Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-19 00:00:00

12 березня 2018 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 04.11.2013 року між ПАТ КБ Приватбанк та [PERSON] укладено договір № б/н, відповідно до якого останній надано кредит у розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач зобовязання за вказаним договором не виконала. Станом на 15.01.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 20395.75 грн., з яких заборгованість за кредитом 738.47 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10500.31 грн., пеня 7709.55 грн., штраф (фіксована частина) 500.00 грн., штраф (процентна складова) 947.42 грн.. На підставі наведеного, просить суд, стягнути з відповідача в користь ПАТ КБ Приватбанк заборгованість в розмірі 20395.75 грн. згідно кредитного договору № б/н від 04.11.2013 року, судові витрати в розмірі 1762.00 грн.. Ухвалою судді Рожищенського районного суду Волинської області від 02.04.2018 року було постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами. Крім цього, відповідачу визначено строки з дня вручення даної ухвали для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву. Станом на дату розгляду справи відповідач [PERSON], яка 06.04.2018 року отримала вищевказану ухвалу, що підтверджується рекомендованим повідомленням, відзив на предявлений позов суду не подала. Заяви від відповідача із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надходило. Таким чином, у звязку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК). Оскільки розгляд справи проводиться судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Між сторонами виникли правовідносини, що регулюються ст.ст. 526, 527, 530, 651, 1054 ЦК України. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином згідно умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконаню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається із анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 04.11.2013 (а.с.11), Витягу з [PERSON] обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» (а.с.12), Витягу з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с.13-28), відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду, що дані документи складають між ПАТ КБ Приватбанк та нею договір № б/н від 04.11.2013 року, згідно якого останній надано кредит у розмірі 8400,00 грн. у вигляді встановлено кредитного ліміту на картковий рахунок. В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобовязання за кредитним договором. \~ Станом на 15.01.2018 року заборгованість за кредитним договором становить 20395.75 грн., з яких заборгованість за кредитом 738.47 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 10500.31 грн., пеня 7709.55 грн., штраф (фіксована частина) 500.00 грн., штраф (процентна складова) 947.42 грн. (а.с. 8, 9 -10). Отже, відповідач істотно порушила умови кредитного договору, ст.ст. 526, 527, 530, 1048, 1050, 1054 ЦК України, не повернула суму простроченого кредиту, в звязку з чим утворилась заборгованість. Відповідно до ч.1 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення пені суд застосовує положення ч.3\~ст. 551 ЦК України, згідно якого розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що розмір нарахованої пені, штрафу значно перевищує розмір заборгованості за кредитом, тому суд прийшов до висновку, що розмір неустойки повинен бути зменшений на 8418.50 грн. (9156.97 грн. (пеня, штраф) 738.47 грн. (розмір збитків) = 8418.50 грн.), а тому позов слід задовольнити частково та з відповідача стягнути в користь позивача кредитну заборгованість, станом на 15.01.2018 року, в сумі 11977.25 грн. (20395.75 грн. 8418.50 грн.). В решті позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути оплачений ним судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Оскільки задоволено 58.72 % позову (11977.25 грн. х 100% : 20395.75 грн.), а сплачено 1762.00 грн. судового збору, то з відповідача на користь позивача слід стягнути 1034.65 грн. судового збору (58.72 % х 1762.00 грн. : 100%).

Outcome: partial