overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-01 00:00:00

11 травня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх неповнолітньої дитини. Свій позов мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 01.10.2006р. по 2008р. Під час перебування у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO], утриманням якого після розірвання шлюбу займається тільки вона. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина у добровільному порядку не надає . Посилаючись на наведене, позивач просила суд стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] народження, в розмірі 1000грн., щомісячно. Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі з 01 жовтня 2006 року. Рішенням Чернігівського міського суду від 2008 року шлюб між ними розірвано. 14 червня 2007 року народився [PERSON], батьками якого є сторони по справі [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 03липня 2007року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1352 (а.с.5). Судом встановлено, що дитина після розірвання шлюбу перебуває на утриманні позивача. Відповідач є батьком дитини, однак в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на її утримання. Відповідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України аліменти присуджується у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. На підставі п.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, у відповідності до ст.182 СК України, суд врахував стан здоров'я та матеріальне становище сторін і приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача, слід стягувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 700грн., щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. (п'ятсот п'ятдесят однієї гривні 20 копійок)

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

11 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей, в позові посилалася на те, що проживала з відповідачем у шлюбі з 26 серпня 2002 року, який на день розгляду справи в суді не припинений. За час перебування у шлюбі мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], які знаходиться на утриманні позивачки, а відповідач матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Відповідач працездатний і в змозі надавати кошти на утримання дочок, інших утриманців не має, тому позивачка просила стягувати з нього аліменти на двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, направила до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу у її відсутність (а.с. 27). Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до канцелярії суду заяву про визнання позову, просив суд розглянути справу у його відсутність (а. с. 25). За змістом ст. 11 ч. 2 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26 серпня 2006 року, який дійсний на час розгляду справи в суді (а.с. 5), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 3, 4), які проживають з матірю та перебуває на її утриманні (а.с. 6). Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний її утримувати та має таку можливість, оскільки є працездатним. Відповідно до ст. 180, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше мінімальної суми, встановленої законодавством, до досягнення дітьми повноліття. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-23 00:00:00

11 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 24.11.1984р. у Яворівському ЗАГС у Львівській області, актовий запис № 31. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє повнолітніх синів. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у звязку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. На даний час ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено, їхня сімя розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 24.11.1984р. у Яворівському ЗАГС у Львівській області, актовий запис № 31 (а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є двоє повнолітніх синів. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сімя розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-05 00:00:00

11 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 04 березня 1989 року Відділом ЗАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, актовий запис № 107. Від шлюбу мають повнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року шлюб між нею та відповідачем букв розірваний. Позивач зазначила, що [PERSON] [INFO] досягла повноліття, між тим, відповідач, як батько, повинен і надалі нести обовязки по її утриманню, оскільки дочка є інвалідом з дитинства 2 групи, звязку з чим, потребує матеріальної допомоги. В звязку з вищенаведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд стягнути з відповідача [PERSON] В,Д. аліменти на утримання повнолітньої дочки, щомісяця. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася. в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про місце. Дату і час розгляду справи належним чином повідомлений, в звязку з чим, судом проведений заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 березня 1989 року Відділом ЗАГС Новомосковського міськвиконкому Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 107. Від шлюбу сторони мають повнолітню дочку - [PERSON] [INFO]. Встановлено, що у відповідності до рішення Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12 жовтня 2015 року був розірваний шлюб між сторонами. Судом встановлено, що [PERSON] [INFO] є інвалідом з дитинства 2 групи. Судом встановлено, що позивач [PERSON] отримує допомогу на догляд за інвалідом І групи в розмірі 1\~378,00 грн. щомісяця, також, вона отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства ІІ групи в розмірі 1\~130,00 грн. на щомісяця. У відповідності до ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. В вязку з наведеним, суд приходить до переконання, що внаслідок інвалідності, [PERSON] [INFO] потребує матеріальної допомоги. В той же час, судом встановлено, що відповідач [PERSON] народився 06 серпня 1946 року, тобто, йому виповнилося 70 років та він є непрацездатним. Згідно довідки Новомосковського обєднаного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровської області, [PERSON] перебуває на обліку, отримує пенсію за віком в розмірі 1\~333,01 грн. щомісяця. Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу повнолітній дочці, в звязку з чим, в задоволенні позовних вимог належить відмовити. Враховуючи викладене,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

11 травня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. 21.06.2016 року позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. 21.06.2016 року відповідач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні фактичні обставини по справі. 04.07.2008 року між позивачем і відповідачем був зареєстрований шлюб Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі за актовим записом № 465 серія 1-ЖД № 082642. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження видане Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, за актовим записом №593 від 08.04.2010 року, серія 1-ЖД № 215202. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини добровільно не надає, у звязку з чим позивачка змушена звернутись до суду. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Також на підставі ч. 2 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

11 травня 2016 року [PERSON] подала до Куликівського районного суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме, факту, що померлий 17 липня 2007 року [PERSON] є її рідним сином, посилаючись на те, що її син [PERSON], помер 17 липня 2007 року, свідоцтво про його народження не збереглося, отримати дублікат документу вона не має можливості, оскільки запити, що направляються нею до відділу РАКСу м.Коврова Володимирської області РФ залишені без відповіді, що унеможливлює прийняття нею спадщини. Заявник, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, в поданій до суду заяві просить розглядати справу за її відсутності в звязку з неможливістю явки до суду за станом здоровя. Заінтересовані особи Дроздівська сільська рада Куликівського району Чернігівської області та Чернігівська районна державна нотаріальна контора, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в судове засідання не зявилися, надіслали на адресу суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав, вказаних у заяві. Свідок [PERSON], в судовому засіданні пояснила, що вона працює соціальним працівником в с.Дроздівка Куликівського району, проживає в цьому населеному пункті 23 роки, знає всіх жителів села, тому може стверджувати, що померлий у 2007 році [PERSON] є сином [PERSON]. Допитана як свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона з народження проживає в [INFO], працює соціальним працівником, знає всіх жителів села, серед яких і [PERSON], пямятає, як остання приїхала в село з маленьким сином [PERSON], тому може стверджувати, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення представника заявника, свідків [PERSON] та [PERSON], та дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.324 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є матірю померлого 17 липня 2007 року [PERSON]. Той факт, що [PERSON] являється матірю [PERSON] підтверджується поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON], даними довідки виконавчого комітету Дроздівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області №398 від 05 травня 2016 року, відповідно до якої [PERSON] є матірю померлого 17 липня 2007 року [PERSON]. Факт родинних стосунків, з метою встановлення якого звернулась до суду заявник [PERSON], має юридичне значення, оскільки ступінь споріднення визначає право спадкування. Встановити даний факт інакше, ніж в судовому порядку не вбачається можливим, оскільки свідоцтво про народження [PERSON] втрачено, отримати його дублікат не представляється можливим. Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

11 травня 2016 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності її померлому чоловіку [PERSON] свідоцтва про шлюб. Вказала, що в цьому документі існують розбіжності в написанні прізвища її чоловіка [PERSON], а саме прізвище вказано неправильно «[PERSON]». Ця помилка позбавляє її можливості прийняти спадщину після смерті чоловіка. Просить задовольнити заяву. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свою заяву. Суд, заслухавши пояснення заявника [PERSON], дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Згідно зі статтею 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Суд встановив, що відповідно до штампу у паспорті заявника [PERSON], вона уклала шлюб з [PERSON] Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Телелюйською сільською радою Грязинського району Липецької області 30 грудня 1970 року серії [NUMBER] на підставі актового запису про шлюб №20, [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] 30 грудня 1970 року. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка вказано як «[PERSON]». Відповідно до свідоцтва про народження, копії паспорта та свідоцтва про смерть прізвище чоловіка заявниці вказано як «Кривомлинов». Невідповідність в написанні прізвища чоловіка заявниці в правовстановлюючих документах перешкоджає реалізації заявником її прав. Заявник позбавлена можливості внести зміни до цих документів в організаціях, що їх видали, оскільки останні перебувають на межами України. Суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

11 травня 2016 року заявниця звернулася з даною заявою, в якій вказала, що вона народилася [INFO] і на даний час є неповнолітньою, їй виповнилось 17 років 9 місяців. В 2014 році вона познайомилася з [PERSON], вони почали зустрічатись, і у них склалися дуже теплі і щирі стосунки, мають взаємні міцні почуття любові та поваги один до одного. З 2015 року вони проживають разом , ведуть спільне господарство і мають щире бажання зареєструвати шлюб. На даний час вона є вагітною, бажає зареєструвати шлюб, однак їй було відмовлено в реєстрації шлюбу, оскільки вона не досягла шлюбного віку, тому просить задовольнити її заяву та надати право на шлюб в судовому порядку.В судове засідання подала письмове клопотання, в якому просить слухати справу у її відсутність, вимоги заяви підтримує. Заінтересована особа - виконавчий комітет Отинійської селищної ради в судове засідання надав письмове клопотання,в якому просить справу розглянути без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Коломийський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану в судове засідання надав письмове клопотання,в якому просить справу розглянути без участі представника, щодо задоволення заяви не заперечує. Заінтересована особа - [PERSON] в судове засідання надав письмове клопотання,в якому просить справу розглянути без його участі, вимоги заяви підтримує. Заінтересовані особи, [PERSON] та [PERSON], які є батьками заявниці, в судове засідання надали письмове клопотання,в якому просять справу розглянути без їх участі, вимоги заяви підтримують не заперечують щодо заяви своєї доньки і просять її задовольнити. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані ними докази та подані письмові клопотання, суд вважає, що заява підлягає задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що заявниця не досягла шлюбного віку, на даний час їй виповнилось 17 років 9 місяців. Заявниця тривалий час - з 2014 року зустрічалась з [PERSON], з яким вступила в інтимні стосунки, на даний час є вагітною - термін вагітності 17 тижні, що підтверджується довідкою №48 від 14.03.2016 року виданою Отинійською поліклінікою. На даний час заявниця шлюб з [PERSON] не може зареєструвати,оскільки не досягла шлюбного віку. У відповідності до ст.22 СК України шлюбний вік для жінки встановлюється 18 років. Згідно із ст.23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку,а за заявою особи, яка досягла 16 років за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб. В судовому засіданні встановлено, що заявниці виповнилось 17 років, вона є вагітною, що підтверджується довідкою з лікувальної установи, тому відповідна реєстрація шлюбу буде відповідати інтересам осіб, які реєструють шлюб. Наведене підтверджується - довідкою №48 Отинійської поліклініки від 14.03.2016 року, копією свідоцтва про народження, копіями паспорта та ідентифікаційного коду, письмовими клопотаннями сторін. На підставі ст.22,23 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

11 травня 2016 року Малиновським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права власності, усунення перешкод шляхом вселення був задоволений, визнано за\~ [PERSON], право власності на 1/2 частину в спільному сумісному майні подружжя, а саме на 21/100 частину житлового будинку № 118-а по вул.Щорса, в м.Одесі; усунути [PERSON], перешкоди в користуванні власністю, шляхом вселення [PERSON] в будинок № 118-а по вул.Щорса в м.Одеси; зобовязати\~ [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод в користуванні власністю,а саме будинком № 118-а по вул.Щорса в м.Одеси. 01 лютого 2018року позивач звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси із заявою про\~\~ухвалення додаткового рішення у зазначеній цивільній справі, в який остання зазначала, що за нею визнано право власності на 1/2 частину в спільному сумісному майні подружжя, проте не зазначено житлову площу зазначеної частини будинку, у звязку з чим просила суд доповнити рішення суду словами «житловою площею 31,4 кв.м.», мотивуючи тим, що при ухваленні рішення судом не було зазначено житлову площу приміщення. Ознайомившись з поданою заявою, рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від\~\~11 травня 2016 року, суд знаходить вимоги\~\~позивача викладені в заяві такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Враховуючи, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 11 травня 2016 року позов [PERSON] було задоволено у повному обсязі, тому заява відповідає вимогам закону та підлягає задоволенню

Outcome: approved