Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

11 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON], в якому просив суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою №2 в буд. №56 по вул. Кропивницького у м. Кривий Ріг. В обґрунтовування позву вказав, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності на підставі договору дарування від 29.11.2004 року. У вищевказаній квартирі зареєстрована відповідач, з якою з 11.10.2003 року перебував у зареєстрованому шлюбі. Шлюб між ними розірваний за рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 26.12.2017 року. Відповідач з січня 2014 року в спірній квартирі не проживає. Всі комунальні послуги позивач сплачує несе додаткові витрати на оплату комунальних послуг, тому вимушений звернутися з даним позовом до суду. 25 липня 2018 року у справі було відкрито провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою суду від 08 серпня 2018 року розгляд справи відкладено на 28 вересня 2018 року через неявку відповідача в судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, пояснив суду, що його колишня дружина [PERSON] не проживає за місцем реєстрації приблизно з 2015 року, де її місцезнаходження він не знає, діти залишилися проживати з ним, вона не бере участь в утриманні житла, він сплачує усі комунальні послуги, реєстрація відповідача у квартирі унеможливлює оформлення субсидії. Відповідач в судове засідання не зявилася, повідомлялася належним чином про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляд справи суду не надала,\~в звязку з чим за згодою позивача судом розглянуто справу в заочному порядку. Представник третьої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника третьої особи, проти позовних вимог не заперечує. Статтями 43, 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд). Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири № 2 в будинку № 56 на вул. Кропивницького в м. Кривому Розі на підставі договору дарування квартири від 29.11.2004, який зареєстрований в Криворізькому міському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі за №1додКВ-223 під №6263 (а.с.10). Відповідно до копії свідоцтва про одруження серії І-КИ №191915 від 11.10.2003 [PERSON], [INFO] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Бобир) [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб 11.10.2003 року, про що зроблено актовий запис за №718 (а.с.7). Рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 26.12.2017 року, яке набрало законної сили 26.01.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с.8). Як вбачається з копії відомостей № 6615 від 21.05.2018, виданих відділом реєстрації місця проживання громадян виконкому Покровської районної в місті [PERSON] ради, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.14). Відсутність відповідача у спірному житлі підтверджується актом, наявним в матеріалах справи, складеним мешканцями будинку № 56 по вулиці Кропивницького в м. Кривому Розі Дніпропетровської області та затвердженим директором ТОВ «Керуюча компанія ДОМ.КОМ», згідно якому відповідач [PERSON] з січня 2014 року не проживає в квартирі № 2 житлового будинку № 56 по вулиці Кропивницького в м. Кривому Розі Дніпропетровської області (а.с. 15). В судовому засіданні допитана свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] не проживає за адресою: [INFO] приблизно 5-6 років, позивач самостійно виховує дітей, утримує житло, відомостей про місцезнаходження відповідача не має. У суду немає підстав ставити під сумнів показання свідка і таких доказів суду не надано. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За правилами ч. 1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1\~ст. 321 ЦК України\~встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно з вимогами\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Права власника житлового будинку, квартири визначені\~ст. 383 ЦК України\~та\~ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України передбачено, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи факт належності спірної квартири позивачеві на праві особистої приватної власності, не проживання відповідача більше одного року у житловому приміщенні як колишнього члена сімї власника, який є підтвердженим, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача такою, що втратила право користування цим житлом, та право позивача, в силу ст. 150 ЖК України, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved