Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, який неодноразово доповнював та збільшував позовні вимоги, 05.01.2017 року остаточно уточнивши, свої вимоги мотивує тим, що 10 жовтня 2011 року між ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» та [PERSON] від імені якої діяла [PERSON] на підставі довіреності, укладено договір про відкриття рахунку у цінних паперах №611 [PERSON] набрав чинності 10 жовтня 2011 року та діє до 31 грудня 2020 року. Відповідно до умов п. 1.1 договору, депонент доручає, а ПрАТ «Фінансова компанія УКНАФТОГАЗ» зобовязується надати депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на викладених умовах відповідно до «Положення про депозитарну діяльність». Згідно пп.2.1.2, 2.1.3 п.2.1 договору позивач зобовязаний здійснювати зберігання та облік цінних паперів депонента, що зберігаються у зберігача (пп.2.1.2); здійснювати ведення рахунку в цінних паперах депонента шляхом виконання депозитарних операцій за цим рахунком відповідно до Положення про депозитарну діяльність та внутрішніх документів зберігача. Відповідачці відкрито рахунок у цінних паперах та направлено довідку про відкриття рахунку в цінних паперах за вих. №1210/15 від 12.10.2011 року. [PERSON] 10 жовтня 2011 року на користь позивача сплачено кошти за послуги в сумі 160,21 грн., а саме це плата за обслуговування рахунку у цінних паперах ІV кварталі 2011 року, що підтверджується меморіальним ордером № 171020012 від 10.10.2011 року та звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку з 10.10.2011 року по 10.10.2011 року. В п.15 Додатку № 1 до договору № 611 Ф від 10.10.2011 року розцінки (тарифи) на депозитарні операції з ЦП зберігача ПрАТ «Фінансова компанія УКРНАФТОГАЗ» без ПДВ, за операцію (послугу) «Обслуговування рахунку у цінних паперах (в квартал)» для фізичних осіб встановлено 90 грн. Пунктом 4.2 договору визначено, що плата за обслуговування рахунку у цінних паперах депонента вноситься депонентом щоквартально до 20 числа останнього місяця поточного кварталу шляхом перерахування грошових коштів на поточний (розрахунковий) рахунок зберігача, незалежно від отримання чи неотримання депонентом рахунку. Позивач свої зобовязання за договором в період з І кварталу 2012 року по ІІІ квартал 2016 року виконав в повному обсязі, надавши відповідні послуги відповідачці, обслуговуючи рахунок у цінних паперах в цей період. Відповідачці було надіслано акти прийому-передачі наданих послуг за період з І-го кварталу 2012 року по ІІІ квартал 2016 року. [PERSON] не повернула підписані акти. 20 вересня 2016 року відповідачці було повторно надіслано акти виконаних операцій за період з І кварталу 2012 року по ІІІ квартал 2016 року, які також не були повернуті. Термін оплати за обслуговування рахунку у цінних паперах за ІV квартал 2016 року становить 20.12.2016 року, однак відповідачка до 20.12.2016 року не оплатила позивачу за обслуговування рахунку у цінних паперах за ІV квартал 2016 року. Рахунок № 51260 від 23.09.2016 року за обслуговування рахунку в цінних паперах депонента по договору № 611 Ф від 10.10.2011 року за ІV квартал 2016 року в сумі 90 грн. відправлений відповідачці 15.10.2016 року, що підтверджується списком на відправлення рекомендованих листів через ВЗ Київ № 094 (витягом із списку) та фіскальним чеком від 15.10.2016 року. Також листом від 30.12.2016 року відповідачці були відправлені в двох примірниках акти виконаних операцій (наданих послуг) (акти прийому-передачі наданих послуг) № 51260 від 31.12.2016 року, що підтверджується списком на відправлення рекомендованих листів та фіскальним чеком від 30.12.2016 року. Тобто послуги за обслуговування рахунку у цінних паперах відповідачці за період з І кварталу 2012 року по ІV квартал 2016 року вважається наданими позивачем без заперечень. Крім того, позивач вважає, що відповідно до ст. 549, 551, 610, 611 ЦК України, п.5.6, п.5.9, п.5.10 договору відповідачка повинна сплатити пеню за період з 21.09.2015 року по 30.12.2016 року в сумі 755,43 грн. та штраф 810 грн., посилаючись на п.5.7 та 5.10 договору. З посиланням на ст.625 ЦК України позивач обгрунтовує також стягнення інфляційних за прострочення виконання зобовязання за період з 21.03.2012 року по 30.11.2016 року розмір яких становить 1074,22 грн. Просить стягнути з відповідачки на користь ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» заборгованість за обслуговування рахунку у цінних паперах за Договором №611 Ф про відкриття рахунку у цінних паперах від 10 жовтня 2011 року за період з І кварталу 2012 року по ІV квартал 2016 року в розмірі 1800 грн., пеню за період з 21.09.2015 року по 30.12.2016 року в розмірі 755,43 грн., штраф - 810 грн., інфляційні за період прострочення з 21.03.2012 року по 30.11.2016 року в сумі 1074,22 грн. У судовому засіданні, проведеному в режимі відеоконференції, представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив позов задовольнити. В судове засідання призначене на 26 січня 2017 року представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. У судове засідання відповідачка не зявилася з невідомих суду причин, про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку під розписку (а.с. 178,213,216), будь-яких заяв від неї не надійшло. Суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України проводити у її відсутність. Представник відповідачки за довіреністю [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково в межах строків позовної давності, в іншій частині просив застосувати строки позовної давності. В судове засідання призначене на 26.01.2017 року не зявився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку під розписку (а.с.217), будь-яких заяв від нього не надійшло. Суд вважає, що у відповідності до вимог ст. 169 ЦПК України проводити у його відсутність. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася. Згідно довідки Оболонської районної в м.Києві державної адміністрації [PERSON] зареєстрована за адресою [INFO]. За вказаною адресою судом направлялися судові повістки, в матеріалах справи від неї мається розписка про вручення судової повістки з копією позову на 02.11.2016 року (а.с.129), в яке вона не зявилася, про причини неявки до суду не повідомила, в послідуючому направлені судом на її адресу конверти із судовими повістками повернуті до суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання». За таких обставин, суд вважає, за можливе розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідачки адвокат [PERSON] (а.с.233) в судовому засіданні просив застосувати строки давності, проти позову заперечував. Суд, проаналізувавши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 жовтня 2011 року між ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» та [PERSON] від імені якої діяла [PERSON] на підставі довіреності, укладено договір про відкриття рахунку у цінних паперах №611 [PERSON] набрав чинності 10 жовтня 2011 року та діє до 31 грудня 2020 року (а.с. 13-19). Відповідачці відкрито рахунок у цінних паперах та направлено довідку про відкриття рахунку в цінних паперах за вих. №1210/15 від 12.10.2011 року. [PERSON] 10 жовтня 2011 року на користь позивача сплачено кошти за послуги з обслуговування рахунку в цінних паперах, в ІV кварталі 2011 року в сумі 160,21 грн. (а.с.25), що підтверджується меморіальним ордером № 171020012 від 10.10.2011 року та звітом про дебетові та кредитові операції по рахунку з 10.10.2011 року по 10.10.2011 року (а.с. 26-27). Позивач свої зобовязання за договором в період І кварталу 2012 року по ІV квартал 2016 року (з 01.01.2012 року по 31.12.2016 року ) виконав в повному обсязі, що підтверджується актами прийому-передачі наданих послуг (а.с. 28-65). В результаті несплати відповідачкою за обслуговування рахунку у цінних паперах з І кварталу 2012 року по ІV квартал 2016 року заборгованість за обслуговування рахунку у цінних паперах за Договором №611 Ф про відкриття рахунку у цінних паперах від 10 жовтня 2011 року становить 1800 грн., штраф - 810 грн., пеня - 755,43 грн., нарахована позивачем, інфляційні - 1074,22 грн., нараховані позивачем. 22 червня 2012 року за вихідним номером 2206/25 ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» направило претензію [PERSON] з вимогою оплатити заборгованість в розмірі 180 грн. (а.с. 66). 03 жовтня 2014 року за вихідним номером 0310/41 ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» направило [PERSON] лист з вимогою про сплату боргу в розмірі 1080 грн. до 31.10.2014 року та повідомлено, що в разі несплати боргу ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» звернеться до суду для примусового стягнення боргу (а.с.67). 02 жовтня 2015 року за вихідним номером 0210/48 ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» направило [PERSON] лист з вимогою про сплату боргу в розмірі 1440 грн. до 31.10.2015 року та повідомлено, що в разі несплати боргу ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» звернеться до суду для примусового стягнення боргу (а.с.68). 02 липня 2016 року за вихідним номером 0207/25 ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» направило [PERSON] лист з вимогою про сплату боргу в розмірі 1710 грн. до 31.07.2016 року та повідомлено, що в разі несплати боргу ПАТ «Фінансова компанія «Укрнафтогаз» звернеться до суду для примусового стягнення боргу (а.с.69). 24.09.2016 року відповідачка отримала акти виконаних операцій (наданих послуг) (акти прийому-передачі наданих послуг) за період з І кварталу 2012 року по ІІІ квартал 2016 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.222). Відповідно до умов п. 1.1 договору № 611 Ф від 10 жовтня 2011 року, Депонент доручає, а Зберігач зобовязується надавати Депоненту послуги щодо відкриття та ведення рахунку у цінних паперах, зберігання належних Депоненту цінних паперів, обслуговування операцій за цим рахунком, отримання доходів за цінними паперами на викладених нижче умовах відповідно до «Положення про депозитарну діяльність», затвердженого\~рішенням державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 17.10.2006 року № 999, Внутрішнього положення та Регламенту здійснення професійної депозитарної діяльності Зберігача цінних паперів, чинного законодавства та на підставі розпоряджень Депонента (а.с. 10). Підпунктом 2.4.5 укладеного договору передбачено, що Депонент зобовязаний оплачувати послуги Зберігача згідно з умовами та строками, передбаченими цим Договором та тарифами Зберігача (а.с. 15). Підпунктом 2.4.6 договору передбачено, що протягом шестидесяти календарних днів з дати початку процедури припинення Зберігачем провадження професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності, а саме депозитарної діяльності зберігача цінних паперів відповідно до вимог Положення про припинення провадження професійної діяльності на фондовому ринку депозитарної діяльності, а саме депозитарної діяльності зберігача цінних паперів, затвердженого рішенням Державної комісії з цінних паперів та фондового ринку від 22.05.2009 року № 480, здійснити всі необхідні дії щодо закриття рахунку в цінних паперах (а.с. 15). Пунктом 4.2 договору встановлено, що плата за обслуговування рахунку у цінних паперах Депонента вноситься Депонентом щоквартально до 20 числа останнього місяця поточного кварталу шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Зберігача (а.с.16) Відповідно до п.5.5 договору передбачено, що депонент несе відповідальність за власні дії, за всі дії його уповноважених осіб та розпорядників рахунків, а також за наслідки виданих ними розпоряджень; несвоєчасну оплату послуг Зберігача та штрафних санкцій (а.с. 17). Відповідно до п.5.6 договору передбачено, що за порушення термінів оплати, передбачених цим договором, Депонент виплачує Зберігачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє на період прострочення, від загальної суми заборгованості за кожен день прострочення до дня повного виконання зобовязання. Якщо протягом терміну заборгованості розмір облікової ставки НБУ змінювався, розмір пені розраховується окремо за кожен період (а.с. 17). Пунктом 5.7 договору встановлено, що прострочення платежу більш як на шістдесят днів вважається відмовою від виконання умов договору, у звязку з чим Депонент, крім пені повинен сплатити Зберігачу також і штраф у розмірі двадцяти тисяч гривень. Пунктом 5.9 договору встановлено, що депонент повинен сплатити пеню/або штраф протягом одного робочого дня з дня отримання вимоги або самостійно без отримання вимог зберігача. Визнання претензій зберігача без погашення заборгованості перед зберігачем не може бути підставою для прийняття нарахування штрафних санкцій. Відповідно до п. 5.10 договору передбачено, що виплата пені та штрафу не звільняє Сторони від виконання обовязків згідно з умовами цього договору (а.с.17). Статтями 55\~та\~124 Конституції України передбачено захист судом прав і свобод людини і громадянина, а також прав юридичної особи, встановлено юридичні гарантії їх реалізації, надаючи можливість кожному захищати права і свободи будь-якими, не забороненими законом, засобами. Згідно зі\~ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч. 1\~ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Стаття 610 Цивільного кодексу України\~встановлює, що зобов'язання вважається порушеним у випадку або повного його невиконання, або неналежного виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ч. 1\~ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частина 1 статті 612 Цивільного кодексу України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у встановлений договором строк. У відповідності з положеннями ч. 1\~ст. 624 Цивільного кодексу України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. За правилами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. \~Відповідно до ч.3\~ст. 549 ЦК України, ст.3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань, розмір\~\~пені, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки\~\~Національного\~\~банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Тобто пеня - це санкція, яка нараховується з першого дня прострочення й до тих пір поки зобовязання не буде виконано. Її розмір збільшується залежно від продовження правопорушення. Правова природа пені така, що позовна давність до вимог про її стягнення обчислюється по кожному дню (місяцю), за яким нараховується пеня, окремо. Право на позов про стягнення пені за кожен день (місяць) виникає щодня (щомісяця) на відповідну суму, а позовна давність обчислюється з того дня (місяця), коли кредитор дізнався або повинен був дізнатися про порушення права. За загальним правилом, що випливає із Цивільного кодексу України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобовязання, не обмежується. Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність в один рік. Статтею 253 ЦК України визначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою повязано його початок. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Отже аналіз норм статті 266, частини другої статті 258 ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою. Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною третьою статті 267 ЦК України встановлено, що суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови в позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом статті 1 Закону України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Виходячи із змісту ч.2\~ст.625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу входять до складу грошового зобов'язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов'язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказані правові позиції викладені в постанові \~Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі за № 6-113цс14 та в постанові \~Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі за № 6-113цс14 та відповідно до ст.360-7 ЦПК України\~має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при застосуванні таких норм права. Представник відповідачки [PERSON] та адвокат [PERSON] заявили усно клопотання про застосування строків позовної давності, що підтверджується звукозаписом судового засідання. Таке клопотання на думку суду є слушним та заслуговує на увагу, оскільки, як встановлено судом і це підтверджується матеріалами справи починаючи з І кварталу 2012 року, тобто з часу сплати коштів за обслуговування рахунку з 21.03.2012 року відповідачка не вносила оплату на рахунок позивача до теперішнього часу, а позивач знаючи про порушення свого права звернувся до суду 10.10.2016 року, тобто за межами загальних строків позовної давності в частині виконання основного зобовязання та стягнення інфляційних. Будь-яких доказів про поважність причин пропуску строку позивачем суду не надано. Доводи представника позивача, викладені у позові про те, що нібито строк позовної давності перерваний тим, що на адресу відповідачки направлялися рекомендовані листи з вимогою про сплату боргу 03.10.2014 року, 02.10.2015 року, 02.07.2016 року та 20.09.2016 року (а.с. 66-69,221-222) та акти прийому-передачі наданих послуг з рахунками для оплати щоквартально за період з 01.01.2012 року по 31.12.2016 року (а.с. 28-65,70-89), які нею не повернуті протягом 3-х робочих днів з дати отримання, не можуть бути прийняті судом до уваги, оскільки, це не може вважатися перериванням строків позовної давності, так як за період з І кварталу 2012 року по 31.12.2016 року відповідачкою жодного разу кошти не сплачувалися згідно договору. Тому позивач пропустив строк звернення до суду. За таких обставин, суд вважає можливим застосувати строк позовної давності та в межах строку позовної давності за останні три роки в період з 10.10.2013 року по 31.12.2016 року необхідно стягнути заборгованість за обслуговування рахунку в цінних паперах в сумі 1170 грн. Вирішуючи позов в частині стягнення штрафу в розмірі 810 грн. який передбачений ст. 549, 610, 611 ЦК України, п. 4.2, п.5.6, п.5.9, п.5.10 договору суд вважає, що штраф підлягає стягненню у зазначеному позивачем розмірі. Вирішуючи позов в частині стягнення пені суд виходить з наступного. Вимога про стягнення пені заявлена позивачем за період з 21.09.2015 року по 30.12.2016 року Сплата пені передбачена п.5.6,5.9 договору, ст.610,611,549 ЦК України. За клопотанням представників відповідачки суд застосовує строки позовної давності в один рік до цих правовідносин, як це передбачено ст.258 ч.2 п.1 ЦК України. Відповідно до п. 5.6 договору пеня розраховується за наступною формулою: пеня =Сх2хОСхД: 100, де С сума заборгованості за період, ОС облікова ставка НБУ в день прострочення; Д кількість днів прострочення. Протягом 2015 року 2016 року діяли наступні ставки НБУ: 28.08.2015 року 27%, 25.09.2015 року 22%, 30.10.2015 року 22%, 22.04.2016 року 19%, 27.05.2016 року 18%, 24.06.2016 року 16,5 %, 29.07.2016 року 15,5%, 16.09.2016 року 15%, 28.10.2016 року -14%. Формула за якою здійснювався розрахунок пені сума боргу помножена на подвійну ставку НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, поділена на 100, помножена на кількість календарних днів, протягом яких була заборгованість та діяла певна облікова ставка НБУ. Суд не погоджується з розрахунком пені наведеним позивачем, так як він не вірний та приводить свій розрахунок. Пеня розраховується в межах строку позовної давності з 10.10.2015 року по 30.12.2016 року, як вказує позивач (а.