Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-02 00:00:00

11\~березня 2019\~року позивач Акціонерне товариство комерційний банк „ПриватБанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві позивач зазначив, що 14 грудня 2010 року між [PERSON] та АТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак, відповідач порушила виконання своїх зобов`язань в частині погашення кредиту згідно з Умовами кредитування. Оскільки відповідач добровільно не погасила суму боргу, то позивач звернувся до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в розмірі 29821 гривні 80 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 37,59 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 4177,03 грн., пеня за прострочене зобов`язання в сумі 21060,90 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 2650 грн., штраф (фіксована частина) у сумі 500 грн., штраф (процентна складова) у сумі 1396,28 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду надійшло при надходженні позову клопотання про розгляд справи у відсутність представника позивача. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала, вказала, що дійсно 14 грудня 2010 року між нею та АТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір, згідно з яким вона отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Однак, подала письмову заяву, в якій просила застосувати строк позовної давності щодо нарахування пені. Суд, заслухавши вступне слово [PERSON] , дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14 грудня 2010 року між [PERSON] та АТ КБ ПриватБанк було укладено кредитний договір № б/н, згідно з яким [PERSON] (позичальник) отримала кредит у розмірі 2000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач [PERSON] згідно з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами зобов`язана була вносити щомісячний платіж до - 25 числа місяця, наступного за звітним. Із наданої позивачем Виписки по рахунку вбачається, що відповідач знімала кредитні кошти, потім частково погашала заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Внаслідок ненадання відповідачем своєчасно грошових коштів Банку виникла заборгованість, яка відповідачем не погашена. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1\~ст. 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно з нормою\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) - (ст. 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у\~ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~\~ст. 1048 цього Кодексу\~(ч. 2\~ст. 1050 ЦК України) Банк виконав передбачені Договором зобов`язання, надавши 14\~грудня 2010 року відповідачу кредит у вигляді ліміту на картковий рахунок. Як вбачається з наявних у справі доказів, відповідач систематично використовувала кредитні кошти, але їх повернення та сплата обов`язкових за умовами договору платежів відбувалося з порушенням умов укладеного сторонами договору. В зв`язку з порушенням відповідачем умов договору щодо погашення кредиту по ньому виникла заборгованість за кредитним договором. Відповідно до наданого позивачем розрахунку станом на 06 лютого 2019 року заборгованість відповідача складає 29821 гривні 80 копійок, з яких: заборгованість за тілом кредиту у сумі 37,59 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 4177,03 грн., пеня за прострочене зобов`язання в сумі 21060,90 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 2650 грн., штраф (фіксована частина) у сумі 500 грн., штраф (процентна складова) у сумі 1396,28 грн. Щодо вимог про стягнення неустойки (пені, штрафів). Відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил сторони обумовили можливість стягнення з позичальника у разі несвоєчасного виконання умов договору пені та штрафу у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. Однак, вбачається, що стягнення пені та штрафу передбачено за однакове порушення, а саме за несвоєчасне виконання умов договору. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Неустойка є одним з видів забезпечення виконання зобов`язання (ст. 546 ЦК України). В силу ч. 1\~ст. 547 ЦК України\~правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання вчиняється у письмовій формі. Виконання зобов`язання (основного зобов`язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ч. 1\~ст. 548 ЦК України). Фактично за одне й те саме порушення умов договору - несвоєчасне повернення кредитних коштів та процентів, у договорі передбачено два види відповідальності: штраф та пеня. За положеннями\~статті 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові № 6-2003цс15 від 21 жовтня 2015 р. Виходячи з викладених обставин справи, положень закону та правової позиції, на відповідача може бути покладено лише один вид цивільно-правової відповідальності, а саме пеня. За такого у зв`язку із порушенням відповідачем умов договору щодо повернення кредитних коштів з нього на користь позивача необхідно стягнути крім суми заборгованості за кредитом, також передбачену договором пеню. Відповідач звернулась до суду з заявою про застосування строків позовної давності щодо позовних вимог про стягнення пені. Відповідно до вимог ст. 266, ч. 2 ст. 258 ЦК України стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду та починається від дня (місяця), з якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 19 листопада 2014 р. у справі N 6-160цс14). Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відстотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За правилами п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України період, за який нараховується пеня за прострочення виконання зобов`язання, не може перевищувати одного року. Позивач звернувся до суду з позовом 11 березня 2019 року, а тому неустойка (пеня), яка підлягає стягненню з відповідача, має нараховуватися з 11 березня 2018 р. по 11 березня 2019 р., проте у розрахунку заборгованості, наданому позивачем, на підтвердження заявлених позовних вимог, позивачем пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. нарахована з 01.06.2016 року, та пеня за прострочене зобов`язання нарахована з 01.02.2017 року. За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочене зобов`язання в сумі 13868,87 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 1100 грн. за період з 11 березня 2018 р. по 11 березня 2019 р. Таким чином відповідач повинен сплатити АТ КБ «Приватбанк» заборгованість за тілом кредиту у сумі 37,59 грн., заборгованість за простроченим тілом кредиту у сумі 4177,03 грн., пеня за прострочене зобов`язання в сумі 13868,87 грн., пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. в сумі 1100 грн., що разом становить 19183, 49 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.\~\~\~\~\~\~\~\~ Виходячи з вимог цієї статті, та з врахуванням того, що позивач просив в позовній заяві стягнути з відповідача на свою користь судовий збір, враховуючи, що позов задоволено частково, то суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 1235,72 грн. судового збору (19183, 49 х 1921 : 29821,80). На підставі викладеного,

Outcome: partial