Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-13 00:00:00

10 січня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить: -зменшити [PERSON] розмір аліментів, стягнутих на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 1/2 до 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 08.01.2020, припинивши з цього часу стягнення за судовим рішенням аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] ; -стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 січня 2020 року. В обґрунтування позовних вимог вказує на те, що їх спільна з відповідачем неповнолітня донька - [PERSON] , з 01.09.2018 постійно проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 15.01.2020 позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачу в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказані в ній недоліки. 27.01.2020, на виконання вимог ухвали судді від 15.01.2020 про залишення позовної заяви без руху, позивачем надано виправлену позовну заяву та оригінал квитанції про сплату судового збору. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 31.01.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження на 19.02.2020. Протокольною ухвалою суду до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Деснянську районну у м. Чернігові раду як орган опіки та піклування, та викликано до суду в якості свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою суду від 19 лютого 2020 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 11.03.2020. 11.03.2020 оголошено перерву в судовому засіданні до 26.03.2020, у зв`язку з клопотанням представника позивача. 26.03.2020 продовжено перерву в судовому засіданні до 14.04.2020, у зв`язку з клопотанням представника позивача. Позивач та представник позивача у судовому засіданні позов підтримали. Відповідач до суду не з`явилася, у поданій 19.02.2020 письмовій заяві проти задоволення позову заперечувала, просила справу розглядати без її участі, відзиву на позов не подала. Представник третьої особи в судовому засіданні при вирішенні справи поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Володарського районного суду Київської області від 17 квітня 2019 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16.10.2018 - з дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття - до [INFO] . Постановою Київського апеляційного суду від 06 серпня 2019 року рішення Володарського районного суду Київської області від 17 квітня 2019 року залишено без змін (а.с. 8-12). Позивач зазначив, що неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , на сьогоднішній день мешкають разом з відповідачем, а старша донька - [PERSON] , [INFO] , з 01.09.2018 постійно проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні, проте аліменти на утримання останньої продовжують стягуватися з позивача по теперішній час, у зв`язку з чим утворилась заборгованість по аліментам в розмірі 9 948,71 грн за 2018 рік та 54 753,21 грн за 2019 рік, що підтверджується довідками-розрахунками № 60217110/19 та № 60217110/18 (а.с. 19-20). Також, позивач вказав на те, що 25.05.2018 вдруге одружився, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 32). На даний час [PERSON] проживає та зареєстрована разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №5014 від 15.05.2019 та №10607 від 31.10.2019, видані Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради (а.с. 22-23). Старша дочка [PERSON] свідомо переїхала проживати до батька, оскільки має дуже теплі стосунки з ним та його теперішньою дружиною, які про неї піклуються та матеріально повністю утримують. З 01.09.2018 по 11.05.2019 [PERSON] проживала разом з батьком, за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації, про що свідчить акт, складений 15.05.2019 за участю начальника КП «ЖЕК-10» Лущай І.О. (а.с. 29). На підставі акта обстеження умов проживання, складеного комісією у складі головних спеціалістів у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради Тарараки О.І. та Овсяника О.М. від 16.12.2019, за адресою: [ADDRESS] , встановлено, що дитина [PERSON] проживає разом з батьком у квартирі з усіма комунальними зручностями, забезпечена необхідними меблями та побутовою технікою (а.с. 31). Як убачається з Декларації №0001-К4НТ-АРОО від 03.06.2019, [PERSON] обрала лікаря (педіатра) за постійним місцем мешкання, а саме за адресою: [ADDRESS] , що також свідчить про факт її проживання разом з батьком (а.с. 27). Згідно довідки № 95 від 31.10.2019, [PERSON] є студенткою Коледжу транспорту та комп`ютерних технологій ЧТУЮ І рівня акредитації 2 курсу денного відділення спеціальності 051 «Економіка». Навчається за рахунок коштів державного бюджету. За час навчання з 01.09.2018 по 31.10.2019 батько у вихованні дочки брав активну участь (а.с. 28). Як вбачається з показань допитаних в якості свідків [PERSON] (позивач) та [PERSON] (дружина позивача), донька позивача, [PERSON] , фактично проживає разом в сім`ї позивача, з матір`ю майже не спілкується, її лікування та медичну операцію оплатив повністю батько. [PERSON] (донька позивача) в ході допиту в судовому засіданні в якості свідка пояснила, що фактично проживає разом з батьком, знаходиться на його повному матеріальному утриманні, матір матеріально не допомагає. Також, за час знаходження на стаціонарному лікуванні відповідач, знаючи про це, жодного разу її не відвідала, лише один раз телефонувала. Згідно зі статтею 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини четвертої статті 273 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За приписами частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки постійне проживання неповнолітньої [PERSON] разом з батьком, позивачем у справі, та перебування на його утриманні, повністю знайшло своє підтвердження в матеріалах справи та показаннях свідків, в тому числі і самої дитини, що свідчить про зміну обставин, які впливають на припинення платежів, суд знаходить підстави для звільнення позивача від сплати аліментів, стягнутих з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, суд не вбачає підстав для зменшення розміру аліментів, стягнутих на користь відповідача, оскільки після припинення стягнення аліментів з [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , на утриманні [PERSON] залишаться троє спільних дітей сторін: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , і стягнення аліментів з [PERSON] на їх утримання в розмірі 1/2 частки всіх видів його заробітку (доходу) в повній мірі відповідатиме вимогам пункту четвертого частини першої статті 161 ЦПК України, згідно з якою передбачено право особи на отримання аліментів у розмірі на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Доводи позивача про те, що в даний час він перебуває на обліку як безробітний у Володарській районній філії Київського обласного центру зайнятості з 02.01.2020, не свідчать про наявність достатніх підстав для зменшення стягуваних з нього на користь [PERSON] аліментів з 1/2 до 1/3 частки його доходів, оскільки в матеріалах справи відсутні докази про неможливість позивача за станом здоров`я чи з інших причин працевлаштуватися та надавати матеріальну допомогу дітям. Відповідно до частини першої статті 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в ході судового розгляду, [PERSON] участі в утриманні [PERSON] не приймає, за увесь час навчання якої в м. Чернігові утримання з боку відповідача полягало лише у переводі аліментів за два місяці, стягнутих з позивача, що не відповідає положенню частини першої статті 141 Сімейного кодексу України, згідно якої мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Таким чином, враховуючи те, що відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання старшої доньки позивачу не надає, постійне проживання неповнолітньої [PERSON] разом з батьком, позивачем у справі, та перебування на його утриманні, суд знаходить правові підстави для стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 08 січня 2020 року. Враховуючи викладене,

Outcome: partial