Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

12.01.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 18.12.2012 року та зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2344; стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше ніж 30 % на дитину відповідного віку, починаючи з дня подання заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO]; стягнути судовий збір. При цьому позивач посилається на те, що18.12.2012 року між сторонами зареєстровано шлюб, за період якого у них народився син - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що шлюбні стосунки під сторонами фактично припинені понад три роки, проживають окремо та спільного господарства не ведуть. Оскільки, примирення подружжя неможливе, позивач змушена звернутися до суду із позовом. Ухвалою суду від 09.02.2017 року прийнято відмову позивача [PERSON] від позовних вимог до [PERSON] про стягнення аліментів, та провадження по справі в цій частині закрито. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, до суду надано заяву, в якій позивач підтримує вимоги про розірвання шлюбу. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. До суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу визнає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 18.12.2012 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу - [PERSON]/ уклали шлюб, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 2344, що вбачається із свідоцтва про шлюб [NUMBER] /а.с. 9/. [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 6121, що слідує із свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Батьками у свідоцтві вказані сторони по справі /а.с. 5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються понад три роки, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання сина, його утримання та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач визнав позовні вимоги та просить позов задовольнити, а також враховуючи, що подружжя наполягає на розірвані шлюбу, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved