overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

11.12.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 14.07.2007р., зареєстрованому у Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №275. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14.07.2007р., шлюб зареєстровано у Самарському відділі РАЦС Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №275 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, т.ч. суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

11.12.2014 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2002 року Від цього шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO], який на теперішній час проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, однак останнім часом ухиляється від покладений на нього сімейним кодексом обов'язків та добровільно не здійснює матеріальну підтримку на утримання дитини, шлюбні стосунки сторони не підтримують через постійні сварки та різні погляди на життя. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 14 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня подання позовної заяви до дня досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції (а.с. 2) Від цього шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO], що підтверджено копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Слов'янського міського управління юстиції (а.с. 3), який на теперішній час проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, однак останнім часом ухиляється від покладений на нього сімейним кодексом обов'язків та добровільно не здійснює матеріальну підтримку на утримання дитини. шлюбні стосунки сторони не підтримують через постійні сварки та різні погляди на життя. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, то він стягується з відповідача в дохід держави. Таким чином, витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-17 00:00:00

11.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у зв'язку з його навчанням. В обґрунтування позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її сина [PERSON], [INFO]. В даний час син повнолітній, продовжує навчання на другому курсі Комунальної організації Генічеське медичне училище Херсонської обласної ради, строк навчання по 01.07.2017 року. Добровільно матеріальної допомоги на утримання сина відповідач [PERSON] не надає, тому позивач була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], - а.с.4. Син вже повнолітній, однак продовжує навчання на другому курсі Комунальної організації Генічеське медичне училище Херсонської обласної ради, - а.с.6. Матеріальної допомоги на утримання сина відповідач не надає. Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти на користь [PERSON] на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання, до закінчення ним навчання - по 01.07.2017 року у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів, починаючи з 11.12.2014 року. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 212-215, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

11.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02.11.1996 року Піщівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 10. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати, а дітей залишити на її вихованні. Позивач у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, у якій просить справу слухати без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надіслав заяву, у якій просить справу розглядати без його участі, позов визнає у повному обсязі, не заперечує щодо його задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 02.11.1996 року Піщівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 10 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 5, 6). Сторони більше разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивач та відповідач поновлювати не бажають, наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Що стосується позовних вимог в частині залишення дітей на вихованні матері, то у їхньому задоволенні слід відмовити. Ч. 3 ст. 160 СК України зазначає, що якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

11.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 10.10.2010 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області за актовим записом № 1405. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.01.2015 року провадження у даній справі було зупинено у зв'язку із наданням сторонам строку для примирення строком на 3 місяці. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30.04.2015 року провадженні у даній справі відновлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 10.10.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 10.10.2010 року (а.с. 3). За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 30.06.2011 року (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, неповнолітній син проживає разом із позивачем. Вжиті судом заходи для збереження сім'ї та примирення між сторонами не дали бажаного результату. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

11.12.2014 року Автозаводським районним судом м. Кременчука було винесено рішення по справі №524/6654/14-ц за позовом [PERSON] до [PERSON], ТОВ «Житлорембудсервіс» про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок залиття квартири. 30.01.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення. Свою заяву мотивує тим, що не в повному обсязі стягнуті з відповідача суми за проведення експертиз. Згідно з положеннями ч.2 ст. 197 Цивільного процесуального кодексу України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв'язку, об'єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяв по суті, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні достовірно встановлено, що позивач [PERSON], проживає у квартирі [ADDRESS], яка належить їй на праві власності, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину серії ВКІ № 462660, видане 11.04.2008р. державним нотаріусом Четвертої державної нотаріальної контори Гіцман Н.О. 13 квітня 2014 року позивач виявила, що квартира залита водою, на стінах, стелі, підлозі та меблях спальної кімнати спостерігаються пошкодження штукатурки та мокрі плями. 16 квітня 2014 р. комісією у складі спеціалістів обслуговуючої компанії ТОВ «Житлорембудсервіс» було проведено обстеження квартири позивача з метою виявлення причини і розміру заподіяної залиттям шкоди. Згідно з актом комісії від 16.04.2014р., залиття квартири позивача сталося внаслідок пориву приладу опалення у квартирі № 22, що знаходиться поверхом вище з вини мешканки квартири відповідача [PERSON], яка є її власницею. Відповідно до висновків судової будівельно-технічної експерти № П-167/1 від 14.11.2014 р. та судово-товарознавчої експертизи № П-167/2 від 14.11.2014 р. майнова шкода завдана позивачу залиттям квартири складає 6940,40 грн. Підстави та порядок ухвалення у справі додаткового рішення визначено ст. 220 ЦПК України, відповідно до якої суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення, якщо суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати, якщо суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених ст. 367 цього Кодексу, або якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним. З матеріалів справи вбачається, що підстава з передбачених ст. 220 ЦПК України для ухвалення додаткового рішення є. Тому суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрати за проведення судово-товарознавчої експертизи в сумі 660 грн., за проведення судової будівельно-технічної експертизи в сумі 550 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

11.12.2014 року, а уточнивши вимоги 19.05.2015 року, [PERSON], інтереси якого представляє [PERSON], звернувся в суд з позовом до [PERSON]про стягнення боргу в сумі 4 424 000,00 грн., що станом на 19.05.2015 року, є еквівалентом 200 000,00 дол.США та кошти в сумі 109 812,16 грн. у вигляді трьох процентів річних від простроченої суми.(а.с.а.с.2-4,46-48) Свої вимоги мотивує тим, що 01.01.2012 року, відповідач взяв у нього в борг кошти в сумі 200 000,00 дол.США, які зобов»язався повернути до 21.07.2014 року, але і по даний час кошти не повернуті, а тому він вимушений звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його та позивача участі, при цьому позов він підтримав, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.80) Відповідач також не з»явився в попередні судові засідання, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

11.12.2014 року до Апостолівського районного суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Шлюб між сторонами було укладено 15.06.2013 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Зеленодольської міської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, актовий запис № 24. Сторони спільних дітей не мають. Причиною розпаду сім»ї стали різні погляди на життя, втрата почуття взаємоповаги один до одного, відсутність нормального морального клімату в родині, різні погляди на ведення домашнього господарства, фактичне припинення родинних відносин. Подальше збереження шлюбу неможливе. Позивачка про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до судового засідання не з»явився, надавши суду письмову заяву за якою позов підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. До суду подав письмову заяву, за якою позовні вимоги позивачки визнає, просить справу розглядати без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного кодексу України «Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя» Відповідно до ст.105 ч.3 Сімейного кодексу України «Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, за позовом одного із подружжя, на підставі рішення суду» . Згідно із ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. Таким чином в судовому засідання встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами не склалися, постійно між ними виникали непорозуміння та суперечки, вони виявились людьми з різними характерами та поглядами на життя. На даний час сім'я розпалася, шлюб носить формальний характер, сторони не ведуть спільного господарства. Збереження шлюбу в подальшому суперечитиме інтересам позивачки, а тому шлюб між подружжям слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-26 00:00:00

11.12.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 002-16500-220811 від 22.08.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 5546,30 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 22.08.2011 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №002-16500-220811, відповідно до якого банк надає держателю кредит шляхом відкриття відновлювальної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4500 грн. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 19.09.2014 року борг складає 5546,30 гривень, а саме: - тіло кредиту - 5546,30 грн. Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 4500 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у суб'єктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобов'язань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-05 00:00:00

11.12.2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 004-16512-310511 від 31.05.2011 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 11329,56 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилася, суд про причину неявки не повідомила. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що 31.05.2011 року між ПАТ « Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №004-16512-310511 , відповідно до якого банк надає держателю кредитну лінію на загальну суму 30 000 грн. та на день укладання кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2100 грн. Відповідач взятих на себе зобовязань не виконує, а тому станом на 19.09.2014 року борг складає 11329,56 гривень, а саме: - тіло кредиту - 5213,35 грн. - прострочене тіло кредиту 1986,65 грн. - заборгованість за комісіями 4129,56 грн. Положенням договору п. 1.3. передбачено, що ТОВ « Комерційний бак» Дельта» надає держателю кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30 000 грн. та на день укладення кредитного договору встановлює ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 2100 грн. Банк самостійно один раз на місяць може змінювати розмір ліміту кредитної лінії в межах кредитної лінії. Відповідно до умов кредитного договору кредитні кошти та власні кошти держателя використовується для розрахунків за товари чи послуги, які придбані держателем у субєктів господарювання, зняття готівки, виконання держателем своїх зобовязань перед банком за договором та вчинення інших операцій передбачених договором. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved