Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

12.03.2019 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 16 листопада 2000 року у Пашковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 2. Від шлюбних відносин в них з відповідачем народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], які проживають біля неї та знаходяться на її утриманні. Зазначає, що шлюбні відносини між ними припинені з жовтня 2017 року. Спільне господарство не ведеться, оскільки [PERSON] співмешкає з іншою жінкою, їздить з нею на заробітки в Польщу та зароблені кошти витрачає на неї. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає, як немає спору і про місце проживання дітей. Підтримуючи вищевикладене, просить розірвати шлюб, який зареєстрований 16 листопада 2000 року у Пашковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 2. Позивач [PERSON] в судове засідання не з’явилася, надала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з’явився, але був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутності до суду не надав. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 16 листопада 2000 року у Пашковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 2. Від шлюбних відносин в сторін народилося троє дітей: донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], які проживають біля позивача та знаходяться на її утриманні. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім’ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, сім'я носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 768, 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved