Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-24 00:00:00

12.05.2015ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, мотивуючи свої вимоги тим, що між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір\~№\~002-07538-27011 від 27.01.2011, згідно з яким відповідачу було відкрито картковий рахунок у національній валюті України \-\- гривні та видано платіжну картку в тарифному пакеті VisaКласичний. Згідно з п. 1.3 вказаного договору, відповідач отримав кредитну лінію на загальну суму 30\~000,00 гривень з встановленням ліміту кредитної лінії на рахунку в розмірі 3\~400,00 гривень. [PERSON] не виконує належним чином зобовязання за кредитним договором, у звязку з чим, станом на 09.04.2015 виникла заборгованість у загальному розмірі 4\~754, 75 гривень, яка складається з тіла кредиту 4\~745,75 гривень. Просив стягнути з відповідача суму заборгованості у зазначеному розмірі. Представник позивача у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. У позовній заяві представник позивача зазначив про розгляд справи за його відсутності, а також, що представник не заперечує проти заочного розгляду справи. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності на підставі наявних у справі доказів. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином рекомендованим листом із повідомленням, причину неявки не повідомила. Як вбачається з довідки поштового відділення на конверті із поштовим відправленням судової повістки, конверт був повернутий на адресу суду за закінченням терміну зберігання (арк. справи 23), що свідчить про фактичну відмову відповідача від отримання судової повістки на поштовому відділенні. Відповідно до частини восьмої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. За таких обставин, суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів в порядку статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, встановив наступне. 27.01.2011 між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № 002-07538-27011. Відповідно до пункту 1.2 вказаного договору, позивач відкриває відповідачеві картковий рахунок № 26253904291182 в національній валюті України гривні, випускає та надає платіжну картку в тарифному пакеті VisaКласичний. Пунктом 1.3 цього договору передбачено, що банк надає [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 30\~000,00 гривень та встановлює ліміт кредитної лінії у розмірі 3400,00 гривень. Умовами договору такожпередбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, та інших витрат. Зокрема, як передбачено п.п. 3.6, 3.7 договору держатель картки зобовязаний щомісяця в строки, визначені Правилами, здійснювати погашення заборгованості у вигляді обовязкового мінімального платежу, складові якого визначаються в Тарифах. У разі порушення строків сплати заборгованості держатель сплачує банку пеню в розмірі, строку та порядку, визначених в Тарифах (арк. справи 3 4). У зв'язку з порушенням\~\~відповідачем зобов'язань за вказаним договором, її заборгованість перед позивачем станом на 09.04.2015 складає 4\~745,75 гривень, яка складається з тіла кредиту 4\~745,75 гривень, прострочене тіло кредиту 0 гривень заборгованість за відсотками 0 гривень, заборгованість за комісіями 0 гривень, що також підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості (арк. справи 9). У відповідності до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 530 Цивільного кодексу України зобов'язання підлягає виконанню у вказаний в договорі строк. Частиною першою статті 1054 Цивільного кодексу України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 610 Цивільного кодексу України\~визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання (неналежне виконання). При цьому, за вимогами статті 611 цього Кодексу, при порушенні зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. На порушення норм закону та умов договору відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала, кредит у визначений договором строк не повернула, у звязку із чим у позивача наявні підстави вимагати виконання умов договору із застосуванням встановленим цим договором правових наслідків його неналежного виконання. За таких обставин, суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог, з огляду на що задовольняє позов у повному обсязі. Відповідно до статті 88 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судових витрат, з відповідача на користь Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved