overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

10.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до повноліття дитини. В судове засідання позивачка по справі не з'явилась, надала до суду заяву з проханням розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги про стягнення аліментів підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про поважність причин нез'явлення суд не повідомив. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу заочно, на підставі наданих доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до наданих документів, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.08.2009 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст. ст. 180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку, за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких у частці від доходу або у твердій грошовій сумі визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дитини, платника аліментів, наявність у останнього інших утриманців і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача, суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача і вважає за можливе призначити аліменти у розмірі 1/4 частини доходів але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму щомісячно починаючи з 10 грудня 2014 року і до повнолітня дитини. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

10.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 13.08.2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилася дочка, [PERSON], [INFO], яка проживатиме з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, кожен має свої погляди на життя та ведення домашнього господарства. Відсутня взаємна повага один до одного, все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Разом не проживають понад місяць, тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дитину залишити проживати з нею, залишити їй прізвище [PERSON]. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить справу розглянути без її участі (а.с.14). Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності (а.с.15). Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 13.08.2011 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Галицького районного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 13.08.2011 року (а.с.6). У шлюбі народилася одна дитина: дочка, [PERSON], [INFO] (а.с.7). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім'я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

10.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.09.2009 р. вона уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №222. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося, сторони не можуть знайти взаєморозуміння, на ґрунті чого виникають сварки та скандали. Позивачка вважає, що сім'я розпалася і відновлювати стосунки вона не бажає, шлюб зберегти неможливо, тому і звернулася в суд з даним позовом, яким просить шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю та пояснив, що дійсно тривалий час вони не проживають однією сім'єю, проти розірвання шлюбу він не заперечує. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази, вважає, що позов підлягає повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що між сторонами стосунки не склалися, вони не знаходять взаєморозуміння, відновлювати стосунків не бажають. Таким чином, судом встановлено, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Фактично їх сім'я вже не існує, тому суд дійшов висновку про недоцільність збереження шлюбу, оскільки це не сприятиме збереженню сім'ї. Таким чином, з викладеного вбачається, що між сторонами виникли сімейні правовідносини в розумінні ст. 3 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України в разі, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задовольнити. На підставі викладеного, ст.ст. 105 п.3, 110 п.1, 112, 114 п.2 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

10.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, у якому зазначила, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.06.2009 року. Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, разом вони не проживають. Причиною цього стала несумісність характерів, непорозуміння один одного та різні погляди на сімейне життя, що призвело до небажання жити в шлюбі. Збереження сім'ї вважає неможливим. Біля двох місяців вони однією сім'єю не проживають та спільного господарства не ведуть. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, проте, від неї надійшла заява, в якій позивач позовні вимоги підтримує, справу просить розглянути у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягає, на примирення не згодна. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, проте, від нього надійшла заява, в якій відповідач позовні вимоги визнає, справу просить розглянути у його відсутність, проти розірвання шлюбу з підстав, зазначених у позові не заперечує, на примирення не згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вирішуючи спір, суд встановив, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.06.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] (а.с. 4). Від спільного шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серія [NUMBER] та Серія [NUMBER] (а.с.5,6). Позивач наполягає на розлученні, миритися не бажає. Причиною її рішення розірвати шлюб з відповідачем стала несумісність характерів, непорозуміння один одного та різні погляди на сімейне життя, що призвело до небажання жити в шлюбі. Біля двох місяців сторони однією сім'єю не проживають та спільного господарства не ведуть. Отже, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Установленим судом обставинам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.ст. 105, 110, 112 СК України, відповідно до яких шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них чи інтересам неповнолітньої дитини. Оскільки судом установлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-28 00:00:00

10.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.07.1986 року Бірківською сільською радою Зміївського (раніше - Готвальдівського) району Харківської області, актовий запис № 23, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем припинено з 1994 року, подружжя має різні характери, спільне господарство не ведеться, дітей немає, спір про майно відсутній. Оскільки, шлюб фактично розпався, сумісне життя і збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з [PERSON] на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підтримала, позовні вимоги про стягнення з [PERSON] на її користь сплачений судовий збір - просила залишити без розгляду, справу просила розглядати за її відсутності, після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надійшов протокол судового засідання Люботинского міського суду Харківської області від 22.01.2015 року, з якого вбачається, що відповідач не бажає приймати участь у судовому засіданні Зміївського районного суду Харківської області при розгляді справи за позовом [PERSON], позовні вимоги останньої визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу, укладеного між ним та [PERSON], оскільки вони з дружиною не проживають більше, ніж дванадцять років. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER], 26.07.1986 року між [PERSON] та [PERSON] Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 23 /а.с. 7/. Сторони дітей не мають. [PERSON] має хворобливий стан, що підтверджується довідкою лікаря від 22.12.2014 року, у зв'язку з чим була змушена звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу саме за місцем своєї реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача, спільне господарство не ведеться, спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

10.12.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом РАЦС Луцького МУЮ Волинської області, актовий запис, стягнути із відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.01.2015 року провадження у даній справі було зупинено у зв'язку із наданням сторонам строку для примирення строком на 3 місяці. Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 16.04.2015 року провадженні у даній справі відновлено. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити за її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 07.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.08.2007 року (а.с. 3). За час перебування у шлюбі у сторін народився син [PERSON], [INFO], що вбачається із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 17.06.2008 року (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, неповнолітній син проживає разом із позивачем. Вжиті судом заходи для збереження сім'ї та примирення між сторонами не дали бажаного результату. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із відповідача на користь позивача слід стягнути 243,60 грн. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

