Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-28 00:00:00

12.02.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 10 вересня 1993 року у виконавчому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 15 між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від шлюбних відносин дітей немає. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. Між ними постійно виникали сварки, внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Відсутність між ними взаєморозуміння та спільної думки щодо вирішення звичайних побутових питань спонукали до повного розриву сімейних та інших відносин. Вважає, що подальше фактичне спільне проживання та збереження шлюбу неможливі і є такими, що суперечили б його особистим інтересам. Подружні стосунки між ними припинені, спільного господарства не ведуть. На даний час між ними втрачено почуття кохання, взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного. За таких обставин вважає, що їхня сім`я існує формально. Надалі збереження їхньої сім`ї вважає неможливим, миритися з відповідачем не бажає. Спір про майно відсутній. Також зазначає, що відповідач в добровільному порядку відмовляється добровільно розірвати шлюб у органах РАЦС. Підтримуючи вищевикладене, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 10 вересня 1993 року у виконавчому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 15. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 10 вересня 1993 року у виконавчому комітеті Бочковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 05 лютого 2020 року. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім`я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved