Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-10 00:00:00

11 квітня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 08 жовтня 2005 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 72). Від шлюбу з відповідачем мають дочку - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, а шлюбні відносини виявилися не стійкими тому, що чоловік не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, не дбав про взаємоповагу один до одного. Останні роки став зловживати алкогольними напоями. На підставі чого між ними постійно виникали сварки. З часом пропала взаємоповага один до одного, потім їхні відносини переросли в повну байдужість один до одного. Також відсутня психологічна сумісність, повністю втрачено почуття кохання та поваги. Їхні шлюбні відносини фактично припинились із листопада 2013 року, [PERSON] залишився проживати в їхньому спільному будинку, а позивач із донькою стала проживати разом з батьками. За цих обставин сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими, відповідач не приймає ніяких мір для примирення та збереження сімейних відносин, а тому позивач змушена звернутись до суду і просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримує на задоволенні позову наполягає, просить термін для примирення не надавати та розглянути справу за її відсутності, про що надала відповідну заяву. Відповідач [PERSON] проти позову заперечує, просить надати термін для примирення три місяці та розглянути справу за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Після закінчення наданого судом терміну 3 місяці для примирення сторін, позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просить шлюб розірвати. Відповідач проти позову не заперечує, просить справу розглянути за його відсутності про що надав до суду відповідну заяву. Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи, приймаючи до уваги заяви позивача та відповідача суд вважає, що позов обґрунтований і на підставі ст. 110 Сімейного кодексу України підлягає задоволенню. [PERSON] суду надала: копію свідоцтва про шлюб від 08 жовтня 2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис № 72) (а.с. 5); копію свідоцтва про народження дочки [PERSON] від 09 липня 2007 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області (а.с. 6). Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо так як позивач не бажає проживати в даному шлюбі, позивач вважає, що спільне життя з відповідачем неможливе а шлюбні відносини припинені. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 Сімейного кодексу України. Згідно ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, тому шлюб слід розірвати. Норма ст. 113 СК України передбачає, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із положеннями ч. 8 ст. 235 ЦПК України, які на підставі ч. 8 ст. 8 ЦПК України застосовуються і до позовного цивільного судочинства, у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на викладене та враховуючи, що позивачем не заявлено суду про намір зміни свого прізвище на попереднє, яке вона змінила під час укладення та реєстрації шлюбу з відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність залишення прізвища позивача без змін «[PERSON]».

Outcome: approved