Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

10 червня 2015 року до суду надійшов позов КС «Азовська кредитна компанія» до відповідачів [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. В обґрунтування вимог зазначено, що [PERSON] з 05 вересня 2007 року є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія». 05 грудня 2012 року [PERSON] подав заяву про надання йому кредиту, на підставі якої 05 грудня 2012 року між філією № 1 КС «Азовська кредитна компанія» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 2081/12-Ф2. За умовами договору останній отримав кредит у сумі 10 000 гривень строком користування 24 місяці зі сплатою за користування коштами 0,1 % від суми залишку кредиту за кожен день користування грішми. З метою забезпечення виконання зобовязань за договором споживчого кредиту з відповідачем [PERSON] 05 грудня 2012 року був укладений договір поруки № 2081/12-Ф-1, за яким останній прийняв на себе відповідальність за зобовязаннями [PERSON] За весь час користування кредитом, відповідачем [PERSON] здійснювались платежі, останній з яких був 08 грудня 2014 року. Більше платежів відповідач не вносив. Заборгованість [PERSON] складає 675,39 гривень. 05 серпня 2015 року від представника позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, за яким, посилаючись на діюче законодавство, позивач просить стягнути з відповідачів у солідарному порядку залишок за кредитом у розмірі 573,34 гривень, нараховані відсотки за користування кредитом у розмірі 137,60 гривень, а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 243,60 гривень. У відкрите судове засідання представник позивача [PERSON], діюча на підставі довіреності, не прибула, від неї надійшла заява, в якій просить розглядати справу за її відсутність, збільшені позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не зявились. Судові повістки про виклик до суду були направлені рекомендованим листом із повідомленням за зареєстрованою адресою проживання відповідачів. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, та приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступного. Матеріалами справи встановлено, що 05 грудня 2012 року між кредитною спілкою «Азовська кредитна компанія» (далі Кредитодавець) в особі директора Філії № 1 [PERSON] з одного боку, та членом кредитної спілки [PERSON] (далі - Позичальник), з іншого, був укладений договір споживчого кредиту № 2081/12-Ф2, за умовами якого Кредитодавець надав Позичальникові грошові кошти у кредит у сумі 10 000 (десять тисяч) гривень, строком на 24 місяці та сплатою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 0,1 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Планові платежі щомісяця Позичальник зобовязався вносити щомісяця не пізніше 15 числа поточного місяця. При цьому Позичальник [PERSON] був ознайомлений із умовами зазначеного договору, а також із графіком та строками погашення отриманого кредиту і сплати відсотків за користування грішми, що підтверджується його особистим підписом. Згідно з положеннями ст. ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, при цьому боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. У відповідності до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] згідно графіку платежів (додаток № 1 до кредитного договору № 2081/12-Ф2 від 05 грудня 2012 року) були здійснені платежі у рахунок погашення заборгованості, останній з яких надійшов 08 грудня 2014 року у розмірі 1 000 гривень. Більш платежів відповідач не вносив, у звязку з чим заборгованість останнього за договором станом на 05 серпня 2015 року складається із залишку за кредитом у розмірі 573, 34 гривень, нарахованих відсотків за користування кредитом у розмірі 137, 60 гривень. Згідно договору споживчого кредиту № 2081/12-Ф2 від 05 грудня 2012 року, підписаного сторонами, кредитодавець має право вимоги дострокового розірвання договору та дострокового повернення кредиту у випадку неповернення позичальником кредиту повністю або частково протягом більше одного місяця для споживчого кредиту. 05 грудня 2012 року КС «Азовська кредитна компанія» уклала з [PERSON] договір поруки № 2081/12-ф-1, з метою забезпечення виконання зобовязання [PERSON] за кредитним договором від 05 грудня 2012 року № 2081/12-Ф. Відповідно до договору поруки [PERSON] прийняв на себе відповідальність за зобовязанням [PERSON] в повному обємі, за умови невиконання або неналежного виконання грошових зобовязань за кредитним договором. Статтею 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обовязку. У разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Крім того, частиною 2 ст.553 ЦК України встановлено, що порукою може забезпечуватися виконання зобовязання частково або у повному обсязі. Згідно ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обовязку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обовязку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Таким чином, судом встановлено, що відповідачем [PERSON] порушені умови договору щодо повернення кредиту, внаслідок чого перед позивачем утворилася заборгованість за кредитом у розмірі, яка підлягає стягненню з відповідачів в солідарному порядку, оскільки з відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки про відповідальність за зобовязанням [PERSON] в повному обємі, тому суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтвердженні судові витрати. Як встановлено ст.79 ЦПК України до судових витрат належить судовий збір. Таким чином, суд вважає, що з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача сплачений останнім судовий збір за подання даного позову до суду в розмірі 243,60 гривень, що підтверджується відповідним платіжним дорученням, в рівних частках з кожного. На підставі ст.ст. 526, 527, 530, 543, 553, 554, 1049, 1050, 1054 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved