Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

11 червня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 26 березня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, про що складено відповідний актовий запис за № 90. Позивач посилається на те, що спільне життя не склалося, шлюбні відносини припинені в лютому 2014 року, примирення не можливе. У шлюбі дітей в сторін не має, однак угоди про добровільне розірвання шлюбу з відповідачем не вдалося досягнути. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю, наполягає на розірванні шлюбу; вважає, що примирення є неможливим, оскільки попередні спроби налагодити відносини з відповідачем були невдалими. Пояснив, що сімейні відносини погіршувалися ще з літа 2013 року і в лютому 2014 року сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідач [PERSON], яка повідомлена про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову суду не подала. У зв'язку з вказаними обставинами суд, за згодою позивача, ухвалив вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів - ухвалити заочне рішення у справі відповідно до положень статей 224, 225 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про шлюб (повторне) серії [NUMBER], виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Умані реєстраційної служби Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області, [PERSON] та [PERSON] 26 березня 2010 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 90. Після реєстрації шлюбу прізвища чоловіка та дружини не змінювались. Спільних дітей в сторін немає. Причиною розірвання шлюбу є розбіжність у поглядах на подружнє життя. Однією сім'єю сторони не проживають з лютого 2014 року, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Тому позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї неможливе. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. Виходячи з норм статей 55, 56 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд присуджує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати - 243,60 грн.

Outcome: approved