Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

10 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] та у позовних вимогах просить суд зменшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини, призначених судовим наказом Першотравневого районного суду Донецької області від 14.12.2017 року, змінивши їх розмір з 1/4 частини з усіх видів його заробітку на 1/6 частину заробітку (доходу) щомісячно, обґрунтовуючи свої вимоги наступним. Згідно судового наказу Першотравневого районного суду Донецької області від 14 грудня 2017 року по справі 241/99/18 (2-н/241/55/2017) за заявою [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з [PERSON] на користь [PERSON], призначено до стягнення аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення до суду заяви про видачу судового наказу, тобто з 05.12.2017 року, і до повноліття дитини. Як підставу зменшення розміру аліментів, вказує, що судовим наказом Першотравневого районного суду Донецької області від 26 лютого 2018 року по справі 2-н/241/2/2018 з нього також було присуджено до стягнення аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу). Позивач вважає, що внаслідок зміни матеріального стану він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі визначеному рішенням суду, тому він вимушений звернутись в суд з позовом про зменшення розміру аліментів. У судове засідання позивач не зявився, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання також не зявилася, надавши до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу без її участі та ухвалити рішення на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що на підставі судового наказу Першотравневого районного суду Донецької області від 14 грудня 2017 року по справі 241/99/18 (2-н/241/55/2017) за заявою [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини, з [PERSON] на користь [PERSON], призначено до стягнення аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення до суду заяви про видачу судового наказу, тобто з 05.12.2017 року, і до повноліття дитини(а.с.5). Позивачем у підтвердження своїх доводів надано також копію судового наказу Першотравневого районного суду Донецької області від 26 лютого 2018 року по справі 241/99/18 (2-н/241/2/2018), яким з нього було присуджено до стягнення аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дітьми повноліття(а.с.6). Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За приписами ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно зі ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. За змістом ст.170 ЦПК України судовий наказ, виданий відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.161 цього кодексу (заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів) скасуванню не підлягає; у разі видачі судового наказу відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України боржник має право звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з'ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров'я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. При цьому суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо зменшення розміру аліментів. При подачі позову позивач посилається на ту обставину, що у нього із заробітної плати стягуються аліменти в загальному розмірі 7/12 частин, що у процентному співвідношенні складає 58,3% та є більшим від половини заробітку. Таким чином, суд вбачає суттєву зміну матеріального стану у позивача, що відповідно до положень ст.192 СК України є підставою для зменшення розміру аліментів. Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вбачається, що у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. Враховуючи вищевикладене, те, що представлені позивачем докази на підтвердження факту погіршення його матеріального становища, що, відповідно, є підставою для зменшення розміру стягуваних з нього аліментів, в контексті положень ст.ст.76-80 ЦПК України є належними, допустимими, достовірними та достатніми, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved