Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

10.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстровано 30.09.2006 року міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №\~1545. Свої вимоги мотивувала тим, що півтора роки тому їй стало відомо, що відповідач тривалий час приховував стосунки з іншою жінкою. У червні 2018 року відповідач пішов з родини і наразі створив іншу сімю, в якій вже народилась дитина. У звязку з чим їх шлюб припинив існувати і носить формальний характер. Після розірвання шлюбу просить повернути їй дошлюбне прізвище «Крижановська» Також просить стягнути з відповідача сплачений судовий збір. У судовому\~засіданні позивач\~наполягала на\~розірванні шлюбу.\~Просила позовні\~вимоги задовольнити. Підтвердила, що з відповідачем вони не проживають разом, шлюбно-сімейні відносини припинені, не ведуть спільне господарство. Шлюб існує формально. Уточнила позовні вимоги в частині зміни прізвища та судових витрат. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище без змін «Кануннікова» та на відшкодування сплаченого судового збору не претендує. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги від 13.02.2019 року, у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу між [PERSON] та його довірителем [PERSON] Підтвердив обставини, на які посилається позивач. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30.09.2006 року, який зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану № 2 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №\~1545. Від шлюбних стосунків сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини між сторонами припинено, шлюб носить формальний характер, спільне господарство не ведеться, мешкають окремо, на примирення не згодні. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить вимогам закону, не порушує права та свободи інших осіб, а тому може бути прийнято судом. Згідно\~статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписами ч. 3\~ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, оскільки в ході засідання встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що мають істотне значення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї є неможливим, а тому наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дитини, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до якої шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. За таких обставин, суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Спору про майно між сторонами немає. Спору про місце проживання дитини після розірвання шлюбу у сторін немає. Відповідно до\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі ст.ст.\~24,\~56,\~105,\~110,\~112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved