Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про відшкодування майнової та моральної шкоди. У своєму позові [PERSON] зазначив, що 19.03.2015 року, керуючи автомобілем Volkswagen Passat, державний номер [NUMBER], на автомобільній дорозі М-14 Одеса-Новоазовськ, км 168+950 м. він наїхав на перешкоду у вигляді вибоїни, в результаті чого його автомобіль отримав механічні пошкодження. Вважаючи ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» власником вказаної дільниці дороги та відповідальним за її стан, звернувся до суду з даним позовом та просив стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» майнову шкоду у розмірі 23\~505,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 10\~000,00 грн. 02.02.2016 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження за даним позовом. 24.01.2017 року представник ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» надав до суду заперечення, в яких просив суд залишити позов без задоволення посилаючись на повну відсутність належної та відповідної доказової бази позовної заяви [PERSON] 27.06.2017 року Вища рада правосуддя ухвалила звільнити [PERSON] з посади судді Заводського районного суду м. Миколаєва. Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.07.2017 року визначено нового суддю в даній справі [PERSON] Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 20.07.2017 року заяву судді Біцюка А.В. про самовідвід задоволено. Згідно протоколу повторного автоматичного розподілу судової справи між суддями від 26.07.2017 року визначено нового суддю в даній справі [PERSON] Ухвалою Заводського районного суду міста Миколаєва від 27.07.2017 року дану справу прийнято до свого провадження та призначено до судового розгляду. Ухвалою від 06.09.2018 року клопотання представника відповідача ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» про заміну належного відповідача задоволено та замінено ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «ДАК «Автомобільні дороги України» на Службу автомобільних доріг в Миколаївській області. Позивач та його представник в судове засідання не зявилися надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, також в заяві позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. 19.03.2015 року, керуючи автомобілем [NUMBER], на автомобільній дорозі М-14 Одеса-Новоазовськ, км 168+950 м., позивач наїхав на перешкоду у вигляді вибоїни, в результаті чого його автомобіль отримав механічні пошкодження. Цього ж дня, працівниками ДПС на [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КпАП України. Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 15.05.2015 року [PERSON] визнано винним та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 10.06.2015 року вищевказану постанову скасовано в звязку з відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення та закрито провадження по справі. Внаслідок вищезазначеного ДТП автомобіль [NUMBER] отримав наступні механічні пошкодження: пошкоджено диск колісний та автошини, деформовано амортизатор передньої стійки, деформовано важіль правий нижній передній та задній, деформовано підшипник ступиці передньої правої. Вищевказані деталі та вузли потребують заміни. Крім того, 19 березня 2015 року УДАІ УМВС в Миколаївський області було видано довідку, якою зафіксовано механічні пошкодження мого автомобіля у вигляді розриву передньої шини та пошкодження лакофарбового покриття переднього правого диску. Відповідно до статті 7 ЗУ «Про автомобільні дороги», автомобільні дорогі загального користування перебувають у державній власності. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. Таким органом управління в Миколаївській області є Служба автомобільних доріг у Миколаївській області. Статтями 11-13 ЗУ «Про автомобільні дороги України» передбачені обовязки, права та відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування. Так, зокрема, на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування покладено обовязок із забезпечення безперервних, безпечних, економічних та зручних умов руху транспортних засобів, організації будівництва та утримання автомобільних доріг за встановленими державними стандартами і нормами, озеленення смуги відведення автомобільних доріг (п. п. 5, 6, 14 ч. 1 ст. 11 ЗУ). Крім того, на орган державного управління автомобільними дорогами загального користування також покладено обовязок із розроблення пропозицій щодо фінансування робіт (п. 2 ч. 1 ст. 11 ЗУ). Стаття 13 ЗУ «Про автомобільні дороги» передбачає відповідальність органу державного управління автомобільними дорогами загального користування за: 1) стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; 2) якість робіт з проектування, будівництва, реконструкції, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування; 3) відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом; 4) відповідність нормативно-правовим актам розміщення технічних засобів організації дорожнього руху, об'єктів дорожнього сервісу та рекламоносіїв; 5) цільове використання бюджетних коштів на будівництво, реконструкцію, ремонт та утримання автомобільних доріг загального користування; 6) санітарний та екологічний стан автомобільних доріг загального користування та їх смуг відведення. Відповідно п. 5 «Єдиних правил ремонту і утримання автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, правил користування ними та охорони» затверджених постановою Кабінету Міністрів України №198 від 30.03.1994 року власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи дорожньо-експлуатаційні організації, користувачі дорожніх об'єктів та спеціалізовані служби організації дорожнього руху зобов'язані забезпечувати зручні і безпечні умови руху, сприяти збільшенню пропускної спроможності дорожніх об'єктів, запобігати травмуванню учасників дорожнього руху, пошкодженню транспортних засобів і дорожніх об'єктів, забрудненню навколишнього середовища. Відповідно до 11 вищевказаних Правил власники дорожніх об'єктів або уповноважені ними органи, дорожньо-експлуатаційні організації зобов'язані: своєчасно і якісно виконувати експлуатаційні роботи відповідно до технічних правил з дотриманням норм і стандартів з безпеки руху; постійно контролювати експлуатаційний стан усіх елементів дорожніх об'єктів та негайно усувати виявлені пошкодження чи інші перешкоди в дорожньому русі, а за неможливості це зробити - невідкладно позначити їх дорожніми знаками, сигнальними, огороджувальними і направляючими пристроями відповідно до діючих нормативів або припинити (обмежити) рух; контролювати якість робіт, що виконуються підрядними організаціями; вирішувати питання забезпечення експлуатації дорожніх об'єктів у надзвичайних ситуаціях, за несприятливих погодно-кліматичних умов, у разі деформації та пошкодження елементів дорожніх об'єктів, аварії на підземних комунікаціях і виникнення інших перешкод у дорожньому русі й разом із спеціалізованими службами організації дорожнього руху і за погодженням з уповноваженим підрозділом Національної поліції оперативно вносити зміни до порядку організації дорожнього руху; аналізувати стан аварійності на дорожніх об'єктах, виявляти аварійно-небезпечні ділянки і місця концентрації дорожньо-транспортних пригод, розробляти і здійснювати заходи щодо удосконалення організації дорожнього руху для усунення причин та умов, що призводять до їх скоєння; разом з уповноваженим підрозділом Національної поліції брати участь в огляді місць дорожньо-транспортних пригод для визначення дорожніх умов, за яких вони сталися, та усувати виявлені недоліки; своєчасно сповіщати місцеві органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування і користувачів автомобільних доріг про строки і порядок закриття або обмеження руху транспортних засобів, стан дорожнього покриття, рівень аварійності на відповідних ділянках, гідрометеорологічні та інші умови; забезпечувати дотримання вимог техніки безпеки, а також безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт; відшкодовувати в установленому законодавством порядку збитки власникам транспортних засобів, якщо дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок незадовільного утримання доріг, вулиць, залізничних переїздів. Згідно рахунку на оплату ПП «Автокомплекс-Сервіс» внаслідок даного ДТП позивачу було завдано матеріальну шкоду в сумі 23\~505,60 грн. Відповідно ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитки в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Частина 2 цієї статті визначає, що під збитками розуміється, зокрема втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права, (реальні збитки). Відповідно до ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога про стягнення матеріальної шкоди підлягає задоволенню в повному обсязі. Як вбачається з ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди суд виходить із вимог ст. 1167 ЦК України з врахуванням роз'яснення Пленуму Верховного Суду України викладених в п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду №4 від 31 березня 1995 року N4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди 5\~000,00 грн., оскільки саме така сума, на думку суду, відповідає засадам розумності, виваженості та справедливості, з врахуванням обставини при яких було спричинено моральну шкоду, ступень вини відповідача, характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) позивача. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останньою судові витрати в розмірі 974,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial