Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

11.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між ним та [PERSON] та встановлення юридичного факту належності правовстановлюючого документу, а саме державного акта на право власності на земельну ділянку серії ТР №073669 від 30.07.2003 року. В обґрунтування поданої заяви покликається на те, що 05.11.2004 року померла його мати [PERSON]. Після смерті останньої відкрилася спадщина на належне йому на час смерті спадкове майно, проте у звязку з наявними у документах розбіжностями оформлення спадщини є неможливим, зокрема у свідоцтві про народження остання зазначена як [PERSON], а в свідоцтві про смерть [PERSON] Окрім цього, у державному акті на право власності на земельну ділянку імя матері позивача вказано [PERSON] замість [PERSON]. Таким чином, заявник вимушений звернутися до суду із відповідною заявою про встановлення фактів родинних відносин. Заявник та представник заявника у судове засідання не з'явились, через канцелярію суду подали заяви, в яких просять суд справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Оскільки сторони в судове засідання не зявились, тому відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі вказаного, згідно ст.169 ЦПК України, суд вважає, що справу можна слухати у її відсутності, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов'язки та взаємовідносини сторін. Дослідивши подані документи, з'ясувавши дійсні обставини справи, перевіривши та оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підставна та підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїм порушених, невизнаних або оспорюваних прав. На підставі ст. ст. 11, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням осіб, в межах заявлених ними вимог. Судом встановлено, що 05.11.2004 року померла [PERSON] у віці 79 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-ИД №178197 від 08.11.2004 року (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до довідки Малоплавучанської сільської ради Козівського району Тернопільської області №126 від 18.05.2017 року [PERSON], спадкодавець, яка померла 05.11.2004 року, постійно проживала та була зареєстрована у будинку за адресою с. Мала Плавуча вул. Томашівка №53, Козівського району. На день її смерті постійно з нею проживав та був зареєстрований син [PERSON], [INFO] (а.с.7). 30.07.2003 року [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ТР №073669 від 30.07.2003 року (а.с.5). Згідно довідки Малоплавучанської сільської ради Козівського району Тернопільської області №135 від 14.06.2017 року [PERSON], згідно свідоцтва про народження I-УР №832708, записана як мати [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтва про смерть 1-ИД №178197, яка померла 05.11.2004 року одна і та сама особа (а.с.4). Згідно з п.п.1, 6 ч.1\~ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року № 5, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Для встановлення факту родинний відносин між заявником та [PERSON], заявник представив суду для огляду ряд документів та окрім того, просив допитати у якості свідків [PERSON] та [PERSON]. Свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили в судовому засіданні, що [PERSON] була матірю [PERSON]. Із врахуванням наведеного, не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи - відсутні, їх показання обєктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, установлених ст. 61 ЦПК України. Доказування не повинно ґрунтуватися на припущеннях. Доказами в розумінні ст.57 ЦПК України є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд установлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень заявника, письмової заяви представника заінтересованої особи, свідків та письмових доказів. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] знайшли своє ствердження під час судового розгляду, а тому підлягають до задоволення.\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved