Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

10 травня 2018 року представник заявника [PERSON] звернулася до суду з вище-зазначеною заявою, якою просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 16 березня 2018 року у м. Донецьк Донецької області. Заяву обґрунтовано тим, що [PERSON] є матірю заявника, яка померла 16 березня 2018 року в м. Донецьк Донецької області. Заявник звернулася до Бориспільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про здійснення державної реєстрації смерті [PERSON]. Проте, їй відмовлено у здійсненні державної реєстрації смерті у звязку з тим, що на підтвердження факту смерті [PERSON] предявлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Встановлення факту смерті необхідно для подальшої реєстрації цього факту та для прийняття спадщини. У звязку з цим, [PERSON] змушена звернутися до суду із даною заявою. У судове засідання заявник та її представник не зявилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. [PERSON] подала до суду заяву, якою підтримала заяву про встановлення факту смерті та просила розгляд провести за її відсутності та задовольнити вимоги заяви. Представник заінтересованої особи не зявився у судове засідання, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку, заяв чи клопотань на адресу суду не направив. Дослідивши письмові матеріали справи, подані сторонами заяви, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є рідною донькою [PERSON]. Прізвище «Шамрай» на «Бевзенко», заявниця змінила після реєстрації шлюбу 11 серпня 1980 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії ЯС №303846 (а.с.11), свідоцтвом про шлюб серії І-ОК № 247879 та копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 11 квітня 2018 року (а.с. 12,13). 16 березня 2018 року у м. Донецьк Донецької області [PERSON] померла, що підтверджується копією медичної довідки № 9 про причину смерті виданої комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2 м. Донецьк» від 17.03.2018 року (а.с. 17). 17 березня 2018 року видано свідоцтво про смерть [PERSON], яка померла 16 березня 2018 року у м. Донецьк Донецької області, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії ДНР №094100, виданого Донецьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР (а.с.18). Відповідно до п.2 ч.1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 травня 2015 року № 428-р, м. Донецьк Донецької області визнається тимчасово окупованою територією, тому зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України. Судом також встановлено, що [PERSON] зверталася до Бориспільського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Київській області з заявою щодо державної реєстрації смерті її матері [PERSON], яка померла 16 березня 2018 року у м. Донецьк Донецької, ппроте отримала відмову, оскільки, для підтвердження факту смерті предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноважен-ня (а.с.22). У відповідності ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими цією статтею, є недійсним і не створює правових наслідків. Зважаючи на це, свідоцтво про смерть [PERSON], видане 17 березня 2018 року Донецьким міським відділом запису актів цивільного стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції ДНР, в якому дата смерті зазначено 16 березня 2018 року та місце смерті м. Донецьк, Донецької Народної Республіки, є недійсним та не створює правових наслідків. Водночас, як розяснив Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п.3 Інформаційного листа від 15 квітня 2017 року «Про окремі питання застосування Закону України від 04 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», документи, видані органами та установами, що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозвязку під час розгляду справ у порядку ст. 257-1 ЦПК України (в редакції 2004 року). У відповідності до ч.2 ст.317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Встановлення даного факту необхідно заявнику для здійснення держаної реєстрації смерті [PERSON] та в подальшому прийняття та оформлення спадщини. Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що факт смерті [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, суд вважає, що є достатні підстави для встановлення факту смерті [PERSON], що настала 16 березня 2018 року у м. Донецьк Донецької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved