Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-15 00:00:00

12.02.2014 року представник позивача звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 013-045453/13-00938-вкл-к від 05.02.2013 року про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту. Відповідно до п. 2.1 даного договору банк відкрив на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням Картки VISA Electros Instant Issue [NUMBER], на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 19077,78 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 60,00 % річних, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 06.02.2016 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку й у строки, встановлені договором. Згідно п. 2.1.1 Кредитного договору протягом періоду кредитування, починаючи з 05.02.2013 року і закінчуючи кінцевою датою терміну дії відновлювальної кредитної лінії, тобто 06.02.2016 року, кредитний ліміт, зазначений у п. 2.1. даного договору, щомісяця зменшується рівними частинами на суму кожного зменшення у розмірі 529,94 гривень. Оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує належним чином, внаслідок чого станом на 16.12.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 34107,83 гривень, з яких: заборгованість за кредитним договором - 14308,32 гривень, заборгованість прострочена (несанкціонована) - 4134,46 гривень, несплачені відсотки - 12203,08 гривень, пеня -3461,97 гривень. Представник позивача просив суд стягнути суму заборгованості з відповідача, а також стягнути витрати по сплаті судового збору. Представник позивача у судове засідання не з'явився, до суду надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями. Причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність суду не надав. Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 224 ЦПК України, оскільки представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом було встановлено, що 05.02.2013 року між позивачем та відповідачем був укладений договір № 013-045453/13-00938-вкл-к від 05.02.2013 року про відкриття відновлювальної лінії у формі овердрафту. Відповідно до п. 2.1 даного договору банк відкрив на картковий рахунок позичальника, на якому обліковуються операції, здійснені з використанням Картки VISA Electros Instant Issue [NUMBER], на умовах забезпеченості, поворотності, строковості і платності відновлювальну кредитну лінію з розміром ліміту овердрафту в сумі 19077,78 гривень, зі сплатою процентів за користування кредитними ресурсами у розмірі 60,00 % річних, а позичальник зобов'язується повністю повернути отримані в рахунок відновлювальної кредитної лінії кредитні ресурси в строк до 06.02.2016 року і сплатити проценти за користування кредитними ресурсами в розмірі, порядку й у строки, встановлені договором. Згідно п. 2.1.1 Кредитного договору протягом періоду кредитування, починаючи з 05.02.2013 року і закінчуючи кінцевою датою терміну дії відновлювальної кредитної лінії, тобто 06.02.2016 року, кредитний ліміт, зазначений у п. 2.1. даного договору, щомісяця зменшується рівними частинами на суму кожного зменшення у розмірі 529,94 гривень. Оскільки відповідач свої зобов'язання за кредитним договором не виконує неналежним чином, внаслідок чого станом на 16.12.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 34107,83 гривень, з яких: заборгованість за кредитним договором - 14308,32 гривень, заборгованість прострочена (несанкціонована) - 4134,46 гривень, несплачені відсотки - 12203,08 гривень, пеня -3461,97 гривень. Вказана заборгованість підтверджується наданим позивачем суду розрахунком. Таким чином, судом встановлено, що дійсно відповідачем були порушені умови Кредитного договору № 013-045453/13-00938-вкл-к від 05.02.2013 року. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ст. 629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами та, згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до п.3.ч.1. ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або Законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини суми кредиту, позикодавець має право дострокового повернення всієї суми позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідачу направлялася вимога з приводу належного виконання зобов'язань за укладеним кредитним договором, яка залишилася без виконання. Також суд дійшов висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які об'єктивні дані, що відповідач вжив заходів для належного виконання зобов'язання за даним договором, у зв'язку з чим порушення зобов'язання визнається судом таким, що сталося з його вини. З урахування встановлених фактичних обставин по справі та оцінки доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачем порушуються зобов'язання за укладеним кредитним договором, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Також, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, підлягають задоволенню вимоги позивача в частині стягнення з відповідача понесених та документально підтверджених судових витрат по справі. На підставі викладеного і

Outcome: approved