Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-06 00:00:00

11.03.2020 позивач звернулась до суду з позовом в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 05.06.2018, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським Володимиром Анатолійовичем, зареєстрований в реєстрі № 8279, яким запропоновано, за рахунок коштів від реалізації предмету іпотеки - земельної ділянки загальною площею 0,2500 га., кадастровий номер 3223185601:01:024:0053, цільове призначення земельної ділянки - будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] та земельної ділянки загальною площею 0,3872 га., кадастровий номер 3223185601:01:024:0054, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства, будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , задовольнити частину вимог кредитора у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період за період з 01 липня 2015 року по 03 березня 2018 року в сумі 107094 доларів США шість центів. Позивач вважає вказаний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки був вчинений з порушенням закону оскільки розмір заборгованості є спірним. Ухвалою суду від 22.06.2020 залучено Акціонерне товариство «Альфа-Банк» до участі у справі як правонаступника відповідача Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк». Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просить, розгляд справи проводити без участі представників відповідача. Відзив на позовну заяву не був наданий. Треті особи, які повідомлялись належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, заяв та клопотань до суду не подавали. Дослідивши матеріали справи та письмові докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами п. п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. В судовому засіданні встановлено наступні фактичні обставини справи. 01 квітня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступниками якого є Публічний акціонерний банк «Укрсоцбанк» а в подальшому АТ «Альфа-Банк» та [PERSON] , третьою особою, без самостійних вимог, на стороні відповідача, було укладено договір кредиту №384/029/08-Пі, за умовами якого банк надав позичальнику на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти у сумі 56000 (п`ятдесят шість тисяч доларів США) зі сплатою 13,5 процентів річних та комісій, до 31 березня 2018 року. Цільове використання кредиту - споживчі потреби. З метою забезпечення виконання кредитного договору, 01 квітня 2008 року, між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступниками якого є Публічний акціонерний банк «Укрсоцбанк» а в подальшому АТ «Альфа-Банк» та позивачем по справі було укладено іпотечний договір №04/І-171 (наділі - іпотечний договір), за умовами якого [PERSON] (іпотекодавець) надала відповідачу в іпотеку нерухоме майно: житловий будинок (позначений на плані літерою А) загальною площею 49,6 квадратних метрів, з наступними будівлями і спорудами, а саме: Б-сарай, В-погріб, Г-сарай, Д- жомова яма, К-колодязь, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,2500 га., кадастровий номер 3223185601:01:024:0053, цільове призначення земельної ділянки - будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,3872 га., кадастровий номер 3223185601:01:024:0054, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства, будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Пунктом 4.1.ст.4 вказаного іпотечного договору передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем основного зобов`язання, іпотекодержатель має право задовольнити свої забезпечені іпотекою вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Підпунктом 4.5.2. пункту 4.5. ст.4 даного правочину обумовлено, що іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки (серед інших можливих способів) на підставі виконавчого напису нотаріусу. 05.08.2018 приватним виконавцем Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. підставі заяви банку вчинено виконавчий напис N8279 про звернення стягнення на дві земельні ділянки: земельну ділянку загальною площею 0,2500 га., кадастровий номер 3223185601:01:024:0053, цільове призначення земельної ділянки - будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку загальною площею 0,3872 га., кадастровий номер 3223185601:01:024:0054, цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства, будівництво, обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . За таким виконавчим написом запропоновано, за рахунок коштів від реалізації предмету іпотечного договору, задовольнити частину вимог кредитора у розмірі заборгованості, що виникла внаслідок невиконання/неналежного виконання боржником умов кредитного договору за період з 01 липня 2015 року по 03 березня 2018 року в сумі 107094 доларів США шість центів. 21.11.2019 приватним виконавцем було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 60676277на підставі виконавчого напису № 8279 від 05.08. Правовідносини щодо видачі виконавчого напису нотаріуса регулюються Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та в Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання банком письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи боржника в повному обсязі й встановлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі №6-887цс17. На спростування вимог позивача зокрема щодо безспірності та дотриманні інших вимог законодавства при вчиненні виконавчого напису, відповідачем жодних доказів не надано, а від так відповідачем не спростовані викладені у позовній заяві обставини. Таким чином, судом під час розгляду справи встановлено, що виконавчий напис вчинено із порушенням норм чинного законодавства. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За таких обставин, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» необхідно стягнути на користь позивача 1681,60 гривень судового збору.

Outcome: approved