Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

10.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТОВ Агрофірми «Олімпекс-Агро», в якому просить розірвати договір оренди земельної ділянки площею 4,9200 га, кадастровий номер [NUMBER], що був укладений між [PERSON] та відповідачем, з урахуванням додаткової угоди про зміну сторони у зобов'язанні від 30.03.2017 року, укладеної між нею та відповідачем, зареєстрованого державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36061536 від 10.07.2017 року, про що до Державного реєстру прав був внесений запис про інше речове право за № 21307187. В обґрунтування свого позову [PERSON] зазначає, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.03.2017 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори, належить земельна ділянка площею 4,9200 га, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку вона успадкувала після смерті батька [PERSON], померлого [INFO]. Її батько за життя уклав з ТОВ Агрофірма «Олімпекс-Агро» Договір оренди земельної ділянки, який був зареєстрований у відділі Держкомзему у Новомосковському районі 13.06.2012 року. Договір оренди укладався строком на 11 років, однак 10.07.2017 року вказаний договір оренди був перереєстрований державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36061536 від 10.07.2017 року, про що до Державного реєстру прав був внесений запис про інше речове право за № 21307187. Відповідно до Договору оренди земельної ділянки, спадкодавець позивача передав, а відповідач прийняв в оренду земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] площею 4,9200га. В зазначеному Договорі оренди сторони погодили, що за користування вказаною в Договорі земельною ділянкою орендар нараховує орендодавцю щороку орендну плату у грошовій формі у розмірі 4 % від грошової оцінки землі, а також Орендар взяв на себе зобов'язання проводити безкоштовну поставку соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки позивача до 0,40 га, проводити відшкодування витрат на поховання. Крім того, договором передбачена можливість коригування орендної плати орендарем, шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору у наступних випадках: у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати; у разі індексації законодавством грошової оцінки землі. Таким чином, позивач наполягає на тому, що укладений між сторонами договір оренди землі, у відповідності до закону, визначає три основні складові орендної плати за Договором, якими є: орендна плата у грошовій формі, безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га. Між тим, [PERSON] зазначає, що в період з 2012 року по 2016 рік нарахування орендної плати відповідачем здійснювалась з порушенням умов договору оренди земельної ділянки, оскільки проводилась без індексації грошової оцінки землі. Крім того, відповідачем у період з 2012 року по 2016 рік взагалі не виконуються взяті на себе зобов'язання зі сплати орендної плати у вигляді безкоштовної поставки 1 тони грубих кормів (соломи) до садиби позивача, а також не надавалися послуги по обробітку присадибної ділянки позивача до 0,40 га (оранка та культивація). Відповідачем також не надана допомога на поховання орендодавця - батька позивача. Невиконання відповідачем свого обов`язку щодо поставки соломи та обробітку присадибної ділянки (оранки, культивації) створило несприятливі умови для позивача, а саме вона вимушена нести додаткові витрати на обробіток землі та присадибної ділянки, а також витрати на поставку соломи. Крім того, [PERSON] зазначає, що, виконуючи умови підписаного договору, вона неодноразово зверталася до ТОВ Агрофірми «Олімпекс-Агро» з вимогами щодо нарахування орендної плати, надання даних щодо розміру отриманих податків, сум заборгованості, а також просила погасити наявну заборгованість, просила здійснити обробіток землі та поставити солому. Але, відповідач відмовляється від виконання взятих на себе зобов'язань за договором, мотивуючи це тим, що товариство знаходиться в скрутному фінансовому становищі, а також тим, що орендну плату і так підняли порівняно з тією яка передбачена договором. Зазначені факти позивач розцінює, як систематичну несплату орендної плати відповідачем, а тому просить розірвати зазначений вище договір оренди. Ухвалою суду від 14 листопада 2017 року відкрите провадження по справі. За результатами підготовчого провадження ухвалою суду 14 березня 2018 року справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи по суті без його участі, одночасно позов підтримав та не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] в підготовчому судовому засіданні позов не визнала, надала відзив на позов, у якому зазначила, що позивач не правильно трактує зміст договору оренди щодо наявності трьох складових орендної плати: орендна плата у грошовій формі, безкоштовна поставка соломи, оранка та культивація присадибної ділянки. Договором оренди землі встановлена грошова форма орендної плати, а безкоштовна поставка соломи до садиби орендодавця, оранка та культивація є додатковими послугами, не оцінюються у грошовій формі і не входять до складу орендної плати. Позивачем фактично отримано орендну плату за 2013-2017 роки у розмірі 21523,55 грн. Стосовно оранки, культивації та безкоштовної поставки соломи, відповідач ніколи нікому не відмовляв, якщо особа зверталася за даними питаннями з письмовою заявою. Представник відповідача наполягала на тому, що позивач протягом 2012-2016 років з такою заявою не звертався. Крім того, сільськогосподарська техніка відповідача може працювали на присадибній ділянці, тільки з дозволу її власника. Таким чином, зважаючи на те що відповідач належним чином виконує умови договору оренди та не допускав систематичної невиплати орендної плати позивачеві зі своєї вини, просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] у повному обсязі. Керівник підприємства ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» судове засідання, призначене на 16.08.2018 року, просив відкласти, в зв'язку з черговою відпусткою юриста, однак відпустка юриста юридичної устави не є поважною причиною для відкладення розгляду справи, в зв'язку з чим, суд у відповідності до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін. На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Справа у відповідності до положень п.9 ч.1 ст.1 Розділу ХІІІ ЦПК України в редакції, встановленій Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII розглянута за правилами чинного ЦПК України з урахуванням вимог до заяви, в редакції ЦПК України, що діяли до набрання чинності Законом України № 2147-VIII. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку. Суду надано копію Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], що був виданий 28 листопада 2002 року Новомосковською районною державною адміністрацією, у відповідності до якого [PERSON] являвся власником земельної ділянки площею 4,920 га, кадастровий номер [NUMBER], що розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.8). У 2003 році між [PERSON] та відповідачем було укладено Договір оренди земельної ділянки площею 4,920 га, яка розташована на території Попасненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, який був зареєстрований Новомосковському райвідділі ДРФ ЦДЗК, про що у книзі записів реєстрації договорів оренди вчинено запис від 28.07.2004 року за № 04-04-126-00246 (а.с.42-43). Відповідно до умов договору, [PERSON] надав відповідачу в строкове платне користування належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,920 га. У 2009 році між [PERSON] та відповідачем була підписана додаткова угода до договору оренди земельної ділянки, що була зареєстрована у Новомосковському районному відділі Дніпропетровської регіональної філії Державного земельного кадастру, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди 04.05.2009 року за № 04-09-126-01692. За умовами додаткової угоди в діючий договір оренди були внесені зміни щодо розміру орендної плати, у відповідності до якої Орендар зобов'язався нараховувати Орендодавцю орендну плату у розмірі 2% від грошової оцінки землі, а також проводити безкоштовну поставку соломи до садиби Орендодавця, оранку та культивацію присадибної ділянки орендодавця до 0,40 га, орендар відшкодовує витрати на поховання. Додатковою угодою передбачено можливість підвищення орендної плати, визначено строк дії договору - до 31 грудня 2021 року (а.с.44). У відповідності до Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 13.03.2017 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Крутько Л.П., зареєстрованого в реєстрі за № 234, [PERSON] успадкувала зазначену вище земельну ділянку після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] (а.с.7). 30.03.2017 між ТОВ АФ «Олімпекс-Агро» та [PERSON] була укладена додаткова угода про зміну сторони у зобов'язанні, у зв'язку з чим Договір оренди землі був перереєстрований державним реєстратором Дніпропетровської обласної філії комунального підприємства «Центр державної реєстрації», відповідно до рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 36061536 від 10.07.2017 року, про що до Державного реєстру прав був внесений запис про інше речове право за № 21307187, що підтверджується інформацією з Державного реєстру (а.с.12). Сторонами, відповідно до п.2.2 договору, було погоджено, що у разі зміни законодавством мінімальної орендної плати, а також у разі індексації законодавством грошової оцінки землі, орендна плати коригуватиметься Орендарем шляхом видання наказу без внесення доповнень до договору. Наказів, якими б встановлювалися розміри орендної плати за укладеними договорами суду не представлено. Представником відповідача суду надана довідка (а.с. 28), у відповідності до якої докази виплати орендної плати за 2012 рік не збереглися, фактично орендодавець отримав орендної плати за 2013-2016 роки: 09.10.2013 року - 1836 грн. в натуральній формі; 19.11.2013 року - 1000 грн. в грошовій формі; 14.01.2014 року - 2165 грн. в грошовій формі; 08.09.2014 року - 2100 грн. в натуральній формі; 14.01.2015 року - 1881 грн. в грошовій формі; 30.09.2015 року - 5076,55 грн. в (банк Фінансова ініціатива); 14.08.2017 року - 6445 грн. в натуральній формі (за 2016 рік). При цьому суд критично оцінює позицію відповідача щодо відсутності відомостей за 2012 рік через їх зберігання протягом 3-х років, оскільки подаючи вже у 2018 році певні докази, представником відповідача приєднано копії відомостей за 2013, 2014, 2015 рік, що свідчить про збереження відомостей понад встановлений трирічний строк. На підтвердження доказів виплати орендної плати представником відповідача надано відомості про виплату батькові позивача [PERSON] грошей, а саме: 15.01.2015 року - 1881 грн. (а.с. 29) 17.01.2014 року - 2165 грн. (а.с. 32) 19.11.2013 року - 1000 грн. (а.с. 33). Зазначені докази, в розумінні ст.77 ЦПК України, приймаються судом, як належні та такі, що доводять зазначену обставину в спосіб, передбачений законом. Відповідно до ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. А згідно вимог ст. 82 ЦПК України - обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В силу ст. 82 ЦПК України, позивачем доведено, що в період з 2012 року по 2016 рік оранка та культивація присадибної земельної ділянки спадкодавця розміром 0,40 га, яка розташована на території Попасненської сільської ради, товариством з обмеженою відповідальністю АФ «Олімпекс-Агро» взагалі не проводилась, як і не поставлялася солома до садиби відповідної сторони договору, грошова компенсація також не виплачувалась, як і не виплачувалася компенсація на поховання померлого [PERSON] До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає застосувати наступні норми матеріального права. Зважаючи на те, що позивач являється спадкоємцем прав та обов'язків [PERSON], померлого [INFO], слід звернути увагу на особливості спадкування прав та обов'язків орендодавця земельної ділянки. Так , у відповідності до ст.1297 ЦК України спадкоємець зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Із частини першої статті 770 ЦК України вбачається, що до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця, у разі зміни власника речі, переданої у найм. Якщо договором оренди земельної ділянки не передбачено припинення договору у зв'язку із смертю власника земельної ділянки, то до спадкоємця переходять права (в тому числі отримання орендної плати) та обов'язки такого орендодавця, а договір оренди земельної ділянки не перериває своєї дії. Відповідно до статті 148-1 Земельного кодексу України до особи, яка набула право власності на земельну ділянку, що перебуває у користуванні іншої особи, з моменту переходу права власності на земельну ділянку переходять права та обов'язки попереднього власника земельної ділянки за чинними договорами оренди щодо такої земельної ділянки. Таким чином, смерть фізичної особи - наймодавця не є підставою для припинення договору, оскільки разом із правом власності на земельну ділянку до його спадкоємців переходять права та обов'язки за договором оренди, якщо інше не передбачено у самому договорі. У відповідності до ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Вимогами ч. 1, 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувались при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінились настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір, або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за рішенням суду на вимоги заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов: в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане, зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагались; виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору; із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Ст.2 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно - правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Ст.15 Закону України «Про оренду землі» відносить до істотних умов договору оренди землі: об'єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендну плату із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Зазначеною нормою закону також передбачено, що за згодою сторін у договорі оренди землі можуть зазначатися інші умови. За ст. 21, 22 Закону України «Про оренду землі», в редакції, чинній на момент укладання Договору, Орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Абзац 5 статті 24 Закону України «Про оренду землі» встановлює право орендодавця на вимогу від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до п. «д» ч. 1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Так, умовами підписаного між сторонами Договору встановлено, що дія договору припиняється шляхом його розірвання за: взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. П.3 визначено, що розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Крім того, укладений між сторонами Договору встановлено, що договір може бути припинений у будь-який час за взаємної згоди сторін. Договором встановлено, що він може бути припинений за рішенням суду на вимогу однієї із сторін, внаслідок невиконання другою стороною обов'язків, передбачених Договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Договором визначено, що його розірвання в односторонньому порядку не допускається. Умовами розірвання договору в односторонньому порядку є лише випадки визначені законом. Як зазначалося вище, Договір оренди землі визначає три основні складові орендної плати, якими є: орендна плата у грошовій формі 2% від грошової оцінки землі; безкоштовне завезення соломи до садиби Орендодавця, оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця до 0,40 га на рік. Отже, сторони укладаючи договір оренди визначили усі три форми орендної плати: грошову, натуральну та відробіткову, які є самостійними формами та підлягають виплаті. П.3 ч.1 ст.3 ЦК України визначає однією з загальних засад цивільного законодавства - свободу договору. Сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами (ч.ч.1-3 ст.6 ЦК України). Частина ст.14 ЦК України визначає, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Суд не може погодитися, як на підставу розірвання договору оренди посилання позивача на сплату орендної плати не в повному обсязі за 2012-2016 роки, що не позбавляє її права стягнути заборгованість в судовому порядку, з урахуванням вимог ст.1218 ЦК України, у відповідності до якої до спадкоємця переходять всі права та обов'язки спадкодавця. При цьому, системний аналіз наведених вище норм закону, дає суду підстави для розірвання договору оренди, в зв'язку з систематичною несплатою відповідачем орендної плати, визначеної договором у формі оранки та культивації присадибної ділянки Орендодавця, понесення витрат на поховання. Суду, в силу ст. 81 ЦПК України, не надано належних та допустимих доказів виконання відповідачем таких істотних умов договору. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про систематичну несплату визначеної Договором орендної плати в частині оранки та культивації земельної ділянки, поставки соломи, що являється підставою для задоволення позову в цій частині та розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. Слід звернути увагу на ту обставину, що відповідач сам не спростовував того факту, що на підприємстві ведеться облік пайщиків, які потребують оранки та культивації земельної ділянки, про що свідчать подані відомості реєстрації талонів пайщиків та наряд-завдання на виконання таких робіт), однак сам факт виконання таких робіт суду не доведений. Посилання представника відповідача у відзиві на позов про те, що оранка та культивація присадибної ділянки Орендодавця не входить ні до однієї з форм орендної плати, передбачених Договором, а є додатковою безкоштовною послугою, спростовуються змістом самого Договору (п. 2.2.) та положеннями ст. 15 та Розділу 3 Закону України «Про оренду землі». У відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь позивача понесені ним судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 640 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved