Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

12.09.2019 року прокурор звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої незаконним звільненням працівників, посилаючись на те, що відповідач, тимчасово виконуючи обов`язки начальника Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» 23.03.2017 року видав наказ № 147/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року по справі № 487/2198/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 46991 грн. 75 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 137/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року по справі № 487/2197/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 41461 грн. 14 коп. 31.03.2017 року видав наказ № 196/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 29.01.2018 року по справі № 487/2200/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 49542 грн. 75 коп. 31.10.2016 року видав наказ № 396/о про звільнення працівника [PERSON] з посади помічника начальника адміністрації з запобігання та виявлення корупції Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2017 року по справі № 487/6172/16-ц поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 76796 грн. 94 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 139/о про звільнення працівника [PERSON] з посади начальника команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року по справі № 487/2199/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 50391 грн. 90 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 160/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 30.01.2018 року по справі № 487/2208/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 59371 грн. 65 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 156/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2017 року по справі № 487/2209/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 46817 грн. 71 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 144/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року по справі № 487/2217/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 14466 грн. 34 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 159/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 29.01.2018 року по справі № 487/2233/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 57326 грн. 72 коп. 24.04.2017 року видав наказ № 241/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року по справі № 487/2727/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 30786 грн. 08 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 155/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 31.01.2018 року по справі № 487/2202/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 54894 грн. 15 коп. 22.02.2017 року видав наказ № 174/о про звільнення працівника [PERSON] з посади фахівця комплексу автотранспортного забезпечення інженерної служби Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року по справі № 487/6899/16-ц поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 69980 грн. 19 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 153/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року по справі № 487/2206/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 39674 грн. 70 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 134/о про звільнення працівника [PERSON] з посади заступника начальника команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 31.01.2018 року по справі № 487/2219/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 67701 грн. 15 коп. 24.03.2017 року видав наказ № 175/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 26.01.2018 року по справі № 487/2224/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 51054 грн. 30 коп. 28.12.2016 року видав наказ № 1074/о про звільнення працівника [PERSON] з посади завідувача відділенням денного перебування хворих медичного центру Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.05.2017 року по справі № 490/53/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 46669 грн. 12 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 168/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2017 по справі № 487/2230/17 року поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 31910 грн. 67 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 171/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 29.01.2018 року по справі № 487/2232/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 50774 грн. 85 коп., у зв`язку з чим у відповідача виник обов`язок відшкодувати державному підприємству завдану такими звільненням шкоду у вигляді виплаченого [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу у загальній сумі 1\~020\~482 грн. 14 коп. на підставі положень ч. 1 ст. 130, п. 8 ч. 1 ст. 134, ст. 237 КЗпП України. Враховуючи, що вищестоящими органами Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства\~«Адміністрації морських\~портів України» не вжито будь-яких заходів щодо стягнення з відповідача завданої державному підприємству шкоди, прокуратура звернулася до суду в інтересах держави в особі Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства «Адміністрація морських портів України», якому заподіяно вказану матеріальну шкоду. Просить поновити строк звернення до суду із вказаним позовом, посилаючись на поважність причини його пропуску. Ухвалою судді від 30.09.2019 року у справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 22.10.2019 року до суду надійшов відзив представника відповідача [PERSON] [PERSON] на позовну заяву прокурора, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні вимог прокурора, посилаючись на його необґрунтованість, пропущення строків звернення до суду із вказаними вимогами та відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду із вказаними вимогами в інтересах Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства «Адміністрації морських портів України». 29.10.2019 року до суду надійшли пояснення від Міністерства інфраструктури\~України щодо позовної заяви прокурора, в яких Міністерство інфраструктури України підтримує поданий прокурором позов та просить його задовольнити. 05.11.2019 року до суду надійшла відповідь прокурора на відзив відповідача [PERSON] на позовну заяву прокурора, в якій прокурор посилається на наявність повноважень у прокурора щодо звернення до суду із вказаним позовом в інтересах держави та законні підстави щодо відшкодування з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди в порядку регресу на користь державного підприємства. Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2019 року задоволено заяву прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову та накладено арешт на майно відповідача [PERSON] . Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 05.12.2019року закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду по суті. В судовому засіданні прокурор підтримав заявлені ним вимоги за підставами вказаними у позові та просив їх задовольнити у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] просив відмовити у задоволенні вимог прокурора, посилаючись на його необґрунтованість, відсутність у прокурора повноважень на звернення до суду із вказаними вимогами в інтересах Міністерства інфраструктури України та Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» та пропущення строків звернення до суду із вказаними вимогами, оскільки виплати повної суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу Миколаївською філією Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» згідно рішень Заводського районного суду м. Миколаєва, Центрального районного суду м. Миколаєва та апеляційного суду Миколаївської області здійснювались: працівнику [PERSON] в сумі 48924 грн. 18 коп. 09.02.2018 року, [PERSON] в сумі 42233 грн. 84 коп. 08.02.2018 року, у [PERSON] в сумі 51938 грн. 99 коп. 22.02.2018 року, [PERSON] в сумі 104531 грн. 10 коп. 13.04.2017 року, [PERSON] в сумі 55816 грн. 57 коп. 22.02.2018 року, [PERSON] в сумі 58\~989 грн. 39 коп. 08.02.2018 року, [PERSON] в сумі 50118 грн. 32 коп.- 21.02.2018 року, [PERSON] в сумі 23291 грн. 73 коп. 23.02.2018 року, [PERSON] в сумі 62111 грн. 64 коп. 06.03.2018 року, [PERSON] в сумі 36989 грн. 82 коп. 12.02.2018 року , [PERSON] в сумі 54915 грн. 26 коп. 08.02.2018 року, [PERSON] в сумі 56334 грн. 05 коп. 11.04.2018 року, [PERSON] в сумі 42532 грн. 99 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 53822 грн. 40 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 51124 грн. 31 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 37569 грн. 61 коп. 14.09.2017 року, [PERSON] в сумі 37345 грн. 04 коп. 21.02.2018 року та [PERSON] в сумі 56116 грн. 86 коп. 13.03.2018 року. В судовому засіданні представник Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» просила вимоги прокурора задовольнити у повному обсязі. Представник Міністерства інфраструктури України в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутність його представника, просив вимоги прокурора задовольнити у повному обсязі. Заслухавши пояснення осіб, які приймають участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно наказу начальника адміністрації Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» Дем`яненко О.В. від 11.10.2016 за № 778 на відповідача [PERSON] заступника начальника покладено обов`язки начальника адміністрації на період з 11.10.2016 року на період хвороби начальника адміністрації [PERSON] . У період виконання обов`язків начальника адміністрації Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» Козонака В.М. 23.03.2017 року видав наказ № 147/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/2198/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 46991 грн. 75 коп. 23.03.2017\~року видав\~наказ №\~137/о\~про звільнення\~працівника [PERSON] \~з посади\~контролера команди\~охорони загону\~загальної охорони\~служби загальної\~охорони та\~режиму Миколаївської\~філії ДП\~АМПУ за\~п.1\~ч.1\~ст.\~40\~КЗпП України\~в порушення\~вимог закону,\~після чого\~ [PERSON] \~згідно рішення\~Заводського районного\~суду м.\~Миколаєва від\~14.12.2017\~року, яке\~набрало законної\~сили, по справі № 487/2197/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 41461 грн. 14 коп. 31.03.2017 року видав наказ № 196/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 29.01.2018 року, яка набрала законної сили, по справі № 487/2200/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 49542 грн. 75 коп. 31.10.2016 року видав наказ № 396/о про звільнення працівника [PERSON] з посади помічника начальника адміністрації з запобігання та виявлення корупції Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 02.02.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/6172/16-ц поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 76796 грн. 94 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 139/о про звільнення працівника [PERSON] з посади начальника команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/2199/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 50391 грн. 90 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 160/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 30.01.2018 року, яка набрала законної сили, по справі № 487/2208/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 59371 грн. 65 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 156/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/2209/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 46817 грн. 71 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 144/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/2217/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 14466 грн. 34 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 159/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 29.01.2018 року, яка набрала законної сили, по справі № 487/2233/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 57326 грн. 72 коп. 24.04.2017 року видав наказ № 241/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/2727/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 30786 грн. 08 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 155/о про звільнення працівника [PERSON] з посади старшого контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 31.01.2018 року, яка набрала законної сили, по справі № 487/2202/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 54894 грн. 15 коп. 22.02.2017 року видав наказ № 174/о про звільнення працівника [PERSON] з посади фахівця комплексу автотранспортного забезпечення інженерної служби Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/6899/16-ц поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 69980 грн. 19 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 153/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/2206/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 39674 грн. 70 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 134/о про звільнення працівника [PERSON] з посади заступника начальника команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 31.01.2018 року, яка набрала законної сили, по справі № 487/2219/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 67701 грн. 15 коп. 24.03.2017 року видав наказ № 175/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року, частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 26.01.2018 року, яка набрала законної сили, по справі № 487/2224/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 51054 грн. 30 коп. 28.12.2016 року видав наказ № 1074/о про звільнення працівника [PERSON] з посади завідувача відділенням денного перебування хворих медичного центру Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 25.05.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 490/53/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 46669 грн. 12 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 168/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 13.12.2017 року, яке набрало законної сили, по справі № 487/2230/17 року поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 31910 грн. 67 коп. 23.03.2017 року видав наказ № 171/о про звільнення працівника [PERSON] з посади контролера команди охорони загону загальної охорони служби загальної охорони та режиму Миколаївської філії ДП АМПУ за п.1 ч.1 ст. 40 КЗпП України в порушення вимог закону, після чого [PERSON] згідно рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 14.12.2017 року частково зміненого постановою апеляційного суду Миколаївської області від 29.01.2018 рок, яка набрала законної сили, по справі № 487/2232/17 поновлено на роботі та з Миколаївської філії Державного підприємства «Адміністрації морських портів України» на його користь стягнуто середній заробіток за час вимушеного прогулу у сумі 50774 грн. 85 коп. Державним підприємством «Адміністрації морських портів України» на виконання рішень Заводського районного суду м. Миколаєва, Центрального районного суду м. Миколаєва та апеляційного суду Миколаївської області було здійснено виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу працівникам на загальну суму 1\~020\~482 грн. 14 коп., а саме: [PERSON] в сумі 48924 грн. 18 коп. 09.02.2018 року, [PERSON] в сумі 42233 грн. 84 коп. 08.02.2018 року, у [PERSON] в сумі 51938 грн. 99 коп. 22.02.2018 року, [PERSON] в сумі 104531 грн. 10 коп. 13.04.2017 року, [PERSON] в сумі 55816 грн. 57 коп. 22.02.2018 року, [PERSON] в сумі 58\~989 грн. 39 коп. 08.02.2018 року, [PERSON] в сумі 50118 грн. 32 коп.