Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-23 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернувся до суду та просив ухвалити рішення, яким стягнути на свою користь з відповідачки заборгованість у сумі 23565,73 грн. та суму сплаченого судового збору. Свої вимоги мотивує тим, що 19.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, у порушення зазначених умов договору відповідач своїх зобов'язань за кредитним договором не виконав, у зв'язку із чим утворилась заборгованість у розмірі 23565,73 грн., через що позивач змушений був звернутись до суду з вказаним позовом. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, але надіслала до суду заяву в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с.30). У судове засідання відповідачка не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи (а.с.27,35), про причини не явки суд не повідомила. Клопотань про відкладення слухання справи від неї не надходило. При викладених обставинах суд прийшов до висновку, що відповідачка була повідомлена про розгляд справи належним чином, а тому, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, за згодою представника позивача, на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 19.02.2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк » та [PERSON] був укладений кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у розмірі 3000,0 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.10-16). Позивач виконав свої зобов'язання за кредитним договором у повному обсязі. Однак відповідачка не виконала умов договору, у зв'язку із чим виникла заборгованість, яка станом на 05.05.2014 року складає 25880,10 грн., з них: - 3000,0 грн. - заборгованість за кредитом; - 14900,10 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 7980,0 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом; Відповідно до судового наказу Біляївського районного суду Одеської області від 23.12.2008 року, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приват банк» було стягнуто 3912,74 грн. (а.с.4), тому різниця для стягнення становить 21967,36 грн., а також штрафи: - 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); - 1098,37 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором № б/н від 19.02.2008 року (а.с.5-9). Пунктом 5.2. умов кредитного договору передбачено право банку у разі порушення власником або довіреною особою вимог діючого законодавства України та/або умов даного договору та/або у разі виникнення Овердрафту банк має право призупинити здійснення розрахунків по карті (заблокувати карту) та/або визнати карту недійсною до моменту усунення, а також вимагати дострокового виконання боргових обов'язків в цілому або у встановленою банком часткою у разі невиконання власником або довіреною особою власника своїх боргових обов'язків та інших обов'язків за цим договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позивальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. На підставі ст. 548 ЦК України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. З урахуванням викладеного, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, права позивача порушені, оскільки відповідач не виконує взяті на себе зобов'язання та підлягають судовому захисту.

Outcome: approved