overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Відкритого акціонерного товариства «Пресмаш» про зобов'язання вчинити певні дії. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що працював у відповідача охоронником відділу охорони з 04.10.2010 року по 08.07.2015 року. 07.07.2015 року позивачем на адресу відповідача була надіслана заява про надання пояснень з причин несплати єдиного соціального внеску та інформації щодо заборгованості по сплаті єдиного соціального внеску, що була отримана відповідачем 10.07.2015 року. Проте відповідачем відповідь не була надана позивачу. 17.08.2015 року позивач отримав відповідь, в якій зазначено, що з метою з'ясування причин несплати єдиного соціального внеску та суми заборгованості слід звернутися до органів ДФС міста Івано-Франківська та Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції. За таких обставин позивач просить зобов'язати відповідача надати відповідь про причини несплати єдиного соціального внеску та надати довідку про заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску. 11 вересня 2015 року до початку розгляду справи по суті позивачем була надана заява, в якій просив стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн. Ухвалою від 24 листопада 2015 року закрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Відкритого акціонерного товариства «Пресмаш» про зобов'язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкодив частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди. У судове засідання позивач не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив, тоді як про час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, не подав заяв про розгляд справи за його відсутності, не було подано і заперечень на позовну заяву. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-02 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], про стягнення аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх його доходів щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В позовній заяві позивач зазначила, що 23 березня 2013 року вона уклала шлюб з [PERSON], який був зареєстрований Центральним відділом ДРАЦС РС Миколаївського міського управління юстиції за актовим записом № 93. Від шлюбу народився син [PERSON], [INFO], про що виконавчим комітетом Катеринівської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області 05 серпня 2013 року було зроблено актовий запис № 9. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, допомоги на її утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання сина щомісяця починаючи від дня предявлення позову до суду і до досягнення сином повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, вказав на те, що він дійсно працює і згоден платити аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 частини всіх його доходів. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних причин. В судовому засіданні встановлено, що 23 березня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Центральним відділом ДРАЦС РС Миколаївського міського управління юстиції, за актовим записом № 93. Подружнє життя не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя. Відповідач участі у вихованні дитини не приймає, допомоги на її утримання не надає. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи матеріальний стан позивачки, яка не працює, має на утриманні сина [PERSON], на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, та матеріальний стан відповідача, який працює, проживає один, проти позову не заперечував, тому суд вважає, що аліменти з відповідача можливо стягнути в частці від заробітку (доходу) відповідача. Частиною 1 ст. 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2 ст. 182 СК України встановлено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-10 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 20.10.2008 року вона уклала шлюб, зареєстрований Виконкомом Курахівської міської ради Мар»їнського району Донецької області, актовий запис № 124 з відповідачем по справі. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені. Спільне життя с відповідачем не склалося. Спільного господарства не ведуть. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Позивач [PERSON] просить розірвати шлюб з відповідачем. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи у його відсутності не надав, тому суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі 20 жовтня 2008 року зареєстрували шлюб Виконкомом Курахівської міської ради Мар»їнського району Донецької області, актовий запис № 124 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5,6). Згідно ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через несумісність характерів та відсутність взаєморозуміння. Сторони спільне господарство не підтримують, примирення між ними неможливо, оскільки вони не бажають в подальшому жити разом, спор про розподіл майна не виникає, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON] Відповідно до ст.110 СК України позивач має право на пред'явлення позову про розірвання шлюбу. За цих обставин, суд вважає, що зберегти сім'ю неможливо. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити прізвище - [PERSON]. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача ТОВ «Хадлей-Білд» про звернення стягнення на автомобіль. 23 лютого 2016 року представник ТОВ «Хадлей-Білд» - Вітів В.А. подав до суду зустрічний позов до [PERSON], третя особа: ТзОВ «Кредекс Фінанс» про визнання договору уступки права вимоги недійсним. 29 лютого 2016 року представник ТзОВ «Хадлей-білд» - Кукурудза Р.Є. подав до суду зміни та уточнення до зустрічного позову, в якому просить залучити ТзОВ «Креденс-Фінанс» як відповідача та визнати недійсним Договір відступлення права вимоги № 50/08 К-ДВ від 20 серпня 2014 року, укладений між ТзОВ «Кредекс Фінанс» та [PERSON], застосувати наслідки недійсності правочину. До зустрічного позову про визнання договору уступки права вимоги недійсним представник ТзОВ «Хадлей-білд» додав квитанцію від 23 лютого 2016 року про сплату судового збору в розмірі 551,20 грн. Рішенням Лановецького районного суду від 25 липня 2016 року позовні вимоги [PERSON] до ТОВ «Халдей-Білд» про звернення стягнення на автомобіль залишено без задоволення. Зустрічний позов ТзОВ «Халдей-Білд» до [PERSON], ТзОВ «Кредекс-Фінанс» про визнання договору уступки права вимоги недійсним залишено без задоволення. При винесенні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ст. 220 ЦК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явилися. Відповідно до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України їх присутність не є обов'язковою. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що необхідно ухвалити додаткове рішення, в якому вирішити питання про судові витрати. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до п.1.2 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою - підприємцем, розмір ставки судового збору становить 1 розмір мінімальної заробітної плати (1378,00 грн.) Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» за подання зустрічних позовних заяв, а також заяв про вступ у справу третіх осіб із самостійними позовними вимогами судовий збір справляється на загальних підставах. В судовому засіданні встановлено, що представник ТзОВ «Хадлей-білд» при поданні зустрічного позову немайнового характеру сплатив судовий збір в меншому розмірі, а саме в сумі 551,20 грн. замість 1378,00 грн. Рішенням суду від 25 липня 2016 року зустрічний позов ТзОВ «Халдей-Білд» про визнання договору уступки права вимоги недійсним залишено без задоволення. Враховуючи наведене, з ТзОВ «Халдей-Білд» слід стягнути в користь держави розмір несплаченого судового збору в сумі 826,80 грн. (1378,00 - 551,20).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. До початку судового засідання через канцелярію суду позивач подав суду письмову заяву, в якій просив позов задовольнити, справу розглядати без його участі та дав згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не зявилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у звязку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18 лютого 2011 року (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство та сумісне проживання припинено з червня 2015 року. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сімї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам позивача. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та зазначив, що 28 січня 2004 року помер [PERSON], після смерті якого він є спадкоємцем за заповітом. Вчасно позивач не зміг звернутись до нотаріальної контори, так як не знав про наявність сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на імя померлого [PERSON], тому строк для прийняття спадщини був ним пропущений, в звязку з чим просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що 28.01.2004 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серія І-БВ № 213265 від 28 січня 2004 року. Судом також встановлено, що позивач є спадкоємцем до майна померлого за заповітом, що підтверджується заповітом, посвідченим Пилипівською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 23 грудня 2003 року. Згідно вказаного заповіту єдиним спадкоємцем щодо майна померлого являється [PERSON]. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори та не подав заяву про прийняття спадщини, так як останньому не було відомо про наявність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що така причина пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною і для реалізації спадкових прав позивача слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном на два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою та зазначив, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якого він є спадкоємцем за заповітом. Вчасно позивач не зміг звернутись до нотаріальної контори, так як не знав про наявність сертифіката на право на земельну частку (пай), виданого на ім'я померлої [PERSON], тому строк для прийняття спадщини був ним пропущений, в зв'язку з чим просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала в повному обсязі, проти визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не заперечує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що даний позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно із ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що [INFO] року померла [PERSON] (свідоцтво про смерть серія [NUMBER] від 25 лютого 2005 року), яка була матір'ю [PERSON] (свідоцтво про народження [NUMBER] від 10 грудня 1957 року). Судом також встановлено, що позивач є спадкоємцем до майна померлої за заповітом, що підтверджується заповітом, посвідченим Мазниківською сільською радою Деражнянського району Хмельницької області 10.02.2005 року. Згідно вказаного заповіту спадкоємцями щодо майна померлої являються [PERSON] та [PERSON], проте остання бажання прийняти спадщину не виявила. Позивач вчасно не звернувся до нотаріальної контори та не подав заяву про прийняття спадщини, так як останньому не було відомо про наявність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином, суд приходить до висновку, що така причина пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини є поважною і для реалізації спадкових прав позивачка слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини терміном на два місяці. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-15 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30 січня 2004 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №13. Від даного шлюбу у них є одна дитина: неповнолітня донька Вікторія, [INFO]. Вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося, не підтримують подружніх стосунків, шлюб існує лише формально. Просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позов визнає. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 30 січня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Любомльського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №13 (а.с.7). Від даного шлюбу у них є одна дитина: неповнолітня донька Вікторія, [INFO] (а.с.8). Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобовязаний утверджувати в сімї повагу до матері. Дружина зобовязана утверджувати в сімї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сімї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сімю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сімї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сімї стали неможливими. Як встановлено судом, сторони подружніх стосунків не підтримують, шлюб існує лише формально. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сімї, та їх обєктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сімї, та з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56 СК України, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до вимог ч.1 ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-08 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 03 липня 2009 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ у Харківській області, актовий запис № 43. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 119435 виданого 03 липня 2009 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, однак у відповідності до вимог ст.74 ЦПК України був сповіщений про дату , час та місце судового розгляду, що підтверджується повідомленням про отримання судової повістки. Будь яких заперечень або заяв щодо розгляду справи за його відсутністю суду не надав, в зв`язку з чим розгляд справи проводиться в порядку , передбаченому ст. 224 ЦПК України. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем перебувають в шлюбі з 14 вересня 2013 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ у Харківській області, актовий запис № 71. Даний факт підтверджений оригіналом свідоцтва про шлюб серії І-ВЛ № 212220 виданого 14 вересня 2013 року. Від цього шлюбу мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Протягом шлюбу сімейні стосунки з не склалися, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сімю сторони не мають, в звязку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибула, однак через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved