Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

11 липня 2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. В позовній заяві зазначає, що 07.06.2017р. придбав у відповідача [PERSON] квартиру № 136 за адресою Чернівецька о6ласть, м.Новодністровськ, мікрорайон «Лісовий», будинок №1. На даний час відповідач [PERSON] в добровільному порядку з реєстраційного обліку у квартирі не знялась, хоча фактично не проживає в ній більше двох років. Зазначає, що реєстрація місця проживання відповідача в квартирі створює йому незручності та обмежує його права на користування квартирою. З огляду на зазначене, просить суд визнати відповідача [PERSON] такою, що втратила право на користування вищевказаною квартирою. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, проте подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задоволити в повному обсязі; проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, хоча була належним чином повідомленою про дату, час та місце судового засідання. Жодних заяв чи клопотань суду не подавала, письмових заперечень на позов не надала. При цьому, в суд повернувся конверт про неможливість вручення поштового відправлення у звязку із відсутністю адресата. Відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою її реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою Виконавчого комітету Новодністровської міської ради Чернівецької області № 4808 від 13.07.2017р., суд вважає її такою, що повідомлена про дату судового засідання належним чином. Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, яка належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи і від якої не надійшло клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі в судове засідання, відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, зясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, встановив, що на даний час позивач [PERSON] є власником квартири № 136 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Лісовий», будинок №1, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 07 червня 2017р., посвідченим приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області [PERSON], зареєстрованим в реєстрі за №978 (надалі - договір від 07.06.2017р.) та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №88962457 від 07.06.2017 року (а.с. 7, 9). Як вбачається із вищезгаданого договору від 07.06.2017р.[ADDRESS] за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Лісовий», будинок №1, належала на праві власності відповідачу [PERSON] до 07.06.2017р. на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 16.12.2008р. органом приватизації Державного житлового фонду при виконкомі Новодністровської міської ради на підставі рішення №182/7 виконавчого комітету Новодністровської міської ради та зареєстрованого Новодністровською міською радою в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності 01.06.2017р. під реєстраційним номером обєкта нерухомого майна 1263853273106 та під номером запису про право власності 20705345 (а.с. 7). Згідно довідки Новодністровської міської ради № 4697 від 06.07.2017р. та довідки Відділу ведення реєстру територіальної громади м.Новодністровськ Новодністровської міської ради № 4808 від 13.07.2017 р. на даний час відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], мікрорайон «Лісовий»[ADDRESS]. (а.с.6, 19). В підтвердження того, що відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації протягом більше 2 років, позивач [PERSON] надав акт обстеження сімї, складений комісією у складі депутата Новодністровської міської ради Чернівецької області та мешканців будинку № 1 за адресою Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Лісовий» (а.с.8). Як зазначено у позовній заяві, відповідач в добровільному порядку знятися із реєстрації не бажає. Доказів, які б спростовували твердження позивача [PERSON], відповідачем [PERSON] суду не надано. Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Обєктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 382 ЦК України квартира. Права власника житлового будинку, квартири визначені, зокрема, ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, якими передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сімї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Згідно ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сімї, попередніми членами його сімї, а також членами сімї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення із зняттям останнього з реєстрації. Особи, які не є членами сімї власника квартири, відповідно до ст.158 ЖК України, користуються жилим приміщенням у будинку, що належить громадянові на праві власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Отже, суд приходить до висновку, що внаслідок укладення договору від 07.06.2017р. право власності [PERSON] на квартиру № 136 за адресою: Чернівецька область, м.Новодністровськ, мікрорайон «Лісовий», будинок №1 припинено, а відтак, вона втратила право користування житлом. При цьому, між відповідачем та позивачем не укладено договору найму спірного жилого приміщення, відповідач не є членом сімї позивача, а відтак, підстав для користування вищевказаною квартирою, відповідач не має. З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підставні та підлягають до задоволення. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved