Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-14 00:00:00

12.06.2014р. представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що 19.11.2010р. між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк») та відповідачем [PERSON] укладено кредитний договір, у відповідності до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 700 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Вказує, що згідно умов зазначеного вище Договору такий складається з заяви позичальника, Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, а також Тарифів банку, що викладені на сайті Приватбанку. Зазначає, що відповідач, уклавши з позивачем Договір та отримавши грошові кошти, не виконує належним чином свої договірні зобов'язання, що призвело до виникнення заборгованості перед позивачем. Станом на 30.04.2014р. відповідач [PERSON] заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 13 920 грн. 66 коп., з яких: 7 252, 91 грн. - заборгованість за кредитом, 5028,67 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 639,08 грн. - штраф (процентна складова). З огляду на наведене просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за вищевказаним Кредитним договором в розмірі 13 920 грн. 66 коп. та понесені судові витрати по сплаті судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, однак надіслала заяву, в якій вказала, що підтримує заявлені позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутності на підставі поданих матеріалів. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Підтвердив факт отримання кредиту та використання кредитної картки. Пояснив, що через збіг тяжких особистих і сімейних обставин (втрата роботи, погіршення стану здоров'я і т.і) не зміг своєчасно виконати свого зобов'язання перед позивачем. Заслухавши пояснення відповідача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 19.11.2010р. між Публічним акціонерним товариством КБ «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 10 700 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, затверджених наказом №СП-2010-256 від 06.03.2010р. та «Тарифами банку» складає між ним та Банком Договір. Згідно до п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку і чого не заперечив відповідач [PERSON], останній станом на 30.04.2014р. має прострочену заборгованість перед позивачем, зокрема заборгував Банку за вказаним кредитним договором кошти в сумі 13 920 грн. 66 коп., 7 252, 91 грн. - заборгованість за кредитом, 5028,67 грн. - заборгованість по процентах за користування кредитом, 500 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина); 639,08 грн. - штраф (процентна складова). На неодноразові вимоги банку позичальник - відповідач [PERSON] не відреагував, на час розгляду справи в суді простроченої заборгованості по кредитному договору не погасив. Частина 1 ст.1054 ЦК України визначає, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ч.2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, тобто положення про договір позики. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, при чому зобов'язання має виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору. Згідно ст.ст. 611, 625, 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання або розірвання договору, зміна умов договору, сплата неустойки чи відшкодування збитків. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов'язання є прострочення - невиконання зобов'язання в обумовлений сторонами строк. Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, якщо він не приступив до його виконання або не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Отже, у зв'язку із порушенням позичальником - відповідачем [PERSON] своїх договірних зобов'язань перед позивачем, у такого (позивача) виникло право на стягнення суми боргу за кредитним договором, що відповідає вимогам ч.2 ст. 1050 ЦК України. Суд не приймає до уваги покликання відповідача [PERSON] на збіг тяжких особистих і сімейних обставин та його важке матеріальне становище, оскільки згідно ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Узагальнюючи, зокрема беручи до уваги те, що відповідач належним чином не виконував умови кредитного договору, у зв'язку з чим вважається таким, що прострочив виконання зобов'язання, суд приходить до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення. Тобто, з відповідача в користь позивача слід стягнути суму боргу за кредитним договором у розмірі 13 920 грн. 66 коп., тобто в межах заявлених позовних вимог. Також підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved