overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

11.11.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ними 11.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 413. Від шлюбу у сторін є двоє неповнолітніх дітей. З травня 2014 року сторони спільно не проживають, спільне господарство не ведеться, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги про розірвання шлюбу. Вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 11.06.2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано у відділі реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 413 /свідоцтво про шлюб серія [NUMBER]/ /а.с. 3/. [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 378, що вбачається із свідоцтва про народження, серія [NUMBER], виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Батьками вказані сторони по справі /а.с. 5/. [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 3275, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батьками вказані сторони по справі /а.с. 4/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони не ведуть з травня 2014 року, проживають окремо, спорів стосовно поділу спільного майна та місця проживання дітей на теперішній час немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-24 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернувся до Голосіївського районного суду з цивільним позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди в розмірі 23 088 грн 49к. в порядку регресу. Вимоги мотивовані тим, що 06.09.2013 року з вини відповідача відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів -автомобіля марки «Хюндай» /д.н.з. [NUMBER]/ під керуванням[PERSON]. і автомобіля марки «Лексус» /д.н.з.[NUMBER]/ під керуванням [PERSON] ПрАТ «Європейський страховий союз» здійснило виплату страхового відшкодування у зв'язку зі страховим випадком в розмірі 23 088 грн 49 к. та у подальшому отримало право грошової вимоги. Оскільки відповідач у добровільному порядку зазначені кошти не повернула, позивач змушений звернутись до суду з вказаним позовом /а.с.1-3/. В судове представник позивача не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, надіславши до канцелярії суду письмову заяву про проведення розгляду справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував /а.с.27-28/. Відповідач не прибув в судове засідання, повідомлений належним чином про дату і місце судового розгляду.Про причини неявки до суду не повідомив, клопотань про розгляд справи за її відсутності або ж про відкладення розгляду справи завчасно не надала.Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 09.12.2000 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинено з липня 2014 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна не має. Між подружжям досягнута угода про утримання дитини. Позивач до судового засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідачів в солідарному порядку кредитної заборгованості у розмірі 15029,31 грн. з яких 12691,20 грн. - заборгованість по кредиту та 2338,11 грн. - проценти за користування кредитом, а також судових витрат. Позовні вимоги мотивовані тим, що 11.03.2013 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 276/13 про надання останній кредиту в сумі 16500 грн. під 60% річних відповідно до якого протягом 36 місяців відповідач зобов'язувалась виплатити суму кредиту та передбачені договором проценти за користування кредитом відповідно до графіку розрахунків. В якості забезпечення кредиту виступала порука [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], з якими було укладено договори поруки до договору кредиту № 276/13 від 11.03.2013 року. Станом на 30.11.2014 року [PERSON] повинна була сплатити 19974,20 грн., згідно графіку, однак було сплачено лише 16525 грн. і остання проплата відбулась 30.09.2014 року. Відповідно до п.п. «б» п. 5.4.3 Кредитного договору КС «Світовид» має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь фактичний строк користування кредитом у випадку затримання сплати позичальником частину кредиту та процентів на строк що перевищує 1 календарний місяць. У судове засідання представник позивача не з'явилась, але надала заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити, справу розглядати в її відсутність, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі в судове засідання повторно не з'явились, заперечень по суті позову не надали, хоча про розгляд справи були повідомлені належним чином. Ст. 60 ч. 1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Враховуючи, що так як копіями кредитного договору № 276/13 від 11.03.2013 року (а.с. 6-7), видаткового касового ордеру від 11.03.2013 року (а.с.21), договорів поруки (а.с. 11, 13, 16, 18), графіком розрахунку (а.с.5 ) та довідкою заборгованості (а.с. 4) підтверджені позовні вимоги проти яких заперечень та відповідних доказів відповідачами не надано, то суд знаходить позовні вимоги доведеними і в силу ст. ст. 526, 553, 554, 598, 610-612, 625, 1050, 1054 ЦК України позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути 243,60 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернулась до Любашівського районного суду Одеської області з зазначеним позовом, вказавши, що 06 листопада 2012 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного проживання в шлюбі вони мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO]. За час шлюбу постійно виникали сварки, скандали, непорозуміння. Оскільки примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, то вона просила суд розірвати їх шлюб. Позивач в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, на розлучення згоден. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи зі слідуючого. Як видно з позовної заяви, в сім'ї позивача склались ненормальні стосунки. За час шлюбу постійно виникали сварки, скандали, непорозуміння. Примирення між ними неможливе ні за яких умов. Із свідоцтва про укладення шлюбу видно, що сторони дійсно уклали шлюб між собою 06 листопада 2012 року в Відділі держаної реєстрації актів цивільного стану Любашівського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 70 (а.с. 3). Сторони спільного господарства не ведуть, стосунків не підтримують, шлюб носить лише формальний характер. Спору щодо розподілу спільного сумісного майна подружжя у сторін, на момент звернення до суду, немає. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Тому, вимога про відновлення дошлюбного прізвища підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що був зареєстрований 16 квітня 2010 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним центром розвитку сім'ї, актовий запис № 360. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що з відповідачем по справі перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2010 року. Від даного шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO] За час перебування у шлюбі між ними виникали непорозуміння і сварки через несумісність характерів, вони втратили почуття любові та поваги один до одного, що стало підставою для фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, дитина проживає разом з нею. З огляду на це вона вважає, що збереження їхнього шлюбу є недоцільними і таким, що суперечить їхнім інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу слухати у її відсутність, на задоволенні позову наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, проте також через канцелярію суду також надав заяву в якій позов визнає в повному обсязі, проти його задоволення не заперечує і просить справу слухати у його відсутність. На підставі ст.197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності, і дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з тих підстав, що спільне життя у сторін неможливе, шлюбні відносини сторони не підтримують, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, що свідчить про те, що сім'я фактично розпалась. Спору щодо утримання дитини та поділу спільного майна на даний час немає. Згідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюбу ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Надавати сторонам строк на примирення суд вважає за недоцільне, оскільки відповідач визнав позов. Згідно з п.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 14.02.2013 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку, завчасно та належним чином, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 14.02.2013 року, актовий запис № 165, дітей від шлюбу не мають. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24.11.2007 року. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Сторони через канцелярію суду подали заяви, в яких просили розглянути справу без їх особистої участі, при цьому позивач наполягала на розірванні шлюбу, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 24 листопада 2007 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Примирення між сторонами не можливе. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Відповідно до ст. 109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права. Згідно із положеннями ст.ст. 110-112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За таких умов подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

11.11.2014 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на час навчання. На підтвердження своїх позовних вимог в заяві вказала, що її батьками є [PERSON] та відповідач по справі [PERSON], які з 10 лютого 1996 року по 04 січня 2006 року перебували в шлюбі. Після розірвання шлюбу батьків вона проживає з матір'ю, яка зараз перебуває у відпустці по догляду за дитиною. На даний час вона досягла повноліття, є студентом денного відділення Миколаївського базового медичного коледжу. У зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, навчання вимагає значних витрат, відповідач може надавати їй матеріальну допомогу, оскільки працює, однак допомоги не надає. А тому на підставі вищевикладеного просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі ? частини усіх видів доходів щомісячно, до закінчення навчання. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши письмові докази, суд встановив: - згідно копії свідоцтва про народження - [PERSON] народилася [INFO] та її батьками записані [PERSON] та [PERSON]; - із копії свідоцтва про розірвання шлюбу слід, що 04.01.2006 року було розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]; - із копії свідоцтва про шлюбу слід, що 26.01.2007 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]; - згідно копії свідоцтва про зміну імені - 06.10.2012 року позивач змінила прізвище на «Сидоріна»; - із копії паспорту слід, що [INFO] народився в селі Костичі Баштанського району Миколаївської області [PERSON]; - згідно довідки за вих.№ 1250 від 18.09.2014 року [PERSON] 01.09.2012 року поступила до Миколаївського базового медичного коледжу і в теперішній час навчається на 3 курсі відділення медсестри. Закінчує навчання 01.07.2016 року; - згідно довідки відділу ВС Центрального району міста Миколаєва за вих.№ 16/15816 від 09.12.2014 року [PERSON] проживає разом з матір'ю в місті Миколаєві. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню: - відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що повнолітня донька відповідача навчається та потребує матеріальної допомоги батька, відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним, а тому суд вважає можливим стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

11.11.2014 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивачка у судове засідання не з'явилася, але надала заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у її відсутність, не заперечує проти заочного розгляду справи. Із позову вбачається, що 16.07.2010 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, реєстрація шлюбу здійснювалась у Кам'янобрідському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 177 від 16.07.2010 року. Від спільного шлюбу не мають дітей. З квітня 2011 року сторони припинили сумісне життя, сумісне господарство не ведуть. Подальше збереження сім'ї позивачка вважає неможливим. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю на даний час між ними немає. Позивачка просить розірвати їх шлюб. Відповідач у судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу /а.с.3/. Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

11.11.2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, зазначивши, що вона з 2010 року сумісно проживала з відповідачем, від якого має дитину [PERSON], [INFO]. З січня 2013 року з відповідачем однією сім'єю не проживають, у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ставить її у скрутне становище, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини до досягнення ним повноліття. До судового засідання позивачка не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв'язку з чим суд ухвалив розглянути справу у порядку ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до представленого суду свідоцтва про народження, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], згідно довідки ЖКП Іллічівського району м.Маріуполя неповнолітня [PERSON], мешкає разом з матір'ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд с урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку(доходу), щомісячно. У зв'язку із задоволенням позовних вимог, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 243,60грн. від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved