Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом до суду. На доведеність своїх вимог зазначив, що його батьки [PERSON] та [PERSON] з 28.08.1993 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який 26.05.2015 року було розірвано. Після розлучення батьків позивач проживав разом з матірю і знаходиться на її утриманні, оскільки на теперішній час він навчається на 2 курсі Української державної академії залізничного транспорту денної форми навчання і не має самостійного заробітку. На теперішній час позивач продовжує навчання, будь-якого самостійного заробітку не має, його мати не в змозі самостійно утримувати його, а відповідач аліментів нікому не платить, інших дітей або осіб, що знаходились на його утриманні він не має, працює у Відокремленому підрозділі «Шахта імені [PERSON]» Державного підприємства «Дзержинськвугілля» і має можливість надавати матеріальну допомогу, яку в добровільному порядку надавати відмовляється. Просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі ? частини від всіх видів доходу, щомісячно, до закінчення навчання. Позивач у судове засідання не зявився. Представник позивача, який діє за довіреністю, позовні вимоги в судовому засіданні підтримав повністю з підстав, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він згодний сплачувати аліменти на період навчання [PERSON] у розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку. Також суду пояснив, що він знаходиться на обліку з хронічним радикулітом і потребує постійного лікування, працює, інших утриманців не має. Крім того, на даний час перебуває у шлюбі з [PERSON], яка перебуває на обліку у [PERSON] міському центрі зайнятості з 29.10.2015 року по теперішній час. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Згідно з ч.1 ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син, продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У п. 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] навчається на 3 курсі денного відділення в Українському державному університеті залізничного транспорту, та продовжуватиме навчання до 30.06.2017 року, власних доходів він не має, стипендію не отримує, тому потребує матеріальної допомоги батька, оскільки мати не в змозі повноцінно забезпечити його матеріально усім необхідним для навчання. Відповідач є дієздатним, працює Відокремленому підрозділі «Шахта імені [PERSON]» Державного підприємства «Дзержинськвугілля», має постійний дохід. На даний час проживає з [PERSON] однією сімєю , ведуть спільне господарство, мають взаємні права і обовязки. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що відповідач перебуває на обліку з хронічним радикулітом і потребує постійного лікування. Інших утриманців не має. Згідно зі ч. 1 ст. 200 СК України \~суд\~визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. Згідно\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище позивача, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сімї, батьків, дітей. Відповідно до п. 4 ч. 3\~ст. 129 Конституції України\~однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеність перед судом їх переконливості. Виходячи із цього принципу, суд не може за власною ініціативою збирати докази або робити інші процесуальні дії, направлені на збирання доказів, а лише оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, починаючи з 10.08.2015 року, щомісячно, на період навчання [PERSON], тобто до 30.06.2017 року включно, частково задовольнивши вимоги позивача. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України\~судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі ст.ст.191, 198-201 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial