Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

11 грудня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до Замличівської сільської ради Локачинського району Волинської області про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] 15 вересня 2005 року [PERSON] був складений заповіт, відповідно до якого все своє майно остання заповіла [PERSON] Крім позивача, іншими спадкоємцями після смерті [PERSON] є син спадкодавця - [PERSON] та дочки: [PERSON], [PERSON], які на спадкове майно не претендують. Позивач звернулась до Локачинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] однак, їй відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на будинок. Просить суд визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] який залишився після смерті її матері [PERSON] Сплату судового збору просить вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. 17 січня 2019року позивач через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю. Не заперечує проти постановлення заочного рішення у справі. Представник відповідача через канцелярію суду також подав заяву від 16 січня 2019 року про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, матеріали спадкової справи № 309 до майна померлої [PERSON], суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про її смерть серії [NUMBER] від [INFO] (а.с.5). Після її смерті залишилося спадкове майно, зокрема, житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] що підтверджується довідкою Замличівської сільської ради Локачинського району від 13 липня 2017 року № 419 та витягом з погосподарської книги № 3 за 2008 рік (а.с.8,9). На підставі поданої [PERSON] заяви про прийняття спадщини в Локачинській державній нотаріальній конторі Волинської області була заведена спадкова справа № 309/2008 до майна померлої [PERSON] Як вбачається із копій матеріалів вказаної спадкової справи, позивач 22 серпня 2008 року у встановлений законом строк звернулась з заявою у нотаріальну контору про прийняття спадщини після смерті [PERSON], та не відмовилась від неї протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Згідно із заповітом від 15 вересня 2005 року, що посвідчений секретарем Замличівської сільської ради Локачинського району Волинської області, зареєстрований в реєстрі за № 20, спадкодавець [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с.38). Іншими спадкоємцями після смерті [PERSON] є син спадкодавця - [PERSON] та дочки: [PERSON], [PERSON], які спадщину не прийняли і на спадкове майно не претендують. Останні не заперечують щодо позовних вимог [PERSON] Вказане стверджується їх письмовими заявами від 05 грудня 2018 року (а.с.11,12,13). Із постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 12 липня 2017 року вбачається, що [PERSON] звернулась до Локачинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у [ADDRESS] який належав спадкодавцю [PERSON], однак позивачу відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки останньою не подано відповідних правовстановлюючих документів на будинок (а.с. 10). Відповідно до ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Представник відповідача у підготовчому судовому засіданні визнав позов, що стверджується його заявою від 16 січня 2019 року (а.с. 45). Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно із ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтями 1216, 1218 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки на момент відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] належало право власності на спірний житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] суд дійшов висновку, що право власності на нього переходить до позивача [PERSON] як спадкоємця за заповітом і за нею необхідно визнати право власності на вищезазначений житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, іхніх преставників. Враховуючи зазначене, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що його необхідно прийняти та ухвалити рішення про задоволення позову повністю у підготовчому судовому засіданні. У зв'язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 399,17 грн. Решту судових витрат в сумі 399,17 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved