Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

12.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачем 14.05.1994 року зареєстровано шлюб, про що Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис №79 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], та повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом з ними. Позивач зазначає, що шлюб з відповідачем є невдалим. Вважає, у шлюбі подружжя зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Продовж останніх десяти років їхнього подружнього життя відповідачка неправильно поводиться в сім'ї: у неї постійно поганий настрій, роздратована, вона створює і підтримує конфліктну атмосферу і психологічну напругу у родині. Також сторони не можуть знайти взаєморозуміння на деякі питання спільного проживання та відпочинку родини. Такі конфлікти у сім'ї призвели до їхнього повного відчуження та неприязних стосунків: з січня 2017 року між ними абсолютно припинені подружні стосунки і між собою сторони майже не спілкуються. Це негативно впливає на самопочуття позивача та погіршує стан здоров'я, що має істотне значення. Вважає, що наша сім'я розпалася остаточно, вони стали один одному чужими людьми, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Спільне майно подружжя сторони поділять добровільно, без спору, і таким же чином вирішать з ким буде мешкати їх неповнолітній син. В звязку із викладеним, просить суд розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачем [PERSON] Позивач в судове засідання не зявився, але до початку його проведення надав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, а позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до початку проведення судового засідання надала суду заяву про визнання заявлених [PERSON] вимог та розгляд справи без її участі. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши у судовому засіданні надані позивачем письмові докази встановив наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 14 травня 1994 року підтверджується копією Свідоцтва про шлюб серії І-КИ №255667, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської ради народних депутатів Дніпропетровської області, про що 14 травня 1994 року складено відповідний актовий запис №79 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено копією Свідоцтва про народження [PERSON] І-КИ №027914, виданого 13 липня 2005 рокувідділом реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області. (а.с. 7) Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що подружжя фактично шлюбні відносини припинило, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню як належним чином обґрунтовані. При винесенні рішення суд також приймає до уваги положення\~ст. 61 ЦПК України, оскільки відповідач визнав позовні вимоги та погодився на розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейногокодексу України,

Outcome: approved