overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

11.07.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 32730 грн 54 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 12.07.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 25.07.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.07.2019 в розмірі 32730 грн 54 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працював у відповідача на посаді шліфувальника. 28.02.2019 його звільнено з роботи у зв`язку зі скороченням штату. Відповідно до положень статті 116 КЗпП України (далі - Кодекс) при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.07.2019 становить 32730 грн 54 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 23.07.2019 № 414/343. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

11.07.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 70003 грн 70 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 12.07.2019 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 25.07.2019 на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі станом на 01.07.2019 в розмірі 70003 грн 70 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді оператора котельної. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.07.2019 становить 70003 грн 70 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 23.07.2019 № 414/343. Таким чином, пред`явлений позов ґрунтується на вимогах закону і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

11.07.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Градобанк» (далі - відповідач) про звільнення квартири [ADDRESS] з-під застави на підставі Договору застави від 23.09.1994. В обґрунтування позову послалась на відсутність правових підстав для застосування застави через повне виконання заставодавцями кредитних договорів, для забезпечення яких було укладено договір застави. У судовому засіданні представник позивача пред`явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; представник відповідача не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , і [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 7-10). За життя батьки позивача були власниками 2/3 часток квартири [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право на житло від 21.09.1994 (далі - Квартира); інша 1/3 частка Квартири на підставі цього ж Свідоцтва належить позивачеві (а.с. 5). Після смерті батьків позивач вступила в їхню спадщину і зареєструвала за собою право власності на 2/3 частки Квартири; отже, натепер позивач є власником Квартири в цілому, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 21.09.1994 і відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 5, 11). Як випливає з матеріалів справи (а.с. 6), 23.09.1994 батьки позивача уклали з відповідачем Договір застави на підставі якого передали в заставу відповідачу Квартиру, в рахунок виконання ними зобов`язань, що виникли за кредитними договорами за №№ 71, 72, укладеними у вересні 1994 року. Позивач стверджує, що за життя батьки виконали умови кредитних договорів №№ 71, 72, проте через правову необізнаність не вжили заходів, спрямованих на зняття обтяжень з Квартири, які зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна (а.с. 12), що створює їй як власнику Квартири перешкоди у вільному розпорядженні об`єктом нерухомості. Відповідно до частини першої статті 319 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За приписом статті 391 Кодексу власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Суд погоджується з доводами позивача про те, що чинна застава на підставі договору від 23.09.1994 унеможливлює вільне розпорядження позивачем Квартирою, що обмежує її повноваження власника. В матеріалах справи є письмові докази звернення позивача із запитами до НБУ, відповідача і органів державної виконавчої служби з проханням повідомити наявність у її батьків невиконаних зобов`язань перед відповідачем, при цьому жодна із зазначених вище осіб таку інформацію не підтвердила. Вказане свідчить про відсутність підстав для продовження чинності застави Квартири, що є підставою для задоволення позову та звільнення Квартири з-під застави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

11.07.2019 позивач звернувся до суду з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 08.06.2010 він з відповідачем зареєстрував шлюб, від якого мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через часті сварки, втрату взаєморозуміння і взаємоповаги, внаслідок чого, хоч і проживають разом, шлюбні відносини не підтримують і спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому просив суд шлюб розірвати. У підготовче засідання сторони не з`явилися, подали письмові заяви про розгляд справи без їх присутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, відповідач позов визнав. Дослідивши подані сторонами заяви, матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, у зв`язку з повним визнанням відповідачем позову, що не порушує прав та інтересів інших осіб, та не суперечить чинному законодавству. Встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 08 червня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис за № 611, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] ( а.с.4). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] (а.с.5). Сторони подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть та згідно з їхніми заявами примирення вважають неможливим. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому, суд враховує вимоги ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, за змістом якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом позовної заяви позивач вимогу щодо відшкодування понесених судових витрат не заявляє. Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить висновку, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків сплаченого нею судового збору, що становить 384 гривні 20 копійок (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-29 00:00:00

11.07.2019 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] , про розірвання шлюбу (а.с. 3). Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача, про що суду надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи без його участі та відзиву на позовну заяву суду не надав. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 01.04.1997 Слов`яногірським виконкомом, відповідний актовий запис № 8 (а.с. 9). Від сумісного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Сім`я сторін розпалася у жовтні 2016 року з причин різних поглядів на життя, нерозуміння один одного. Сторони не підтримують шлюбні відносини, однією сім`єю не мешкають, втрачено почуття любові та поваги одне до одного. Майнового спору сторони не мають. Відповідно до ст. 104, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає збереження сім`ї сторін неможливим, позов законним, обгрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню у зв`язку з тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, сторони на примирення не згодні, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-05 00:00:00

11.07.2019р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із вказаною заявою, в якій просить визнати недієздатним [PERSON] , [INFO] , уродженця села Черепашинці Калинівського району Вінницької області, зареєстрованого за адресою: [ADDRESS] , та встановити над ним опіку, призначивши її його опікуном. [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за їївідсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Заінтересована особапредставник органу опіки та піклування Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області в судове засідання не з`явився, згідно поданої заяви від 06.10.2020р. за вих.№ 9278/20,сільський голова ЧЕРНИШ Н. просить справу розглянути за відсутності представника органу опіки та піклування, не заперечує проти задоволення заяви. В зв`язкуіз неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 1 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 8 від 10.02.2020р., [PERSON] , [INFO] , уродженець села Черепашинці Калинівського району Вінницької області, страждає на хронічний стійкий психічний розлад у вигляді легкої деменції травматичного генезу (F02.804). За психічним станом [PERSON] позбавлений здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. [PERSON] потребує опіки. Виходячи з цього, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON] недієздатним. Частина 1 статті 60 ЦК України регламентує, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до подання органу опіки та піклування Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області (висновок опікунської ради при виконавчому комітету Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької областівід 24.04.2019р. № 1 «Про можливість здійснення опіки [PERSON] над [PERSON] », рішення виконавчого комітету Черепашинецької сільської ради Калинівського району Вінницької області № 12 від 25.04.2019р. «Про доцільність здійснення опіки [PERSON] над [PERSON] »), він вважає можливим призначити [PERSON] опікуном над недієздатним [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-25 00:00:00

11.07.2019 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 28 838 грн. 33 коп. станом на 01.07.2019 року. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою суду від 12.07.2019 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 25.07.2019 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі перед позивачем. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач знаходився у трудових відносинах з відповідачем, працював на посаді слюсаря-інструментальника. 28 лютого 2019 року звільнений з роботи у зв`язку зі скороченням штату, чисельності працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка складає 28 838 грн. 33 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 23.07.2019 № 414/343. Таким чином, пред`явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-04 00:00:00

11.07.2019 року заявник, [PERSON] , звернулася до суду із заявою про визнання недієздатною її доньки [PERSON] , [INFO] , з червня 2008 року (з часу початку перебігу хвороби) та призначення її опікуном. В обґрунтування своєї заяви заявник посилається на те, що її донька [PERSON] , [INFO] , внаслідок перенесених у 2008 році тяжких нервових стресів не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, і потребує постійного догляду та опіки. У судовому засіданні представник заявника заяву підтримав та прохав її задовольнити, представник заінтересованої особи не заперечувала щодо задоволення заяви. Заслухавши представника заявника та представника заінтересованої особи,дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення заяви з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] , є матір`ю [PERSON] , [INFO] . Згідно довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0079215 [PERSON] , [INFO] , встановлена друга група інвалідності загального захворювання. Відповідно до акту судово-психіатричного експерта Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні ім. О.Ф. Мальцева № 402 від 20.09.2019 року, [PERSON] , [INFO] , на даний час страждає на хронічний, стійкий психічний розлад у вигляді шизофренії, параноїчної форми, галюцинаторно-параноїдний синдром, безперервний перебіг з вираженим дефектом особистості. Наявний у [PERSON] хронічний, стійкий психічний розлад позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій а керувати ними на даний час. Надати відповідь на питання №3 та №4 ухвали про призначення експертизи, а саме: «З якого часу [PERSON] , [INFO] , не в змозі усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними? Чи могла [PERSON] , [INFO] , усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними станом на 22.04.2010 року?» в межах даної цивільної справи неможливо. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, ураховуючи те, що [PERSON] , [INFO] , за своїм психічним станом не може розуміти значення своїх дій і керувати ними, суд має всі правові підстави для визнання її недієздатною. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Підстав, передбачених ст. 64 ЦК України, які б перешкоджали призначенню заявника опікуном над недієздатним, не встановлено. Ураховуючи викладене, заява про визнання недієздатною [PERSON] , [INFO] , та призначення заявника її опікуном підлягає задоволенню. Однак, вимога щодо визнання [PERSON] недієздатною з червня 2008 року задоволенню не підлягає, оскільки належними та допустимими доказами не підтверджується. Судові витрати на підставі ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення не підлягають відшкодуванню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

11.07.2019 року заявник звернулась до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , в м. Міусинськ Луганської області, який народився, [INFO] село Денисо-Олексіївка Куйбишівського району Ростовської області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати його смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть. Заявник у судове засідання не з`явилась, надала заяву за якою просила розглядати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовільними. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області до судового засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник заінтересованої особи - Бахмутсько - Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до судового засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки №67 про смерть від 11.12.2018 року, [PERSON] , помер [INFO] , причина смерті - серцево судинна недостатність, народився [PERSON] , [INFO] село Денисо-Олексіївка Куйбишівського району Ростовської області. Суд вважає, що факт смерті [INFO] [PERSON] в м. Міусинськ Луганської області, який народився [INFO] в певний час і при певних обставинах підтверджений письмовими матеріалами справи: довідкою №67 про смерть від 11.12.2018 (арк.с.7). Згідно з повідомленням Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області від 10.07.2019 року, неможливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] , через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-11 00:00:00

11.07.2019 року КП «Водоканал» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу по оплаті за централізоване водопостачання і водовідведення, в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання і\~водовідведення за період з 01.04.2009 року по 31.07.2019 року у розмірі 18 152 грн. 97 коп. та витрати на сплату судового збору. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] Відповідач користуються послугами КП «Водоканал», але оплату за послуги підприємства вносить не в повному обсязі, і за вищевказаний період часу у нього утворилась заборгованість в сумі 18152 грн. 97 коп., що підтверджується відповідним розрахунком заборгованості. Особистий рахунок на вказану квартиру №115316020 оформлений на відповідача. Ухвалою судді від 22.07.2019 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до ст.\~178\~ЦПК\~України відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за відсутності їхнього представника та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився. З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач повідомлений про час, дату та місце судового розгляду. Причини неявки відповідача суду не відомі, відзиву на позов або будь-які інші заяви, клопотання відповідач до суду не надавав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Суд, враховуючи, що є всі умови для ухвалення заочного рішення,

Outcome: approved