Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

10 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Позовні вимоги мотивовані тим, що 31.01.2013 року та 12.07.2013 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, оскільки вона не отримувала аліменти від батька дитини [PERSON], згідно рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 21.10.2002 року про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO]. На підставі поданих документів [PERSON] було призначено тимчасову допомогу, тому за час перебування [PERSON] в УПСЗН виконкому Нововолинської міської ради на обліку як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вона отримала зазначену допомогу на загальну суму 2904 грн. В вересні 2013 року [PERSON] надала довідку державної виконавчої служби Нововолинського міського управління юстиції від 03.09.2013 року №625 де вказується, що в серпні 2013 року відповідачем сплачено на її користь аліменти в сумі 2400 грн. Просить стягнути з відповідача [PERSON] виплачені кошти в розмірі 2904,00 грн. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). На виконання виконавчого листа №2-3813/2002 (а.с.10), виданого 21 жовтня 2002 року Нововолинським міським судом Волинської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], аліментів по 1/4 частині його щомісячного заробітку, але не менше ніж 50 відсотків неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, починаючи з 10 жовтня 2002 року до повноліття дитини, постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження. На підставі довідок ВДВС Нововолинського міського управління юстиції №119 від 29.01.2013 року (а.с.8), № 504 від 09.07.2013 року (а.с. 15), про неотримання [PERSON] від [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини за рішенням суду та відповідно до заяв позивача про призначення соціальної допомоги, УПСЗН Нововолинської міської ради [PERSON], було призначено тимчасову соціальну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с. 4-6,11-14, 16, 19). З довідки ВДВС Нововолинського міського управління юстиції від 03.09.2013 року (а.с.18) вбачається, що у серпні 2013 року [PERSON] отримала аліменти від [PERSON] в розмірі 2400 грн. Як зазначено в довідці, виданій УПСЗН Нововолинської міської ради від 04.06.2014 року (а.с. 17), вбачається, що загальна сума виплачених [PERSON], коштів у вигляді тимчасової соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів за період з 01.01.2013 року по 31.08.2013 року складає 2904,00 грн. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Крім того, предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 8 та 9 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року (далі Порядок) тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Згідно з п. 12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved