Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

11 квітня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], на два місяці після набрання рішенням суду законної сили, пославшись на таке: 21 жовтня 2014 року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на все належне їй майно, в тому числі на земельну ділянку розміром 9,2783 га, розташовану на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, що належала спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 369808, зареєстрованого Костянтинівською РДА в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010615700032 від 19.08.2006 р. Спадкоємцями після смерті матері є він та його рідний брат [PERSON] По усній домовленості вони вирішили, що все майно, на яке відкрилася спадщина, успадкує його рідний брат - [PERSON], так як останній був зареєстрований та проживав спільно з матірю. Після смерті матері у будинку, де вона була зареєстрована та мешкала, ніхто не проживав. Разом із відповідачем вони вирішили продати будинок та почали шукати покупців. Коли покупці нарешті знайшлися, вони всі речі вивезли з будинку і перевезли їх до місця проживання відповідача. Останній, перебираючи речі, які належали матері, випадково 26 лютого 2017 року натрапив на заповіт, який був складений на його (позивача) імя. Йому та відповідачу не було відомо про цей заповіт. Так як мати виразила свою волю щодо зазначеної вище земельної ділянки, разом із відповідачем вони вирішили, що саме він (позивач) повинен її успадкувати. 02 березня 2017 року він звернувся до нотаріальної контори з питання оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у звязку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст.1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1292 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Вважає, що строк для прийняття спадщини за заповітом ним пропущено у звязку з відсутністю відомостей про існування заповіту, що свідчить про поважність причин пропуску цього строку. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали за наведених у позовній заяві підстав, просили його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав, підтвердивши обставини пропущення позивачем законодавчо встановленого строку на прийняття спадщини, наведені ним. Зясувавши позицію сторін, дослідивши надані сторонами докази у справі, суд дістає такого висновку: У відповідності до приписів Глави 87 «Здійснення права на спадкування» Цивільного кодексу України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК). За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч.3 ст.1272 ЦК). Судом встановлено таке: 21 жовтня 2014 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НО №805866, актовий запис №09 від 21 жовтня 2014 року (а.с.12). Позивач [PERSON] відповідно до свідоцтва про народження серії ЯЭ № 268333 є сином померлої (а.с.11). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки розміром 9,2783 га, розташованої на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, яка належить спадкодавцеві на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 369808, зареєстрованого Костянтинівською РДА в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010615700032 від 19.08.2006 року (а.с.13). Відповідно до заповіту від 16 квітня 2014 року [PERSON] заповіла [PERSON] земельну ділянку розміром 9,2783 га, розташовану на території Марківської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, належну їй на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯГ № 369808, зареєстрованого Костянтинівською РДА в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010615700032 від 19.08.2006 р. (а.с.14). До нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини за заповітом після смерті матері позивач звернувся 02 березня 2017 року (відмова завідуючої Другої Костянтинівської державної нотаріальної контори [PERSON] у прийняття заяви [PERSON] про прийняття спадщини за заповітом на а.с.15), тобто з пропуском законодавчо встановленого строку для прийняття спадщини. Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з такого: Згідно з абз.6 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини після смерті матері, позивач посилався на необізнаність щодо існування заповіту. Суд визнає вищезазначені обставини, які стали підставою пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини, - об'єктивними, непереборними та істотними труднощами, які дають достатні підстави для визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, тож позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню.

Outcome: approved