Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-02 00:00:00

10.09.2015р. позивачка звернулася до суду з даним позовом та в обґрунтування заявлених позовних вимог посилалася на наступне: 06.10.2014р. помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина: житловий будинок з надвірними господарчими будівлями та спорудами, який знаходиться в с.Корсунці, вул. Квіткова №17 Комінтернівського району Одеської області. Як донька покійного вона звернулася з питання оформлення спадщини до приватного нотаріуса Комінтернівського районного нотаріального округу [PERSON], але свідоцтво про право на спадщину не отримала, оскільки право власності на вищевказаний житловий будинок не було оформлено належним чином. За таких обставин, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, оскільки, крім судового, іншого шляху в неї немає можливості оформити спадщину. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, проте надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області, в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає і не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на будинок, що за життя належало спадкодавцю, оскільки\~Законом України «Про нотаріат»\~не передбачена можливість видачі спадкоємцям свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом за відсутності правовстановлюючого документу, суд вважає, що тільки в судовому порядку позивач має можливість захисту свого права та законного інтересу. Відповідно до свідоцтва про право власності від 15 грудня 2000 року, виданого виконкомом Красносільської сільської ради Комінтернівського району Одеської області на підставі рішення виконкому Красносільської сільської ради №90, будинок №17 по вул. Квітковій в с. Корсунці, Комінтернівського району Одеської області належить [PERSON], про що 25.12.2000 року зроблено запис №11 с.111 у погосподарчій книзі Красносільської сільської ради.(а.с.7) Згідно технічного паспорту, виготовленого Комінтернівським РБТІ станом на 27.08.2015 року, житловий будинок має загальну площу 1060 кв. м. та побудований 1996 році.(а.с.14-18) 06.10.2014р. [PERSON] помер, про що відділом державної реєстрації актів цивільного у місті [PERSON] реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №10138 та видано свідоцтво про смерть серії І-ЖД №391465 від 07.10.2014р.. [PERSON] дружина померлого [PERSON] відмовилася від своєї частини спадщини на користь доньки [PERSON]А.(а.с. 44) При вирішенні даного спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самого спадкодавця на момент закінчення будівництва будинку. Постановою Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на житловий будинок» від 04.10.1991 року №7, з наступними змінами і доповненнями, у п.9 зазначено, що право власності на житловий будинок, збудований громадянином на відведеної йому в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Відповідно до\~Цивільного кодексу УРСР\~1963 року та інших нормативно-правових актів, що регулювали правовідносини по державній реєстрації права власності на нерухоме майно до набуття чинності новим\~Цивільним кодексом України, а саме до 01.01.2004\~року, та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №195-ІУ, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. Діючим на той час законодавством передбачалася тільки державна реєстрація будівель споруд, реєстрація права власності на нерухоме майно, доказом чому, відносно будинків і будівель, були відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради, записи у погосподарських книгах сільських рад. Статтею 3 Закону №195-ІУ визначено, що право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою. Крім того, за змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР № 45/5 від 31 жовтня 1975 року, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Таким чином, суд дійшов висновку, що за життя [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: с.Корсунці, вул. Квіткова №17 Комінтернівського району Одеської області. і це право підлягає успадкуванню в загальному порядку. Відповідно до\~ст.1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. В силу положення ч. 1\~ст. 1297 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутись до нотаріуса за видачою йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.\~1216-1218,\~1221,\~1268,\~1297 ЦК України,

Outcome: approved