Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-16 00:00:00

10 грудня 2019 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог посилаються на те, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписала заяву б/н від 14 травня 2014 року, згідно з якою отримала кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Зазначена заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» і «Тарифами Банку», що викладені на банківському сайті, складають договір про надання банківських послуг. При цьому АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, надавши відповідачці можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Натомість [PERSON] в порушення умов договору у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплачує, ухиляючись від виконання зобов`язань, що стало підставою для звернення до суду. Позивач просить стягнути із [PERSON] на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 14 травня 2014 року у розмірі 74 975 грн 27 коп., а також 1 921 грн понесених судових витрат. Провадження у справі відкрито 21 грудня 2019 року та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження на 17 січня 2020 року. Представник позивача за довіреністю в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. У позовній заяві позивач зазначає, що в разі неявки відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення. Крім того, до заяви додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 44). Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відзиву на позовну заяву чи заяв з процесуальних питань від відповідача не надійшло. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що зазначений позов слід задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 14 травня 2014 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н, згідно з умовами якого остання отримала кредит у розмірі 500,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 9). У заяві зазначено, що відповідачка згодна з тим, що ця анкета-заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась у Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Крім анкети-заяви, позивачем додано до позову Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с. 10) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, які розміщені на сайті www.privatbank.ua (а.с. 11-34). Згідно з наданим банком розрахунком заборгованість відповідачки [PERSON] станом на 31 жовтня 2019 року становить 74 975 грн 27 коп. та складається з 457,63 грн заборгованості за кредитом; 67 626,20 грн - заборгованості по процентах за користування кредитом; 2 845,00 грн. - заборгованості за пенею; 4 046,44 грн заборгованості по судових штрафах (а.с. 7-8). З довідки Антонівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області № 03-08/138 від 19 грудня 2019 року вбачається, що відповідачка [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] у зв`язку з реєстрацією шлюбу (а.с. 49). У анкеті-заяві позичальника від 14 травня 2014 року, підписаній сторонами, не зазначена процентна ставка, а також відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язань. При цьому матеріали справи не містять підтверджень, що саме додані до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також підтверджень того, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та саме в таких розмірах і з таким порядком нарахування. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, розміщений на сайті www.privatbank.ua, які містяться в матеріалах справи не місять підпису відповідачки, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 14 травня 2014 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитним коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Інший висновок не відповідав би принципам справедливості, добросовісності, розумності та уможливив би покладення на слабшу сторону - споживача, невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Такий висновок сформовано у постанові Великої Палати Верховного Суду № 342/180/17 від 3 липня 2019 року. Згідно зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України вбачається, що зобов`язання повинно виконуватися відповідно до умов договору у встановлені строки. Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Оскільки відповідач допустила порушення зобов`язань, встановлених договором, доказів своєчасного та належного виконання кредитного договору не надала, що має наслідком наявність заборгованості за кредитом, то в цій частини позовні вимоги підлягають задоволенню. Проте правові підстави для стягнення з відповідачки відсотків за користування кредитом, пені та штрафів, з огляду на наведений вище правовий висновок, відсутні. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, а сума, яка підлягає стягненню, становить 457 грн 63 коп. та складається із заборгованості за тілом кредиту. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 1 921,00 грн, який відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладається на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог (0,61 %). На підставі наведеного,

Outcome: partial