Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

10.09.2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила: вселити [PERSON] в квартиру 41, що знаходиться в будинку 32 по вул. Шумна в м. Ужгород Закарпатської області та зобовязати [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні виділеними їй приміщеннями; встановити наступний порядок користування житловим приміщенням у квартирі 41 що знаходиться в будинку 32 по вул. Шумна в м. Ужгород: 1. [PERSON] користується наступними кімнатами в даній квартиру: розміром 18,00 кв.м.(циф. 7 плану) та розміром 12,70кв.м. (циф.5 плану); 2.кімнатою розміром 9,30кв.м. користуватимуться особи, які в законному порядку успадковують ј частку квартири, що належала померлому [PERSON], а також витрати, повязані із розглядом цієї справи у суді, покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона проживала разом з батьками та братом [PERSON] у м. Ужгород, в квартирі 41 по вул. Шумній, 32.Відповідно до свідоцтва про право власності на житло №211 від 27 червня 2003 року, квартира №41, що знаходиться в будинку №32 по вул. Шумна в м. Ужгороді, внаслідок її приватизації належала на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], його дружині [PERSON], їх синові [PERSON] та їх дочці [PERSON] Отже, кожний із членів сімї, у процесі приватизації вказаного житла, отримав право власності на ј частку вищевказаної квартири. 16 вересня 2004 року помер [PERSON] і його ј частини квартири успадкувала його дружина [PERSON] і таким чином отримала у власність Ѕ частку квартири. 14 грудня 2011 року [PERSON] складено заповіт ВРО №218200, посвідчений державним нотаріусом першої Ужгородської нотаріальної контори [PERSON], відповідно до якого Ѕ частку вказаної квартири, тобто її та успадковану частку після смерті чоловіка, вона заповіла дочці [PERSON] 06 червня 2016 року померла [PERSON], у звязку з чим [PERSON] успадкувала Ѕ частку квартири на підставі заповіту матері та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом ННА 240198, яке їй було видано 03липня 2018 року державним приватним нотаріусом Першої Ужгородської державної нотаріальної контори [PERSON] Відповідно до [PERSON] з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, виданому ЦНАП Виконавчого комітету Ужгородської міської ради 21.08.2018 року, [PERSON] належить Ѕ частка вищевказаної квартири на підставі свідоцтва про право на спадщину №4-380 від 3.07.2018р., а також Ѕ частина квартири, що знаходилась у спільній власності з братом [PERSON]Н, на підставі свідоцтва про право власності №171 від 14.06.2018р. Після смерті батьків у квартирі періодично проживав її брат [PERSON], а [PERSON] систематично виїжджала з кордон до Республіки Сербія, при цьому сплачувала усі комунальні послуги щодо утримання квартири, а також періодично надавала брату фінансову допомогу, у звязку з його станом здоровя. 30 квітня 2018 року [PERSON] помер, похорони організувала позивачка. Після смерті [PERSON] у травні поточного року в квартиру, в якій ѕ частки належить [PERSON], самовільно вселився син її брата від першого шлюбу [PERSON] В останнього відсутні буд-які документи, які надають йому право на вказане житло, майно померлого [PERSON] на даний час він не успадкував, однак він поміняв замки та перешкоджає [PERSON] користуватися ѕ частками квартири, що належить їй на праві приватної власності, чим порушує право позивачки на вільне користування приватною власністю. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала повністю та пояснила, що в теперішній час [PERSON] надав їй ключі від спірної квартири. Вона поміняла замки на вхідних дверях, має можливість користуватися квартирою, має до квартири вільний, повний доступ. Представник позивачки адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судовому засідання позов визнали, не заперечували проти того, щоб [PERSON] користувалася належною їй часткою квартири. [PERSON] зауважив, що має право на отримання спадкової частки спірної квартири, яка відкрилась після смерті його батька [PERSON] в теперішній час він займається оформленням спадщини. Суд вислухавши сторони та представників сторін вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с. 7), інформації з Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно (а.с. 18-20, 22-24) [PERSON] на праві приватної власності володіє ѕ часткою квартири, розташованої за адресою м. Ужгород, вул. Шумна, 32/41. Так, відповідно до свідоцтва про право власності на житло (а.с. 7) [PERSON] володів ј частки квартири, розташованої за адресою м. Ужгород, вул. Шумна, 32/41. Згідно свідоцтва про смерть І-ФМ №246341 (а.с. 27) [PERSON] помер 28.04.2018 року і в день його смерті відрилась спадщина на належне йому при житті майно майно. Згідно технічного паспорту від 07.05.2018 року квартира, розташована за адресою м. Ужгород, вул. Шумна, 32/41 складається із трьох жилих кімнат площами 12,7 м2, 18,0 м2 та 9,3 м2 та загальною площею 69,3 м2. Відповідно до довідки Ужгородської міської ради №1061/19-06 від 24.09.2018 року (а.с. 57) [PERSON] за адресою: м. Ужгород, вул. Шумна, 32/41 не зареєстрований. Згідно копії паспорту ВО 492041 (а.с. 33-34), довідки №648/а від 25.06.2018 року (а.с. 8) [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO]. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Враховуючи те, що [PERSON] надав [PERSON] ключі від спірної квартири, вона поміняла замки у спірній квартирі та отримала доступ до квартири, суд вважає, що її позовні вимоги в частині вселення в спірну квартиру та зобовязання [PERSON] не чинити їй перешкод у користуванні квартирою задоволенню не підлягають, оскільки на час розгляду справи в суді її порушені права відновлені і судового захисту не потребують. Щодо позовних вимог [PERSON]Н про встановлення порядку користування житловим приміщенням у квартирі 41 що знаходиться в будинку 32 по вул. Шумна в м. Ужгород шляхом надання [PERSON] у користування кімнатами розміром 18,00 м2 .(циф. 7 плану) та розміром 12,70 м2 (циф.5 плану), кімнату розміром 9,30кв.м. надати у користування особам, які в законному порядку успадковують ј частку квартири, що належала померлому [PERSON] суд доходить до висновку, що ці позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме в частині надання певних кімнат у користування позивачці, а в решті позовних вимоги відмовити з наступних підстав. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно ч. 1, 2 ст. 355 Цивільного кодексу України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 Цивільного кодексу України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч. 1, 3, 4 ст. 358 Цивільного кодексу України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] володіє ѕ часткою спірної квартири, враховуючи те, що ј частка вказаної квартири ще не належить нікому, тобто договір про порядок користування квартирою укладати [PERSON] ні з ким, беручі до уваги, що можливий виділ часток в квартирі в натурі, суд вважає за необхідне передати їй у користування кімнати площею 18,00 м2 .(циф. 7 плану) та розміром 12,70 м2 (циф.5 плану), відповідно до її частки у праві власності на квартиру. Щодо вимоги про надання у користування кімнати розміром 9,30 м2 особам, які в законному порядку успадковують ј частку квартири, що належала померлому [PERSON], суд вважає за необхідне відмовити, оскільки такі особи ще не встановлені, право власності на ј частку квартири ні за ким не зареєстроване, тому у задоволенні позову в цій частині слід відмовити. Витрати, повязані із розглядом справи суд вважає за необхідне покласти на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 352,40 гривень сплаченого нею судового збору. На підставі викладеного, та

Outcome: partial