Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

10 12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до Зміївської міської ради Харківської області про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування за законом, треті особи - Зміївська державна нотаріальна контора Харківської області, відділ Держземагенства у Зміївському районі Харківської області, в якому просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] батька [PERSON] на земельні ділянки, площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і площею 0,0200 га для ведення особистого селянського господарства, розташовані за адресою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач вказала, що [INFO] помер її батько [PERSON]. Крім неї, інших спадкоємців, які б у встановлений статтею 1270 ЦК України строк звернулись до органів нотаріату із відповідною заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], або постійно проживали із померлим на дату його смерті, немає. Мати позивача, дружина [PERSON], [PERSON] померла раніше свого чоловіка - [INFO]. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складалось, серед іншого, із земельних ділянок, площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і площею 0,0200 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: [ADDRESS]. Факт належності померлому [PERSON] вказаних земельних ділянок підтверджується договором купівлі-продажу від 24.11.2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за номером 1344 та договором купівлі-продажу від 24 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за номером 1345. [PERSON] вказує на те, що у відповідності із вказаними договорами вони були підставою для видачі її батькові [PERSON], як новому власнику, державних актів на право приватної власності на вказані вище земельні ділянки. Проте, померлий таких державних актів за час свого життя не отримав, та відповідно свого права власності на такі земельні ділянки не зареєстрував. Для належного оформлення свого права власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] позивач звернулась із відповідною заявою до Зміївської державної нотаріальної контори. Проте, права власності на зазначені вище земельні ділянку в порядку спадкування за законом після померлого [PERSON] вона не оформила у зв'язку із тим, що [PERSON] за своє життя не встиг належним чином зареєструвати своє право та отримати державні акти на такі земельні ділянки. За вказаних обставин [PERSON] змушена була звернутись до суду із даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності., на задоволенні своїх позовних вимог наполягала. Представник Зміївської міської ради Харківської області Борко А.С. у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечував. Представник третьої особи відділу Держземагенства у Зміївському районі Харківської області Козар К.С. у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти позову не заперечував. Представник третьої особи - Зміївської державної нотаріальної контори у судове засідання не з'явився, про розгляд справи були повідомлені належним чином. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 17 липня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 7). Померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON], що підтверджується рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 30 жовтня 2012 року, яким встановлено, що [PERSON] був батьком [PERSON] (а.с. 10). Дружина померлого [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 25 березня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 9). Як слідує з матеріалів справи, після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складалось, серед іншого, з земельних ділянок площею 0,1000 га для обслуговування житлового будинку та господарських споруд і площею 0,0200 га для ведення особистого селянського господарства, розташованих за адресою: [ADDRESS], належність яких померлому [PERSON] підтверджується договором купівлі-продажу від 24 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за номером 1344 та договором купівлі-продажу від 24 листопада 2007 року, посвідченим приватним нотаріусом Зміївського районного нотаріального округу Харківської області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за номером 1345 (а.с. 11-12). З листа завідувача Зміївської державної нотаріальної контори Чернолясової Т.В. від 26.11.2014 року за № 1767/02-14 слідує, що позивачу [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно померлого, оскільки він за своє життя не встиг належним чином зареєструвати своє право та отримати державні акти на його земельні ділянки (а.с. 15). [PERSON] спадщину після смерті свого батька [PERSON] прийняла, подавши до нотаріальної контори 17 вересня 2012 року заяву про прийняття спадщин, свідоцтво про право на спадщину не видавалося, заповіту від імені померлого в нотаріальній конторі не посвідчувалося, що підтверджується листом державного нотаріуса Синельникова І.П. від 15.01.2015 року за № 20/01-16 (а.с. 26). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець , який бажає прийняти спадщину , але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем , має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, враховуючи, що померлий [PERSON] був власником земельних ділянок, а саме площею 0,1000 га - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, площею 0,0200 га - для ведення особистого селянського господарства, які розташовані за адресую: [ADDRESS]. Позивач [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає, а також те, що іншим шляхом позивач оформити своє право на спадщину можливості не має, так як її померлий батько за своє життя не встиг належним чином зареєструвати своє право та отримати державні акти на його земельні ділянки, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved