Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

10 квітня 2015 року в.о. прокурора Фрунзівського району Одеської області в інтересах особи похилого віку [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Біоленд Одеса», третя особа реєстраційна служба по Фрунзівському району Великомихайлівського міжрайонного управління юстиції в Одеській області в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки та скасувати його державну реєстрацію. В позовній заяві посилається на те, що 16 березня 2015 року до прокуратури Фрунзівського району Одеської області від [PERSON] надійшла заява про вжиття заходів представницького характеру в його інтересах щодо розірвання договору оренди земельної ділянки укладеного 01 березня 2008 року з ТОВ «Біоленд Одеса». Підставою розірвання є те, що відповідач починаючи з 2010 року не обробляє орендовану земельну ділянку та не вносить орендну плату за її користування. У судове засідання [PERSON] не зявився, через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд розглядати справу без його участі. Зазначив, що проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує (а.с. 25, 37). Прокурор позовні вимоги підтримав та просив суд задовольнити їх в повному обсязі, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Представник відповідача в судове засідання двічі не зявився, направлені судові повістки про виклик до суду за місцем знаходження юридичної особи ТОВ «Біоленд Одеса», повернуті з поміткою курєрської пошти про те, що організація вибула з вказаної адреси. У відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам підприємцям за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців сформованого 08 травня 2015 року, адресою місцезнаходження юридичної особи ТОВ «Біоленд Одеса» є: м. Київ, Шевченківський район, вулиця Ризька, будинок 73-б, офіс 42 ( а.с. 30-34). Таким чином, суд вважає, що представник відповідача не зявився до суду без поважних причин, а тому за згодою прокурора ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Так, 16 березня 2015 року до прокуратури Фрунзівського району Одеської області від [PERSON] надійшла заява про вжиття заходів представницького характеру в його інтересах щодо розірвання договору оренди земельної ділянки укладеного з «Біоленд Одеса»(а.с. 6). Відповідно до копії пенсійного посвідчення № 102031 від 16 червня 1994 року [PERSON] являється пенсіонером за віком (а.с. 8) [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,07 га, яка розташована на території Василівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області, масив 28, ділянка № 13, що підтверджується копією державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 857691 від 01 лютого 2006 року (а.с. 9). 01 березня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Біоленд Одеса» був укладений договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років з визначенням предмету договору, обєкту оренди, умов використання та повернення земельної ділянки, відповідальності сторін за неналежне виконання прийнятих зобовязань. Крім того, вказаним договором визначено виплату орендної плати у грошовій формі у розмірі 2% від вартості земельної ділянки з урахуванням індексу інфляції у строк до 31 грудня кожного року. 10 жовтня 2008 року зазначений договір був зареєстрований у Фрунзівському райвідділі Одеської регіональної філії центру ДЗК за № 040853600026 (а.с.12-13). Умови про розмір, строк, форму та порядок виплати орендної плати сторонами не переглядався. Згідно довідки виконкому Василівської сільської ради Фрунзівського району Одеської області № 64 від 27 лютого 2014 року, ТОВ «Біоленд Одеса» починаючи з 2010 року не обробляє орендовану у [PERSON] земельну ділянку та не розраховується з ним за користування землею (а.с. 16). Згідно з ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір та умови орендної плати, що зазначені в договорі оренди, не можуть суперечити чинному на час укладення договору оренди. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Зазначений висновок відображено в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 року у справі № 6 - 146цс12. В силу ст. 360-7 ЦПК України висновок Верховного Суду України щодо застосування норми права, викладений у його постанові, прийнятій за результатами розгляду справи з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 355 цього Кодексу, є обовязковим для всіх субєктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З огляду на викладене, оцінивши надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач, починаючи з 2010 року і по теперішній час не вносив орендну плату на користь [PERSON], що свідчить про систематичність її несплати, а тому є підстави для розірвання вище вказаного договору оренди земельної ділянки. Крім того, відповідно п. 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, який затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 26 жовтня 2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру прав про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. У разі скасування на підставі рішення суду державної реєстрації прав, проведеної до 1 січня 2013 р. відповідно до законодавства, що діяло на момент такої реєстрації, записів про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав до 1 січня 2013 р., за відсутності державної реєстрації таких прав у Державному реєстрі прав державний реєстратор переносить до Державного реєстру прав записи про державну реєстрацію прав, що містяться в інформаційних системах, та вносить запис про скасування державної реєстрації прав. З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача також підлягає судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved