Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

11 листопада 2020 року [PERSON] звернулась з позовом до Павлоградського міського відділу (з обслуговування м.Павлоград та Павлоградського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 15 жовтня 1992 року з вини водія Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] . Позивач просить: -стягнути з відповідача 479\~623 грн втраченого заробітку внаслідок каліцтва за період з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року, -стягнути з відповідача (його ліквідаційної комісії) 79\~937 грн 25 коп витрат на медичний та побутовий догляд за період з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року. Позивач посилається на те, що внаслідок ДТП їй було встановлено 90% втрати працездатності безстроково та інвалідність першої групи. Вона неодноразово зверталась до суду з позовами до Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області про відшкодування шкоди. Рішенням суду від 19 квітня 2006 року встановлений розмір відшкодування шкоди, а саме щомісячні виплати у зв`язку з втратою працездатності у розмірі 90% від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати в Україні та 75% на медичний та побутовий догляд. Останнім рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 03 грудня 2018 року, яке було залишено без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, з Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області на її користь було стягнуто відшкодування заробітку внаслідок каліцтва 364\~288 грн 50 коп та витрати на медичний та побутовий догляд 60\~714 грн 75 коп. На даний час відповідачем утворена заборгованість по відшкодуванню втраченого заробітку за період з 01 грудня 2018 року по теперішній час. Позивачем наведений у позовній заяві розрахунок розміру заборгованості з урахуванням встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати станом на період розрахунку. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги. Головою ліквідаційної комісії Павлоградського міського відділу (з обслуговування м.Павлоград та Павлоградського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області Небеським Ю.С. надано відзив, згідно якого представник відповідача позовні вимоги не визнає, посилаючись на наступне: -згідно з частиною 3 розділу І Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06 грудня 2016 року № 1774-VII мінімальна заробітна плата після набрання чинності цим законом не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. До внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня календарного року, починаючи з 01 січня 2018 року. З урахуванням викладеного сума втраченого заробітку [PERSON] за період з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року повинна складати 47\~936 грн, -рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 19 квітня 2006 року у справі № 2-941/06 не покладено обов`язок на Павлоградський МВ ГУМВС виплачувати щомісячні виплати [PERSON] у розмірі 90% від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати в Україні та 75% на медичний та побутовий догляд. Позивачем на надано належних та допустимих доказів наявності іншого судового рішення, яким встановлено обов`язок відповідача щодо таких виплат. Третьою особою Міністерством внутрішніх справ України надано пояснення на позов, за змістом якого МВС України не є правонаступником Павлоградського міського відділу (з обслуговування м.Павлоград та Павлоградського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області і не може нести відповідальності перед позивачем. У разі ліквідації юридичної особи платежі, належні потерпілому, мають бути капіталізовані з урахуванням заборгованості за попередні роки та необхідності виплати майбутніх платежів. У разі відсутності в юридичної особи, що ліквідується, коштів для капіталізації платежів, які підлягають сплаті, обов`язок щодо їх капіталізації покладається на ліквідаційну комісію на підставі рішення суду за позовом потерпілого. Матеріалами справи підтверджується, що 05 жовтня 1992 року [PERSON] отримала важкі тілесні ушкодження під час ДТП, що сталося з вини водія Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області [PERSON] . Внаслідок цього позивачу встановлено інвалідність першої групи з втратою 90% працездатності безстроково. Відповідачем у добровільному порядку не здійснювалися виплати у відшкодування шкоди, заподіяної його працівником. Тому [PERSON] неодноразово зверталась до суду з позовами про захист свого порушеного права. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 19 квітня 2006 року було встановлено обов`язок Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області сплачувати позивачу щомісячне відшкодування втраченого заробітку з подальшим перерахунком у разі зміни ступеня втрати працездатності та зміни розміру мінімальної заробітної плати. Зазначене рішення належним чином не виконувалось, тому у липні 2018 року [PERSON] звернулась з позовом до Павлоградського МВ УМВС України в Дніпропетровській області про стягнення відшкодування втраченого заробітку за період після винесення останнього судового рішення, тобто після 30 листопада 2016 року. Рішенням Павлоградського міськрайонного суду від 03 грудня 2018 року позов було задоволено, стягнуто з відповідача на користь [PERSON] втрачений заробіток внаслідок каліцтва та витрати на медичний та побутовий догляд за період з 01 грудня 2016 року по 01 грудня 2018 року. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 червня 2019 року рішення Павлоградського міськрайонного суду від 03 грудня 2018 року залишено без змін. Зазначеним рішенням встановлено, що з відповідача підлягає стягненню на користь позивача втрачений заробіток у розмірі 90% від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати в Україні щомісячно, а також 75% мінімальної заробітної плати щомісячно на медичний та побутовий догляд (а.с.28-31). Таким чином рішенням суду у справі № 185/5679/18, яке набрало законної сили, встановлено обов`язок Павлоградського міського відділу (з обслуговування м.Павлоград та Павлоградського району) ГУМВС України в Дніпропетровській області щодо виплати позивачу щомісячно втраченого заробітку у розмірі 90% від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати в Україні, а також витрат на медичний та побутовий догляд у розмірі 75% мінімальної заробітної плати. \~ Відповідно\~до частини\~1\~статті \~1195\~Цивільного кодексу\~України,\~ \~фізична або\~юридична особа,\~яка завдала\~шкоди каліцтвом\~або іншим\~ушкодженням здоров`я\~фізичній особі,\~зобов`язана\~відшкодувати потерпілому\~заробіток (дохід),\~втрачений ним\~внаслідок втрати\~чи зменшення\~професійної або\~загальної працездатності,\~а також\~відшкодувати додаткові\~витрати,\~викликані необхідністю\~посиленого харчування,\~санаторно-курортного\~лікування,\~придбання ліків,\~протезування,\~стороннього догляду\~тощо. Відповідно до частини 1 статті 1197 Цивільного кодексу України, розмір втраченого фізичною особою внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я заробітку (доходу), що підлягає відшкодуванню, визначається у відсотках від середнього місячного заробітку (доходу), який потерпілий мав до каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, з урахуванням ступеня втрати потерпілим професійної працездатності, а за її відсутності - загальної працездатності. Середньомісячний заробіток (дохід) обчислюється за бажанням потерпілого за дванадцять або за три останні календарні місяці роботи, що передували ушкодженню здоров`я або втраті працездатності внаслідок каліцтва або іншого ушкодження здоров`я. Якщо середньомісячний заробіток (дохід) потерпілого є меншим від п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати, розмір втраченого заробітку (доходу) обчислюється виходячи з п`ятикратного розміру мінімальної заробітної плати. На теперішній час ступінь втрати позивачем працездатності 90% - не змінився, тому розмір втраченого заробітку за період з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року з урахуванням встановленого законом розміру мінімальної заробітної плати слід розрахувати наступним чином: (розмір мінімальної заробітної плати х 5 х 90 : 100) х кількість місяців у періоді, коли розмір мінімальної заробітної плати не змінювався. -за грудень 2018 року: 3723 х 5 х 90 : 100 = 16\~753 грн, -з січня по грудень 2019 року включно: (4173 х 5 х 90 : 100) х 12 місяців = 225\~342 грн, -з січня по серпень 2020 року включно: (4723 х 5 х 90 : 100) х 8 місяців = 170\~028 грн, -з вересня по листопад 2020 року включно: (5000 х 5 х 90 : 100) х 3 місяці = 67\~500 грн. Загальна сума втраченого заробітку за період з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року складає 479\~623 грн. Також з відповідача підлягає стягненню 75% мінімальної заробітної плати щомісячно на медичний та побутовий догляд за період з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року згідно розрахунку: -за грудень 2018 року: 3723 х 75 : 100 = 2792,25 грн, -з січня по грудень 2019 року включно: (4173 х 75 : 100) х 12 місяців = 37 557 грн, -з січня по серпень 2020 року включно: (4723 х 75 : 100) х 8 місяців = 28 338 грн, -з вересня по листопад 2020 року включно: (5000 х 75 : 100) х 3 місяці = 11250 грн. Загальна сума витрат на медичний та побутовий догляд за період з 01 грудня 2018 року по 01 грудня 2020 року складає 79\~937 грн 25 коп. Таким чином позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Як передбачено ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач як інвалід першої групи звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. Тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. Загальний розмір позовних вимог, які підлягають задоволенню 559\~560 грн 25 коп. Сума судового збору відповідно 5595 грн 60 коп.

Outcome: approved