Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-23 00:00:00

11 січня 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись при цьому на наступні обставини. 04 грудня 2013 року між сторонами було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до умов вищевказаного Договору відкрити карткових рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DМС Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором. Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DМС Gold строком дії 2 (два) роки, з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії (сума кредиту) 20000,00 UAH та надавши вказані кошти відповідачу. Відповідач [PERSON], належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, у зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 11 листопада 2015 року, яка складається з тіло кредиту - 6405,03 грн., прострочене тілу кредиту - 26112,92 грн., відсотки за кредитом - 27,36 грн., що загалом становить 37801,85 грн. Позивач просить стягнути з відповідача у свою користь суму заборгованості за кредитним договором та судовий збір. У судовому засіданні представник позивача уточнив позовні вимоги, та просив стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту станом на 11.11.2015 року у загальній сумі 35772,46 грн. згідно детального розрахунку (а.с.155,198). Також надав заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.225). Відповідач [PERSON] та його представники у судове засідання не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, а також письмові заперечення проти позову. Вважають вимоги позивача незаконними, оскільки з [PERSON] вже були стягнуті зазначені в позовній заяві грошові кошти. Так, рішенням третейського суду при всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.01.2015 року з [PERSON] в рахунок заборгованості за кредитним договором від 04.12.2013 року було стягнуто і тіло кредиту у повному обсязі. Тобто новий позов банку стосується тієї ж самої заборгованості. Прохали суд закрити провадження по справі на підставі п.5 ч.1 ст.205 ЦПК України, оскільки є рішення третейського суду, прийняте в межах його компетенції, з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав (а.с.37,46,48,188-192,221-224,232). З'ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 04 грудня 2013 року між сторонами було укладено договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, шляхом акцептування Клієнтом Публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту «Максимум-готівка»). Відповідно до умов вищевказаного Договору відкрити карткових рахунок у валюті гривня та випустити міжнародну платіжну картку DМС Gold строком дії 2 (два) роки з моменту її випуску. Відповідно до умов Договору, відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені Договором повертати Кредит, виплачувати проценти за користування Кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені Договором (а.с.4-13). Позивач свої зобов'язання за Договором виконав, відкривши відповідачеві картковий рахунок [NUMBER] у валюті гривня та випустив міжнародну платіжну картку DМС Gold строком дії 2 (два) роки, з моменту її випуску, встановивши ліміт відновлюваної кредитної лінії (сума кредиту) 20000,00 UAH та надавши йому обумовлені кошти (а.с.15-16). Відповідач [PERSON] належним чином свої зобов'язання за кредитним договором не виконував, в зв'язку з чим утворилась заборгованість станом на 11 листопада 2015 року, яка у загальній сумі становить 35772,46 грн. (а.с.19, 20,155,198). Факт отримання кредитних коштів, так само як і розмір заборгованості відповідачем та його представниками не оспорюється, у суду немає обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, а тому, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, вказані обставини доказуванню не підлягають. За змістом положень ч.1 ст.526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти) у строк та в порядку, що встановлені в договорі. У відповідності до умов кредитного договору, Рішенням третейського суду при всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 22.01.2015 року по справі №4834-2/1228/14 з [PERSON] в рахунок заборгованості за кредитним договором від 04.12.2013 року було стягнуто 25780,43 грн., що підтверджується копією рішення (а.с.52). У той же час, відповідно до п.14 ч.1 ст. 6 Закону України «Про третейські суди» (частину першу статті 6 цього Закону доповнено пунктом 14 згідно із Законом №2983-VI від 03.02.2011 року) третейські суди в порядку, передбаченому цим Законом, можуть розглядати будь-які справи, що виникають із цивільних та господарських правовідносин, за винятком, зокрема, справ у спорах щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки). Крім того, відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.05.2015 року спори між кредитодавцем та позичальником за договором про надання споживчого кредиту відповідно до п.14 ч.1 ст.6 Закону України «Про третейські суди», незважаючи на наявність третейського застереження, не можуть бути предметом третейського розгляду, незважаючи на те, хто звертається з позовом до суду. Тим самим позивач позбавлений можливості отримати виконавчий лист на підставі рішення від 22.01.2015 року для пред'явлення його до виконавчої служби для стягнення заборгованості з відповідача. Крім того, як встановлено під час судового розгляду, вказане рішення третейського суду про стягнення заборгованості з [PERSON] на виконання до територіальних відділів державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, так само як і на виконання безпосередньо до Костянтинівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби, не надходило (а.с.153,161). Згідно відповіді Постійно діючого третейського суду при всеукраїнській Громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» м. Чернігів №97-1/17 від 21.09.2017 року, у відповідності до ст. 56 Закону України «Про третейські суди» заява про видачу виконавчого документу подається до компетентного суду і розглядається компетентним судом, який у даному випадку є Новозаводський районний суд м. Чернігова. Третейська справа №4834-2/1228/14 Новозаводським районним судом м. Чернігова не витребовувалась (а.с.162). Зазначені обставини повністю спростовують заперечення відповідача [PERSON] та його представників щодо неможливості розгляду позову ПАТ «Альфа-Банк» у зв'язку із наявністю зазначеного рішення третейського суду. Такий висновок суду повністю узгоджується з правовою позицією ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ, викладеною у Постанові №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», а саме: зобов'язання припиняються з підстав, передбачених договором або законом (частина перша ст.598 ЦК). Такі підстави, зокрема, зазначені у статтях 599-601,604-609 ЦК. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору. Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов'язань за кредитним договором відповідачем [PERSON] а тому з нього слід стягнути на користь позивача заборгованість за договором кредиту станом на 11 листопада 2015 року. У зв'язку із задоволенням позову, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь позивача слід стягнути витрати, пов'язані зі сплатою судового збору в сумі 1218,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved