Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

11.11.2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставиться питання про стягнення заборгованості у розмірі 23694,16 грн. з відповідача на користь позивача за кредитним договором та витрат, повязаних зі сплатою судового збору у розмірі 1218 грн. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що відповідно договору №б/н від 08.07.2010 року [PERSON] 08.07.2010 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року має заборгованість 23694,16 грн., яка складається з наступного: - 11335,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 9754,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1000 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1104,48 грн. - штраф (процентна складова). Враховуючи те, що відповідач своїх зобов'язань не виконує, позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та витрати по сплаті судового збору. Представник позивача наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, а також додаткові пояснення до позовної заяви. У відповідності до письмових пояснень, представник позивача вказує на фото позичальника з карткою, копію кредитного договору, розрахунок заборгованості, копію паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір, як на докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність невиконаних кредитних зобовязань у відповідача. Крім того пояснює, що підпис позичальника у кредитному договорі свідчить про те, що позичальнику добре були відомі і цілком зрозумілі всі умови договору і він вважає їх справедливими по відношенню до себе. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала частково. Зазначив, що визнає заборгованість у розмірі 3650 грн. Надала суду письмові заперечення проти позову, з яких вбачається, що про укладення договору №б/н від 08.07.2010 року нічого не чула, копію договору не отримувала. Вважає зміни відсоткової ставки в односторонньому порядку незаконними. Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення відповідача, суд приходить до наступного висновку. З матеріалів справи вбачається, що відповідно договору №б/н від 08.07.2010 року [PERSON] 08.07.2010 року отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання кредиту фізичним особам складає між ним і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві (а.с. 9-35). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України кредитодавець зобов'язується за кредитним договором надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник\~\~зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконував, внаслідок чого станом на 31.07.2015 року має заборгованість 23694,16 грн., яка складається з наступного: - 11335,39 грн. - заборгованість за кредитом; - 9754,29 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 1000 грн. заборгованість за пенею та комісією; а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - 500 грн. - штраф (фіксована частина); - 1104,48 грн. - штраф (процентна складова) (а.с. 6-7). Суд зазначає, що у відповідності до п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право здійснювати зміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків (а.с. 17). У свою чергу відповідачем підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, тобто позичальник перед підписанням кредитного договору мав можливість ознайомитися з його умовами і в разі незгоди із запропонованими умовами відмовитися від укладання такої угоди (а.с. 9). Оскільки відповідачем підписано договір №б/н від 08.07.2010 року, то його влаштовували умови кредитного договору, а тому посилання на порушення з боку банку умов кредитування є безпідставними. За приписами ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати, повязані зі сплатою судового збору у розмірі 1218 грн. (а.с. 41). За таких обставин, суд приходить до висновку, що відповідач не виконав своїх зобовязань за договором, а тому позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості слід задовольнити повністю. На підставі викладеного,

Outcome: approved