Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-30 00:00:00

10.11.2020 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся до суду позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовна заява вмотивована тим, що 01.09.2011 року з метою отримання банківських послуг відповідач підписав заяву №б/н, за якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно п.2.1.2.3, п.2.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач дав свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням Банку, і дає право Банку в будь який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та банком договір, що підтверджується його підписом в договорі. У подальшому розмір кредитного ліміту було збільшено до 2000 грн. У зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 30.09.2020 року виникла заборгованість в сумі 12639,52 грн, яка складається з: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 10978,72 грн, заборгованості за простроченими відсотками в розмірі 1660,80 грн. Позивач просив стягнути з відповідача заборгованість у вказаній сумі, вирішити питання про судові витрати. Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 20.11.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Крім цього, відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копія зазначеної ухвали була надіслана учасникам справи. Також відповідачу разом з ухвалою надіслано копію позовної заяви з доданими до неї документами. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив справу розглянути без його участі, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, відзив не подав. За таких обставин, суд ухвалює заочне рішення по справі, на що позивач надав згоду, на підставі наявних у ній доказів. При цьому фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося, на підставі положень ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.09.2011 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] , шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, укладено кредитний договір, згідно з умовами якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У вищевказаній анкеті-заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. [PERSON] за кредитним договором №б/н було видано 5 кредитних карток, остання № [NUMBER] строком дії до 10/22. Згідно наданого розрахунку заборгованості за договором №б/н від 01.09.2011 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] станом на 30.09.2020 року, відповідач має заборгованість за кредитом в розмірі 10978,72 грн, заборгованість за простроченими відсотками в розмірі 1660,80 грн. Відповідно до частини 1 статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою та другою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПРИВАТБАНК»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Як вбачається з матеріалів справи, саме такий договір приєднання і був укладений між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути заборгованість за тілом кредиту та заборгованість за простроченими відсотками. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. У підписаній анкеті-заяві позичальника, процентна ставка по кредиту, відповідальність за порушення грошового зобов`язання у виді пені, розмір комісії з обслуговування ті інші види списання з карткового рахунку не визначені. Крім того, відповідачем не підписаний Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Умови та правила надання банківських послуг», про що він також вказував в наданій суду заяві, заперечуючи проти позову. Отже, в даному випадку, неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини 1 статті 634 ЦК України про договір приєднання, оскільки за відсутності у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені за порушення боргових зобов`язань за кредитом, та комісії за обслуговування, без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, з якими він ознайомився та погодився, з огляду на мінливий характер Тарифів та Умов, які неодноразово змінювалися з часу виникнення спірних правовідносин та до часу звернення до суду з позовом, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. За таких обставин, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, пені та комісії, інших видів списань з карткового рахунку. Наведене узгоджується із правовими висновками Великої Палати Верховного Суду під час розгляду справи №342/180/17, провадження №14-131цс19, висловленими в постанові від 03 липня 2019 року. Водночас, судом встановлено, що Банком в період з 28.02.2014 року по 01.07.2020 року списувались кошти за рахунок кредитного ліміту [PERSON] у вигляді списання відсотків за користування кредитом, пені за прострочку за кредитом, комісії за обслуговування (членський внесок), інші списання (страховий платіж), що не було погоджено умовами кредитного договору і на що позивач не давав своєї згоди, та що, в свою чергу, увійшло до заборгованості за кредитом в загальному розмірі 11231,45 грн. Отже, наданий Банком розрахунок заборгованості не в повній мірі відповідає умовам, узгодженим сторонами договору, а тому його необхідно перерахувати шляхом віднімання з суми загальної заборгованості за кредитом, сум, що увійшли до вищевказаної заборгованості у вигляді відсотків за користування кредитом, пені за прострочку за кредитом та комісії за обслуговування, страхового платежу (12639,52 грн - 11231,45 грн = 1408,07 грн, де 12639,52 грн - загальний розмір заборгованості за кредитом, 11231,45 грн - сума відсотків, пені, комісії, страхового платежу, не передбачених умовами договору, 1408,07 грн залишок заборгованості за кредитом. Таким чином, здійсненням перерахунку встановлено, що у [PERSON] наявна заборгованість за кредитним договором №б/н від 01.09.2011 року в розмірі 1408,07 грн грн, що пов`язано з невиконанням умов кредитного договору в частині повернення кредитних коштів в повному обсязі, а тому вона підлягає стягненню з [PERSON] на користь позивача. За таких обставин, позов АТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON] підлягає частковому задоволенню, шляхом стягнення з останнього на користь позивача заборгованості за тілом кредиту в розмірі 1408,07 грн. Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Банком сплачено судовий збір при зверненні до суду з даним позовом в сумі 2102,00 грн, які він просив стягнути із відповідача. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, а саме на 11,14% (від заявленої суми позовних вимог 12639,52 грн), то підлягає частковому стягненню з відповідача на користь позивача і судовий збір. Таким чином, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у зв`язку з розглядом справи пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 234,16 грн (2012 х 11,14%).

Outcome: partial