Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

11.07.2016 року позивач звернувся в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Гринівці, вул. Л.Українки, 23. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в с. Гринівці Тлумацького району по вул. Л.Українки, 23, проживала [PERSON] та їй на праві власності належали житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами. 02.03.2015 року [PERSON] померла. Ще за життя вона посвідчила на його імя заповіт. Позивач прийняв спадщину після смерті [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, термін на подання якої було продовжено рішенням суду. Позивач бажає оформити право власності на дане спадкове майно на своє імя, однак в нотаріальному порядку йому відмовлено в оформленні спадщини, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськиими будівлями та спорудами. У звязку з вищевказаним, [PERSON] (позивач) просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: Івано-Франківська область, Тлумацький район, с. Гринівці, вул. Л.Українки, 23. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, проте його представник [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує, просила позов задовольнити та справу розглядати без її участі та без участі її довірителя. Представник відповідача Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не зявився, до суду подав письмову заяву, у якій просив справу розглядати у його відсутність. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON], [INFO], яка була головою двору, значилось господарство, розташоване по вул. Л.Українки, 23, в с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 8). Згідно п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» передбачено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] належало майно господарського двору, розташованого за адресою: вул. Л.Українки, 23, с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області. 02.03.2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 11). Ще за життя [PERSON] посвідчила на імя [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 16.09.2010 року (а.с. 10). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON], оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, додатковий строк на подання якої було визначено йому рішенням Тлумацького районного суду Івано-Фраківської області від 16.06.2016 року (а.с. 36, 37). Як вбачається з копії спадкової справи № 183/2016 від 22.04.2016 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON], [PERSON] (позивач) є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], інших спадкоємців в порядку спадкування за заповітом чи за законом немає (а.с. 25-43). Згідно довідки Гринівецької сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 131 від 21.04.2016 року [PERSON] до дня смерті проживала одна та була зареєстрована [INFO] (а.с. 8). Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по вул. Л.Українки, 23, с. Гринівці Тлумацького району Івано-Франківської області, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області [PERSON] № 607/02-31 від 11.07.2016 року (а.с. 13). У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності із п. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити. На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України,

Outcome: approved