Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

11.04.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство (далі - ПАТ) «Акцент-Банк» з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтувавши свої вимоги тим, що відповідно до укладеного договору № б/н від 18.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Згідно з умовами укладеного договору, договір складається із Заяви позичальника та Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.03.2014 року має заборгованість в сумі 19637,22 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2637,78 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9473,14 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 6115,00 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 911,30 грн. - штраф (процентна складова). Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ «Акцент-Банк» заборгованість у розмірі 19637,22 грн. за кредитним договором № б/н від 18.09.2008 року та судові витрати в сумі 243,60 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглядати справу без участі представника банку, позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомила, клопотання про розгляд справи у її відсутність не надала. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Відповідно до укладеного договору № б/н від 18.09.2008 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. (а. с. 8-11) Згідно з умовами укладеного договору, договір складається із Заяви позичальника та Умов надання банківських послуг та Правил користування платіжною карткою. Відповідач зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 27.03.2014 року має заборгованість в сумі 19637,22 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 2637,78 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 9473,14 грн., заборгованості по комісії за користування кредитом в сумі 6115,00 грн., а також штрафів відповідно до п. 8.6 умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 911,30 грн. - штраф (процентна складова). (а. с. 4-7) Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню, з наступних підстав. Відповідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 ст. 1054 та ч. 2 ст. 1050 ЦК України, наслідками порушення відповідачем зобов'язання щодо повернення чергової частини кредиту є право позивача достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. У відповідності до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Згідно зі статтями 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання повинно виконуватися належним чином і у встановлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону, та відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 698, ст. 599 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Добровільно умови договору відповідач не виконує, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ «Акцент-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню, а тому, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь ПАТ «Акцент-Банк» потрібно стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved