Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-08 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 28 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис за №16. Під час перебування у шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Разом з тим, подружнє життя не склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. Вказане призвело до втрати між ними почуття любові і поваги. З січня 2018 року їхні відносини погіршилися, в результаті чого вони фактично припинили подружні стосунки. З цього часу разом не проживають та не ведуть спільного господарства, спілкуються виключно про сина та необхідність витрат на його утримання. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. Справа слухалась у відсутність сторін, які у підготовче судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. 09 грудня 2019 року від позивача [PERSON] через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Строк на примирення просив не надавати. Також до суду від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала повністю та не заперечувала проти розірвання шлюбу. Враховуючи те, що у підготовче судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 28 січня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Трускавецького міського управління юстиції Львівської області, про що зроблено актовий запис за №16 (а.с.3). Під час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] (а.с.6). Спільне життя сторін на склалось через несумісність характерів та різні погляди на життя. На даний час позивач та відповідачка припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved