overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

10.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON]\~про розірвання шлюбу, вказуючи, що між нею та відповідачем 24.10.2013 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №95. Від шлюбу подружжя має одну дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2015 року із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, шлюбні відносити між подружжям не поновлювались. Також позивачка просить залишити після розірвання шлюбу їй прізвище «Грошева». У судове засідання позивачка та її представник [PERSON] не зявилися, остання надала суду заяву в якій позовні вимоги та обставини, якими вони обґрунтовані, підтримала та просила задовольнити у повному обсязі, а також просила проводити розгляд справи у її відсутність та відсутність позивачки, зазначивши що на примирення позивачка не згодна та погоджується на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання повторно не зявився без поважних причин, про причини неявки до суду не повідомив, хоча про час і місце судового засідання розгляду справи повідомлений був належним чином. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивачка проти заочного розгляду справи не заперечувала, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб 24.10.2013 р. у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новобузького районного управління юстиції у Миколаївській області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 95 (а.с. 3). Під час шлюбу у сторін народилася одна дитина син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою (а.с. 4). Судом встановлено, що шлюбні відносини між подружжям припинені з лютого 2015 року із за сварок та суперечок, які виникали з обоюдної вини, шлюбні відносити між подружжям не поновлювались. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вище викладеного суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки причини, що змусили позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, шлюб носить формальний характер, що в силу ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

10.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що , вона з відповідачем одружилася 10.09.2005 року . Шлюб зареєстрований виконкомом Червонопартизанської міської ради м. Свердловська Луганської області 10 вересня 2005 року , актовий запис № 68. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На жаль спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з 2015 року . Спору про виховання дитини і майнового спору не заявлено. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив суд розглянути справу за його відсутності. Суд розглянув справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Позивач та відповідач одружилися 10.09.2005 року .Шлюб зареєстрований виконкомом Червонопартизанської міської ради м. Свердловська Луганської області 10 вересня 2005 року , актовий запис № 68. Від цього шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. На жаль спільне життя з відповідачем поступово почало погіршуватися , не стало взаєморозуміння , погляди на сімейні відносини та сімейні обовязки перестали співпадати. Суперечки частішали. Разом припинили мешкати з 2015 року . Спору про виховання дитини і майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, що має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу [PERSON] буде іменуватися прізвищем [PERSON] . На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

10.11.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності її чоловікові [PERSON], який помер 01.12.2015 року, правовстановлюючих документів, а саме довідки про заробіток для обчислення пенсії № 725 від 09.07.2004 року про суму заробітку із розшифруванням, видану ДП шахта «Голубівська» м. Кіровськ Луганської області, де у його прізвищі та імені допущені помилки, що необхідно їй для перерахування пенсії по втраті годувальника. Заявник [PERSON] в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій підтримала заявлені вимоги, прохала розглянути справу за її відсутності. Представник заінтересованої особи Кобеляцького обєднаного управління Пенсійного фонду України Полтавської області [PERSON] в судовому засіданні не заперечував проти встановлення факту. Суд, заслухавши представника заінтересованої особи, розглянувши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 01.12.2015 року помер [PERSON], [INFO] ( а.с.8, 9). [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 01.11.1953 року( а.с.10). З матеріалів справи вбачається, що в Довідці № 725 від 09.07.2004 року про заробіток для обчислення пенсії, виданій ДП шахта «Голубівська» м. Кіровськ Луганської області, прізвище та імя чоловіка заявниці вказано з помилками, а саме як «Ольховый Иван Прокопович». У прізвищі замість української букви «и», вказана російська буква «ы», а в імені вказана російська буква «и», що не збігається з даними свідоцтва про його смерть та копією паспорта ( а.с.6). В звязку з виявленням вказаних помилок, Кобеляцьке обєднане управління Пенсійного фонду України Полтавської області відмовило заявниці [PERSON] у у врахуванні вказаної довідки для перерахунку пенсії по втраті годувальника ( а.с.5). Враховуючи, що на даний час внести відповідні виправлення до відомостей про нарахування заробітної плати неможливо, оскільки вказане підприємство розташоване на тимчасово окупованій території України, а встановлення цього факту має для заявниці юридичне значення, то він підлягає встановленню судом. Тому, необхідно встановити факт належності чоловікові [PERSON] - [PERSON], який помер 01.12.2015 року, правовстановлюючого документу, а саме довідки про заробіток для обчислення пенсії № 725 від 09.07.2004 року про суму заробітку із розшифруванням, видану ДП шахта «Голубівська» м. Кіровськ Луганської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

10.11.2017 року [PERSON] звернулася з позовом до суду та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дітей [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Майже спочатку шлюбу у них тривають погані стосунки, постійні сварки та скандали, які виникають по вині відповідача. На даний час проживають окремо. Вважає, що подальше спільне проживання не можливе, а збереження шлюбу недоцільне. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує, на примирення не погоджується. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання ним судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 13.09.2013 року серії І-ТТП №102499. Від шлюбу мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження серії І-ТП №209056 та серії І-ТП №265627. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Доводи позивача відповідачем не спростовано. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

10.11.2017 року [PERSON] звернулася із заявою до суду та просить встановити факт належності [PERSON] державних актів серії ЖТ №042482 та серії ЖТ №042483 зареєстрованих за №№ 482, 483 в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на земельну ділянку площею 0,9890 га та 1,6239 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Гошівської сільської ради, кадастрові номери земельних ділянок №1824282200080000120 та №1824282200130000107. Мотивує це тим, що її батьку на праві власності належать земельні ділянки площею 0,9890 га та 1,6239 га, батько помер, а вона як спадкоємець за законом, не може оформити спадщину, оскільки в державних актах на право власності на земельну ділянку він значиться як «Фомич», а в свідоцтві про смерть «Тимофійович». Заявник надала заяву про розгляд справи без її участі. Заінтересована особа про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про одержання нею судової повістки, причини неявки свого представника суду не повідомила. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] помер 15.04.2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ТП № 114285 та є батьком заявника, про що свідчить копія рішення Овруцького районного суду Житомирської області від 18.01.2010 року. Після смерті [PERSON]. відкрилася спадщина на земельні ділянки. З копії державних актів на земельну ділянку серії ЖТ №042482 та серії ЖТ №042483 видно, що по батькові [PERSON] зазначено «Фомич», в той час як у свідоцтві про смерть його по батькові вказано «Тимофійович». Відповідно до ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії Овруцької ДНК від 12.10.2017 року №1385/02-31 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [PERSON], оскільки не встановлений факт належності державних актів померлому [PERSON]. З огляду на це суд дійшов висновку, що від встановлення факту належності правовстановлюючих документів [PERSON] на нерухоме майно залежить виникнення права спадкоємця [PERSON] на оформлення спадщини, а саме земельних ділянок після смерті [PERSON]. Вказані обставини не викликають у суду сумнівів в належності вищевказаних документів [PERSON], а тому суд вважає факт належності правовстановлюючих документів доведеним. Заявником сплачено судовий збір в сумі 640 грн..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

10.11.2017 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра 3-б відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] про визнання доцільною госпіталізацію до психіатричного стаціонару [PERSON]. В заяві просили суд визнати доцільною госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева. В судовому засіданні представник Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON] заяву підтримала, просила задовольнити. Опікун [PERSON] в судове засідання не зявилася. Попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Заяву підтримує в повному обсязі. [PERSON] не був доставлений в судове засідання в звязку зі станом здоровя. Прокурор Деряга О.Ю. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку представника Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] [PERSON], прокурора Дерягу О.Ю., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 09.11.2017 року о 09 годині 50 хвилин до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON] за направленням лікаря-психіатра ЦРЛ та заявою опікуна [PERSON] був госпіталізований [PERSON], [INFO] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, стан загострення. 10.11.2017 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, стан загострення. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозвязку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У звязку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

10.11.2017 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів утримання дитини. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням справу розглянути у її відсутність, та про те, що позов підтримує та просить суд його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням справу слухати у його відсутність, позов визнає. З позовної заяви вбачається, що 23.09.2014 року позивачка з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З теперішнього часу сімейні відносини припиненні, але фактично шлюб між сторонами не розірвано, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини надає частково. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходу), починаючи з дня подання заяви до суду, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у позивачки та відповідача є спільна дитина: [PERSON], [INFO] (а.с.7). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що обєктивно підтверджується матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою з місця проживання, за якою дитина проживає та зареєстрована разом із позивачкою. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їй повноліття. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача є законними, тому підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліментів у розмірі 1/3 частки від всіх видів заробітку (доходу). Крім того, згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню у доход держави судовий збір в сумі 640,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

10.11.2017 року (засобами поштового зв»язку) [PERSON] звернувся до Святошинського районного суду з позовом до [PERSON] вимогами якого є розірвання шлюбу зареєстрованого 12.01.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м. Львові, актовий запис № 09, посилаючись на різні погляди на сімейне життя. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав. Суд, вислухавши пояснення сторін (позивача, відповідача), дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Врахувавши доводи позивача та вивчивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заявлений позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.02.2002 року про що Відділом реєстрації актів громадянського стану Франківського районного управління юстиції у м. Львові зроблено актовий запис № 09 та видано відповідне свідоцтво (а.с.5). Від шлюбу сторони двох дітей: [PERSON], [INFO] (а.с. 6), та [PERSON], [INFO](а.с. 7). За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

10.11.2017 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій прохала суд визнати недієздатним [PERSON], [INFO], який є її сином та проживає з нею, посилаючись на те, що її син є інвалідом 1 групи інвалідності з дитинства підгрупа А, у звязку з чим потребує постійного стороннього догляду, що і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. У судовому засіданні заявник підтримала заяву та прохала суд її задовольнити з підстав, викладених у заяві. Представник заінтересованої особи - Управління соціального захисту Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради [PERSON] у судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви, підтримала подання про призначення заявника опікуном. Заслухавши пояснення заявника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.\~\~\~\~ Згідно з довідкою до акта огляду МСЕК серії 7-66 КА № 0042228 [PERSON], [INFO], визнаний інвалідом 1 групи інвалідності з дитинства безтерміново (а.с.8). Згідно з Листом-повідомленням № 199 спеціалізованої психіатричної МСЕК (а.с. 9) \~[PERSON], [INFO], здійснено розподіл 1 групи інвалідності з дитинства на підгрупу А.\~\~\~ Ухвалою судді Октябрського районнонго суду м. Полтави від 29.11.2017 р. призначено по справі судово-психіатричну експертизу. Відповідно до акту судово-психіатричного експерта № 63 від 08.02.2018 р. (а.с. 40-43) [PERSON], [INFO], виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді важкої розумової відсталості, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. 30.03.2018 року до суду надано подання Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради про призначення [PERSON], [INFO], опікуном над сином [PERSON], [INFO] (а.с.61). Згідно з вказаним поданням [PERSON] за місцем роботи характеризується позитивно, за станом здоровя може бути опікуном та була ознайомлена з правами та обовязками опікуна недієздатної особи, що підтверджується Характеристикою останньої (а.с. 68), розпискою про ознайомлення з правами та обовязками (а.с. 62) та висновком про стан здоровя (а.с. 67). Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], недієздатним. Відповідно до ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Передбачених ст. 64 ЦК України обмежень, для призначення заявника опікуном не встановлено, вона є матірю особи, яку необхідно визнати недійздатним, про що свідчить свідоцтво про народження (а.с.11), а тому суд вважає встановити опіку над [PERSON], [INFO], та призначити його опікуном [PERSON], [INFO]

Outcome: approved