overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

11 грудня 2015 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду \~з позовною заявою про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором за № б/н від 04 квітня 2014 року у розмірі 32740 грн. 04 коп., посилаючись на невиконання відповідачем договірних умов. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає \~задоволенню. \~ Судом встановлено, що 04 квітня 2014 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і відповідачем був укладений договір за № б/н, за яким позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 22000 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 26,4 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Банк виконав свої зобовязання щодо надання [PERSON] кредитних коштів. Однак відповідач не здійснює повернення грошових коштів, порушує умови надання банківських послуг, внаслідок чого, станом на 23 вересня 2015 року, у нього виникла заборгованість у загальній сумі 32740 грн. 04 коп., яка складається з: заборгованості за кредитом 22000 грн. 00 коп.; заборгованості за відсотками за користування кредитом 8632 грн. 34 коп.; пені 72 грн. 46 коп.; фіксованої частини штрафу 500 грн. 00 коп.; відсоткової складової штрафу 1535 грн. 24 коп. Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Згідно з ч. 1 ст. 624 ЦК України, якщо за порушення зобов'язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі, незалежно від відшкодування збитків. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стягненню з [PERSON] на користь позивача підлягає судовий збір у розмірі 1218 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 15.02.2007 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя дітей немає, проте відповідач відмовляється від добровільного розірвання шлюбу в органах реєстрації актів цивільного стану. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач та його представник в судове засідання не з'явилися, подали до суду заяви, в якій просили розглянути справу без їх участі, позовні вимоги підтримали та просили задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. За таких обставин, суд заочно вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 15.02.2007 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER], актовий запис № 209. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сім'я сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2006 року. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Восени 2011 року взаємовідносини між сторонами ускладнились і вони не можуть порозумітися, оскільки відповідач не приділяє сімї достатньої уваги. Позивач працює продавцем консультантом в магазині «Європа» у м.Дружківка і має постійний заробіток 2000,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] не працює, прибутків не має. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе. Просить шлюб розірвати, визначити місцем мешкання неповнолітнього сина [PERSON] місце постійного їх мешкання у [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. Вона надала суду заяву від 02 грудня 2015 року, в якій просить розглянути справу без її присутності. На позовних вимогах наполягає, просить шлюб з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Він надав суду заяву від 02 грудня 2015 року, в якій просить розглянути справу без його присутності. Позовні вимоги визнає, просить шлюб з [PERSON] розірвати. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 14 жовтня 2006 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 369. Сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили спільне проживання восени 2011 року, разом не мешкають, спільним побутом та господарством не повязані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Сторони проживають окремо один від одного і фактично сімейних відносин між ними не має. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають. Неповнолітнього сина суд вважає за необхідне залишити проживати з матірю, бо питання про місце проживання дитини вирішено сторонами в добровільному порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначив, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 26 вересня 2009 року, для позивача це перший шлюб, для відповідачки- другий. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у зв'язку з подружньою зрадою відповідачки. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено з листопада 2015 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надавши заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року. Шлюб зареєстровано у відділі РАЦС по м. Миргороду Миргородського МРУЮ Полтавської області, актовий запис- № 277 (а.с.4). Від цього шлюбу у сторін є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачкою. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті матері, як спадкоємця, мотивуючи позов тим, що після смерті матері відкрилася спадщина, але позивач з 28 серпня 2015 року по 04 грудня 2015 року за завданням ФОП [PERSON] перебував на підприємстві «Майстер Сервіс» в м. Харкові, де проходив навчання автослюсарному ділу, а тому своєчасно не подав заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори. У судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні при вирішенні справи покладався на розсуд суду. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а/с 11), яка доводилася матір'ю позивачу (а/с 10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно у вигляді квартири [ADDRESS] (а/с 9). Як зазначив позивач в позовній заяві, він звертався до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу Борисової Тетяни Анатоліївни, де йому було роз'яснено що ним порушено строк звернення з заявою про прийняття спадщини і це питання можливо вирішити лише в судовому порядку. Як вбачається з копії договору на виконання робіт № 1 від 03 серпня 2015 року, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON], ФОП [PERSON] доручив, а [PERSON] зобов'язався виконати роботу, передбачену умовами п. 1.1. договору. Зокрема п 1.1.4 вказаного договору передбачено у разі необхідності навчання виконавця з ремонту рульових рейок за рахунок замовника. Проходження навчання з ремонту рульових рейок з 16 серпня 2015 року по 16 грудня 2015 року (термін може бути уточнено в залежності від наявності вільних місць для навчання) передбачено також календарним планом виконання робіт, який є додатком до договору на виконання роботи № 1 від 03 серпня 2015 року (а/с 41-43). Згідно довідки № 01-12-2015 від 09.12.2015 року та направлення на навчання, виданих ФОП [PERSON], [PERSON] з 28 серпня 2015 року по 04 грудня 2015 року за завданням ФОП [PERSON] перебував на підприємстві «Майстер Сервіс» в м. Харкові де проходив навчання автослюсарному ділу (а/с 12, 40). З копії спадкової справи, заведеної Першою чернігівською державною нотаріальною конторою, що надана на запит суду, вбачається, що спадкова справа щодо майна [PERSON] заведена згідно претензії кредитора Публічного акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» (а/с 25-26). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визнати йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки суд вважає, що позивач строк для прийняття спадщини пропустив з поважних причин, його позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 09.09.1989 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та зареєстрованого в реєстрі № 67, [PERSON] придбав у [PERSON] житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить садибний житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Позивач, як спадкоємець за законом дану спадщину прийняв, оскільки своєчасно звернувся до нотаріальної контори, однак через відсутність реєстрації права власності на нерухоме майно в органах МБТІ, не може її оформити в нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься клопотання про проведення судового розгляду за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява за підписом голови Карпилівської сільської ради з проханням розглядати справу без представника. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії [NUMBER], видане 15.09.2014) /а.с. 7/. 09.09.1989 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого секретарем виконавчого комітету Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області та зареєстрованого в реєстрі № 67/а.с. 12-13/, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS]. Тому, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить домоволодіння, розташоване в [ADDRESS]. Згідно копії спадкової справи № 596-2014 заведеної двадцять першою Київською державною нотаріальною конторою, спадщину після смерті [PERSON] прийняв позивач [PERSON] /а.с. 26-56/. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння, яке розташоване за адресою [ADDRESS], підлягають задоволенню і за позивачем суд вважає можливим визнати право власності на зазначений будинок (з урахуванням того, що [PERSON] єдиний прийняв спадщину після смерті [PERSON]).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-02 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернулась до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач у позовній заяві посилалась на те, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09 серпня 1997 року, від якого мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем фактично припинені, внаслідок постійних сварок, причинами чого є непорозуміння, протилежні погляди на сімейне життя, зловживання відповідачем алкогольними напоями. У зв'язку з викладеним [PERSON] звернулась до суду з даним позовом та просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги та наполягала на їх задоволенні. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, проти розірвання шлюбу заперечував. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 серпня 1997 року, зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Царичанського району Дніпропетровської області, актовий запис № 45, від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені та до цього часу не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а строк для примирення сторін не призвів до очікуваного, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 27 липня 2013 року сторони уклали шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Ярешківської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис № 3, від якого мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є те, що спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, вони не змогли створити міцної сімї, втратили почуття один до одного. Примирення вбачає неможливим, майнового спору та спору про місце проживання та виховання дитини не мають, тому просить шлюб між сторонами розірвати, після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «Куриленко», у разі задоволення позову застосувати до відповідача положення ст. 88 ЦПК України. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 27 липня 2013 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Ярешківської сільської ради Баришівського району Київської області, актовий запис № 3, від якого мають одну дитину [PERSON], [INFO]. Сторони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства приблизно три місяці тому, примирення не вбачається можливим як таке, що буде суперечити інтересам позивача. Позивач після розірвання шлюбу бажає іменуватися прізвищем «Куриленко». Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, зазначаючи, що вона являється його донькою, що підтверджується свідоцтвом про народження. Після розлучення батьків [PERSON] залишилася проживати з матір'ю. Згідно виконавчого листа №2-329, виданого 26.06.2006 року Марківським районним судом про стягнення аліментів в розмірі ? частини відповідач [PERSON] сплачував аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття. На даний час позивачка навчається в Марківському професійному аграрному ліцеї на 3 курсі, строк навчання 3,5 роки, що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання, і у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] надала суду заяву в якій уточнила позовні вимоги в частині розміру аліментів, а саме: просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви, просила розглянути справу без її участі в попередньому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] надав заяву в якій не заперечує проти задоволення уточнених позовних вимог, просить розглянути справу без його участі в попередньому судовому засіданні. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із наступних підстав. Статтею 199 Сімейного Кодексу України передбачено, якщо дитина, яка досягла повноліття та продовжує навчання, і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, то батьки зобов'язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Із наданих позивачем доказів встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.3). На даний час позивачка навчається на денному відділенні Марківського професійного аграрного ліцею на 3 курсі за спеціальністю «Кухар,кондитер», що підтверджується доданою до заяви довідкою з місця навчання. В зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги (а.с.4). Відповідач не надав суду доказів того, що не може надавати матеріальної допомоги позивачці, а навпаки надав заяву в якій не заперечує проти стягнення з нього на користь доньки аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно ч.4 якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідач позов визнав повністю і це не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб , тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Тому на підставі викладеного,

Outcome: approved