с.199). Станом на період з 10.10.2015 року по 31.10.2015 року борг становить 720 грн., кількість прострочених днів 22, облікова ставка НБУ 22 %: 720 х 2 х 22% х 22 : 100 = 69,70 грн. Станом на період з 01.11.2015 року по 20.12.2015 року борг становить 720 грн., кількість прострочених днів 50, облікова ставка НБУ 22 % : 720 х 2 х 22% х 50 : 100 = 158,40 грн. Станом на період з 21.12.2015 року по 20.03.2016 року борг становить 810 грн., кількість прострочених днів 90, облікова ставка НБУ 22%: 810 х 2 х 22% х 90 : 100 = 320,76 грн. Станом не період з 21.03.2016 року по 21.04.2016 року борг становить 810 грн., кількість прострочених днів 32, облікова ставка НБУ 22%: 810 х 2 х 22% х 32 : 100 = 114,05 грн. Станом на період з 22.04.2016 року по 26.05.2016 року борг становить 810 грн., кількість прострочених днів 35, облікова ставка НБУ 19% : 810 х 2 х 19% х 35 : 100 = 107,73 грн. Станом на період з 27.05.2016 року по 20.06.2016 року борг становить 810 грн., кількість прострочених днів 25 днів, облікова ставка 18% : 810 х 2 х 18 % х 25 : 100 = 72,9 грн. Станом на період з 21.06.2016 року по 23.06.2016 року борг становить 900 грн., кількість прострочених днів 3, облікова ставка НБУ 18 %: 900 х 2 х 18 х3 :100 = 9,72 грн. Станом на період з 24.06.2016 року по 28.07.2016 року борг становить 900 грн., кількість прострочених днів 35, облікова ставка НБУ - 16,5 %: 900 х 2 х 16,5% х 35 : 100 = 103,95 грн. Станом на період з 29.07.2016 року по 15.09.2016 року борг становить 900 грн., кількість прострочених днів 18, облікова ставка НБУ 15,5 %: 900 х 2 х 15,5% х 18 :100 = 50,22 грн. Станом на період з 16.09.2016 року по 20.09.2016 року борг становить 900 грн., кількість прострочених днів 5, облікова ставка НБУ 15%: 900 х 2 х 15% х 5 :100 = 13,5 грн. Станом на період з 21.09.2016 року по 27.10.2016 року борг становить 990 грн., кількість прострочених днів 37, облікова ставка НБУ- 15%: 990 х 2 х 15% х 37 : 100 = 109,89 грн. Станом на період з 28.10.2016 року по 30.12.2016 року (в межах заявлених вимог) борг становить 990 грн., кількість прострочених днів 64, облікова ставка НБУ 14% : 990 х 2 х 14% х 64 :100 = 177,41 грн. Всього пеня за період з 10.10.2015 року по 30.12.2016 року становить 1308,17 грн., однак суд вирішує позов в межах заявлених вимог, у відповідності по положень ст. 11 ЦПК України, так як позивач просив пеню в розмірі 755,43 грн., тому саме такий розмір пені суд стягує з відповідачки. Вирішуючи позов в частині стягнення інфляційних суд вважає, що за заявою представника відповідача необхідно також застосувати строк позовної давності та стягувати їх виходячи з розміру заборгованості за період з 10.10.2013 року по 30.11.2016 року, в межах заявлених вимог (а.с 201). Суд не погоджується з розрахунком інфляційних наведеним у позові позивачем в розмірі 443,96 грн., оскільки вони невірно розраховані та не приймає їх до уваги, а приводить свій розрахунок. Виходячи з розміру боргу в межах строку позовної давності за останні три роки, враховуючи, що заборгованість станом на 10.10.2013 року становить 90 грн., з яких суд нараховує інфляційні наступним чином: За період з 10.10.2013 року по 20.12.2013 року сума заборгованості становить 90 грн. Індекс інфляції за грудень 2013 року 100,50% 90х100,50% - 90 = 0,45 грн. За період з 21.12.2013 року по 20.03.2014 року сума заборгованості становить 90 грн. + 90 грн. = 180 грн. Індекс інфляції (грудень 2013 року 100,50% + січень 2014 року -100,20% + лютий 2014 року - 100,60%+ березень 2014 року -102,20% : 4 = 100,9 %) 180х100,9 180 = 1,62 грн. За період з 21.03.2014 року по 20.06.2014 року сума заборгованості становить 180 грн. + 90 грн. = 270 грн. Індекс інфляції (березень 2014 року 102,20 % + квітень 2014 року 103,3 % + травень 2014 року 103,80% + червень 2014 року 101 % : 4 = 102,6% ) 270х102,6 270 = 7,02 грн. За період з 21.06.2014 року по 20.09.2016 року - сума заборгованості становить 270 грн. + 90 грн. = 360 грн. Індекс інфляції (червень 2014 року 101 % + липень 2014 року - 100,40 % + серпень 2014 року 100,8 % + вересень 2014 року 102,9 % : 4 = 101,3%) 360х101,3 360 = 4,68 грн. За період з 21.09.2014 року по 20.12.2014 року сума заборгованості становить 360 грн. + 90 грн. = 450 грн. Індекс інфляції (вересень 2014 року 102,9 % + жовтень 2014 року 102,40% + листопад 2014 року 101,90% + грудень 2014 року 103 % : 4 = 102,6 %) 450х102,6 450 = 11,7 грн. За період з 21.12.2014 року по 20.03.2015 року сума заборгованості становить 450 грн. + 90 грн. = 540 грн. Індекс інфляції (грудень 2014 року 103 % + січень 2015 року 103,10% + лютий 2015 року 105,30 %, березень 2015 року 110,80 % : 4 = 105,55 %) 540х105,55% - 540 = 30,24 грн. За період з 21.03.2015 року по 20.06.2015 року сума заборгованості становить 540 грн. + 90 грн. = 630 грн. Індекс інфляції (березень 2015 року 110,80 % + квітень 2015 року 114% + травень 2015 року - 102,20 % + червень 2015 року 100,40 % : 4 = 106,9% ) 630х106,9%-630 = 43,47 грн. За період з 21.06.2015 року по 20.09.2015 року сума заборгованості становить 630 грн. + 90 грн. = 720 грн. Індекс інфляції (червень 2015 року 100,40 % + липень 2015 року 99 % (не враховується) + серпень 2015 року 99,20% (не враховується) + вересень 2015 року 102,30% :2 = 101,4%) 720х101,4 720 = 10,08 грн. За період з 21.09.2015 року по 20.12.2015 року сума заборгованості становить 720 грн. + 90 грн. = 810 грн. Індекс інфляції (вересень 2015 року 102,30% + жовтень 2015 року 98,7% (не враховується) + листопад 2015 року 102 % + грудень 2015 року 100,70 % :3 = 101,7 % ) 810х101,7%-810 = 13,77 грн. За період з 21.12.2015 по 20.03.2016 року сума заборгованості становить 810 грн. + 90 грн. = 900 грн. Індекс інфляції (грудень 2015 року 100,70 %, січень 2016 року 100,90 % + лютий 2016 року 99,60 % (не враховується) + березень 2016 року 101% :3 = 100,9 % ) 900х100,9-900 = 8,1 грн. За період з 21.03.2016 року по 20.06.2016 року сума заборгованості становить 900 грн. + 90 грн. = 990 грн. Індекс інфляції (березень 2016 року 101% + квітень 2016 року 103,5% + травень 2016 року 100,1% + червень 2016 року 99,8% (не враховується) : 3 = 101,5 %) 990х101,5%-990 = 14,85 грн. За період з 21.06.2016 року по 20.09.2016 року сума заборгованості становить 990 грн. + 90грн. = 1080 грн. Індекс інфляції (червень 2016 року 99,8% (не враховується) + липень 2016 року - 99,9% (не враховується) + серпень 2016 року 99,7 % (не враховується) + вересень 2016 року 101,8 % : 2 = 101,8 % ) 1080х101,8-1080 = 19,44 грн. За період з 21.09.2016 року по 30.11.2016 року сума заборгованості становить 1080 грн. + 90 грн. = 1170 грн. Індекс інфляції (вересень 2016 року 101,8 % + жовтень 2016 року 102,8 % + листопад 2016 року 101,8%: 3 = 102,1%) 1170х102,1%-1170 = 24,57 грн. Всього сума інфляційних, які підлягають стягненню з відповідачки за період з 10.10.2013 року по 30 листопада 2016 року в межах строків позовної давності становить 189,99 грн. Таким чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку, суд приходить до висновку, що з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути заборгованість за обслуговування рахунку у цінних паперах за період з ІV кварталу 2013 року по ІV квартал 2016 року в сумі 1170 грн., штрафу в розмірі 810 грн., пені за період 10.10.2015 року по 30.12.2016 року, в межах заявлених вимог в розмірі 755,43 грн. та інфляційних за період 10.10.2015 року по 30.11.2016 року, в межах заявлених вимог в розмірі 189,99 грн., а всього 2925,42 грн. В решті позовних вимог відповідно до ст.267 ЦК України відмовити за пропуском строку звернення до суду. Згідно\~ст. 88 ЦПК України\~- стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені на 66 %, тому з відповідачки на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в сумі 909,48 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial