Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

12.06.2018 року позивач звернулась до відповідача з позовом про розірвання шлюбу обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому 07.08.2004 року шлюбі відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №82. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], який народився 14.04.2014 року. Позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та обовязки. На теперішній час сторони разом не проживають. У звязку із зазначеним, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, судові витрати не утримувати з відповідача. До початку підготовчого судового засідання позивач надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. До початку підготовчого судового засідання відповідач надав суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Факт перебування сторін [PERSON] та [PERSON] у шлюбних правовідносинах підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КИ №217249 виданого 07.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Синельниківського міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що зроблено відповідний актовий запис за №82. Факт наявності у сторін неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO], підтверджується копією свідоцтва про народження. Статтею 24 Сімейного кодексу України\~закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частиною 3\~ст. 105 Сімейного кодексу України\~передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 СК України. Відповідно до\~ст. 110 Сімейного Кодексу України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст.\~51\~Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. З огляду на вищевикладене та беручи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені та більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовилась, а відповідач позовні вимоги визнав, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. Крім того, враховуючи бажання позивача залишити прізвище, яке було змінено після реєстрації шлюбу, а також положення ч. 1\~ст. 113 СК України,\~відповідно до\~якої особа,\~яка змінила\~своє прізвище\~у зв'язку\~з реєстрацією\~шлюбу,\~має право\~після розірвання\~шлюбу надалі\~іменуватися цим\~прізвищем або\~відновити своє\~дошлюбне прізвище,\~суд вважає\~за можливе залишити позивачу прізвище «Ярошенко».\~ \~ \~ \~ На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved