Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

11 травня 2016 року заявник [PERSON] звернула до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення та просить суд: встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження с.Платонівка м.Ровеньки, Луганської області, яка настала [INFO] року в Україні, с.Платонівка, м.Ровеньки Луганської області. Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що [INFO] року на території антитерористичної операції померла її бабуся [PERSON]. [INFO] року. [INFO] відділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції відмовив у реєстрації смерті [PERSON], оскільки надане для підтвердження факту смерті «Врачебное свидетельство о смерти [NUMBER] от 19.01.2016» не є, на думку співробітників ДРАЦС, підставою для здійснення державної реєстрації смерті [PERSON]. Заявник зазначає, що, враховуючи дані, які містяться в заяві, а також додані до неї докази, суд має всі підстави встановити факт смерті [PERSON] [INFO] року. В судовому засіданні заявник заявлену вимогу повністю підтримала та, будучи допитаною в якості свідка відповідно до вимог ст.184 ЦПК України, показала суду, що її бабусі [PERSON] з листопада проживала разом з нею в с.Іванків Бориспільського району Київської області. В січні 2016 року її бабуся поїхала провідати мати заявника, яка залишилась проживати в м.Ровеньки Луганської області, де з її бабусею стався інсульт і вона мерла [INFO] року. Вона поїхала на похорон бабусі, та їй відомо, що поховання було здійснено на підставі виданого їм лікарями лікарського свідоцтва про смерть. Після сметі [PERSON] вона звернулась до управління Пенсійного фонду, щоб повідомити про смерть бабусі та щоб припинили нарахування пенсії, звідки її направили до відділу РАЦС за свідоцтвом про смерть, проте у видачі свідоцтва їй було відмовлено. Представник зацікавленої особи - Бориспільський міськрайонний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області ( до реорганізації - Ввідділ державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, в судове засідання не з'явився, направив суду листа, в якому просив розглядати справу в їхню відсутність, заперечень по суті справи не мають. Допитавши в якості свідка заявника, дослідивши матеріали справи та надані суду оригінали документів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON], [INFO], (дошлюбне прізвище - [PERSON]), є онукою [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище -[PERSON]), що підтверджується свідоцтвом про народження заявника серії [NUMBER], виданим 09 лютого 1987 року Кубансільським районною радою народних депутатів Гулькевічського району Краснодарського краю РРФСР( а.с.3), свідоцтвом про народження матері заявника [PERSON], [INFO] (дошлюбне прізвище - [PERSON]), серія [NUMBER], виданим 04 лютого 1964 року Благовською сільською радою Антрацитівського району Луганської області, копією паспорта [PERSON] [INFO], серії [NUMBER], виданого 29 травня 1998 року Ровеньківським МВ УМВС України в Луганській області, оригінал якого було надано суду на огляд, а також свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], виданим повторно 11 серпня 1949 року Бюро записів актів громадянського стану Ровеньківського району Луганської області (а.с.20). Згідно з даними паспорта заявника [PERSON] та її Баби [PERSON] (а.с.5,15) вони значаться зареєстрованими за однією адресою : [ADDRESS]. Також встановлено, що [PERSON] З є особою, переміщеною з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції з постійного місця проживання в [ADDRESS] в [ADDRESS], що підтверджується Довідкою від 17.11.2014 року №3225000401 (а.с.9). В судовому засіданні встановлено, що факт смерті [PERSON], що мала місце [INFO] року в с.Платонівка, м.Ровеньки Луганської області, підтверджується лікарняним посвідчення про смерть [NUMBER] від [INFO] року, виданим «Благовской сельской врачебной амбулаторией «Многопрофильная больница» Луганской народной республики» ( а.с.8). Ці обставини повністю підтверджені показами допитаної в судовому засіданні в якості свідка заявника [PERSON]. За змістом ст.1265 Цивільного кодексу України заявник [PERSON] є спадкоємцем за законом [PERSON] та, у разі відкриття спадщини, має право звернутись за прийняттям спадщини, в порядку, визначеному ст.ст.1268,1269,1270 ЦК України. За змістом ч.1,2 ст.1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Питання державної реєстрації смерті регулюються статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», главою 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 N 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції України від 24.12.2010 N 3307/5). За змістом вищенаведених нормативних актів державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я чи судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Заява про державну реєстрацію смерті подається не пізніше трьох днів з дня настання смерті або виявлення трупа, а в разі якщо неможливо одержати документ закладу охорони здоров'я або судово-медичної установи, - не пізніше п'яти днів. Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у вищевказані строки, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У разі надходження заяви після закінчення одного року з дня настання смерті та, якщо факт смерті встановлено у судовому порядку або особа оголошена судом померлою, державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника. З заявою про реєстрацію смерті можуть звернутись родичі померлого, представники органу опіки та піклування, працівники житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інші особи. Державна реєстрація смерті особи, оголошеної судом померлою, проводиться за рішенням суду, надісланим судом відділу державної реєстрації актів цивільного стану, після набрання ним законної сили або за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Державна реєстрація факту смерті, встановленого у судовому порядку, проводиться за заявою осіб, що були позивачами при розгляді судом справи, а також спадкоємців померлого при поданні рішення суду. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.2 Постанови Пленуму від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Відповідно до роз'яснень Верховного Суду України, викладених в п.13 Постанови Пленуму від 30.05.2008 №7 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час (п.7 ст.273 ЦПК) приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Так, з наданих заявником документів встановлено, що листом від 01 березня 2016 року №618/03-01-36 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції заявнику [PERSON], повідомлено, що оскільки надане для підтвердження факту смерті «Врачебное свидетельство о смерти [NUMBER] от 19.01.2016» не є підставою для здійснення державної реєстрації смерті [PERSON], та відмовлено у державній реєстрації смерті (а.с.6-7). Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. За змістом ч.2 та 3 вказаної статті будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом; будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. На підставі «Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження», затвердженого Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 року № 1085, м. Ровеньки Луганської області входить до вказаного Переліку. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року №254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької і Луганської областей тимчасово окупованими територіями» м.Ровеньки є тимчасово окупованою територією. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25 листопада 2014 року та № 935/5 від 17 червня 2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України, повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі, та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року, вважаються недійсними. В зв'язку з цим отримана заявником довідка про причину смерті [PERSON] не може бути підставою для здійснення державної реєстрації смерті громадянина [PERSON] на території України, а також для відкриття спадкової справи у зв'язку зі смертю спадкодавця. У відповідності з п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Встановлення факту смерті необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть та прийняття в подальшому спадщини. Аналіз наданих заявником письмових доказів у їх сукупності надає можливість суду зробити висновок про обґрунтованість поданої заяви та встановити факт смерті [PERSON], [INFO], місце народження с.Платонівка м.Ровеньки, Луганської області, яка настала [INFO] року в Україні, с.Платонівка, м.Ровеньки Луганської області. Відповідно до вимог ч.4 ст.257-1 ЦПК України ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved