Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-07 00:00:00

11.08.2021 позивач звернувся до суду з позовом та просить усунути перешкоди у користуванні нерухомим майном - квартирою [ADDRESS] , шляхом позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] . В обгрунтування позовних вимог зазначає, що 03.09.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. було посвідчено договір купівлі- продажу квартири та зареєстровано за № 5384, яким посвідчується, що [PERSON] належить на праві власності нерухоме майно, яке складається з трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 174,20кв.м.,житловою 59,10кв.м. Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів від 03.09.2008р. № 6459602, зареєстровано право власності на нерухоме майно за [PERSON] . За даною адресою зареєстровано чотири особи: позивач [PERSON] , [PERSON] - чин, [PERSON] - мати позивача та відповідач [PERSON] , який не є членом сім`ї власника. Відповідач [PERSON] , не проживає за адресою зареєстрованого місця проживання, не веде з позивачем спільного господарства та не бере участі в сплаті рахунків за комунальні послуги. Не зважаючи на те, що відповідач не проживає в спірній квартирі, останній створює позивачу певні труднощі в користуванні житлом. З огляду на викладене, позивач просить визнати [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач до судового засідання надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові матеріали, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про те, що позов знайшов своє підтвердження представленими доказами і підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 03.09.2008 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Комарницькою О.В. було посвідчено договір купівлі- продажу квартири та зареєстровано за № 5384, яким посвідчується, що [PERSON] належить на праві власності нерухоме майно, яке складається з трикімнатної квартири [ADDRESS] , загальною площею 174,20кв.м.,житловою 59,10кв.м.( а.с. 7). Відповідно до витягу з Державного реєстру правочинів від 03.09.2008р. № 6459602, зареєстровано право власності на нерухоме майно за [PERSON] ( а.с.8). За даною адресою зареєстровано чотири особи: позивач [PERSON] , [PERSON] - чин, [PERSON] - мати позивача та відповідач [PERSON] ( а.с.9). Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які не суперечать закону. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Норми статтей 15, 16, 386, 391 ЦК України гарантують власникові майна можливість усунення порушень його права незалежно від того, чи вони вже фактично відбулися, чи є підстави передбачати можливість такого порушення його права в майбутньому. Відповідно до положень цих норм, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. З огляду на викладене вище та приймаючи до уваги те, що власником квартири є позивач, відповідач не є особою у розумінні вимог чинного законодавства, який набув право користування спірною квартирою в силу закону чи правочину, оцінюючи зібрані по справі і досліджені у судовому засіданні докази, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом - квартирою [ADDRESS] підлягають задоволенню. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved