Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-17 00:00:00

12.10.2018 р. до Вінницького міського суду Вінницької області надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позовна заява мотивована тим, що позивач є власником квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на праві приватної власності. В даній квартирі з 06.05.2011 р. зареєстровані власник [PERSON] ( 1959 р. н.) та з 01.09.2011р. його син [PERSON] (1978 р. н.). Однак відповідач у даній квартирі зареєстрований, але не проживає майже шість років, своїх речей не зберігає, комунальні послуги не оплачує, місце фактичного проживання йому не відомо. Відомо лише, що останній мешкає на території Російської федерації, з позивачем ніяких відносин не підтримує, чим створює [PERSON] , як власнику майна, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні майном (житлом). Позивач є пенсіонером, який отримує мінімальну пенсію, а оскільки за даною адресою відповідач не проживає, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг. У зв`язку з вищевикладеним позивач звернувся до суду з даною позовною заявою. 08.10.2018р. [PERSON] уточнив позовні вимоги в частині анкетних даних відповідача. Позивач надав заяву про розгляд справи без його участі при цьому підтримав позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з?явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце судового засідання повідомлявся в порядку визначеному чинним законодавством, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суд не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався, а тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу квартири від 08.04.2011 р., посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Вінницької області Рудик В.В., належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с.11). Згідно довідки з місця проживання про склад сім?ї та реєстрацію № 5204 від 11.10. 2018 р., виданої МКП «ЖЕК №5», за адресою: [ADDRESS] зареєстрований [PERSON] (господар) та [PERSON] (син) (а.с.10). Відповідно до акту №838, затвердженого 12.09.2018р. начальником МКП «ЖЕК №5» Вельгус О.А., вбачається, що комісією у складі майстра [PERSON] , було встановлено, що за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] .. Також було встановлено, що на момент обстеження за вищевказаною адресою тимчасово не перебуває зареєстрований [PERSON] , 1978 р. н.. Факт про тимчасову відсутність підтверджують особи (сусіди), які проживають в буд. [ADDRESS] : [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , кв. [ADDRESS] ), [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] , кв. [ADDRESS] ) (а.с.14). Представником позивача [PERSON] заявлялось клопотання, про допит свідка [PERSON] , яке було задоволено судом. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , проживаючий за адресою: [ADDRESS] , у своїх пояснення зазначив про те, що є сусідом позивача і [PERSON] ніколи, а також, що дана особа не проживає за адресою [ADDRESS] . Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном При цьому, згідно положень ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п.2. ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, та враховуючи те, що відповідач не проживає в квартирі [ADDRESS] більше 6 років, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача [PERSON] , 1978 р.н., на користь [PERSON] 704 грн. 80 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved