Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

12.10.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача [PERSON], у якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку. Позивач обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач є батьком, а вона матір'ю [PERSON], [INFO], яка навчається у Харківському машинобудівному коледжі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач не надає доньці такої допомоги, хоча працює, має постійний заробіток, тому має можливість сплачувати аліменти на повнолітню доньку на період її навчання. Вищенаведене стало підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою. Позивач у судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Третя особа надала заяву про розгляд справи за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження І-ВЛ № 138349, виданого 06.09.2000 року. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 13.03.2017 року. Як убачається з довідки № 697 від 29.06.2018 року, виданої Харківським машинобудівним коледжем, [PERSON] є студентом 3 курсу денної бюджетної форми навчання. Строк навчання з 01 вересня 2015 року по 30 червня 2019 року. У зв'язку з навчанням на денній формі [PERSON] не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України\~(далі\~СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ч. 1\~ст. 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 СК України. Відповідно до\~ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали надання ним допомоги на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, зокрема у визначеному розмірі. Відповідно до\~п.\~20\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів», у разі заявлення позову одним із\~батьків суд\~може залучити\~до участі\~у справі\~(якщо\~залежно від\~її обставин\~ визнає\~ необхідним)\~повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~навчатися і\~на користь\~яких у\~зв'язку\~з цим\~стягуються аліменти. Суд приходить до висновку, що аліменти мають бути стягнені з відповідача не на користь [PERSON], а на користь повнолітньої доньки [PERSON], оскільки вона є повнолітньою і має право сама звертатись до суду із вказаним позовом. Згідно п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial