Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

10 січня 2018 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що від шлюбу з [PERSON] в них народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось і близько трьох років вони з відповідачем [PERSON] проживають окремо. Після того як вона подала заяву про розірвання шлюбу, чоловік припинив надавати матеріальну та фінансову допомогу на утримання дочки, не бере ніякої участі у її вихованні, пропозицію домовитись про участь в утриманні дитини відхилив. Дочка залишилась проживати з нею і знаходиться на її утриманні. Дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, який у будь-якому разі не повинен бути меншим ніж прожитковий мінімум. Вона одна такий рівень забезпечити не спроможна, тому батько дитини, який здоровий і працездатний, на її думку, зможе сплачувати аліменти на рівні 1/2 частки з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює військовослужбовцем та має постійний дохід. Це справедливо з огляду на те, що батьки мають рівні обовязки по утриманню дитини. Дочка постійно потребує нормального харчування, одягу. Усе це потребує значних коштів і вона сама не здатна в повній мірі забезпечити дитину всім необхідним. Інших утриманців [PERSON] не має. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала частково та просила стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] у розмірі 1/3 частки усіх його доходів. Пояснила, що в даний час ніде не працює, знаходиться на утриманні своїх батьків, які також утримують і її дочку [PERSON]. Відповідач в судове засідання не зявився, подав відзив на позов (а.с. 26-27), в якому зазначає, що визнає позовні вимоги частково та згоден сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З лютого 2015 року він проходить військову службу за контрактом в Збройних силах України, служить в різних місцях, дружина відмовилась проживати разом з ним. Кошти на утримання дитини він надає, купляє продукти харчування, одяг, іграшки, інші необхідні речі, постійно спілкується з дитиною при особистих зустрічах та по телефону, дочка в дошкільному навчальному закладі звільнена від плати за харчування як дитина учасника бойових дій (АТО). Водночас сама позивач ніде не працює, отже, вона ніяких коштів на утримання дитини не витрачає. Крім того, він має намір створити нову сімю і не матиме змоги витрачати на утримання дочки [PERSON] половину всіх своїх доходів. Представник відповідач адвокат [PERSON] позов визнав частково, повідомив, що відповідач [PERSON] згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів доходу. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], представника відповідача адвоката [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 7). Дитина проживає разом з матірю, що підтверджується довідкою Варвинської селищної ради № 117 від 09 січня 2018 року (а.с. 8). Позивач [PERSON] на даний час ніде не працює. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2)стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач [PERSON] має постійне місце роботи і заробіток. Доказів того, що відповідач має інших утриманців або незадовільний стан здоровя, суду не надано. Інформація про наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів відповідача, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, в матеріалах справи відсутня. За перелічених обставин, оскільки відповідач є батьком дитини і повинен нарівні з матірю її утримувати, аліменти слід стягувати з нього у частці від його заробітку (доходу), оскільки позивач скористалася передбаченим ч. 3 ст. 183 СК України правом вибрати такий спосіб отримання аліментів, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (10 січня 2018 року) і до досягнення дитиною повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан і стан здоровя відповідача та дитини, відсутність у відповідача інших утриманців. Статтею 185 СК України передбачено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину у разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. В разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із сторін або в разі настання інших обставин, що мають істотне значення, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів, поданим на підставі ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави пропорційно розміру задоволених позовних вимог, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати. Повний текст рішення складено 07 березня 2018 року.

Outcome: partial