Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

10.10.2019 позивачка звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, в якому зазначила, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS] . Її батько [PERSON] , постійно мешкав та був зареєстрований разом зі своєю матір`ю [PERSON] та братом [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Батько [PERSON] помер [INFO] . Після смерті батька вона продовжувала підтримувати тісні та сталі довірливі родинні відносини зі своєю бабою [PERSON] та дядьком [PERSON] , доволі часто відвідувала їх за місцем проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] та надавала їм всіляку допомогу. Баба [PERSON] була одноособовим власником всієї квартири за адресою: [ADDRESS] . В 2014 році баба [PERSON] почала тяжко хворіти. Вона мала ряд хронічних захворювань: кальцинуючу хворобу серця-мітральний та аортальний пороки, тяжку легеневу гіпертензію, гіпертонічну хворобу 3, 4 ступеня ризику тощо. Вона потребувала постійної сторонньої допомоги та догляду. Дядько [PERSON] теж хворів на запалення підшлункової залози. Крім того він не працював, зловживав алкогольними напоями. Тому був неспроможний доглядати за хворою матір`ю та надавати їй необхідну допомогу і поміч. У зв`язку з хворобою бабці вона змушена була оселитись в квартирі за адресою: [ADDRESS] та постійно мешкала в ній до смерті баби. Вона доглядала за бабою та дядьком, надавала їм всіляку медичну та іншу необхідну поміч і допомогу: готувала їжу, прибиралась в квартирі, купувала харчі та ліки, прала білизну, запрошувала лікарів, лікувала бабу за рекомендаціями лікарів, здійснювала гігієнічні процедури, вирішувала всі побутові та інші проблеми, що виникали в нашому житті. З 26.10.2014 до 03.11.2014 баба [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЗ «Центральна лікарня Комунарського району» з діагнозом негоспітальна пневмонія, двусторонній гідроторакс. Після лікування стан здоров`я баби погіршувався, вона майже втратила зір. Баба [PERSON] померла [INFO] за місцем свого проживання. Після смерті баби вона займалась похованням та впорядкуванням місця її поховання. Їй допомагав дядько [PERSON] та інша рідня. Після смерті баби вона виселилась з квартири. Однак продовжувала опікуватись дядьком, так як він доходів не мав, не працював, хворів та потребував допомоги. Після смерті баби вона не подавала заяву про прийняття спадщини, так як вважала, що прийняла спадщину постійним проживанням з бабою на момент її смерті. Вона не зверталась до нотаріальної контори для оформлення спадщини, так як в спадковій квартирі продовжував мешкати дядько [PERSON] , інший спадкоємець першої черги майна [PERSON] . Дядько [PERSON] помер [INFO] за місцем свого проживання. Похороном дядька також займалась вона та інша рідня. У вересні 2019 році вона звернулась до нотаріуса із заявою видати свідоцтво про право на спадщину за законом за правом представлення на спадкове майно на Ѕ частину квартири за адресою: [ADDRESS] . Постановою нотаріуса від 16.09.2019 р. № 1751/02-31 їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на тій підставі, що вона не подала заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця [PERSON] та реєстрація її місця проживання не співпадає з реєстрацією місця проживання [PERSON] . Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 21.11.2019 відкрито провадження та призначений розгляд справи в порядку загального позовного провадження, також встановлений строк для надання сторонами заяв по суті справи. 14.08.2020 ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя закрито підготовче судове засідання та призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позові. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти задоволення позову, оскільки позивачкою та її представником не наведено переконливих мотивів пропуску строку на прийняття спадщини, ними не доведено, що саме позивачка [PERSON] , доглядала за померлою [PERSON] та разом проживала з нею на момент смерті. Крім цього, вибрано невірний спосіб захисту своїх цивільних прав. Приймаючи рішення по справі, що розглядається, суд виходив з вимог\~ст. 81 ЦПК України, яка регламентує, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, суд\~\~встановив наступне. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть останнього, видним відділом реєстрації актів громадського стану Запорізької міської ради, 22 травня 2000 року серії [NUMBER] , актовий запис №4997. (а.с. 10) \~ \~ \~ \~ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану від 23 червня 1979 року, актовий запис №788, матір`ю [PERSON] , вказано [PERSON] . (а.с. 9) \~ \~ \~ \~Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану від 18 квітня 1985 року, актовий запис №543, батьком [PERSON] , вказано [PERSON] . (а.с. 12) Згідно свідоцтва про право власності на житло від 22.06.2007 №1525р право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві [PERSON] , що зареєстровано Запорізьким міжміським бюро технічної інвентаризації, 09 липня 2007 року. (а.с. 14-15) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть останньої, видним Комунарським відділом державної реєстрації актів реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, 17 серпня 2015 року серії [NUMBER] , актовий запис №74. (а.с. 17) Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] . Померлі [PERSON] та [PERSON] являлися позивачці відповідно бабусею та батьком. Дані факти підтверджуються та встановлені судом матеріалами цивільної справи. Спадкоємцями першої черги після смерті [PERSON] є [PERSON] (за представленням),а після смерті [PERSON] є [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Дмитрієвою Н.П. від 19 вересня 2019 року №1751/02-31 [PERSON] , відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] баби [PERSON] з тих підстав, що заявниця була зареєстрована окремо від спадкодавця та не подала заяву про прийняття спадщини в строк, встановлений ст. 1270 ЦК України. Загальні положення про спадкування визначені\~главою 84 ЦК України. Відповідно до статей\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина третя статті 1222, частина перша статті 1220, частина перша\~статті 1270 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Також, абз. 2, 3 п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. У відповідності до вимог ст.ст.1217,\~1223 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у\~статтях 1261-1265 ЦК України. Відповідно до\~ст. 1268 ЦК України\~спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо на день смерті постійно проживав зі спадкоємцем і не заявив відмову від неї. Згідно п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем може бути: довідка органу реєстрації місця проживання про те, що місце проживання спадкоємця на день смерті спадкодавця було зареєстровано за однією адресою зі спадкодавцем. Судом встановлено,\~що [PERSON] \~тяжко хворіла,\~мала ряд\~хронічних захворювань:\~кальцинуючи хворобу\~серця-мітральний\~та аортальний\~потоки,\~тяжку легеневу\~гіпертензію,\~гіпертонічну хворобу3,\~4\~ступенів,\~тому постійно\~потребувала догляду.\~Це підтверджується епікризом (виписний) з медичної карти стаціонарного хворого № 3237 від 0.11.2014 на [PERSON] ( а.с.16) Даний факт підтверджують допитані в судовому засіданні свідки: [PERSON] , [PERSON] . Так, допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є родичкою померлої [PERSON] . З 2014 року остання важко захворіла, потребувала постійного догляду сторонньої особи. Це все робила внучка [PERSON] [PERSON] . Вона готовила їжу, прибирала в квартирі та постійно до смерті [PERSON] , там проживала, мала своє місце для спання в квартирі, біля ліжка померлої. В сусідній кімнаті проживав син [PERSON] [PERSON] . Однак останній нічого не допомагав, оскільки сам важко хворів (мав рак підшлункової задлози) та ще й постійно зловживав спиртними напоями. Свідок [PERSON] пояснила, що він являється родичем померлої [PERSON] та дядьком позивачки. Дійсно [PERSON] постійно проживала до смерті зі своєю бабусею, допомагалай їй. Крім цього прийняла більшу частину витрат на поховання своєї бабці, хоча вони з [PERSON] також допомагали. Син померлої [PERSON] зловживав спиртними напоями та важко хворів, своїй матері нічим не допомагав, все лягло на плечі позивачки. Свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що вони являлися сусідками померлої [PERSON] . Знають, що з 2014 року до смерті сусідки доглядала внучка [PERSON] та проживала з останньою. За наведених обставин судом встановлено, що [PERSON] дійсно доглядала за своєю бабою, піклувалася про неї, допомагала по господарству, як внучка та постійно проживала із спадкоємцем на момент її смерті. Відповідно до ч 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», зазначив: Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значенню які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правшами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини». Відповідно до ч. 2\~ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Положення ст.ст. 316, 321 ЦК України встановлюють, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до\~ст. 328 Цивільного кодексу України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оскільки наданими суду доказами підтверджено право позивачки на спадкування за законом, суд вважає позов задовольнити, та за можливе визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом в порядку представлення, після смерті баби [PERSON] .

Outcome: approved