overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-18 00:00:00

11.09.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові вказала, що 26.09.1998 вона уклала шлюб з [PERSON], [INFO]. Від цього шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Шлюбні відносини між подружжям припинились з 2014 року з причин різних поглядів на вирішення важливих питань сумісного шлюбного життя. За таких обставин подальше спільне сімейне життя із відповідачем позивачка вважає неможливим та таким, що суперечить їх інтересам. У звязку з відсутністю згоди відповідача розірвати шлюб за спільною заявою подружжя в органі державної реєстрації актів цивільного стану, а також через те, що подружжя має неповнолітню дитину, позивачка вимушена звернутись до суду з відповідною заявою. В судове засідання позивачка не зявилась, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Надала до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Факт перебування сторін у шлюбі з 26 вересня 1998 року підтверджується Свідоцтвом про одруження серії І-НО № 025596 від 26 вересня 1998 року, виданого Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, про що в книзі реєстрації актів про одруження 26 вересня 1998 року зроблено запис № 372 (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають дитину доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-НО № 179253 від 02 листопада 2000 року, виданого Пролетарським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька Донецької області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 02 листопада 2000 року зроблено відповідний запис № 517 (а.с. 3). Враховуючи обставини, що сторони подружні стосунки не підтримують, позивачка не має наміру на збереження шлюбу, відповідач не здійснює заходів щодо збереження сімї, суд доходить висновку про те, що сім'ю зберегти немає можливості, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно із ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду та виходячи зі змісту ст. 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судовий збір, сплачений нею при поданні позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

11.09.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON], зареєстрований 11.03.2001 виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис №1. Неповнолітніх дітей сторони не мають. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб не бажає. Позов позивач мотивує тим, що з квітня 2009 року сторони шлюбні відносини припинили та проживають окремо. Причиною розпаду сімї стало взаємне непорозуміння, різниця у віці, різні погляди на життя, зрада в шлюбі. Спільне проживання є неможливим. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб не бажає. В судове засіданні позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов підтримує повністю та не заперечував щодо винесення заочного рішення. Відповідач у суд не зявився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, що підтверджується поштовим повідомленням, причини не явки до суду не повідомив. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 11.03.2001, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР №052698 від 11.03.2001, яке видане виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис №1. Після державної реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Шупік» (а.с.3). Подальше спільне життя та збереження сімї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Така ж позиція висловлена в п. 10 Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно з яким проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

11.09.2017 позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з 30.08.2007 року перебуває в шлюбі з відповідачкою. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них не склалось, втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сім'ю. Примирення не можливе, шлюб існує формально, а тому просить його розірвати. У судове засідання сторони не з'явилися, позивач у наданій заві просить проводити розгляд справи уйого відсутності, позов підтримує. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву з проханням справу слухати за її відсутності, позов визнала. Дослідивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 30.08.2007 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Бердичівського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис №\~591(а.с.6). Відповідно до частини першої статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки ти чоловіка до шлюбу не допускається. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з сторін, що мають істотне значення ( частина друга статті 112 СК України). Враховуючи, що подружнє життя у сторін розладналося, позивач не бажає зберігати з відповідачкою шлюбні відносини, а відповідачка проти того не заперечила, про що свідчить її письмова заява про визнання позову, суд вважає, що збереження шлюбу неможливе, оскільки буде суперечити інтересам сторін, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

11.09.2017р. до Словянського міськрайонного суду звернулись [PERSON], [PERSON] з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їм, згідно свідоцтва про право власності від 10 вересня 2002 року, належить на праві приватної власності житлова квартира [ADDRESS] (стара назва Первомайський) в м. Миколаївка Донецької області. У вказаній квартирі на теперішній час зареєстровані [PERSON] та його онука [PERSON], [INFO] Знятися з реєстрації добровільно вона не маже, оскільки в червні 2014 року виїхала на постійне місце проживання до [PERSON] Федерації та знаходиться там на даний час. З моменту її відїзду витрати на утримання квартири вона не несе, а її реєстрація в квартирі унеможливлює оформлення субсидії. На підставі викладеного, позивачі просять суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 17 у будинку № 2/20 по пров. Незалежності (стара назва Первомайський) у м. Миколаївка Донецької області. У судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] та їх представник [PERSON] не зявилися, але надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутністю,\~на задоволенні позовних вимог наполягали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти їх задоволення, оскільки вона не планує повертатись в Україну, надала копію свідоцтва про шлюб та копію паспорта громадянки [PERSON] Федерації. З копії свідоцтва про шлюб, виданого 29 листопада 2016 року відділом ЗАГС по міському округу міста Волгореченськ управління ЗАГС Костромської області [PERSON] Федерації, вбачається, що [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «Сорокіна» (а.с.42). 20.12.2016 року відповідачу [PERSON], [INFO], видано паспорт громадянки [PERSON] Федерації - (а.с.41). Відповідно до ч. 1\~ст. 82 ЦПК України,\~обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У суду відсутні сумніви, щодо достовірності визнання учасниками справи обставин, які ними визнаються, за таких обставинах суд приходить до переконання, що позов про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягає задоволенню, а [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) М.С. потрібно визнати такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 17 у будинку № 2/20 по пров. Незалежності (стара назва Первомайський) у м. Миколаївка Донецької області з наступних причин: відповідач [PERSON] (до шлюбу - [PERSON]) М.С. дійсно не мешкає у квартирі [ADDRESS] (Первомайський) у м. Миколаївка Донецької області більш одного року та не є власником цієї квартири, тому згідно ст. 405 ЦК України вона втратила право користування житловим приміщенням - квартирою № 17 у будинку № 2/20 по пров. Незалежності (стара назва Первомайський) у м. Миколаївка Донецької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

11.09.2017р. до суду подано цю заяву, в якій вказано, що 14.11.1999р. померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у виді земельної частки (паю). В теперішній час [PERSON] не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки 26.12.1996р. Погребищенською районною державною адміністрацією Вінницької області був виданий Сертифікат на право земельну частку (пай) серія ВН №0094409 у якому запис імені матері заявника було помилково зазначено, як «Устя», що не відповідає запису в свідоцтві про смерть, згідно з яким вона «Устина». Заявник в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав, просив заяву задовольнити (а.с. 16) Представник Надроссянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області до суду не з`явився також, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. (а.с. 17) Зясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи суд, визнає за необхідне задовольнити заявлені вимоги з таких міркувань. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що Сертифікат на право на земельну частку (пай), серії ВН № 0094409 (а. с.7), виданий на імя [PERSON] належить [PERSON], яка померла 14.11.1999р., іншого порядку встановлення цього факту законом не передбачено, що не дає можливості заявнику належним чином розпорядитися успадкованим майном, то його необхідно встановити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

11.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11.12.2010 року, який був зареєстрований Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 648. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у липні 2017 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 11.12.2010 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 8. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у липні 2017 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дитини - не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-13 00:00:00

11.09.2017 року [PERSON]звернувся з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 18.10.2003 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з 2012 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, згідно якої просив позов задовольнити, розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), про причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надавала. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 18.10.2003 року перебувають у шлюбі, який згідно повторно виданого свідоцтва про шлюб зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1443. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2012 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім'ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Ухвалою суду від 07.12.2017 року сторонам був наданий строк на примирення, провадження у справі зупинено. В подальшому сторони сімейні стосунки не відновили. З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім'я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

11.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог вказала, що відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2012 року з відповідача стягуються аліменти на користь неї на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.05.2012 року до досягнення ними повноліття. На сьогоднішній день у позивача погіршився матеріальний стан, істотно збільшилися витрати на утримання дітей, тому просить збільшити розмір аліментів на утримання дітей до 1500 гривень на кожну дитину. Від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач до суду не зявився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Із матеріалів справи вбачається, що відповідно до рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 12.06.2012 року з відповідача стягуються аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 500 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 21.05.2012 року до досягнення ними повноліття. Відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.8, 9). Згідно позовної заяви відповідач працює неофіційно, має постійний дохід, тому позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно вимог ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них. При визначенні розміру аліментів відповідно до ст.ст.182, 184 СК України враховуються стан здоровя та матеріальне становище дітей, наявність у платника аліментів непрацездатних батьків та інші обставини, які мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у справі по стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

11.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільний син [PERSON], [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 280 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В свідоцтві про народження сина [PERSON] зазначено, що він народився 18.02.2005 року і його батьком є відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з матеріалів справи, син проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки обставин відповідно до ст. 182 СК України, які б перешкоджали стягненню з відповідача аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, судом не встановлено, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

11.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Вказує, що відповідач не бере участі в утриманні дітей, хоча має таку можливість. Уточнивши позовні вимоги, просила стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позивач надала письмову заяву про підтримання уточненого позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання уточненого позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем уточненого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved