Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

12.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON], товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ», третя особа Шевченківський відділ державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] від 05.08.2016 року, зареєстрований в реєстрі за № 611. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинено виконавчий напис за №611 згідно якого запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» за період 19.03.2015 року по 30.05.2016 року включно у розмірі: 96133,84(девяносто шість тисяч сто тридцять три) гривень 84 копійок-заборгованості за тілом кредиту; 43522,75(сорок три тисячі пятсот двадцять дві) гривень 75 копійок-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями; 1300,00(одна тисяча триста) гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 140956,59(сто сорок тисяч девятсот пятдесят шість) гривень 59 копійок. Однак, позивач вважає, що оспорюваний виконавчий напис нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню з наступних підстав: новим кредитором не надіслано вимогу про усунення порушення виконання зобовязання, позивач мав її отримати разом з оригіналом розрахункового документа про надання послуг поштового звязку та опису вкладення, що підтверджують надсилання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобовязання, а також не надано нотаріусу засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, внаслідок чого нотаріусом порушено вимоги п. 3.2 Глави 16 Порядку та положення Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 19.06.1999 № 1172; новим кредитором не надано первинні бухгалтерські документи, які підтверджують факт виникнення заборгованості у позивача; новим кредитором не надано жодного належного доказу надання кредиту та отримання кредиту позичальником; 4) нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис від 05.08.2016, зареєстрований в реєстрі за № 611 також через те, що нібито новим кредитором не надано: додатки до договору факторингу, укладеного між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» з підписами і печатками сторін, які б передбачали перехід права вимоги за кредитним договором з Позивачем; акти приймання-передачі документів за кредитним договором з Позивачем відповідно до положень Договору факторингу; і первинних бухгалтерських документів (виписки по рахункам, які містять дані, що 31.12.2015 на рахунок первісного кредитора було зараховано відповідну суму), які підтверджують отримання грошових коштів первісним кредитором від нібито нового за уступку права вимоги за кредитним договором з позивачем, що є підставою для висновку про відсутність права вимоги у відповідача за кредитним договором з позивачем; вчинення виконавчого напису нотаріуса за вимогою банком про стягнення заборгованості за кредитним договором, з метою відшкодування кредитору, внесеної ним плати у 1 300,00 (тисяча триста) грн. за вчинення виконавчого напису є неприпустимим та незаконним, а тому змушена звернутися до суду. В судовому засіданні позивача позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позові, який просить задовольнити. Представник відповідача [PERSON] «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» [PERSON], який діє на підставі довіреності №2.16/06-06 від 16.06.2016 року /а.с.43/ та представник відповідача [PERSON] «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» [PERSON], який діє на підставі довіреності №2.03/01-287 від 03.01.2017 року заперечили проти задоволення позову з підстав викладених у письмових запереченнях, які долучені до матеріалів справи /а.с.45-49/, просили у позові відмовити. Відповідач приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, однак скерував на адресу суду письмове заперечення на позовну заяву, яке долучене до матеріалів справи /а.с.91-94, 99-102/, просив відмовити у задоволенні позову з підстав викладених у запереченні. Представник третьої особи Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Львова Головного територіального управління юстиції у Львівській області в судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями, що повернулися на адресу суду та долучено до матеріалів справи /а.с.26,71,89,142/. Заслухавши пояснення позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що в задоволені позову слід відмовити з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а згідно ч.1 ст.16 ЦК України, кожен має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що 17.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №Р21.106.77769, згідно якого ПАТ «Ідея Банк» надав [PERSON] кредитні кошти в сумі 100100,00 гривень. /а.с.9-14/. Згідно кредитного договору позивач зобовязався повернути кредит разом із процентними платежами, комісіями, які встановлені умовами договору. Повернення кредиту здійснюється згідно Графіку щомісячних внесків за кредитним договором. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору, та надав позивачу кредитні кошти. Станом на 31.12.2015 року [PERSON] не повернула Банку отриманий кредит в встановлений договором термін та не сплатила нараховані відсотки та комісію, на загальну суму 139656,59 грн. Судом встановлено, що 31.12.2015 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» та Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1/а.с.107-109/. Згідно умов Договору факторингу Клієнт (первісний кредитор, Банк) відступив (передав у власність) Факторові (новому кредитору, відповідачу) з 31.12.2015 року, а відповідач, відповідно до Договору факторингу та вимог чинного законодавства, набув право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором. З наданих доказів вбачається, що товариством з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» вчинялися всі можливі дії, які були спрямовані на погашення [PERSON]І простроченої заборгованості. Зокрема, 30 травня 2016 року на адресу [PERSON] направлялась товариством з обмеженою відповідаль- ністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» вимога про усунення порушення кредитних зобовязань. Згідно даної вимоги ТОВ «ФК «РАНТЬЕ» вимагало терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення цієї вимоги виконати зобовязання по Кредитному договорі, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами. У випадку непогашення заборгованості за Кредитним договором згідно цієї вимоги [PERSON] «ФК «РАНТЬЕ» здійснить стягнення заборгованості у безспірному порядку, шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса або іншим способом на власний вибір Фактора./а.с.64/. 05.08.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу [PERSON] за заявою [PERSON] «Факторингова компанія ««РАНТЬЕ» вчинений виконавчий напис за реєстровим номером №6111, за яким запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «РАНТЬЕ» за період 19.03.2015 року по 30.05.2016 року включно у розмірі: 96133,84(девяносто шість тисяч сто тридцять три) гривень 84 копійок-заборгованості за тілом кредиту; 43522,75 (сорок три тисячі пятсот двадцять дві) гривень 75 копійок-заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками та комісіями; 1300,00(одна тисяча триста) гривень 00 копійок плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 140956,59(сто сорок тисяч девятсот пятдесят шість) гривень 59 копійок. /а.с.15/. На підставі оспорюваного виконавчого напису 06.09.2016 року державним вико- навцем Шевченківського ВДВС м.Львова ГТУО у Львівській області постановою відкрито виконавче провадження /а.с.16/. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.88 цього Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до підпункту 2.3 п.2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нота- ріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов'язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення звязку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно з підпунктами 3.1-3.5 п.3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172 і при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у цьому Переліку. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Пунктом 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, встановлено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б)документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов'язання. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обовязки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Лише та обставина, що зазначена більша сума заборгованості за кредитом ніж у виконавчому написі чи наявність рішення третейського суду без належних доказів про набрання ним законної сили та звернення його виконання не свідчить про наявність спору. Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного суду України №6-158цс15 від 20.05.2015 року. Зі змісту ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Положеннями ч.1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі змісту ч.3 ст.61 ЦПК України вбачається, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Згідно ст.212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що з дня виникнення права вимоги відповідача до позивача минуло не більше трьох років, приватному нотаріусу для вчинення оспорюваного виконавчого напису відповідачем подано документи, які визначені вказаним вище Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, виконавчий напис було вчинено нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання відповідачем рекомендованим листом вимоги про усунення порушень на зазначену в договорі іпотеки адресу боржника-іпотекодавця, яка залишилася невиконаною боржником, а тому правових підстав для визнання оспорюваного позивачем виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, немає. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено підставність та обґрунтованість своїх позовних вимог, а відтак, у задоволенні позову [PERSON] слід відмовити. При розподілі судових витрат суд враховує, що у задоволенні позову відмовлено, тому судові витрати не підлягають відшкодуванню відповідачем позивачу.

Outcome: dismissed