Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-20 00:00:00

12.07.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною вищевказаною заявою, вимоги у якій обґрунтовує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року, який розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 12.02.2013 року. В період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем. У віці 1 міс. 8 днів дитина перенесла внутрішньо мозковий крововилив у головний мозок (інсульт).У КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна дитяча лікарня» він був двічі прооперований, а саме 08.11.2011 року та 11.11.2011 року та знаходився на лікуванні у вказаному закладі з 08.11.2011 року по 02.12.2011 року. Через чотири місяці [PERSON] знову знаходився на лікуванні в дитячі міській лікарні №5 м. Дніпро у відділенні для дітей від 1 міс. до 3 років, з поразкою центральної нервової системи та порушенням психіки з діагнозом: наслідки перенесеного внутрішнього мозкового крововиливу в скроневій ділянці праворуч (СПО), архноідальна кіста правої скроневої долі, симптоматична епілепсія з вторинно-генералізованими нападами. [PERSON] знаходився на лікуванні з 10.04.2012 року по 26.04.2012 року. При виписці з лікарні було рекомендовано спостереження невролога за місцем проживання, спостереження нейрохірурга обласної клінічної дитячої лікарні та госпіталізація через 1,5-2 місяці до неврологічного відділення раннього віку. Лікування проводилось наступними препаратами: депакін, діакарб, аспаркам, циннаризин, гліцин. З 20.06.2012 року по 27.06.2012 року позивач, разом із сином [PERSON] , 2011 року народження, знаходилась на лікуванні у тому ж лікарняному закладі, так як у нього відбулися судомні припадки до 15 разів на добу. Наступні курси лікування проведено з 04.10.2012 року по 11.10.2012 року, почалися затримки в психо-моторному розвитку; з 13.11.2012 року по 16.11.2012 року, призначено ліки: оксапін, фуросемід, магне В6, кеппра, рекомендовано повторювати лікування кожні два місяці. З 2017 року до кінця 2018 року, з періодичністю 3-4 місяці [PERSON] з сином [PERSON] знаходилися на лікуванні в реабілітаційному центрі КЗ «Спец Центр медико-соціальної реабілітації дітей» ДОР» м. Дніпро. При проходженні реабілітації логопедом встановлено загальний недорозвиток мовлення, ортопедом - вальгусну установку стоп, психіатром - порушення психологічного розвитку. 24.04.2017 року, під наглядом нейрохірурга зроблено МРТ та МРТ з контрастом. З 02.11.2018 року по 12.11.2018 року, перебували на стаціонарному лікуванні у дитячій міській лікарні м. Дніпро, у зв`язку з судомними нападами 2-3 рази на день, проведена корекція препаратів: депакін-довгостроково, кеппра-довгостроково, танакан, нообут. З 09.08.2019 року по 23.08.2019 року проходили стаціонарне лікування в 35 дитячому відділенні ДКПБ. Починаючи з 2012 року по теперішній час [PERSON] , 2011 року народження по 3-4 рази на рік знаходиться на стаціонарному лікування, і постійно під наглядом невролога, педіатра, психіатра, ЛОР-лікаря, йому рекомендовано постійне носіння ортопедичного взуття. З 2017 року і по теперішній час позивачем витрачено значні кошти на придбання ліків, проведення аналізів, придбання ортопедичного взуття, але підтвердити всі ці витрати відповідними документами не може, надає лише чеки на суму 51994 грн. 34 коп. Позивач вважає, що Ѕ частина вказаної суми позову повинна бути виплачена відповідачем, на підставі ст. 185 СК України, тому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь кошти на додаткові витрати на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у сумі 25997 грн. 17 коп. Позивач у судове засідання не з`явилась, але в матеріалах справи знаходиться її заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Відповідач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про визнання позову частково у сумі 12500 грн., яка є витраченою на придбання позивачем препаратів для лікування дитини, пов`язаного із його основним захворюванням: кеппра, нообут, клофраніл, цефанейро. В іншій частині позов не визнав, вказуючи на те, що сплачує щомісячно аліменти на утримання дитини в сумі 2350 грн. Суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою. Так, при розгляді справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 березня 2011 року, який розірвано 12.02.2013 року на підставі заочного рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області, що набрало законної сили 23 лютого 2013 року (а.с.67). В період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дитина - син [PERSON] , [INFO] , згідно копії Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] (а. с. 4). Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 березня 2012 року, що набрало законної сили 16.03.2012 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з 05.01.2012 року і до досягнення дитиною повноліття, а саме [INFO] . Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Так, абз. 2 ч. 2 ст. 185 СК України встановлено, що додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз відповідних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , [INFO] , внаслідок внутрішнього мозкового крововиливу у головний мозок (інсульт) має діагноз: наслідки перенесеного внутрішнього мозкового крововиливу в скроневій ділянці праворуч (СПО), архноідальна кіста правої скроневої долі, симптоматична епілепсія з вторинно-генералізованими нападами, недорозвиток мови, вальгусна установка стоп. За медичним висновком Синельниківського центру ПМСД №121 від 27 листопада 2020 року про дитину-інваліда віком до 18 років, дійсним до 01 грудня 2022 року, [PERSON] , [INFO] , має захворювання (паталогічний стан): локалізована (фокальна) симптоматична епілепсія та епілептичні синдроми з комплексними парціальними судомними нападами, з фармакорезистентною епілепсією (3-4 судомних напади за місяць) (а.с.9). В зв`язку із чим, [PERSON] , [INFO] , систематично, періодично, тривало проходив лікування, в період якого йому було призначено медичні препарати, підтвердженням чого є Виписки із медичних карт амбулаторного (стаціонарного) хворого, а також копії медичної картки (а.с.7, 8, 10-11, 12, 13, 14, 15, 16, 17, 18, 19, 20, 31-32, 35, 36, 39, 40, 41, 42). Під час розгляду справи судом досліджена та з`ясовано, що окрім вищевказаного захворювання, [PERSON] , [INFO] , в період з 2016 року до 2020 року мав встановлені діагнозом вповноваженої особи лікарського закладу захворювання гострими респіраторними хворобами, тому йому було призначено відповідне лікування (а.с. 21-26, 27-28, 29, 30, 33-34, 37, 38, 43, 44, 45). Позивачем [PERSON] , в обґрунтування позову надано суду оригінали чеків, товарних чеків на придбання призначених медичних препаратів, необхідних для лікування сина [PERSON] , [INFO] (а.с.81-102), і судом встановлено, що в період з 2016 року до 2020 року витрачена нею суму коштів склала 44985 грн. 32 коп., яка складається із: - клофраніл на загальну суму 2787 грн. 80 коп. (а.с.97, 98, 101, 102); -кеппра на загальну суму 37163 грн. 40 коп. (а.с.83, 95, 96, 97, 98, 99, 100); -нообут на загальну суму 1152 грн. 39 коп. (а.с. 83, 101, 102); -депакін на суму 116 грн. 57 коп. (а.с.86) -цефанейро на загальну суму 1298 грн. 15 коп. (а.с. 101, 102); -амброксол на загальну суму 71 грн. 43 коп. (а.с.81, 82, 86); -нафтизін на загальну суму 33 грн. 46 коп. (а.с.82, 88); -мукалтін на загальну суму58 грн. 26 коп. (а.с.81, 82); -ессенціалє на загальну суму 956 грн. 30 коп. (а.с.83, 101); -хлорофіліпт на суму 36 грн. 00 коп. (а.с.86); -сумамед на суму 200 грн. 00 коп. (а.с.88); -нормомед на суму 256 грн. 80 коп. (а.с.88); -ізофра на загальну суму 275 грн. 90 коп. (а.с.88, 100); -тобродекс на суму 122 грн. 54 коп. (а.с.88); -цинабсин на суму 71 грн. 75 коп. 9а.с.88); -циннарізин на загальну суму 33 грн. 00 коп. (а.с.101, 102); -лангес на суму 60 грн. 81 коп. (а.с.101); -розчин морської солі на загальну суму 81 грн. 57 коп. (а.с.101, 102); -новірін на суму 92 грн. 77 коп. (а.с.101); -флемоксин салютаб на загальну суму 116 грн. 42 коп. (а.с.102). Наявність інших придбаних позивачем медичних препаратів за чеками, товарними чеками, що знаходяться в матеріалах справи на стор. 81-102, суд не приймає до уваги, так як вони не є належними, достовірними, достатніми доказами у справі, в розумінні ст. ст. 77, 79, 70 ЦПК України, оскільки частина із них є нечитабельною, не підтверджена лікарським призначенням, або лікарське призначення записано не розбірливо, що виключає можливість встановлення його назви, надані суду копії медичних виписок та медичної картки частково не мають тому належного підтвердження, або лікарські препарати були придбані позивачем не в період їх призначення лікарем. Статтями 18, 27 Конвенції про права дитини встановлено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню як додаткові витрати на утримання дитини, суд зазначає, що відповідач під час розгляду справи не надав суду доказів складного матеріального становища, наявність на його утриманні інших дітей та/або непрацездатних осіб, тому вважає за доцільне розподілити порівну між сторонами грошову суму 44985 грн. 32 коп., понесену позивачем, як витрати на лікування дитини, стягнувши таким чином з відповідача [PERSON] на її користь 22492 грн. 66 коп., відмовивши у задоволенні іншої частини вимог, у зв`язку із недоведеністю. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного, ст. ст. 17-18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, ст. 185 СК України, ст. ст. 10, 11, 76, 77, 79, 80, 212, 214, 215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial