Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-16 00:00:00

10 березня 2020 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 22 лютого 2009 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось. Між ними не існує взаєморозуміння та поваги, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. Вважає, що збереження шлюбу є неможливим. Просить розірвати шлюб, укладений 22 лютого 2009 року між нею та відповідачем, зареєстрований Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3. Судові витрати просить покласти на відповідача. 17 червня 2020 року позивач подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнитти. Не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча своєчасно та належним чином був повідомлений про місце, дату і час розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомив, будь-яких клопотань, заяв, відзиву на позов від нього не надійшло. Згідно з ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача, а також за одночасного існування вищевказаних умов, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 22 лютого 2009 року між сторонами був укладений шлюб, зареєстрований Війницькою сільською радою Локачинського району Волинської області, актовий запис № 3, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22 лютого 2009 року (а.с. 5). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про їх народження (а.с.6,7). Подружнє життя сторін не склалося, позивач стверджує, що збереження сім`ї є неможливим. Відповідач викладеного позивачем у позовній заяві не заперечив, відзиву на позов, будь-яких клопотань, в тому числі про примирення з позивачем, від нього не надійшло. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається зі ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини- інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов підлягає до задоволення. Згідно з п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: approved