Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

11 січня 2019 року [PERSON] в особі свого представника пред`явив вказаний позов, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно: земельну ділянку площею 3,93 га, що розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, згідно державного акту на право при- ватної власності на змелю серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] , яку він фактично прийняв у спадок після смерті її матері [PERSON] , померлої [INFO] ; та зе- мельна ділянка загальною площею 3,93 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 0,31 га та 3,62 га, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] відмовлено йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, з причини не надання доказів фактичного прийняття спадщини. Те що його батько фак- тично вступив в управління спадщиною після смерті матері, а він вступив в управління спадщи- ною після смерті батька, підтверджується довідками сільської ради. Зважаючи на те, що успадку- вати земельні ділянки у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним пра- во власності на спадкове майно. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав уточнену позовну заяву, в якій просив визнати за позивачем право вланості на спадкові земельні ділянки, та вказував на те, що існує розбіжність у написанні прізвища спадкодавця в державному акті на право приватної влас- ності на землю серії [NUMBER] та в свідоцтві про смерть. Так, у державному акті на право приватної власності на землю прізвище батька позивача зазначено « [PERSON] », а згідно свідо- цтва про смерть «[PERSON]», правовстановлюючий документ дійсно належав померлому, а факт його належності вважав можливим встановити в рамках позовного провадження. Просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнав, відзиву до суду та позивачу не на- діслав. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснюється. Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ух- валу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України) суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копій: паспорту серії [NUMBER] та свідоцтва про народження серії [NUMBER] , (а.с.4,6) видно, що [PERSON] народився [INFO] в с. Приморське Татарбунарського району Одеської області, його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] Як видно з копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с.7), батьки позивача - [PERSON] та [PERSON] 08.12.1979 р. зареєстрували шлюб у Приморсь- кій сільській раді Татарбунарського району Одеської області, актовий запис № 19. Згідно копій свідоцтв про смерть: серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.8,9) мати позивача [PERSON] померла [INFO] ., батько позивача [PERSON] помер [INFO] , обоє в [ADDRESS]. Копією державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , вида- ного 14.09.2001 р., та додатків до нього (а.с.10-12) підтверджується, що земельна ділянка загаль- ною площею 3,93 га, яка складається із двох земельних ділянок площею 3,62 га та 0,31 га, що розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області, цільове призначення якої - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, передана у приватну власність [PERSON] . Як встановлено у судовому засіданні, дійсне прізвище батька позивача «[PERSON]», од- нак в державному акті на право власності на земельну ділянку помилково вказано «Голобороть- ко». Таким чином, державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER], ви- даний Приморською сільською радою 14.09.2001 р. на ім`я [PERSON] , належав [PERSON] , померлому [INFO] Вартість земельної ділянки загальною площею 3,93 га, яка складається з двох частин: 3,62 та 0,31 га, що перебувала у власності [PERSON] (нині померлого), становить 87144 грн., що видно із звіту про експертну грошову оцінку, складеного ФОП « [PERSON] » 28.11.2018 р. (а.с.19-20). Згідно копії державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER] з додатками (а.с.13-15) [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 3,93 га, яка розташована на території Приморської сільської ради Татарбунарського району Одеської області. Вартість вказаної земельної ділянки площею 3,93 га, становить 94607 грн., що видно із звіту про експертну грошову оцінку, складеного ФОП « [PERSON] » 28.11.2018 р. (а.с. 17-18). Відмова нотаріуса (а.с.16) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про пра- во на спадщину після померлого [INFO] р. [PERSON] з причини втрати ним шести- місячного строку надання заяви про прийняття спадщини та не надання доказів фактичного прий- няття спадщини. Довідками виконавчого комітету Приморської сільської ради №№ 696, 697 від 23.08.2018 р. (а.с.21,22) підтверджується, що після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] р., фактич- но прийняв спадщину та вступив в управління спадковим майном її чоловік [PERSON] Після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , фактично вступив в управління спад- ковим майном його син [PERSON] Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки на момент відкриття спадку діяв Цивільний Кодекс в редакції 1963 року, то згідно п.1 ч.1 ст.549 даного Кодексу, визнається, що спадкоємець прийняв спадок, якщо він фактично вс- тупив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ч.1 ст.529 (в редакції 1963 року), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. В судовому засіданні встановлено, що позивач є сином померлого [PERSON] , а от- же, спадкоємцем першої черги за законом, фактично прийняв спадок вступивши в управління та володіння спірними земельними ділянками. Також судом встановлено, що його батько [PERSON] фактично прийняв спадок вступивши в управління та володіння земельною ділянкою після смерті дружини, але не оформив право власності на своє ім`я. Отже, суд вважає, що за [PERSON] може бути визнано право власності на земельну ділянку площею 3,93 га, та земельну ділянку загальною площею 3,93 га, яка складається з двох земельних ділянок площею 0,31 га та 3,62 га, що залишилися після смерті його батька [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved