Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

11 липня 2017 року [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи позовну заяву тим, що 12 серпня 2008 року вона уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1818, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія якого [NUMBER]. Від шлюбу сторони дітей не мають. Сімейне життя не склалось, в даний час проживають з відповідачем окремо з листопада 2014 року. Під час подружнього життя зрозуміли, що мають різні погляди на відношення до сім'ї, в них часто виникали сварки, непорозуміння. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі, тому позивач звернулась до суду з даним позовом та просить розірвати шлюб, залишити їй прізвище «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь судовий збір та витрати на правову допомогу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує. Справу просить розглянути у її відсутність. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином. Виходячи з наведеного, суд вважає, що справу можливо розглянути без технічної фіксації, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що 12 серпня 2008 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1818, свідоцтво про шлюб серія якого [NUMBER] від 12 серпня 2008 року (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя і зберігання шлюбу суперечили б інтересам одного із них, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили подружні стосунки, не ведуть спільне господарство. Сумісне життя суперечить інтересам подружжя та сім'ї, примирення неможливе. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наведених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб укладений 12 серпня 2008 року між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований у відділі РАЦС Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 1818, свідоцтво про шлюб серія якого [NUMBER] від 12 серпня 2008 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 640 гривень 00 копійок судового збору, сплачений нею при звернення до суду, а також витрати на правову допомогу в розмірі 200 грн. 00 коп., відповідно до квитанції №17 від 11.07.2017 року. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved