overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-05 00:00:00

11 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що 6 червня 2015 року вона уклала шлюб із відповідачем, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області. Від шлюбу дітей не мають. Зазначила, що спільне життя у шлюбі з відповідачем не склалося. Так сталося, що міцної сім`ї вони створити не змогли, оскільки в результаті різних, загалом протилежних поглядів на життя у них з кожним роком все більше і більше виникали сварки. Майже чотири місяці тому назад вони припинили шлюбні відносини як чоловіка і дружини та стали проживати окремо. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про визнання позову, просив розгляд справи провести за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини. Із матеріалів справи вбачається, що з 6 червня 2015 року [PERSON] , [INFO], та [PERSON] , [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Липоводолинського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 29 (а.с. 6). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань (ст. 51 СК України). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. У відповідності до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За встановлених обставин щодо відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, сторони спільно не проживають, не ведуть спільне господарство, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставою для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

11 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 04 червня 2011 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб. Відповідач подав до суду ідентичну заяву, в якій позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 04 червня 2011 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, вжиті судом заходи для примирення подружжя бажаний результатів не дали, оскільки позивач продовжує наполягати на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

11 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 27 червня 2015 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалось, через агресивний характер, алкогольну залежність та подружні зарди. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просила суд розірвати шлюб, у випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 червня 2015 року, мають спільного сина [PERSON] , [INFO] . Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження дитини. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.112 цього Кодексу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

11 березня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 22 листопада 2018 року, від шлюбу дітей не мають. На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

11 березня 2020 року позивач, [PERSON] , звернувся з позовом до Дунаєвецької міської ради Хмельницької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Дунаєвецька районна державна адміністрації Хмельницької області про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом (ціна позову 33710 грн.69коп.) посилаючись на те, [INFO] померла мама позивача [PERSON] , яка проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] . Після її смерті залишилось спадкове майно: земельна частка (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості у землі, яка перебувала у колективній власності колгоспу «Правда», с.Гута Яцьковецька, Дунаєвецького району Хмельницької області, право якої посвідчено сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0256643. Позивач є спадкоємцем за заповітом, оскільки при житті [PERSON] склала заповіт, згідно якого все своє майно заповіла сину [PERSON] . 10 лютого 2020 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу Бугерко Н.А. про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну частку (пай), що належала померлій, однак нотаріус відмовив йому у видачі свідоцтва про право на спадщинуза заповітом на земельну частку пай), що належала [PERSON] , померлій [INFO] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), а саме в зв`язку із його втратою. Сертифікат на право на земельну частку (пай) втрачений, про що є оголошення в газеті «Дунаєвецький вісник», а тому позивач звернувся до суду та просить визнати за ним право на земельну частку (пай) розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебувала у колективній власності колгоспу «Правда» с.Гута Яцьковецька, Дунаєвецького району, Хмельницької області, як за спадкоємцем за заповітом, що належало [PERSON] , 1939 року народження, яка померла [INFO] . Ухвалою Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16 березня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій позов підтримує повністю, просить його задовольнити та проводити розгляд справи у його відсутності. Просить винести рішення на підготовчому засіданні, оскільки відповідач визнає позов. Відповідач: представник Дунаєвецької міської ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду заяву ,в якій просив проводити розгляд справи у його відсутності, не заперечив проти задоволення позову, позов визнав. Представник третьої особи :Дунаєвецької РДА в судове засідання не з`явився, однак надіслав суду заяву, в якій зазначає, що при винесені рішення покладається на розсуд суду і просить справу розглядати у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-21 00:00:00

11 березня 2020 року позивач, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до Смотрицької селищної ради Дунаєвецького району Хмельницької області про визнання права власності на спадкове майно (ціна позову 67072 грн.) посилаючись на те, що [INFO] помер її батько [PERSON] , який проживав та був зареєстрований в [ADDRESS] . Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно: Ѕ частку житлового будинку, розташованого в [ADDRESS] , яка належала йому на підставі рішення Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 09 грудня 1987 року. Позивачка є донькою померлого та відповідно спадкоємцем за законом 1-ої черги, спадщину прийняла, звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, інших спадкоємців, котрі би претендували на спадщину, немає. При житті батько склав заповіт, згідно якого все своє майно заповів їй, [PERSON] , заповіт від 23.03.1999року, посвідчений секретарем Балинської сільської ради Дунаєвецького району, зареєстрований в реєстрі за № 16, є не зміненим та не скасованим. 18 лютого 2020 року звернулася до приватного нотаріуса Дунаєвецького районного нотаріального округу з питанням оформлення спадщини на Ѕ частину житлового будинку, яка належала батьку, однак постановою приватного нотаріуса відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказану частку в домоволодінні через те, що батько не зареєстрував своє право власності згідно чинного законодавства. Право власності батька визнано рішенням Дунаєвецького районного суду від 09 грудня 1987 року по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , яке не зареєстровано в Дунаєвецькому КП « Інвентарбюро», а тому звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на Ѕ частину житлового будинку з відповідною частиною належних до нього господарських будівель та споруд, який розташований в [ADDRESS] ,яка належала померлому батьку. Ухвалою судді Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 16.03.2020 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву, в якій позов підтримала повністю, просила його задовольнити та проводити розгляд справи у її відсутності . Відповідач: представник Смотрицької селищної ради Хмельницької області в судове засідання не з`явився, однак надіслав суду повідомлення, в якому позов визнав та не заперечив в його задоволенні і просить справу розглядати у його відсутності. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-07 00:00:00

11 березня 2020 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. На підтвердження позовних вимог зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 31 травня 1991 року. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у зв`язку з відсутністю взаєморозуміння і взаємоповагою. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з 15.07.2017 року. На підставі вищенаведеного прохав розірвати шлюб. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 березня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено судове засідання (а.с.13). У встановлений судом строк відповідач правом на подання відзиву не скористався. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, до суду подав заяву в якій виклав прохання провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтвердив (а.с.24). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву в якій прохала провести розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 31 травня 1991 року уклали шлюб, зареєстрований Ромоданівською селищною радою Миргородського району Полтавської області, актовий запис - №9 (а.с.5). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягав на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-07 00:00:00

11 березня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів», в якому просить стягнути з відповідача на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в сумі 17 232 грн 89 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач систематично затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 12 березня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами та визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений частиною сьомою статті 178 ЦПК України строк відповідач відзив на позов не подав. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що позивач перебуває у трудових відносинах з ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів» та обіймає посаду начальника бюро з нормування праці, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 8-9). Позивач зазначає, що у відповідача перед ним обліковується заборгованість по виплаті заробітної плати в сумі 17 232 грн 89 коп., що підтверджується розрахунковим листком, долученим позивачем до позову (а.с. 11), а будь-які його звернення щодо її виплати в порядку досудового врегулювання спору відповідач ігнорує, чим систематично порушує право позивача на отримання заробітної плати. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу. Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Частиною другою статті 233 КЗпП України передбачено право працівника звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, у разі порушення законодавства про оплату праці. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача нарахованої, але невиплаченої заробітної плати є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

11 березня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 серпня 2019 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 03 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін на 06.05.2020. 06.05.2020 розгляд справи відкладено на 09.06.2020, у зв`язку з неявкою сторін. 09.06.2020 розгляд справи відкладено на 04.08.2020, у зв`язку з клопотанням відповідача. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 червня 2020 року, клопотання [PERSON] про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Державній установі «Ладижинська виправна колонія (№39)» за участю відповідача. У судовому засіданні представник позивача позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в ході судового засідання позовні вимоги визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Позивач до суду не з`явилася, у письмовій заяві від 06.05.2020 просила справу розглядати без її участі, підтримавши позовні вимоги. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 серпня 2019 року, актовий запис № 106. Від даного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Подружні відносини сторони не підтримують через різні погляди на сімейні стосунки та цінності, подальше збереження шлюбу вважають не можливим, оскільки це суперечить їх інтересам. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частини третьої статті 56 СК України кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме інтересам сторін, а тому позов підлягає задоволенню. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved