Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-12 00:00:00

10 лютого 2014 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що з червня 2012 року по жовтень 2013 року сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, а [INFO] у відповідача народилась дитина - дочка [PERSON], батьком якої було записано позивача, оскільки він припускав своє батьківство. На теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, причиною чого є різниця характерів, відсутність взаєморозуміння та довір'я. Посилаючись на те, що згодом у позивача виникли сумніви з приводу свого батьківства щодо вказаної дитини, а також зі слів відповідача та спільних друзів йому стало відомо, що він не є біологічним батьком дитини, позивач просив суд виключити за актового запису про народження дитини свої дані як про батька [PERSON] В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала. Третя особа в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши її матеріали, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засідання встановлено, що [INFO] народилась [PERSON], про що Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний запис №382 та 28 серпня 2013 року видано свідоцтво про народження серія [NUMBER]. Батьком вказаної дитини записано позивача - [PERSON], а матір'ю - відповідача [PERSON]. (а.с.5) Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами СК України, Законом України «Про судову експертизу», Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, Правилами проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17 січня 1995 року №6. Так, за змістом ст.ст.7, 18 СК України кожний учасник сімейних відносин, який досяг чотирнадцяти років, має право на судовий захист шляхом безпосереднього звернення до суду за захистом свого прав або інтересу. Суд застосовує способи захисту, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ст.136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Нормами ст.ст.1, 2, 18, 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» визначено, що внесення змін до актового запису цивільного стану, в тому числі про народження дитини, проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За змістом положень п.2.13, 2.16 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, різновидом яких є актовий запис про народження дитини, є серед іншого і рішення суду про виключення відомостей про батька дитини з актового запису про народження. Зміни, доповнення, виправлення, зазначені в рішенні суду, вносяться в паперові носії актових записів цивільного стану та одночасно до Державного реєстру актів цивільного стану. За змістом норм ст.7 Законом України «Про судову експертизу», п.1.2, 2.5 Правил проведення судово-медичних експертиз (досліджень) у відділеннях судово-медичної імунології бюро судово-медичної експертизи, затверджених наказом Міністерства охорони здоров'я України від 17 січня 1995 року №6, з метою встановлення можливості чи неможливості походження дитини від певного чоловіка проводиться судово-медична експертиза спірного батьківства. Згідно ст.ст.10, 11, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд позбавлений можливості самостійно збирати докази при розгляді справ позовного провадження. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні на підставі вказаних доказів фактичні обставини спірних правовідносин в контексті викладених норм законодавства, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав для задоволення позову. Правова позиція суду ґрунтується на тому, що оспорити батьківство дійсно має право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень, шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини. Предметом доказування в таких справах є саме відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Лише у разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Аналогічна правова позиція викладена в п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З урахуванням характеру предмету доказування та спірних правовідносини сторін очевидним є висновок, що належними та допустимими доказами відсутності кровного споріднення між позивачем та дитиною відповідача може бути в першу чергу висновок судово-медичної експертизи спірного батьківства та/або інші беззаперечні докази, які дають можливість встановити неможливість походження дитини від позивача. В той же час, сторонами по справі таких доказів не надано, а судом не встановлено, заяв/клопотань про призначення у справі судово-медичної експертизи спірного батьківства від сторін не надходило, не заважаючи на неодноразові роз'яснення судом сторонам про можливість призначення такої експертизи та її значення для встановлення фактичних обставин по справі. За таких обставин, приймаючи до уваги, що доведення позивачем своїх позовних вимог ґрунтується виключно на його твердженні про те, що він не є батьком дитини відповідача, які суд у відповідності до ст.60 ч.4 ЦПК України сприймає лише як припущення та не може покласти в основу свого рішення на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість та недоведеність позовних вимог, а відтак і про необхідність відмови у задоволенні позову. З урахуванням на результат вирішення справи та положення ст.88 ЦПК України сплачений позивачем при зверненні до суду судовий збір відшкодуванню не підлягає. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed