Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-02 00:00:00

12.02.18 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду від 17.10.16р. За час подружнього життя у них народився син [PERSON], [INFO] На даний час дитина проживає разом з нею, відповідач добровільно відмовляється надавати кошти на утримання сина, позивач одна займається його матеріальним утриманням. Самостійно утримувати дитину їй важко, останній займається спортом, приймає участь у змаганнях, що несе за собою значні матеріальні витрати, тому просить стягувати з відповідача аліменти в заявленому розмірі. 06.03.18р. ухвалою судді відкрито провадження у справі. 25.04.18р. відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву, в якому він позов визнав частково та вказав, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, має нерегулярний дохід, тому згідний на сплату аліментів на утримання сина в розмірі, що не перевищує половини прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законом, що становить 930 грн. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просить позов задовольнити повністю. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов визнали частково, зіславшись на мотиви, викладені у відзиві на позовну заяву. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних мотивів. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстровано 01.09.2009р., який розірвано за рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 17 жовтня 2016 року. За час подружнього життя у сторін народився син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження , долученою до матеріалів справи. В судовому засіданні також встановлено, що сторони проживають окремо, дитина проживає разом з позивачем і знаходяться на повному її матеріальному утриманні. Відповідач добровільно не надає коштів на утримання сина в належному розмірі. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно вимог ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог, та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище одержувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, наявність у нього на утриманні батьків похилого віку, які отримують незначну пенсію за віком, а також розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, враховуючи те, що відповідач не має стабільного доходу, проте є працездатною людиною молодого віку та може працювати, суд вважає, що з відповідача слід стягувати в користь позивачки аліменти на утримання дитини в сумі 1000 грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, починаючи з 12.02.2018 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави 704,80 грн. судового збору.

Outcome: partial