 853 від 26. 08. 2011. А земельна ділянка для обслуговування індивідуального житлового будинку і господарських споруд площею 655 кв. м. за адресою [ADDRESS] була передана [PERSON] і [PERSON] на підставі рішення Миколаївської міської ради № 6/44 від 10. 10. 2006, тобто до прийняття рішення про зміну адреси. З приводу цієї розбіжності в державному акті і рішенні № 6/44 від 10 жовтня 2006 року до Управління Держкомзему у м. Миколаєві за представник позивача [PERSON] (її дочка) зверталась за роз'ясненням та 05. 08. 2011 отримала відповідь від Управління Держкомзему у м. Миколаєві, з якої вбачається, що порушень з боку органів місцевого самоврядуванні при прийнятті відповідних рішень не має. Таким чином існує тільки одна земельна ділянка, що є предметом спадкування після смерті [PERSON] за адресою [ADDRESS]. В державному акті на право власності на земельну ділянку частки не визначені. Для оформлення своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON] звернулась до Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори м. Миколаєва. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22. 09. 2014 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON], у зв'язку з тим, що частка померлого у спільному майні не визначена. Відповідно до положень ст. 1226 ЦК України, суб'єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі. Таким чином, оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов'язків ( спадщини ) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця ) до інших осіб ( спадкоємців ). Відповідачем визнано позовні вимоги у повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з абз. 3 п. 24, п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12. 06. 2009 № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування досліджених інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Позивач [PERSON] є жінкою померлого [PERSON] та відповідно до положень ст. 1261 ЦК України, має право на спадкування після чоловіка в першу чергу. Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Оскільки іншого не встановлено, у суду є підстави вважати, що частка померлого [PERSON] у праві власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] складала 1 /2. За такого суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved