Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-20 00:00:00

12.10.2020 року [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів. Мотивуючи свої вимоги тим, що між [PERSON] та [PERSON] 30.06.2012 року був укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського управління юстиції м. Києва за актовим записом №860. Від шлюбу сторони мають спільну дитину, [PERSON] , [INFO] . 23.08.2018 року на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у цивільній справі №759/4511/18 шлюб був розірваний. Рішенням суду призначено аліменти на дитину у розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) щомісячно з 23.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття. [INFO] у позивача від іншого шлюбу народилась дитина, [PERSON] в наслідок чого матеріальне становище позивача значно змінилось. Так, у позивача з народженням другої дитини суттєво збільшились матеріальні витрати оскільки, окрім появи другої дитини, дружина позивача перебуває у декреті (у відпустці догляду за дитиною до досягнення дитиною трьох років), а від так є тимчасово непрацездатною та перебуває на повному утриманні позивача. Окрім цього, позивач на даний момент винаймає житло для проживання в ньому своєї сім`ї оскільки не має у власності нерухомого майна, що також є істотною обставиною. Просить зменшити розмір аліментів з 2500 грн. до 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісяця, а саме до 1500 грн., що не суперечить нормам матеріального права, а також буде справедливим балансом між захистом прав неповнолітніх дітей. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 16.10.2020 року провадження у справі відкрито та розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Сторони не подавали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи призначення судового засідання у спрощеному провадженні з викликом сторін. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзиву на позов, у зв`язку з чим суд вирішив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що за 23.08.2018 року на підставі рішення Святошинського районного суду м. Києва у цивільній справі №759/4511/18 шлюб був розірваний. Рішенням суду призначено аліменти на дитину у розмірі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 коп.) щомісячно з 23.08.2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 3-4). [INFO] у позивача від іншого шлюбу народилась дитина, [PERSON] [INFO] , згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Статтею 192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Верховний Суд України в постанові від 05 лютого 2014 року в справі №6-143цс13 дійшов висновку, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннямист.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів. При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. За правилами ст. 191 СК України, лише для стягнення аліментів встановлено час, з якого вони присуджуються, а зменшення розміру аліментів відбувається за загальними правилами, а саме з моменту набрання рішенням суду законної сили. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних утриманців та інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу (ч. 2 ст. 182 СК України). Згідно з ст. ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, на підтвердження своїх вимог щодо зменшення розміру аліментів, позивач в позові, посилається на мінливість життєвих обставин та його сьогоднішній дохід, також позивач проживає в орендованому житлі, а також на теперішній час має дружину та дочку від нинішнього шлюбу, що потребує додаткових матеріальних витрат. Судом встановлено, що будь-яких доказів, щодо витрат які здійснює позивач для утримання своєї дружини та дитини від другого шлюбу суду надано не було. Також представник позивача в додаткових поясненнях вказала, що позивач бере активну участь у матеріальному утриманні першої дитини. Так окрім витрат на проведення спільного дозвілля, позивач забезпечує покриття витрат на стоматолога, придбання шкільного приладдя та одягу, інших необхідних для доньки речей, проте будь-яких доказів про це суду не надано. Враховуючи те, що позивач жодного доказу, що підтверджують обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги не надав, а також обставини, що наводить позивач в обґрунтування та на підтвердження заявлених вимог, в розумінні вищезазначених норм матеріального закону (ст. 192 СК України) та позиції Верховного Суду України, на думку суду, не є істотними та достатніми для зменшення визначеного за рішенням суду розміру аліментів, адже вказаний факт мінливості життєвих обставин та його дохід, не може слугувати самостійною підставою для зменшення їх розміру, та те, що розмір стягуваних аліментів за рішенням не є завищеним та відповідає розміру, передбаченому нормами діючого Сімейного кодексу України. Аналізуючи наведене, суд не вбачає законних підстав для зменшення розміру аліментів.

Outcome: dismissed