Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

12 березня 2020 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яка продовжує навчання. Позов обґрунтовує тим, що вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 11 червня 2008 року. Від шлюбу в них народилась дочка [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитина вже повнолітня, однак продовжує навчатися в Східноєвропейському національному університеті імені Лесі Українки на факультеті міжнародних відносин. Вказує, що дочка навчається на денній формі навчання, а тому не може працювати, щоб отримувати доходи на своє утримання. Крім того, відповідно до умов договорів про надання освітніх послуг вартість навчання дочки становить 26 700 гривень на рік. Забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного і соціального розвитку дитини вона самотужки не може, а тому вважає, що відповідач, як батько, має сплачувати аліменти на утримання дитини, яка продовжує навчання. На думку позивача, відповідач має змогу сплачувати аліменти, оскільки працює в ПрАТ «Керампром» та одержує заробітну плату. З огляду на наведене позивач просить суд стягувати [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову і до досягнення дитиною 23-ох років. Ухвалою від 28 квітня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У встановлений судом строк відповідач подав відзив на позовну, в якому зазначає, що він позов не визнає та вважає його таким, що не підлягає до задоволення. Вказує, що лише та обставина, що на батьків покладено обов`язок утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, сама по собі не може бути підставою для задоволення позовних вимог. Стягнення аліментів не повинно погіршувати становище іншого порівняно зі становищем одержувача аліментів. Також зазначає, що він не спроможний сплачувати аліменти на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, оскільки він з 28 квітня 2020 року зареєстрований як безробітний в Костянтинівскому міському центрі зайнятості. Загальна сума його доходу за квітень 2020 року становила 604,57 грн. Крім того, 08 листопада 2008 року він уклав шлюб, в якому в нього народилось ще двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Наразі його сім`я знаходиться в скрутному матеріальному становищі, бо він не може знайти роботу. На підставі наведеного відповідач просить відмовити в задоволенні позову. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 26 грудня 2001 року відділом реєстрації актів громадянського стану Костянтинівського міського управління юстиції області (а.с.8). [PERSON] проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 26 лютого 2020 року. Відповідач проживає окремо. Відповідно до довідки № 02/566 від 21 лютого 2020 року [PERSON] є студенткою 1-го курсу факультету міжнародних відносин денної форми навчання за рахунок коштів фізичних, юридичних осіб освітнього ступеня «бакалавр» Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки . Термін навчання: з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с.13). З дослідженої судом копії договору №21 (МВ) 2019с від 01 вересня 2019 року встановлено, що вартість навчання [PERSON] у вищому навчальному закладі становить 21 900 гривень в рік (а.с.11) За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України), якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Судом встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає з матір`ю та фактично перебуває на утриманні останньої. Також встановлено, що [PERSON] , [INFO] , досягнувши повноліття, продовжує навчатися у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та на платній основі, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги батьків, зокрема, на витрати, пов`язанні з оплатою освітніх послуг, придбанням необхідного навчального приладдя та літератури, харчуванням. Також, враховуючи те, що [PERSON] продовжує навчатися, форма навчання є денною, що виключає можливість власного працевлаштування, потребує матеріальних витрат на житлово-побутові потреби, їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання, суд вважає доведеною обставину щодо її потреби в матеріальній допомозі батьків. Досліджуючи матеріальне становище відповідача, судом встановлено, що 08 листопада 2008 року [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] . В цьому шлюбі у відповідача народилось ще двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження дітей. Також встановлено, що [PERSON] з 28 квітня 2020 року зареєстрований як безробітний в Костянтинівському міському центрі зайнятості, загальна сума його доходу за квітень 2020 року становить 604,57 грн. Суд враховує аргументи відповідача про те, що він наразі перебуває в скрутному матеріальному становищі внаслідок того, що він не може офіційно працевлаштуватись на роботу, має на утриманні двох неповнолітніх дітей, а також те, що він бере участь в утриманні батьків-пенсіонерів, але, на думку суду, такі обставини не звільняють його від обов`язку брати участь в матеріальному утриманні своєї повнолітньої дочки, яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі, в зв`язку з чим потребує його матеріальної підтримки. Відповідач є здоровим чоловіком працездатного віку, а тому суд не вбачає перешкод для його подальшого працевлаштування задля забезпечення можливості утримувати всіх своїх дітей. З врахуванням вищенаведеного суд вважає за можливе визначити розмір аліментів у частці від доходу відповідача, а саме: в розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, які належить стягувати з відповідача в користь позивача щомісячно до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст. 141 ЦПК України). Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. В своєму позові позивач вказує, що очікує понести судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 7 000 гривень, однак не додала до позовної заяви попереднього (орієнтовного) розрахунку таких витрат та не підтвердила їх належними доказами. Таким чином, здійснюючи розподіл судових витрат, суд дійшов висновку, що з відповідача належить стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 840,80 грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Решту понесених позивачем судових витрат - залишити за нею. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved