Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

10.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, просила суд визнати відповідача, її онука [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], яка є її власністю, оскільки останній, будучи зареєстрованим за вказаним адресом у 2010 році, з часу реєстрації в квартирі не проживає, його майна в квартирі не має, квартиру він покинув добровільно. Позивач [PERSON] та її представник в судовому засіданні за наведеними обставинами підтримали позовні вимоги, наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час, місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, його неявка у судове засідання не є перешкодою для розгляду справи по суті, так як матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спірних правових відносин. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні засвідчили, що вони та позивач проживають в [INFO] з 1983 року, знають один одного. Після смерті у 2013 році чоловіка позивача, [PERSON] проживає в квартирі одна, весь цей час її онук [PERSON] в квартирі не проживає, його майна в квартирі немає, позивач сама сплачує комунальні послуги за квартиру. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Враховуючи позицію позивача, допитавши свідків, дослідивши представлені докази, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню в повному об'ємі, з наступних підстав. Судом встановлено, що за свідоцтвом про право на спадщину за законом, посвідченого нотаріусом 14.01.2014 року, зареєстрованого в реєстрі за №7-11 до [PERSON] перейшло право власності на квартиру [ADDRESS]. За повідомленням відділу реєстрації місця проживання осіб департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради від 20.07.2018 року, [PERSON] з 21.08.2010 року по теперішній час зареєстрований за адресою: [INFO] Відповідно до актів ОСББ «Металургів 131А», за адресою: [ADDRESS], зареєстрована та проживає тривалий час одна позивач [PERSON], її онук зареєстрований у вказаній квартирі, але не проживає. Згідно ч.1 ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. При цьому, відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За ст.405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим приміщенням у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд вважає, що [PERSON], [INFO], не будучи колишнім членом сімї власника квартири [PERSON] більше року не проживає в спірній квартирі без поважних причин, його майна в квартирі не має, про що свідчать досліджені докази. З урахуванням викладеного та положень матеріального права, суд дійшов висновку, що [PERSON], [INFO], втратив право користування жилим приміщенням у квартирі [ADDRESS], тому його слід визнати таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі. Позивач [PERSON] не наполягала на стягненні з відповідача сплаченого нею судового збору, тому його стягнення на переконання суду є недоцільним.

Outcome: approved