10.12.2014 року, а уточнивши вимоги 10.08.2015 року, 25.12.2015 року, ТОВ «Кей - Колект» (далі - Товариство) звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів в сумі 15 642,30 доларів США., з яких: - 10 731,49 доларів США - заборгованість по кредиту; - 4 910,81 доларів США - проценти за користування кредитом станом на 11.11.2014 року. Свої вимоги мотивує тим, що згідно з Договором №11169439000 від 14.06.2007 року (далі - Договір), ПАТ »УкрСиббанк» (далі - Банк) надав [PERSON] кредит в сумі 14 614,00 доларів США строком по 16.06.2014 року із щомісячною сплатою частини кредиту та процентів за користування коштами. Згідно з Договором факторингу №4 від 11.06.2012 року, Банк переуступив Товариству право вимоги по Договору. Умови Договору відповідач належним чином не виконує, а тому Товариство вимушене звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Представник позивача - Ткаченко О.В. надала суду заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.115) Відповідач також не з»явився в попередні судове засідання, причин неявки не повідомив, а також надав заяву про застосування судом строків позовної давності при вирішенні спору.(а.с.95) Ознайомившись із заявою представника позивача, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

10.12.2014 року до суду звернувся [PERSON] з заявою, в якій ставить питання про визнання [PERSON], [INFO], безвісно відсутнім. В обґрунтування заяви зазначив, що [PERSON] є племінником заявника. Заявник є наймачем квартири за адресою [ADDRESS], яка знаходиться на балансі ДКП «Дзержинськжитлосервіс». Заявник разом з [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою. Заявник останній раз бачив [PERSON] 11.01.2013 року, що дає підстави для визнання його безвісно відсутнім. Заявник [PERSON] у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги та наполягав на їх задоволенні. Зазначив, що не має змоги сплачувати комунальні послуги за адресою [ADDRESS] за себе та за [PERSON] Представник зацікавленої особи Дзержинське комунальне підприємство «Дзержинськжитлосервіс» Субічева Є.В. проти задоволення заяви не заперечувала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є заявник є її сусідом, знає його з 1981 року. Останній раз за вказаною адресою бачила [PERSON] два роки потому у січні 2013 року. Свідок [PERSON] суду пояснив, що є сусідом заявника, [PERSON] за вказаною адресою не бачив з 2000 року. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Так, судом встановлено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS], проживає разом з [PERSON], що підтверджено довідкою ДКП «Дзержинськжитлосервіс» (а.с. 7). Згідно до акту від 03.12.2014 року та акту від 09.12.2014 року, [PERSON] за адресою [ADDRESS], не проживає з 11.01.2013 року (а.с. 8,9). До сьогодні ніяких відомостей про місцезнаходження [PERSON], [INFO], немає. Судом направлені запити до відповідних інстанцій щодо встановлення місця перебування [PERSON], проте встановити його не вдалося (а.с. 13-18, 19-26). Відповідно до ст. 43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем його проживання більше одного року підтверджується зібраними у справі доказами. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених заявником. Визнання безвісно відсутнім [PERSON] необхідне для оформлення заявником субсидії. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON], зацікавлена особа Дзержинське комунальне підприємство «Дзержинськжитлосервіс», про визнання фізичної особи безвісно відсутньою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

10.12.2014 року до суду звернувся [PERSON] із заявою про встановлення батьківства та внесення змін до актового запису про народження, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він народився [INFO] року в с. Ширмівка Погребищенського району Вінницької області. В свідоцтві про його народження, запис батьків був зроблений тільки щодо його матері, запис про батька не було зроблено в зв'язку з тим, що його мати на час його народження не перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], тобто батьком заявника. На час народження заявника його батьки проживали однією сім'єю, вели спільне господарство без реєстрації шлюбу. Після народження заявника [PERSON] визнав заявника сином, займався його вихованням, забезпечував матеріально. Встановлення зазначеного факту заявнику необхідне для реалізації своїх спадкових прав. В судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити. Представник відділу РАЦС Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області Лучук Л. Й. в судове засідання не з'явилася, просила розгляд справи провести у її відсутності, про що до суду надала відповідну заяву. Вислухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 130 СК України, факт батьківства у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, може бути визнаний за рішенням суду. Оскільки вимоги заявника знайшли своє повне і всебічне підтвердження в ході розгляду справи і підтверджуються документами прилученими до матеріалів справи. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-17 00:00:00

10.12.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. В позові позивач посилалася на те, що 11.08.2011 року відповідач у неї взяв в борг 500 доларів США, що на день складання заяви за курсом НБУ становить 7528 грн., який зобов'язався повернути до 05.12.2011 року, однак борг не повернув, сума боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення становить 9000,40 грн., три проценти річних за весь час прострочення становить 678,14 грн., прохає стягнути на свою користь суму боргу по договором позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення в сумі 9000,40 грн., три проценти річних за весь час прострочення в сумі 678,14 грн. 29.01.2015 року до суду звернувся позивач з заявою про розгляд справи у її відсутність. Позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved