Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-13 00:00:00

10 січня 2017 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів у частці від доходу. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем мають спільного сина, який проживає разом з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час шлюб з відповідачем розірвано і відповідач проживає окремо. Добровільно відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Інших аліментів відповідач не має, стан його здоровя задовільний. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, у письмовій заяві просила суд розглянути справу без її участі. Клопотання позивача судом задоволені, розгляд справи проведено за її відсутності, що не суперечить положенням, передбачених ч. 2 ст. 158 ЦПК України. Одночасно позивачка [PERSON] письмово повідомила судові, що вона від позову не відмовляється, заявлені вимоги підтримує по тих самих підставах , які нею були зазначені у позовній заяві, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином,про що свідчить поштове повідомлення, в судове засідання не зявився, причину неявки суду не повідомив, заперечень на позов не надав. Виходячи з наведеного, зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 51 Конституції України та ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач до часу звернення позивача із позовом до суду в добровільному порядку не надав доказів, які б заперечували обставини, викладені у позові. Під час відкриття провадження у справі, підготовки справи до судового розгляду, а також безпосередньо під час її судового розгляду відповідач зазначених обставин не оспорював. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 2003 року по 2010 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. На даний час шлюб між подружжям розірвано. Від шлюбу мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-ЖС № 029793, виданого 29 січня 2002 року ВРАГС Куйбишевського РУЮ Запорізької області. На даний час сторони разом не проживають. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, має задовільний стан здоровя, в змозі сплачувати аліменти на утримання свого неповнолітнього сина. Згідно довідки, виданої виконкомом Більмацької селищної ради Більмацького району Запорізької області, позивачка [PERSON] зареєстрована разом зі своїм сином [PERSON] [ADDRESS]. Оскільки позивачку [PERSON] при предявленні до суду позову звільнено від оплати судових витрат, а рішення ухвалено на її користь, суд, у відповідності до вимог передбачених ст. 88 ЦПК України, має підстави для стягнення з відповідача [PERSON] в дохід держави судовий збір в сумі 640 (шістсот сорок ) гривень 00 копійок. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved