Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

10 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до фізичної особи - підприємця [PERSON] (далі ФОП [PERSON]В.), який змінила 14 січня 2014 року, і в якому просить: - розірвати договір купівлі-продажу кахельної плітки укладений 09 серпня 2013 року між позивачем і відповідачем (далі Договір-1); - стягнути з відповідача на користь позивача 1000 гривень сплаченої позивачем попередньої оплати товару; - стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 500 гривень. Свої вимоги мотивує тим, що 09 серпня 2013 року між позивачем і відповідачем у магазині «Агромат» було укладено Договір-1. При цьому погодивши наявність вибраної позивачем кахельної плитки на складі «Агромату», розташованому в іншому місті, з продавцем відповідача, позивач сплатила 1500 гривень 00 копійок, як того вимагав продавець, що складає 75 відсотків від загальної вартості замовлення, що дорівнює 1901 гривня 14 копійок. Несплачений залишок становив 401 гривня 14 копійок, який позивач мав сплатити як остаточний розрахунок під час отримання товару. Крім того, продавець пояснила, що максимальний строк виконання зобовязання по доставці плитки становить два тижня, а саме, до 23 серпня 2013 року, але після спливання цього строку і до теперішнього часу відповідачем кахельну плитки позивачу не поставлено. Крім того, відповідачем не повернуто позивачу гроші у розмірі 1000 гривень сплачені останнім як передоплата за товар. Неодноразові звернення позивача до відповідача про виконання зобовязань за Договором-1, або про повернення сплачених, як передоплата грошей, залишені без задоволення. Невиконання відповідачем умов Договору-1, а також, неповернення суми попередньої оплати, ігнорування прав та інтересів позивача як споживача призвело, як до затримки у проведенні ремонтних робіт в будинку позивача так і до душевних та моральних страждань останнього. Так, позивач зазначив, що втратив сон, апетит, вимушений постійно відволікатись від своїх занять, змінити звичний ритм свого життя ходити до магазину відповідачів, міліції, прокуратури, розшукувати відповідачів та просити виконати їх свої зобовязання перед позивачем. Моральну шкоду оцінює в розмірі 500 гривень. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяви у яких позовні вимоги підтримала та просить розглянути справу за її відсутності. Додатково пояснила, що розмір моральної шкоди обґрунтовує ще наступним: - по-перше, діями відповідача порушено права позивача, як споживача; - по-друге, позивач є пенсіонером та отримує пенсію в розмірі близько 1100 гривень, а тому, матеріальна шкода у розмірі 1000 гривень (кошти сплачені позивачем як передоплата за товар) і які не повернуті позивачу, для [PERSON] є значним розміром. (а.с.31, 38). Відповідач ФОП [PERSON] в судове засіданні не зявилася, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, про поважність причини неявки в судове засідання суду не повідомлено. (а.с.35). Суд дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Так, з паспорта громадянина України МА 665855 виданого Шосткинським МВ УМВС України в Сумській області 30 червня 1999 року вбачається, що [PERSON] народилася 10 липня 1952 року у с.Чапліївка Шосткинського району Сумської області. (а.с.3, 4). Із квитанції до прибуткового касового ордера №7 від 09 серпня 2013 року вбачається, що [PERSON] сплатила фізичній особі підприємцю [PERSON] передоплату за кахельну плитку в розмірі 1500 гривень 00 копійок, загальна сума 1901 гривня 14 копійок, залишок 401 гривня 14 копійок. (а.с.5). З вимоги позивача від 02 вересня 2013 року надісланої на адресу відповідача, вбачається, що в ній позивач просить відповідача повернути суму попередньої оплати 1500 гривень сплачену за плитку за квитанцією №7 від 09 серпня 2013 року. (а.с.7). З інформації про зареєстроване місце проживання наданої Шосткинським МВ УДМС України в Сумській області вбачається, що у [PERSON], [INFO], зареєстрованим місцем проживання є: [ADDRESS]. (а.с.11). Із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців вбачається, що станом на 28.02.2014 року значиться наступна інформація: - прізвище, імя, по батькові фізичної особи [PERSON]; - місце проживання 41100, [ADDRESS]; - види діяльності 4.52 роздрібна торгівля залізними виробами, будівельними матеріалами та санітарно-технічними виробами в спеціалізованих магазинах, та 47.78 роздрібна торгівля іншими невживаними товарами в спеціалізованих магазинах; - дата державної реєстрації 05.07.2010 року. (а.с.33, 34). Згідно із п.1 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України від 16 січня 2003 року за №435-ІV (далі ЦК України), у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.662 ЦК України, продавець зобовязаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.663 ЦК України, продавець зобовязаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.693 ЦК України, якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до ч.1 та п.2 ч.2 ст.23 ЦК України, Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Також, відповідно до п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 року №1023-ХІІ (далі Закон №1023-ХІІ), споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до ч.2 ст.22 Закону №1023-ХІІ, при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Судом встановлено, що 09 серпня 2013 сторони уклали між собою договір купівлі-продажу кахельної плитки, згідно якого позивач сплатив попередню оплату у розмірі 1500 гривень, а відповідач зобовязався поставити позивачу вищезазначений товар, після чого позивач повинен був сплатити решту ціни товару. Але відповідачем умови Договору-1 порушено, а саме, товар кахельна плитка не передана позивачу. Також, суду не надано доказів, що позивачу повернуто суму передоплати сплачену їм відповідачу за товар 1000 гривень. За таких обставин, зважаючи на те, що відповідач фізична особа підприємець [PERSON] в судове засідання заперечення проти позову не надала, суд вважає, що дану позовну заяву слід задовольнити, а саме, розірвати Договір-1 та стягнути з відповідача на користь позивача 1000 гривень 00 копійок сплачених останнім відповідачу як передоплата за товар. З урахуванням обставин справи, характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, суд вважає необхідним у відшкодування моральної шкоди стягнути з фізичної особи-підприємця [PERSON] на користь [PERSON] - 500 гривень 00 копійок. Крім того, відповідно до ч.3 ст.88 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року за №1618-ІV (далі ЦПК України), якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З врахуванням вимог ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року за №3674-VI, з відповідача фізичної особи підприємця [PERSON] в дохід держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229 гривень 40 копійок (0,2 розміру мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2013 року).

Outcome: approved