Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

11.11.2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши його тим, що 22.10.2015 року вона звернулася із заявою до [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ із проханням зняти арешт із майна, яке належить їй. 22.10.2015 року за №48881/04-32/14 було отримано відповідь на вказану заяву від начальника [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ, в якій зазначено, що на примусовому виконанні в [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ знаходилось виконавче провадження, відкрите за судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі №2-н-259 від 14.05.2010 року про стягнення з неї боргу 893,08 грн. на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок». В ході примусового виконання вищевказаного виконавчого документа, з метою повного своєчасного виконання рішення та відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавчого виконавця від 02.12.2011 року накладено арешт на майно, яке належить їй. Постановою від 02.11.2011 року виконавчий документ завершено на підставі п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження». Вказане виконавче провадження знищено у звязку з закінченням терміну зберігання на підставі акта про знищення виконавчих проваджень та відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби». Для зняття арешту з майна їй рекомендовано звернутись до суду, так як вищевказане виконавче провадження знищено. 29.10.2015 року нею було сплачено 948,52 грн. на рахунок ЗАТ «Український мобільний зв'язок», за судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі №2-н-259 від 14.05.2010 року про стягнення з неї боргу 893,08 грн. на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок». В єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна здійснено запис №11694168, про арешт нерухомого майна, на підставі постанови [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 02.12.2011 року. Накладення арешту на її майно порушує її права як власника розпорядження цим майном. Просить зняти арешт та заборону відчуження з майна, яке належить їй, а саме із квартири [ADDRESS]. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, уточнив, просив зняти арешт та заборону відчуження з майна, яке належить [PERSON], а саме із квартири [ADDRESS], а також виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна запис зареєстрований 12.12.2011 року державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] на підставі постанови [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 02.12.2011 року номер запису про обтяження: 11694168 про арешт нерухомого майна квартири [ADDRESS], що належить [PERSON], посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ в судове засідання не зявився, до суду надав заяву, в якій просив розглянути справу без участі представника [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ, та проти позову про зняття арешту та заборони відчуження з майна, яке належало [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не заперечує за умови сплати боргу за рішенням суду. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності від 21 жовтня 2015 року належить [PERSON] ( а.с. 9 ). В судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ б/н від 02.12.2011 року було накладено арешт на все нерухоме майно, що належить [PERSON], про що державним реєстратором Реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області [PERSON] було зроблено відповідний запис у Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, зареєстрований 12.12.2011 року за 11694168 ( а.с. 8). Згідно листа [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ за №40881/04-32/14 від 22.10.2015 року, адресованного [PERSON] щодо зняття арешту з майна, що належить [PERSON] видно, що на примусовому виконанні в [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ знаходилось виконавче провадження, відкрите за судовим наказом Ленінського районного суду м. Кіровограда по справі №2-н-259 від 14.05.2010 року про стягнення з [PERSON] боргу 893,08 грн. на користь ЗАТ «Український мобільний зв'язок». В ході примусового виконання вище вказаного виконавчого документа, з метою повного своєчасного виконання рішення та відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» постановою державного виконавця від 02.12.2011 року накладено арешт на майно, яке належить [PERSON] Постановою від 02.12.2011 року виконавчий документ завершено на підставі п. 10 ст. 49 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки боржник проживає за адресою: селище [PERSON], вул. Івановська Знамянського району. Вищезазначений виконавчий документ направлено до ВДВС Знамянського міськрайонного управління юстиції за належністю. Надати більш детальну інформацію немає можливості, оскільки вищезазначене виконавче провадження знищено у звязку з закінченням терміну зберігання на підставі акта про знищення виконавчих проваджень та відповідно до вимог наказу Міністерства юстиції України №2274/5 від 25.12.2008 року «Про затвердження порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» ( а.с. 5 ). Згідно чеків від 29.10.2015 року видно, що [PERSON] було сплачено 948,52 грн. на рахунок ЗАТ «Український мобільний зв'язок» двома платежами на суму 55,50 грн. та 893,02 грн. ( а.с. 12 ). Відповідно до ч. 1 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі прийняття судом рішення про зняття арешту з майна арешт з майна знімається за постановою державного виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Копія постанови про зняття арешту з майна надсилається боржнику та органу (установі), якому була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно боржника. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України визначено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 387 ЦК України передбачено право власника витребовувати своє майно, а статтею 391 цього Кодексу визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до п. 9.9 Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 25.12.2008 року N 2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, де строк зберігання становить 1 ( один ) рік та відповідно до номенклатури справ відділу строк зберігання журналів реєстрації виконавчих проваджень, переданих державному виконавцю становить 3 роки. Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що накладеним [PERSON] ВДВС Кіровоградського МУЮ арештом на все нерухоме майно, що належить [PERSON] порушуються права позивача як власника, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. У відповідності до Закону України «Про судовий збір» позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 487 грн. 20 коп., які позивач не просила стягувати з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved