Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

11.12.2017 року позивач - Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації, звернувся до суду з позовом до відповідача та просив ухвалити рішення, яким\~ стягнути з відповідача на його користь збитки, завдані внаслідок кримінального правопорушення на загальну суму 6837 грн. 02 коп Свої позовні вимоги обгрунтовували тим, що 12.07.2017 року Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області було визнано винною та засуджено [PERSON] за ч. 1 ст. 190 КК України та ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України. Незаконні дії полягали в тому, що відповідач при подачі заяви про надання соціальної допомоги одиноким матерям надала неправдиві відомості та не повідомила про факт спільного проживання із біологічним батьком своєї доньки [PERSON], з яким не перебувала в зареєстрованому шлюбі, однак спільно проживали. Внаслідок зазначених кримінальних правопорушень [PERSON] завдала збитків позивачу на суму 6837 грн. 02коп. Тому позивач просить стягнути з відповідача суму матеріальних збитків у повному розмірі. Сторони в судове засідання не прибули. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує повністю та просить задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Оскільки відповідач належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, не повідомила про причини неявки в судове засідання, не подала у встановлений строк відзив на позов, та враховуючи, що представник позивача в заяві не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Встановлено, що вироком Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області по справі № 285/2277/17 від 12.07.2017 року, який набрав законної сили, [PERSON] було визнано винуватою у вчиненні кримінальних правопорушень за ч. 1 ст. 190, ч. 1, 3, 4 ст. 358 КК України та шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим призначено покарання за сукупністю кримінальних правопорушень 1 рік позбавлення волі та звільнено засуджену від відбування покарання з випробуванням з іспитовим строк 1 рік (а.с. 8-10). Вироком встановлено, що [PERSON] в період з 01.12.2014 року по 30.04.2017 року незаконно отримала соціальну допомогу на дитину як одинока матір, чим спричинила державі в особі Управління праці та соціального захисту населення Новоград-Волинської районної державної адміністрації матеріальні збитки на суму 6837 грн. 02 коп. Вказана сума матеріальних збитків підтверджується також і довідкою про розмір допомоги, отриманою [PERSON] та повідомленням Житомирського обласного центру по нарахуванню та здійсненню соціальних виплат. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У ч. 6 ст. 82 ЦПК України, яка передбачає підстави звільнення від доказування, зазначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Також відповідно до вимог ч.4 ст.1193 ЦК України у випадку, коли шкода завдана вчиненням злочину, суд позбавлений можливості зменшити розмір відшкодування шкоди, завданою фізичною особою. Таким чином, для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК необхідно довести такі факти: а) Неправомірність поведінки особи. б) Наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого (мова йдеться про реальну шкоду та упущену вигоду - ст. 22 ЦК України). в) Прямий причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою. г) Вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов'язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини. Наявність всіх вищезазначених умов є обов'язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди. Позивачем доведений факт неправомірних винних дій відповідача (вирок суду), наявність шкоди для нього у встановленому розмірі (довідка про розмір виплат) та прямий причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та завданою шкодою. Оскільки позивачем надано достатні та належні докази на підтвердження вищевказаних обставин та існування шкоди у розмірі, зазначеної в позовній заяві, та враховуючи позицію відповідача, яка не спорила ні суми, ні підстав позову, суд задовольняє заявлений позов у повному обсязі. Судові витрати суд стягує з відповідача в дохід держави згідно вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved