Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

12.07.2016 [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просила стягнути із [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на дітей: [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття, та [PERSON], [INFO], в розмірі 800,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначила, що відповідач являється батьком зазначених дітей та повинен надавати матеріальну допомогу на їх утримання. У судове засідання позивач не прибула, проте надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зменшила свої позовні вимоги, просила стягнути із відповідача аліменти на утримання спільної дитини в розмірі по 500,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до повноліття кожного з дітей, просила суд їх задовольнити. Відповідач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, зменшені позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Враховуючи вищевикладені обставини, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до наступного. На підставі ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом було встановлено та підтверджується матеріалами справи, що сторони у справі мають двох спільних дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживають разом із позивачем (а.с.4,5,6). Як зазначає позивач у позовній заяві, відповідач працює неофіційно та має щомісячний дохід. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд, при вирішенні позовних вимог по суті і визначенні розміру аліментів з врахуванням вищенаведених обставин, враховуючи\~стан здоров'я дітей, їх вік, здатність батька до праці і його сімейний стан, відсутність даних про наявність у нього інших дійсних аліментних зобов'язань,\~відсутність відомостей про офіційне працевлаштування відповідача, вважає за необхідне стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 500,00 грн. щомісячно на утримання дітей до їх повноліття. В той же час, суд звертає увагу, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним, та може бути згодом зменшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved