Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-09 00:00:00

11 травня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Жовтоводського міського суду із зазначеною вище позовною заявою де просить ухвалити судове рішення, яким стягнути з відповідача, [PERSON], заборгованість у загальному розмірі 21 578,27 грн. за кредитним договором № б/н від 30.03.2006 року та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач посилався на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 30.03.2006 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. При цьому, погодили, що кредитний ліміт Банк має право зменшити або збільшити в будь-який момент. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ складає між ним та Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Свої зобовязання за кредитним договором [PERSON] належним чином не виконує, у звязку із чим станом на 31.03.2016 року виникла заборгованість по кредитному договору в сумі 21578,276 грн., з яких: 1889,940 грн. заборгованість за кредитом; 15104,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3080,00 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1003,73 грн. штраф (процентна складова). Позивач свого представника у судове засідання не направив. Матеріали справи містять заяву представника позивача [PERSON], про розгляд справи за його відсутності, й дає свою згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала письмові заперечення на позовну заяву у якій просить відмовити позивачеві у задоволенні його позовних вимог так як вона виконала у повному обсязі свої зобовязання за кредитним договором, а саме погасила заборгованість за кредитом у строки, встановлені договором, а наданий позивачем розрахунок заборгованості є необґрунтованим та взагалі незрозумілим їй, оскільки в ньому не відображено залишок заборгованості та період нарахування на дану заборгованість пені, штрафу та відсотків за користування кредитом. Також відповідач [PERSON] зазначає, що жодних листів, повідомлень, або претензій стосовно сплати заборгованості за кредитом не отримувала. У запереченнях (а.с.33-38), клопотанні (а.с.39-43), доповненнях до заперечення на позов (а.с.48) та своїй заяві, яка надійшла до суду 10 квітня 2017 року до судового засідання [PERSON] просить застосувати строк позовної давності та розглянути справу без її участі. Відтак, Відповідачем було заявлено про застосування судом позовної давності та наслідків її спливу, встановлених ч. 4\~ст. 267 ЦК України, при розгляді та прийнятті рішення у даній справі. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає що позов задоволенню не підлягає за таких підстав. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно до вимог\~ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 57 ЦПК України\~передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. У відповідності до вимог\~ст. 60 ЦПК України, кожна із сторін зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Вимогами\~ст. 61 ЦПК України\~визначені підстави звільнення від доказування. Обставини, визнані сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. ст. 509, 526,530 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона боржник зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 30 березня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк»позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку відповідно умов якого банк надав відповідачу кредит в розмірі 2500,00 грн. зі сплатою відсотків за його користування у розмірі 36,00% на рік, на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Термін дії картки визначений у три роки. Картка була видана позичальнику 30.03.2006 року, тобто строк її дії закінчився 30 березня 2009 року. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керувався п. 3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і Клієнт дає право Банку в будь-який момент зміни (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою Позичальника щодо прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком, відповідно до п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг. Публічне Акціонерне Товариство комерційний банк «ПриватБанк» є правонаступником прав та обов'язків Закритого Акціонерного Товариства комерційний банк «ПриватБанк», у зв'язку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів 30.04.2009р. змінено найменування Позивача з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п. 1 Статуту ПАТ КБ «ПриватБанк». 17 липня 2009 року проведено державну реєстрацію вказаних змін (номер запису ЄДРПОУ 12241050038006727). Укладення Договору підтверджується копією Заяви [PERSON] та копіями Умов та правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою, що у відповідності до ст.ст. 633-634 Цивільного кодексу України\~ є публічним договором та договором приєднання (а.с.8). У відповідності до Розділу 2 «Терміни та поняття» Умов та правил надання банківських послуг (надалі «Умови та правила») договір про надання банківських послуг\~це форма договору, який укладається між Банком та Держателем платіжної картки, і який складається із Заяви, Памятки Клієнта, Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів. У відповідності до п. 3.1 Умов та правил для надання послуг банк відкриває Клієнту Картрахунки, видає Клієнту Картки, їх вид та строк дії визначені у Заяві і в Памятці Клієнта, підписанням яких Клієнт та банк укладають Договір про надання банківських послуг. Датою укладення Договору є дата відкриття рахунку, зазначена в розділі «Відмітки Банку» Заяви (а.с.10). У відповідності до п. 3.1.1, 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) зазначається на ній і остання є дійсною до останнього календарного дня такого місяця; строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Відповідно до п. 4.5 Умов та правил зобовязання Банку по наданню кредитного ліміту згідно Заяви виникають з моменту надання платіжною системою операції до списання з відповідного карткового рахунку за рахунок кредитного ліміту (а.с.11 на звороті). Згідно п. 6.5 Умов та правил Клієнт зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, по відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених Договором (а.с.12). У відповідності до п. 6.6 Умов та правил у випадку невиконання зобов'язань за Договором, на вимогу Банку Клієнт повинен виконати зобов'язання по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та овердрафта) та зобовязання по виплаті винагороди Банку (а.с.12). Згідно п.п. 3.17, 5.2, 6.9 Умов та правил, у випадку порушення Держателем платіжної картки встановлених законодавством України вимог та умов даного кредитного договору, банк має право призупинити дію кредитної картки та визнати картку недійсною до моменту погашення заборгованості, а також вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому чи у відповідній визначеній Банком частині. У разі виникнення заборгованості, Держатель зобов'язаний протягом 30 днів з моменту її виникнення погасити дану заборгованість. Власник карти зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення овердрафту, згідно п. 6.7 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.12). Відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг, - при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.12 на звороті). Згідно до п. 6.4 «Умов та правил надання банківських послуг» за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/ позичальник зобов'язується надати Банку письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед Банком заборгованість (а.с.12). На підставі п. 5.3 «Умов та правил надання банківських послуг», банк має право на зміну Тарифів, які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua/terms/pages/70/, а також інших умов обслуговування рахунків (а.с.12). Відповідно п. 4.6 «Умов та правил надання банківських послуг» клієнт доручає Банку здійснювати списання грошових коштів з рахунків Клієнта, відкритих в валюті кредитного ліміту, в межах суми, підлягаючих сплаті Банку за даним договором, при настанні строків платежів, а також списання грошових коштів з картрахунку у разі настання строків платежів за іншими договорами Клієнта в межах, встановлених цими договорами (договірне списання), в межах платіжного ліміту картрахунку (а.с.11 на звороті). Згідно «Правил користування платіжною карткою», банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобовязань в цілому або у встановленої Банком договорі в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обовязків за цим Договором. У відповідності до п. 5.2 «Умов та правил надання банківських послуг» у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного Договору та/або у разі виникнення овердрафта банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення порушень, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою Банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим Договором (а.с.12). Згідно наданого розрахунку, Відповідач станом на 31.03.2016 р. має заборгованість у розмірі 21 578,276 грн., з яких: 1889,940 грн. заборгованість за кредитом; 15 104,60 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 3080,00 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до пункту 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 1003,73 грн. штраф (процентна складова). У відповідності до п. 5.4 Правил користування платіжною карткою граничний строк дії картки (місяць і рік) зазначається на ній і остання є дійсною до останнього календарного дня такого місяця; строк погашення процентів за кредитом визначено щомісячними платежами, а строк погашення кредиту в повному обсязі визначено останнім днем місяця, вказаного на картці. Згідно Заяви Відповідача від 30.03.2006р., яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, вважається Договором, строк дії кредитної картки встановлений до березня 2009 року (а.с.8). Враховуючи, що платіжна картка є чинною до останнього календарного дня місяця, то строк дії кредитної картки Відповідача закінчився 31 березня 2009 року. Доказів того, що відповідачу видавалась нова картка (перевипускалась) позивачем не надано. У відповідності до п. 9.12 Умов і правил, Договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично пролонгується на такий самий строк (а.с.13). Тобто, автоматично пролонгується не строк дії кредитного ліміту, який відповідає строку дії картки, а лише строк дії Умов та правил надання банківських послуг, які регулюють відносини між Банком та Клієнтом щодо відкриття та обслуговування карткового рахунку Клієнта. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що з матеріалів справи слідує, що погашення кредиту відповідачем здійснювалось до квітня 2009 року, а з квітня 2009 року шляхомавтоматичного погашення кредиту, що не може свідчити про визнання відповідачем свого боргу та не може слугувати підставою для переривання позовної давності (ст.264 ЦК України). Відповідно до п.1.7 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні, затвердженої постановою НБУ №22 від 21.01.2004 року, кошт из рахунків клієнтів банки списують лише за дорученням власників цих рахунків (включаючи договірне списання коштів згідно з главою 6 цієї Інструкції), або на підставі розрахункових документів стягувачів згідно з главами 5 та 12 цієї Інструкції. Отже, безспірне списання коштів, якщо така можливість допускається законом або договором, не може свідчити про переривання перебігу позовної давності, оскільки таке переривання можливе лише шляхом вчинення дій. Позивачем не надано суду будь-яких доказів, що списання коштів з рахунку відповідача або автоматичнее погашення частини кредиту відбулося за її згодою. Згідно правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року (справа № 6-14 цс14), відповідно до правил користування платіжною карткою, яка є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту, перебіг позовної давності (ст. 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (ст. 261 ЦК України), а не після закінчення строку дії договору. У випадку неналежного виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором, позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватись з моменту настання строку погашення чергового платежу. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України, позовна давність\~це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. У відповідності до ч. 1\~ст. 257 ЦК України\~загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно ч. 1\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Відповідно до ч. 1\~ст. 260 ЦК України\~позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст.ст. 253-255 ЦК України. У відповідності до\~ст. 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок. У разі неналежного виконання Клієнтом зобовязань за Договором позовна давність за вимогами Банку про повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитом, повернення яких відповідно до умов Договору визначено періодичними щомісячними платежами, повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення чергового платежу. Перебіг трирічного строку позовної давності стосовно щомісячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі\~не після закінчення строку дії Договору, а після закінчення кінцевого строку повного погашення кредиту. Відповідно п. 5.4 Правил користування платіжною карткою, які є частиною Договору, укладеного між Позивачем і Відповідачем, кінцевий термін виконання кредитного зобовязання відповідає строку дії картки. Термін дії картки в договорі визначений у три роки. Таким чином, з моменту прострочення сплати тіла кредиту у повному обсязі, тобто з 31 березня 2009 року, до моменту звернення ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» з позовом 11 травня 2016 року, встановлений законом загальний трирічний строк позовної давності сплинув. Наслідки звернення особи з позовною заявою за межами позовної давності встановлені ч. 4\~ст. 267 ЦК України, у відповідності до якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ч. 3\~ст. 267 ЦК України\~позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. У відповідності до ч.ч. 2-3\~ст. 264 ЦК України\~позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Відповідачем заявлено про застосування судом позовної давності та наслідків її спливу, встановлених ч. 4\~ст. 267 ЦК України, при розгляді та прийнятті рішення у даній справі. Доказів поважності причини пропуску строку позовної давності Позивачем суду не надано. Тому у задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити за пропуском строку позовної давності. Судові витрати суд залишає за рахунок Позивача у відповідності до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України. Враховуючи наведене,

Outcome: dismissed