Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

10 липня 2014 року прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави, в особі Куйбишевської РДА до [PERSON] про розірвання договорів оренди не витребуваних земельних часток (паїв), укладених 08 липня 2013 року за №№67,68 відповідно між Куйбишевською РДА та [PERSON], обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що відповідачем використовуються орендовані земельні ділянки не за їх цільовим призначенням. Прохає розірвати договори оренди, зобов'язати [PERSON] повернути земельні ділянки загальною площею 25,05 га шляхом підписання акту прийому-передачі. В судовому засіданні прокурор підтримав вимоги, заявлені ним в інтересах держави в особі Куйбишевської РДА, надавши судові відповідні пояснення. Позицію прокурора в судовому засіданні підтримав Коломоєць В.А., як представник позивача - Куйбишевської РДА. Він пояснив, що відповідач після прийняття в строкове платне користування земельних ділянок (багаторічні насадження) єдиним масивом в контурах [NUMBER] і [NUMBER] для ведення садівництва використовує її всупереч умов договорів оренди не за цільовим призначенням, а тому Куйбишевська РДА, як орендодавець, вважає наявними підстави для дострокового припинення цих договорів шляхом розірвання за рішенням суду на вимогу однієї із сторін. При цьому земельні ділянки підлягають поверненню її власнику - державі в особі Куйбишевської РДА. Відповідач [PERSON] письмово повідомив судові про те, що він позов визнає, зазначені у ньому обставини не оспорює (а.с.44). У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, подав заяву з проханням слухати справу без його участі (а.с.44). Виходячи з наведеного, а також положень ст.27, ч.2 ст.158, ст.169 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності відповідача. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши пояснення прокурора та представника позивача, з'ясувавши позицію відповідача, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні в них докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Згідно із ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» №899-ІV від 05 червня 2003 року (далі - Закон №899-ІV) нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження. Відповідно до розпорядження голови Куйбишевської РДА від 24 квітня 2012 року №251 «Про визнання земельних ділянок нерозподіленими (не витребуваними) та передачі їх в оренду (багаторічні насадження, із земель колективної власності колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія» орієнтовною площею 25,05 га) [PERSON] та розпорядження голови Куйбишевської РДА від 14 травня 2013 року №259 «Про передачу нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (багаторічні насадження) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія» в оренду [PERSON]» останньому передано земельні ділянки (багаторічні насадження) площею 23,500 га в контурі [NUMBER] і 1,5500 га в контурі [NUMBER] в оренду для ведення садівництва на строк до моменту отримання власниками земельних часток (паїв) державних актів на право власності на земельну ділянку, але не більше ніж 10 років з виплатою орендної плати в розмірі 1% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки з подальшим переглядом розміру орендної плати в частині її збільшення після трьох років використання земельної ділянки (а.с.8,9). На підставі вказаних розпоряджень між Куйбишевською РДА та [PERSON] 03 червня 2013 року укладені договори оренди не витребуваних земельних часток (паїв) №67 і №68, зареєстровані в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області від 08 липня 2013 року за №24 і №25 відповідно. Предметом договорів оренди є не витребувані земельні частки (паї) (під багаторічними насадженнями) із земель колишнього колективного сільськогосподарського підприємства «Таврія», загальною площею 25,05 га, які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом на території Куйбишевської селищної ради Куйбишевського району Запорізької області (а.с.10-22). Відповідно до п.2.1 договорів, земельні ділянки передані в оренду для садівництва. Згідно акта перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 02 червня 2014 року, складеного уповноваженою особою відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, на наданих відповідачу [PERSON] в оренду земельних ділянках для садівництва проведено корчування дерев та посів соняшнику, що свідчить про нецільове використання орендованих земельних ділянок та порушення вимог чинного земельного законодавства (а.с.24). Про нецільове використання відповідачем орендованих ним земельних ділянок також свідчать акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства від о2 червня 2014 року, 10 червня 2014 року та 16 червня 2014 року, а також акт обстеження земельної ділянки від 14 травня 2014 року (а.с.24,29,33,35). Судом враховано, що акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства складено у присутності орендаря [PERSON], вони ним підписані без жодних зауважень та застережень. Постановами повноважної посадової особи Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 02 червня 2014 року №10 та від 10 червня 2014 року №15 відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені стст.55,1885 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в певному розмірі. Вказані постанови відповідачем не оскаржені та ним сплачені штрафи (а.с.27,28,32,34). Частиною третьою статті 35 ЗК України визначено, що земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо. Відповідно до актів прийому-передачі земельних ділянок в оренду [PERSON] були передані земельні ділянки (багаторічні насадження) для ведення садівництва (а.с.16,22). Разом з тим, земельні ділянки для садівництва мають особливий правовий режим, оскільки основним цільовим призначенням таких земельних ділянок є закладання та вирощування садів (деревних і кущових плодових насаджень). Закладання та вирощування багаторічних плодових насаджень є основною кваліфікуючою ознакою цільового призначення та цільового використання земельних ділянок, наданих для садівництва. Згідно пункту «а» частини першої статті 96 ЗК України землекористувачі зобов'язані забезпечувати використання землі за цільовим призначенням та за свій рахунок приводити її у попередній стан у разі незаконної зміни її рельєфу, за винятком випадків незаконної зміни рельєфу не власником такої земельної ділянки. За невиконання вимог щодо використання земель за цільовим призначенням громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, що визначено пунктом «ґ» частини першої статті 211 ЗК України. Згідно з нормою статті 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: розірвання договору (стаття 611 ЦК України). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Згідно частини першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. З матеріалів справи вбачається, що порушення відповідачем умов договорів оренди не витребуваних земельних часток (паїв) щодо цільового використання земельних ділянок, як це передбачено договорами, є істотним, оскільки в значній мірі позбавляє позивача того, на що він розраховував при укладанні договорів, зокрема використання земельних ділянок за призначенням. Відповідно до ст.24 Закону України «Про оренду землі» №161-ХІV від 06 жовтня 1998 року (далі - Закон №161-ХІV) орендодавець має право вимагати від орендаря використання земельної ділянки за цільовим призначенням згідно з договором оренди. Частиною 1 статті 32 Закону №161-ХІV передбачено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України (далі - ЗК України) та іншими законами України. Згідно з пунктом «ґ» частини першої статті 141 ЗК України однією із підстав припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Згідно з ч.1 ст.34 Закону №161-ХІV у разі припинення або розірвання договору оренди землі орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві земельну ділянку на умовах, визначених договором. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем [PERSON] обов'язків, встановлених договорами оренди не витребуваних земельних часток (паїв) та порушенням вимог чинного законодавства України, що регулює дані правовідносини, а саме: використання не за цільовим призначенням орендованих ним земельних ділянок, укладені між сторонами договори щодо передачі в оренду земельних ділянок загальною площею 25,05 га для садівництва, слід розірвати і зобов'язати відповідача повернути зазначені земельні ділянки орендодавцю. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Оскільки позов прокурора в інтересах держави в особі Куйбишевської РДА задоволено, а він звільнений від сплати судових витрат, то у відповідності з вимогами, передбаченими статтею 88 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави в розмірі 243 грн. 60 коп.. При цьому, судом враховано, що відповідно до п.1.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить один відсоток ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Ціна позову визначається у позовах про розірвання договору найму (оренди) або договору найму (оренди) житла - сукупністю платежів за користування майном або житлом протягом строку, що залишається до кінця дії договору, але не більше ніж за три роки (пункт 8 частини першої статті 80 ЦПК України). В даній цивільній справі ціна позову становить 15633 грн. 60 коп., виходячи з розрахунку: ((488875 грн. 20 коп. + 32244 грн. 96 коп. (вартість земельних ділянок)) * 1% (розмір орендної плати) / 100%) * 3 (кількість років користування майном) = 15633 грн. 60 коп.. Таким чином, розмір судового збору повинен становити 243 грн. 60 коп..

Outcome: approved