- 21.02.2018 року, [PERSON] в сумі 23291 грн. 73 коп. 23.02.2018 року, [PERSON] в сумі 62111 грн. 64 коп. 06.03.2018 року, [PERSON] в сумі 36989 грн. 82 коп. 12.02.2018 року , [PERSON] в сумі 54915 грн. 26 коп. 08.02.2018 року, [PERSON] в сумі 56334 грн. 05 коп. 11.04.2018 року, [PERSON] в сумі 42532 грн. 99 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 53822 грн. 40 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 51124 грн. 31 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 37569 грн. 61 коп. 14.09.2017 року, [PERSON] в сумі 37345 грн. 04 коп. 21.02.2018 року та [PERSON] в сумі 56116 грн. 86 коп. 13.03.2018 року. Вказані обставини підтверджуються поясненнями прокурора, матеріалами справи та відповідачем не заперечуються. Згідно ч.3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Відповідно до ч.1 ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно п.8 ч.1 ст. 134 КЗпП України службова особа, винна в незаконному звільненні або переведені працівника на іншу роботу. Відповідно до ст. 237 КЗпП України суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільнені або переведені працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або якщо власник чи уповноважений ним орган затримав виконання рішення суду про поновлення на роботі. Згідно п.13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 29.12.1992 року «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п.8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою незаконно звільненому чи незаконно переведеному працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону або яким затримано виконання рішення суду про поновлення на роботі. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Відповідно до п.33 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 11.11.1992 року «Про практику розгляду судами трудових спорів» при незаконному звільненні або переведенні на іншу роботу, виконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п.8 ст. 134 КЗпП України та нової редакції ст. 237 КЗпП України (з 11.04.1992 року) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою роботи може бути покладено при допущенні ними в цих випадках будь-якого порушення закону, а не лише явного, як передбачалось раніше. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Згідно ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст. 253 ЦК України). Згідно ч.3, ч.4 ст. 233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. За таких обставин, оцінивши в сукупності досліджені в судовому засіданні докази в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку щодо доведеності факту заподіяння державному підприємству матеріальної шкоди винними діями відповідача, як службової особи, при цьому, слід відмовити у задоволенні вимог прокурора, у зв`язку з пропущенням прокурором строку звернення до суду з вказаним позовом, з урахуванням заяви відповідача про застосування строків позовної давності, так як згідно рішень Заводського районного суду м. Миколаєва, Центрального районного суду м. Миколаєва та апеляційного суду Миколаївської області було перераховано середній заробіток за час вимушеного прогулу працівнику [PERSON] в сумі 48924 грн. 18 коп. 09.02.2018 року, [PERSON] в сумі 42233 грн. 84 коп. 08.02.2018 року, у [PERSON] в сумі 51938 грн. 99 коп. 22.02.2018 року, [PERSON] в сумі 104531 грн. 10 коп. 13.04.2017 року, [PERSON] в сумі 55816 грн. 57 коп. 22.02.2018 року, [PERSON] в сумі 58\~989 грн. 39 коп. 08.02.2018 року, [PERSON] в сумі 50118 грн. 32 коп.- 21.02.2018 року, [PERSON] в сумі 23291 грн. 73 коп. 23.02.2018 року, [PERSON] в сумі 62111 грн. 64 коп. 06.03.2018 року, [PERSON] в сумі 36989 грн. 82 коп. 12.02.2018 року , [PERSON] в сумі 54915 грн. 26 коп. 08.02.2018 року, [PERSON] в сумі 56334 грн. 05 коп. 11.04.2018 року, [PERSON] в сумі 42532 грн. 99 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 53822 грн. 40 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 51124 грн. 31 коп. 14.02.2018 року, [PERSON] в сумі 37569 грн. 61 коп. 14.09.2017 року, [PERSON] в сумі 37345 грн. 04 коп. 21.02.2018 року та [PERSON] в сумі 56116 грн. 86 коп. 13.03.2018 року, а до суду з даним позовом прокурор звернувся лише 12.09.2019 року. Клопотання прокурора про поновлення строку звернення до суду із вказаним позовом не підлягає задоволенню судом, оскільки прокурором не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження поважності причини пропущення вказаного строку звернення до суду. Доводи відповідача про відсутність у прокурора процесуальної дієздатності для звернення до суду із вказаними вимогами в інтересах держави не приймаються судом до уваги, як такі, що спростовані встановленими у судовому засіданні обставинами. Крім того, згідно ч. 9, 10 ст. 158 ЦПК України, підлягають скасуванню заходи забезпечення позову вжиті судом згідно ухвали Херсонського міського суду Херсонської області від 20.11.2019 року.

Outcome: dismissed