Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

11.10.2019 року [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивачі зазначили про порушення своїх прав як користувачів квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] зі сторони матері [PERSON] та колишньої дружини [PERSON] [PERSON] , так як остання більше 20 років не проживає у вказаній квартирі, участь в її утриманні та обслуговуванні не бере, залишила житло добровільно, її речей в квартирі немає. Факт відсутності відповідача за вищевказаною адресою створює для позивачів проблеми щодо оформлення субсидії, що порушує їх права. Відтак вважають, що відповідач втратила право на користування зазначеним житлом. Ухвалою суду від 23.10.2019 року позовну заяву [PERSON] та [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, які у встановлений в ухвалі строк позивачами усунуто. Ухвалою суду від 25.11.2019 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просили суд позовні вимоги задовольнити, вказали що проти заочного розгляду справи не заперечують. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлявся належним чином. В поданій до суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовільнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про місце, день та час слухання справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не повідомила, відзиву не подала. У відповідності до положень ст.ст.280-281 ЦПК України, суд 23.12.2019 року протокольною ухвалою постановив розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду. Заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 01.04.1996 рок, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 10.04.1982 року, вбачається, що його матір`ю є [PERSON] . Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом Ізяславської міської ради від 19.04.2019 року №1303 встановлено, що до складу сім`ї [PERSON] , зареєстрованих за адресою: [ADDRESS] , входять: колишня дружина [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] . Судом встановлено, що згідно архівного витягу із рішення виконавчого комітету Ізяславської міської Ради народних депутатів Хмельницької області від 24.10.1984 року №207 «Про затвердження розподілу квартир в новопобудованому будинку [ADDRESS] , затверджено розподіл квартир у вказаному будинку між працівниками заводу «Харчомаш» та СМУ «Промжилстрой». Дозволено будинкоуправлінню видати ордер [PERSON] на квартиру 56. Крім того, згідно рішення сімнадцятої сесії Ізяславської міської ради сьомого скликання від 11.11.2016 року №4 «Про присвоєння вулицям та провулкам м.Ізяслава імен загиблих учасників антитерористичної операції (АТО)», вулиці «Жовтневій» присвоєно нову назву «Миколи Микитюка». Факт того, що [PERSON] та [PERSON] є користувачами квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , також підтверджується довідкою КП «Ізяславське районне бюро технічної інвентаризації» від 29.03.2019 року №168. Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до положень статті 47 Конституції України держава створює умови, за яких кожен громадянин матиме змогу взяти житло в оренду; громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Так, з огляду на положення ч.1 ст.9 ЖК УРСР, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду. Відповідно до ст.58 ЖК УРСР ордер на жиле приміщення є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Відповідно до ст.61 ЖК УРСР користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Стаття 3 Сімейного кодексу України визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Згідно ст.64 ЖК УРСР члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Допитані в судовому засіданні окремо один від одного свідки [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами позивачів, підтвердили, що з 90-х років не бачили відповідача, яка можливо виїхала за межі України, залишила добровільно вказане житлове приміщення. Таким чином,\~судом встановлено,\~що відповідач\~самостійно покинула\~та не\~проживає понад\~двадцять років\~за місцем\~своєї реєстрації\~у квартирі,\~яка перебуває\~в користуванні\~позивачів,\~а тому\~суд вважає,\~що вона\~втратила право\~на користування\~вказаним жилим\~приміщенням з підстав, передбачених ст.ст.71, 72 ЖК УРСР. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК кожна\~сторона зобов`язана\~довести ті\~обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог і\~заперечень.\~За наведених\~обставин вимоги\~позивачів доведені\~належними та\~допустимими доказами,\~в зв`язку\~з чим\~підлягають до\~задоволення. Судові витрати, сплачені позивачем [PERSON] при зверненні до суду, необхідно в силу ст.141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved