overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-27 00:00:00

11.08.2015 року в суд надійшла позовна заява [PERSON], яка просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 18.11.2013 року з тих підстав, що спільно не проживають однією сім'єю тривалий час. В обгрунтування позовних вимог покликається на те, що вони зареєстрували шлюб у Конюхівській сільській раді Стрийського району Львівської області. Від спільного проживання дітей немає. Причиною розпаду їхньої сім'ї являється те, що відповідач зловживав спиртними напоями, приходив додому в нетверезому стані, вляштовував сварки та скандали, ображав її, вона зверталася в правоохоронні органи. В суді позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що вони з відповідачем припинили спільне проживання на один тиждень в серпні 2015 року бо посварилися, тепер проживають разом, ведуть спільне господарство, двоє її дітей він не усиновив, проживають разом в одному житлі як подружжя бо помирилися, однак просить шлюб розірвати, бо обзиває її маму, бив її однак не може пригадати коли саме, однак з часу подачі позову він її не бив, помирилися живуть дальше. Відповідач [PERSON] позов визнав, однак просить шлюб не розривати бо він її не бив, дійсно посварилися в серпні 2015 року, а тому припинили спільне проживання на один тиждень, вона подала позов про розірвання шлюбу, тому помирилися, живуть разом як подружжя. Якщо суд вбачає підстави для розлучення, тому просить позов задовольнити. Не бажає усиновляти її дітей. Поясненнями сторін, дослідженими доказами доведено, що позовні вимоги до задоволення не підлягають. Судовим розглядом даної справи доведено, що сторони не припиняли спільного проживання, в серпні 2015 року посварилися, а тому позивача 11.08.2015 року подала позов про розірвання шлюбу, однак через тиждень помирилися , продоавжують дальше спільне подружнє життя про що сторони ствердили суду, поведінка сторін не суперечить їхнім інтересам, а сварка в серпні 2015 року та відмова усиновити її дітей не є підставою для задоволення позовних вимог. Сторони поновили сімейне життя в серпні 2015 року та замість того, що би відмовитися від позовних вимог, позивачка просить шлюб розхірвати не вказує причин для задоволення власних безпідставних вимог. Сторони весь цей час прийняли заходів для збереження шлюбу, помирилися, а тому суд вважає, що в позові слід відмовити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

11.08.2015 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою про розірвання шлюбу з [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 16.07.1983 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу на даний час неповнолітніх дітей не мають. Сімейне життя видалось невдалим, сімейні відносини припинені через відсутність порозуміння. Її особистим інтересам суперечить надходження з відповідачем в юридичному шлюбі. Позивачка у судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також, зазначає, що фактично сімейні стосунки з відповідачем були припинені у 2010 році, примирення між ними не можливо. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Просить після розірвання шлюбу залишити прізвище «Олійник». Відповідач у судове засідання не зявився по невідомій суду причині, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, повісткою. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення. Судом встановлено, що сторони 16.07.1983 року зареєстрували шлюб. (а.с.3). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки як встановлено в судовому засіданні, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

11.08.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і в якому позивачка, просить розірвати укладений нею з відповідачем шлюб, посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, а також, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої дитини: [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивачка позов підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про укладення шлюбу від 01.12.1995 року, сторони 01.12.1995 року зареєстрували шлюб. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 28.11.2000 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Як пояснили в судовому засіданні сторони, вони сімейно-шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть і наміру поновлювати шлюбні відносини, не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку, що подальше спільне життя сторін по справі, як подружжя і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, що в свою чергу має істотне значення. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Будь-яких конкретних правових доказів у спростування позовних вимог, відповідач суду не надав і судом таких доказів не здобуто. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Судові витрати позивачка просила покласти на неї. Витрати при реєстрації розірвання шлюбу, відповідач просив покласти на нього. У зв'язку з тим, що при подачі позовних вимог про стягнення аліментів, позивачка була звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача у дохід держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

11.08.2015 року ПАТ Альфа-Банк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.12.2014 року він уклав із відповідачем\~ кредитний договір, за яким надав останньому кредит в сумі 43460,60 грн. на строк з 09.12.2014 р. по 10.12.2019 р., на визначених кредитним договором і графіком до нього умовах. Посилаючись на невиконання відповідачем зобов`язань по кредитному договору позивач просив достроково стягнути з нього заборгованість станом на 27.07.2015 року по кредиту, процентам, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 49984,11 грн.\~ В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин\~ повторно. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів.\~\~ Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 09.12.2014 року сторони уклали кредитний договір, за яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 43460,60 грн. на строк з 09.12.2014 р. по 10.12.2019 року зі сплатою 15,99 % річних, а також комісії передбаченої п. 2.8 договору. В свою чергу відповідач зобов`язався повертати кредит та сплачувати нараховані відсотки і комісію шляхом внесення щомісячних, рівних (ануїтетних) платежів 10 числа кожного місяця, згідно графіку платежів. (а.с. 5-9) Передбачені кредитним договором кошти відповідачем отримані в повному обсязі і ця обставина не заперечується сторонами. (а.с. 13) Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за кредитним договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 27.07.2015 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 42179,24 грн.; по відсоткам за користування кредитом 3241,03 грн.; по комісії 3363,84 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нарахована неустойка у формі штрафу в розмірі 1200 грн. (а.с. 12) Таким чином загальна сума заборгованості становить 49984,11 грн. Ст. 1050 ч. 2 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача\~ на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 49984,11 грн., а також судові витрати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

11.08.2015 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 18.11.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов`язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.06.2015 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 3378,72 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 18.11.2011 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 7-32) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 291,03 грн.; по відсоткам за користування кредитом 880,61 грн.; по комісії 1570,00 грн.\~ Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 137,08 грн. (а.с. 5-6) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 3378,72 грн., а також судові витрати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

11.08.2015 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 20.08.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов`язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.06.2015 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 5911,70 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 20.08.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 300 грн. зі сплатою 30 % річних (2,5 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 6-32) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 1393,60 грн.; по відсоткам за користування кредитом 2190,40 грн.; по комісії 1570,00 грн.\~ Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 257,70 грн. (а.с. 5) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 5911,70 грн., а також судові витрати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

11.08.2015 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 23.08.2012 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2200 грн. зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов`язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.06.2015 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 7687,22 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 23.08.2012 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2200 грн. зі сплатою 30 % річних (2,5 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 6-32) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2185,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом 3089,97 грн.; по комісії 1570,00 грн.\~ Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 342,25 грн. (а.с. 5) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 7687,22 грн., а також судові витрати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-21 00:00:00

11.08.2015 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 29.04.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2700 грн. зі сплатою 36,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов`язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.06.2015 року по кредиту, процентам за користування ним, а також штрафні санкції в загальній сумі 7829,80 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 29.04.2011 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 2700 грн. зі сплатою 36 % річних (3,0 % в місяць) на суму залишку заборгованості за кредитом, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. (а.с. 7-32) Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 2677,00 грн.; по відсоткам за користування кредитом 4303,76 грн.\~ Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 349,04 грн. (а.с. 5, 6) Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 7829,80 грн., а також судові витрати.\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-14 00:00:00

11.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 5008 грн. 97 коп. і судових витрат. Представник позивача в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку, причини неявки суду невідомі. З письмової згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 14.09.2015 року між публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та відповідачем було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки № [NUMBER] (а.с. 3-5). 25.09.2015 року між публічним акціонерним товариством Державний експортно-імпортний банк України та відповідачем до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту № [NUMBER] від 15.09.2015 року було підписано додаткову угоду № 1 (а.с. 6-12). Відповідно до п. 2.4. договору відповідачу було відкрито кредитну лінію , у межах якої надано кредит з лімітом 4000,00 грн. для проведення операцій із застосуванням платіжної картки. Відповідно до п. 2.6 договору кредитна лінія відкривається на строк, що відповідає строку дії основної картки, а саме до 30.09.2018 року. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 04.08.2016 року становить 5008 грн. 97 коп., що складається з: простроченої заборгованості за кредитом 3839,37 грн., прострочена заборгованість за процентами 864,99 грн., пеня за прострочення сплати кредиту та процентів 304,61 грн., що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 18-19). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved