Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

10.12.2015 року [PERSON], (далі позивач) звернулася до суду з позовом до Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач), третя особа Реєстраційна служба Ширяївського районного управління юстиції Одеської області (далі третя особа) про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом, загальною площею 5,94 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER], яка належала до дня смерті [PERSON] (далі батько) згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 17.10.2007 року на підставі розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області від 18.05.2007 року №223 та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що [INFO] помер її батько, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки, загальною площею 5,94 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вона у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, але нотаріусом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку (які були втрачені), було відмовлено, що підтверджується матеріалами справи. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників провадження. Дослідивши матеріали справи та докази по справі, судом встановлено наступне. На підставі державного акту на право власності на земельну ділянку [NUMBER], виданого 17.10.2007 року відповідно до розпорядження Ширяївської районної державної адміністрації Одеської області від 18.05.2007 року №223, на території Осинівської сільської ради Ширяївського району Одеської області, батькові належала земельна ділянка загальною площею 5,94 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (далі земельна ділянка). [INFO] батько позивача помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть та свідоцтвом про народження (а.с.6,8). Після смерті батька відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки. 14.07.2014 року позивачка звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, яке залишилося після смерті батька, у вигляді земельної ділянки, але нотаріусом у зв'язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на земельну ділянку (які були втрачені), було відмовлено, що підтверджується витягом про реєстрацію у Спадковому реєстрі №37870362 від 14.07.2014 року та інформаційним листом від 14.11.2015 року № 1703/01-16 виданого Любашівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області. Факт існування державного акту на земельну ділянку, підтверджується копією державного акту [NUMBER] від 17.10.2007 року виданого Ширяївською районною державною адміністрацією Одеської області та інформаційним листом відділу Держгеокадастру у Ширяївському районі Одеської області від 13.11.2015 року за № 19-28-99.12-740/15-15. У зв'язку з тим, що позивачка не має можливості отримати правовстановлюючий документ на зазначену земельну ділянку та надати його нотаріусу для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, вона була змушена звернутися до суду з вищезгаданою позовною заявою. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 1 ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України), після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкоємця, той з подружжя, який його пережив та батьки (ст. 1261 ЦК України). Як вбачається з матеріалів справи позивачка є спадкоємцем за законом першої черги, але нотаріусом спадкові права позивача не були оформлені з причини відсутності оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно у вигляді земельної ділянки. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст.328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Таким чином на думку суду право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що інші спадкоємці, в судовому засіданні не встановлені, та приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку і той факт, що правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця оригіналу правовстановлюючий документ на земельну ділянку, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Outcome: approved