Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

12.03.2014 року Прокурор Амвросіївського району звернувся до суду з позовом в інтересах Амвросіївської райдержадміністрації Донецької області до [PERSON] про скасування державного акту на право приватної власності на звільнення земельної ділянки. Позовні вимоги мотивовані тим, що як член сілянського господарства «ІПК» [PERSON] отримала земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю). В той же час вона не мала права на отримання цієї ділянки, оскільки фактично не була членом цого господарства. Тому прокурор просить скасувати державний акт та зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку, привівши її у первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан. В судовому засіданні прокурор та представник Амвросіївської райдержадміністрації підтримали позовні вимоги і просять їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачка не мала права на отримання земельної ділянки. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи відповідачка повідомлена належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, які є в матеріалах справи. Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідачки не надходило. Приймаючи до уваги, що прокурор та представник райдержадміністрації не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачки з ухваленням заочного рішення. Заслухавши прокурора та представника Амвросіївської райдержадміністрації, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Розпорядженням голови Амвросіївської райдержадміністрації № 530 від 02.10.2001 року зареєстровано селянське фермерське господарство «ІПК», голова [PERSON] Останньому було надано в постійне користування земельну ділянку для ведення селянського фермерського господарства площею 42,2 гектара, розташовану на території Успенської сільської ради Амвросіївського району (Державний акт на постійне користування землею ІV-ДН № 024103). В 2003 році [PERSON] вніс до до Статуту господарства та до реєстраційної картки додаткових членів СФГ, в тому числі відповідачку. Зазначені зміни були зареєстровані розпорядженням голови райдержадміністрації № 3 від 21.05.2003 року. Розпорядженням голови Амвросіївської райдержадміністрації № 440 від 15.08.2003 року надано дозвіл на розробку проекту приватизації земельних ділянок із земель фермерсьного господарства «ІПК» у розмірі земельної частки (паю) членам фермерського господарства «ІПК». Розпорядженням голови Амвросіївської райдержадміністрації № 668 від 13.12.2006 року припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 42,45 га господарством «ІПК» (голова [PERSON].) та передано цю ділянку громадянам, членам господарства «ІПК» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 02.04.2007 року відповідачка отримала державний акт на право власності на земельну ділянку. Прокурор просить скасувати вищезазначений державний акт, оскільки відповідачка отримала земельну ділянку з порушенням вимог законодавства. Вирішуючи позов суд виходить з наступного. Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство може бути створене громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Закону членами господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інши члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту господарства. Членами господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). Статтєю 27 Закону передбачено, що трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. У разі виробничої потреби господарство має право залучати до роботи в ньому інших громадян за трудовим договором (контрактом). Згідно ст. 13 Закону члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Відповідачка не є членом сім`ї [PERSON] не є його родичем та не об`єдналася з ним для спільного ведення фермерського господарства. Крім того, відповідачка ніколи не працювала в господарстві «ІПК». Це підтверджується ухвалою Амвросіївського районного суду від 10.06.2013 року про звільнення від кримінальної відповідальності [PERSON], яка будучи головою Успенської сільської ради Амвросіївського району, з причини неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, підписала та затвердила печаткою сільської ради додаток № 3 до статуту господарства «ІПК» від 21.05.2003 року та реєстраційну картку. В результаті таких дій голови сільської ради, [PERSON] було надано можливість ввести до складу нових членів господарства відповідачку, яка ні раніше, ні в подальшому не вела сілянсько-фермерського господарства. Вказана ухвала суду набрала чинності 17.06.2013 року. Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка в порушення вищезазначених норм не надала суду доказів того, що вона мала право в передбаченому законом порядку отримати у власність в розмірі земельної частки земельну ділянку, яка була передана господарству «ІПК» для ведення селянського господарства. За вимогами ст. 256, 257 ЦК України строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права (позовна давність) становить три роки. Відповідно ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 3 ст. 267 ЦК передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленому до винесення ним рішення. Жодна із сторін у даному спорі не заявила про застосування позовної давності. Проаналізувавши всі обставини справи та вивчивши докази по ціх обставинах, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved