Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-01 00:00:00

11.09.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 15.08.2015 року померла його дружина [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру, розташовану в м. Дніпро, та на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт. Сад (Іларіонове), вул. Маяковського, 80. При отриманні у 2017 році свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, розташоване у м. Дніпро, нотаріус повідомив позивачу, що видати свідоцтво на житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, смт. Сад (Іларіонове), вул. Маяковського, 80, не має можливості, у звязку із наявністю в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, заборони на відчуження цього будинку. Так, 18.01.1968 року [PERSON], який не є родичем ані позивача, ані його дружини, померлої 15.08.2015 року, отримав позику від Металургійного заводу ім. Комінтерну в сумі 700 (сімсот) рублів строком на 7 років на будівництво житлового будинку на земельній ділянці, відведеній за адресою: Дніпропетровська область, сел. Іларіонове, вул.. Маяковського, 80. На підставі вказаного повідомлення, державним нотаріусом державної нотаріальної контори 24.01.1968 року накладено заборону на відчуження зазначеного житлового будинку. Відповідно до довідки №2152, виданої 07.08.2017 року Іларіонівською селищною радою Синельниківського району Дніпропетровської області зазначено, що вул. Маяковського помилково була віднесена до смт. Іларіонове, а з січня 2004 року значиться у складі смт. Сад Синельниківського району Дніпропетровської області. Також, відповідно до довідки №2281, виданої цією ж селищною радою 14.08.2017 року, у звязку з упорядкуванням нумерації будинків по вул.. Маяковського в смт. Сад у 1970 році, будинок номер 66 отримав номер 80, згідно з даними домової книги. Тобто, заборона на відчуження житлового будинку накладена не на належний дружині позивача будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Сад, вул. Маяковського, 80, а на будинок, який на час накладення заборони у 1968 році мав номер 80. У звязку із наявною забороною, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право в порядку спадкування. В звязку із викладеним, позивач просить суд зняти заборону на відчуження житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, смт. Сад, вул. Маяковського, 80, що зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна на підставі повідомлення №2/1 від 18 січня 1968 року Металургійного заводу ім.. Комінтерну, здійснивши її перенесення до Державного реєстру речових прав та вилучити відповідний запис про заборону на відчуження зазначеного житлового будинку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. До початку проведення судового засідання позивач надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його присутності. Відповідачем в особі голови Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області [PERSON] надано суду заяву про розгляд справи без участі представника селищної ради. Представник третьої особи у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного висновку. Відповідно до копії договору купівлі-продажу від 06.11.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Другої синельниківської держнотконтори, зареєстрований в реєстрі за №2350, [PERSON], придбала у [PERSON], житловий будинок, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, с. Іларіонове, вул.. Маяковського, 80, на підставі чого 03.12.1996 року Синельниківським МБТІ посвідчено, що дана нерухомість в цілому зареєстрована на праві власності за [PERSON] за №2761. Наданою суду копією свідоцтва про смерть [PERSON] І-КИ №652702, виданою 17.08.2015 року відділом державної реєстрації смерті реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, встановлено факт смерті 15 серпня 2015 року [PERSON]. Позивачем надано суду копію повідомлення від 18.01.1968 року №2/1 про видачу «Малис Кириллу Савельевичу» (рос.мовою) Металургійним заводом ім. Комінтерну позики в сумі 700 рублів, строком на 7 років на будівництво будинку, відведеного у селищі Іларіонове по вул. Маяковського, 80, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого виконкомом Іларіонівської селищної ради 20. 08. 1965 року, реєстр №55. 24.01.1968 року по реєстру №2 Васильківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, на підставі повідомлення заводу ім. Комінтерну від 18.01.1968 року №2/1, накладено, у звязку із видачею позики в розмірі 700 руб., заборону на побудови [PERSON] (російською мовою). Окрім того, в матеріалах справи наявна довідка Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 07.08.2017 року №2152, видана [PERSON], в якій зазначено, що дійсно вулиця Маяковського помилково була віднесена до смт. Іларіонове, а з січня 2004 року, значиться у складі смт. Сад, про що повідомлено в усі відповідні інстанції Синельниківського району. Відповідно до довідки Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 14.08.2017 року №2281, виданій [PERSON], підтверджено, що дійсно, у звязку із упорядкуванням нумерації будинків по вул. Маяковського в смт. Сад у 1970 році будинок №66 отримав №80, згідно з даними домової книги. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Враховуючи те, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна після смерті дружини - власника будинку, на який помилково накладено заборону на його відчуження, у звязку зі зміною на законній підставі нумерації будинків, що підтверджено належними та допустимими доказами, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позову [PERSON] з метою усунення обставин, які перешкоджають йому у реалізації належних спадкових прав. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. 16 ЦК України,

Outcome: approved