Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

10 серпня 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 109448,42 грн., мотивуючи свої вимоги тим, що у відповідності до укладеного кредитного договору № 132 від 20.02.2008 року ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 17550 доларів США зі сплатою 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення до 20.02.2015 року. 19.12.2008 року між банком та відповідачем укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору, за умовами якого процентна ставка за користування кредитними коштами встановлювалася в розмірі 17,5% річних. В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернув. Загальна сума заборгованості відповідача перед банком в гривневому еквіваленті станом на 13.07.2015 року становить 109448,42 грн. Звертаючись до суду позивач просить стягнути заборгованість по кредитному договору в примусовому порядку з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не зявився, поштою на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлявся у встановленому порядку, у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Причини неявки суду невідомі. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд визнав можливим справу розглянути у відсутність відповідача за наявними доказами у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідно до кредитного договору № 132 від 20.02.2008 року ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» надав [PERSON] кредит у розмірі 17550 доларів США зі сплатою 12,5% річних, з кінцевим терміном повернення до 20.02.2015 року (а.с. 9-12). 19.12.2008 року між ВАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] укладено Додатковий договір № 1 до кредитного договору № 132 від 20.02.2008 року, за умовами п. 1.3. якого процентна ставка за користування кредитними коштами встановлювалася в розмірі 17,5% річних. (а.с. 20). В порушення умов кредитного договору позичальник кредитні кошти своєчасно не повернув. Загальна сума заборгованості відповідача перед банком, станом на 13.07.2015 року становить 109448,42 грн. (а.с. 7-8) та підлягає стягненню. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 527 ЦК України, боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Суд дійшов висновку, що оскільки [PERSON] порушив зобовязання щодо повернення кредитних коштів, тобто істотно порушив умови укладеного кредитного договору, тому позовні вимоги про стягнення заборгованості з відповідача підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого позивач звільнений, у сумі 1094 грн. 48 коп.

Outcome: approved