Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

11.12.2018 року представник позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача на його користь 40000 грн. на відшкодування матеріальної шкоди та 10000 грн. моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що у листопаді 2017 року між ним та відповідачем була укладена попередня угода, відповідно якої відповідач мав намір купити квартиру [ADDRESS] . Співвласниками даної квартири крім нього є [PERSON] та [PERSON] .Нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу квартири було відкладено до оформлення співвласниками довіреності на право продажу. Відповідач погодився чекати та отримав ключі до вхідних дверей квартири. У лютому 2018 року відповідач повідомив, що відмовляється купувати дану квартиру та повернув ключі. Зайшовши у квартиру він побачив, що відповідач привів її в нежитловий стан, здійснив перепланування. Зазначає, що є літньою людиною, тому документально оформити перепланування квартири не має можливості. Вказав, що діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Моральну шкоду оцінює у 10 000 грн. 05.02.2019 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просить у задоволенні позову відмовити. Зазначає, що позивачем не подано жодних доказів на підтвердження стану квартири на момент надання ключів відповідачу та їх повернення. Крім того, відсутні докази на підтвердження вартості матеріальної та моральної шкоди. Відповідач лише виніс частину бою та сміття з квартири,жодних інших дій не вчиняв. Позивача та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав вказаних у позовній заяві. Позивач зазначив, що акту обстеження квартри до моменту передачі ключів відповідачу не проводив, власниками квартири є він, його дочка та онука. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, пояснив, що квартира знаходиться у співвласності трьох осіб, відповідач відмовився від купівлі квартири оскільки позивач не мав відповідних довіреностей від інших власників для укладення договору купівлі-продажу. Квартира була у занедбаному стані, акт обстеження складено через 10 місяців після передачі ключів позивачу. Ухвалою судді Червоноградського міського суду Львівської області від 27.12.2018 року відкрито провадження у справі. Заслухавши пояснення представників сторін та позивача, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про право власності на квартиру від 12.01.2017 року №7083 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №146335371 від 21.11.2018 року, квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності позивачу та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] - в рівних частках кожному. Відповідно до копії акта від 29.11.2018 року, в ході комісійного візуального обстеження квартири за адресою: [ADDRESS] виявлено наступний стан кімнат: в спальні та коридорі частково пошкоджено та обдерто шпалери; демонтовано міжкімнатні двері в зал, кухню, ванну та туалет; в кухні знято дерев`яну підлогу, демонтовано газову плиту і кухонну мийку; перегородка між ванною і туалетом розбита; демонтовано унітаз, умивальник, ванну; у ванні оббито облицьовувальну плитку на стінах і підлозі; в туалеті оббито облицьовувальну плитку на стінах і підлозі; умивальник і унітаз розбиті; демонтовані всі сантехнічні прилади (мийка, газова плита, ванна) та дерев`яні конструкції (двері, обналічки) складовані в квартирі; демонтовано внутріквартирна розводка каналізації та водопроводу у ванній та туалеті. Згідно копії розписки від 27.11.2017 року, вказується про отримання [PERSON] ключів від квартири та намір його придбати зазначену квартиру. Позивачем надано фото, де відображено стан квартири. Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі . Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до частини другої статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини. Поряд з цим, відповідно до статті 23 ЦК моральна шкода полягає у: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Позивачем не доведено жодними належними та допустимими доказами спричинення вказаної шкоди внаслідок протиправної поведінки відповідача, а представник відповідача у судовому засіданні заперечив таку винуватість. Враховуючи те, що позивачем не доведено завдання неправомірними діями відповідача майнової та моральної шкоди, у задоволенні позову необхідно відмовити. Посилання позивача на наявний у матеріалах акт від 29.11.2018 року є безпідставним, оскільки такий лише відображає стан спірної квартири на час його складання, однак не є доказом вини відповідача у настанні цього стану, та відображенням стану помешкання на момент передачі відповідачу ключів. Недоведеність цих обставин виключає необхідність у дослідженні доказів щодо факту та розміру шкоди.

Outcome: dismissed