overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

11 березня 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі по 1000 грн. щомісячно до досягнення дитини повноліття. В обґрунтування вимог зазначала, що 10 вересня 2011 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, в якому в них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Просить ухвалити рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітної доньки в розмірі по 1000 грн на дитину щомісячно до досягнення нею повноліття. В останнє судове засідання позивачка не зявилася, однак позада суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоч про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду. Про причини своєї неявки в засідання відповідач суду не повідомив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст. 224 ЦПК України. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Як вбачається із свідоцтва про народження [PERSON] народилася 16 грудня 2011 року. Батьками дитини є [PERSON] до [PERSON] сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні було встановлено, що дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач ухиляється від виконання даного обовязку, матеріальну допомогу на утримання дитини в повному обсязі не надає. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2016 рік для дітей віком до 6 років, матеріальне становище сторін, стан здоровя дитини, стан здоровя відповідача, та інші обставини, що мають істотне значення. В звязку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO] в сумі по 1000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 11 березня 2016 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

11 березня 2016 року позивачка пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 10 вересня 2011 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 487. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. З грудня 2015 року вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В звязку з цим вона звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву в якій позов підтримує, справу просить слухати без її участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, що підтверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

11 березня 2016 року позивачка пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 29 серпня 2014 року Шевченківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 469. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них дітей немає. Подружнє життя з відповідачем не склалося. З вересня 2015 року вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. В звязку з цим вона звернулася до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, однак подала суду заяву в якій позов підтримує, справу просить слухати без її участі, проти ухвалення заочного рішення суду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи у суді, що підтверджується відмітками в журналі вихідної кореспонденції суду, причин неявки в судове засідання суду повідомлено не було. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

11 березня 2016 року позивач пред`явила суду позов до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09 березня 1989 року Палацом урочистих подій м. Львова, актовий запис № 135. В обґрунтування своїх вимог зазначала про те, що від спільного шлюбу у них є повнолітня донька [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося. Протягом останніх років сторони спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Кожен з подружжя має різні погляди на сімейне життя а тому в них виникають часті непорозуміння та сварки. Вважає, що шлюб носить формальний характер та його слід розірвати. Позивач в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на мотиви, що вказані в позовній заяві, просить його задовільнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечив. Зясувавши взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, оскільки сторони не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-24 00:00:00

11 березня 2016 року представник [PERSON] за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом до Уланівської сільської ради Хмільницького району Вінницької області про надання [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02 квітня 2015 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки, площею 2,2426 га, розташованої на території Уланівської сільської ради Хмільницького району, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. За життя спадкодавцем був складений заповіт, згідно якого земельну ділянку він заповів [PERSON], який вчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини в звязку з тим, що хворів та перебував на лікуванні, а тому просив визначити [PERSON] додатковий строк в два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. При цьому представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач проти позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що 02 квітня 2015 року помер [PERSON] (а.с.4), який являвся дідом позивача (а.с.8,10,11). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, до складу якого увійшла земельна ділянка, площею 2,2426 га, розташована на території Уланівської сільської ради Хмільницького району, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 5), яку спадкодавець заповів позивачу (а.с.6,7). З відповіді в.о. державного нотаріуса Хмільницької районної державної нотаріальної контори № 162/01-16 від 17 березня 2016 року вбачається, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.33). Відповідно до довідок Уланівської сільської ради № 3899, № 3900 від 21 грудня 2015 року (а.с.12,13), [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в [INFO], разом з ним, за даною адресою зареєстрованих осіб не було. Згідно ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається з довідки КУ Хмільницька ЦРЛ № 10 від 25 лютого 2016 року (а.с.14), копії записів з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] (а.с.15,16), позивач перебував на амбулаторному лікуванні з 22 вересня 2015 року по 05 жовтня 2015 року. Таким чином, оскільки [PERSON], являючись єдиним спадкоємцем земельної ділянки свого діда, [PERSON], за заповітом, не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом встановленого законом шестимісячного строку з поважної причини, якою являється його хвороба та перебування на лікуванні, позовні вимоги являються обґрунтованими та підлягають задоволенню, що також сприятиме реалізації волі спадкодавця щодо розпорядження його майном. На підставі ч. 3 ст.1272ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

11 березня 2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст. 280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] . Відповідні обставини підтверджуються копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов`язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, та те, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-17 00:00:00

11 березня 2019 року [PERSON] звернулась з заявою про встановлення факту, що [PERSON], який помер 12 грудня 1992 року, є її чоловіком. Заявник посилається на те, що у свідоцтві про смерть чоловіка його прізвище українською мовою записано «Зарніцин». Прізвище заявника в паспорті зазначено «Зарницина». Через цю невідповідність заявнику було відмовлено у призначенні пенсії у зв'язку з втратою годувальника за померлого чоловіка. У судове засідання заявник та представники заінтересованих осіб не зявились, подали письмові заяви про розгляд справи у їхню відсутність. Дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про смерть серії ІV-КИ № 457470, [PERSON] помер 12 грудня 1992 року у м.Павлограді Дніпропетровської області (а.с.5). Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕИ № 002214, виданого 08 червня 1958 року відділом ЗАГС м.Йошкар Ола Марійської АССР, складеного російською мовою, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08 червня 1958 року. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища (мовою оригіналу) «Зарницын, Зарницына» (а.с.9). 20 серпня 1998 року заявник отримала паспорт громадянина України, де її прізвище зазначено українською мовою «Зарницина», російською мовою «Зарницына». Місце проживання зареєстроване за адресою: [INFO]. Таким чином невідповідність у написанні прізвища заявника у паспорті громадянина України та її чоловіка у свідоцтві про смерть виникла через помилку при перекладі з російської на українську мову. Факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON] крім свідоцтва про укладення шлюбу, складеного російською мовою, підтверджується матеріалами спадкової справи № 444/93 до майна померлого 12 грудня 1992 року [PERSON], які були витребувані ухвалою суду. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 21 вересня 1993 року державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, спадкоємцем майна [PERSON], який помер 12 грудня 1992 року, є його дружина [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO]. Документ складений російською мовою, прізвища спадкодавця та спадкоємця зазначені «Зарницын, Зарницына». За таких обставин суд вважає можливим встановити факт родинних відносин між заявником та померлим [PERSON], а саме, що [PERSON] є чоловіком [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

11 березня 2019 року [PERSON] звернулася до Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2009 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 493. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Одруження виявилося невдалим, внаслідок того, що кожен з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, також з боку відповідача була подружня зрада. У зв`язку з чим, сторони припинили шлюбні стосунки з грудня 2018 року, перестали вести спільне господарство і вирішили розірвати шлюб. В підготовче засідання позивач не з`явилася, звернувшись до суду з заявою в якій просить цивільну справу за її позовом розглянути у підготовчому засіданні без неї, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, але звернувся до суду з заявою в якій просить цивільну справу розглянути у підготовчому засіданні без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. На підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, за наявності для того законних підстав, суд ухвалює рішення про задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Згідно свідоцтва про одруження, сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06 листопада 2009 року (а.с.9), від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Відповідно до ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, сімейні відносини не поновлювали, а тому суд у відповідності до ст.112 СК України, прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-09 00:00:00

11 березня 2019 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулась [PERSON] із вказаним позовом, в якому зазначила, що 27 жовтня 2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управіління юстиції у Житомирській області між нею та [PERSON] зареєстровано шлюб, актовий запис №2243. Позивач просить розірвати їх спільний з відповідачем шлюб, а малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити на проживання з нею. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства і не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім`я розпалась остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не з`явилась, від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги вона підтримує повністю і не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності сторін і на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27 жовтня 2017 року Житомирським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управіління юстиції у Житомирській області між [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстровано шлюб, актовий запис №2243, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження (а.с.10), у сторін під час проживання у шлюбі народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст.24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам подружжя. З викладених у позові пояснень позивача вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім`ї неможливе, через що позивач відмовляється від примирення. Згідно зі ст.56 СК України, кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Виходячи з викладеного та відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд вважає позов в частині розірвання шлюбу обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б інтересам позивача, яка бажає їх припинення. Крім того, враховуючи інтереси малолітньої дитини, суд залишає її на подальше проживання з матір`ю, що, відповідно до ч.2 ст.141 СК України, не впливає на обсяг прав батьків і не звільняє їх від обов`язків щодо неї.

Outcome: approved