Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-26 00:00:00

10 вересня 2013 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 19 жовтня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 8/2006/840-К/1414-ПР, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 45000,00 Доларів США в порядку та на умовах, визначених договором, строком до 18.10.2016 року. З метою забезпечення виконання Зобов'язання, що витікають з Кредитного договору № 8/2006/840-К/1414-ПР від 19.10.2006 р., між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] був укладений Договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору. Попри взяті на себе зобов'язання Позичальник не виконав умови Кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановленні Кредитним договором термін, у зв'язку з чим за кредитним договором виникла заборгованість станом на 08.08.2013 року у сумі - 235143,41 Доларів США, що за курсом НБУ України становить 1879501,28 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 40031,62 Доларів США, що в еквіваленті становить 319972,74 грн., заборгованість по процентам - 21676,23 Доларів СІЛА, що в еквіваленті становить 173258,11 грн., комісія - 9987,03 Доларів США, що в еквіваленті становить 79826,33 грн., пеня - 158948,53 Доларів США, що в еквіваленті становить 1270475,60 грн., штрафи - 4500,00 Доларів США, що в еквіваленті становить 35968,50 грн. Просив стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] на користь ПАТ «КБ «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема,15; р/р 37390244237002, МФО 380764, ОКПО 20025456, банк отримувача - ПАТ «КБ «Надра», м. Київ) заборгованість за кредитним договором № 8/2006/840-К/1414-ПР у сумі 235143,41 Доларів США, що за курсом НБУ України становить 1879501,28 грн. та судовий збір в розмірі 3441,00 грн. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив розглядати справу за його відсутності, а у разі неявки у судове засідання відповідача, не заперечував проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі у судове засідання не з'явилися. Справа розглянута в порядку ст. 224 ЦПК України. В зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Як встановлено у судовому засіданні, 19 жовтня 2006 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником всіх прав та обов'язків якого є ПАТ «КБ «Надра» та [PERSON] укладено Кредитний договір № 8/2006/840-К/1414-ПР, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику кредит у сумі 45000,00 Доларів США в порядку та на умовах, визначених договором, строком до 18.10.2016 року (а.с. 4-5). Даний Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що сторони на момент підписання договору досягли згоди щодо всіх істотних умов укладеного між ними договору. Надання Банком кредитних коштів в повному обсязі підтверджується заявою на видачу готівки № NL-1 від 19.10.2006 року (а.с. 6). З метою забезпечення виконання Зобов'язання, що витікають з Кредитного договору № 8/2006/840-К/1414-ПР від 19.10.2006 р., між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] було укладено Договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за виконання Позичальником взятих на себе зобов'язань, що випливають з кредитного договору (а.с. 7). Відповідно до п.п.3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 4.3.2, 4.3.3 Кредитного договору Позичальник зобов'язався належним чином виконувати умови Кредитного договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до п. 5.2 Кредитного договору, у випадку прострочення виконання зобов'язань Позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього Договору, Позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно п. 1.2 Договору поруки Поручитель відповідає перед кредитором в повному обсязі. Позичальник і поручитель відповідають як солідарні боржники, що означає нічим не обумовлене і абсолютне право Кредитора вимагати виконання Зобов'язань, вказаних в п. 1.1 Договору поруки повністю (чи у будь-якій його частині) як від позичальника та Поручителя разом, так і від кожного окремо. Згідно зі статтею 99 Конституції України грошовою одиницею України є гривня. Вказана стаття визначає правовий статус гривні, але не встановлює сферу її обігу, а статтею 192 ЦК передбачено, що іноземна валюта може використовуватися в Україні у випадках і в порядку, встановлених законом. Отже, банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (статті 19, 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення Національним банком України відповідних ліцензій на виконання вимог пункту 1 розділу II Закону України від 15 лютого 2011 року № 3024-VI «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків»є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті (пункт 2 статті 5 Декрету про валютне регулювання). Щодо вимог підпункту «в»пункту 4 статті 5 цього Декрету, який передбачає наявність індивідуальної ліцензії Національного банку України на здійснення операцій щодо надання та одержання резидентами кредитів у іноземній валюті, якщо терміни і суми таких кредитів перевищують встановлені законодавством межі, то, оскільки на цей час законодавством України не встановлено термінів і сум кредитів у іноземній валюті як критеріїв їх віднесення до сфери дії режиму індивідуального ліцензування, ця норма не може застосовуватись судами. Згідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. В силу ч. 1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає, перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. У відповідності до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Договір поруки має додатковий (акцесорний) до основного зобов'язання - кредитного договору - характер і укладається саме для забезпечення виконання останнього, а поручитель згідно з частиною першою статті 554 ЦК відповідає перед кредитором, за загальним правилом, солідарно із позичальником, якщо договором поруки не встановлено його додаткову (субсидіарну) відповідальність. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Згідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. У відповідності до ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 57 цього Кодексу доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. Свої зобов'язання по сплаті кредиту відповідачі не виконують, що призвело до порушення прав позивача. Загальна сума заборгованості за кредитним договором № 8/2006/840-К/1414-ПР від 19 жовтня 2006 року згідно розрахунку наданому до суду позивачем станом на 08.08.2013 року складає 235143,41 Доларів США, що за курсом НБУ України становить 1879501 грн. 28 коп., з яких: заборгованість за сумою кредиту - 40031,62 Доларів США, що в еквіваленті становить 319972 грн. 74 коп., заборгованість по процентам - 21676,23 Доларів СІЛА, що в еквіваленті становить 173258 грн. 11 коп., комісія - 9987,03 Доларів США, що в еквіваленті становить 79826 грн. 33 коп., пеня - 158948,53 Доларів США, що в еквіваленті становить 1270475 грн. 60 коп., штрафи - 4500,00 Доларів США, що в еквіваленті становить 35968 грн. 50 коп. (а.с. 8-9). Відповідно до ст. 551 ЦК України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Тому, щодо стягнення суми пені, то в цій частині суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню, тому суд вважає, що розмір нарахованої позивачем пені 158948,53 Доларів США, що еквівалентно 1270475 грн. 60 коп. значно перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту та процентам, яка підлягає стягненню з відповідачів, є непропорційно великим з розміром заборгованості, тому зважаючи на те, що таке стягнення поставить відповідачів у дуже скрутне становище, що заслуговує на увагу, та враховуючи часткове погашення заборгованості відповідача, суд вважає за необхідне на підставі ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір пені до 50000 грн. 00 коп. Відповідно до Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 30.03.2012р. № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин » п. 12., у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої статті 533 ЦК. Разом із тим як за пред'явлення позову, так і при його вирішенні судом, ціна якого визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується позивачем або стягується судом у гривнях із урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Враховуючи викладене, зважаючи на те, що позивачем частково доведені обставини викладені у позовній заяві, натомість відповідачами викладені обставини не спростовані, суд вважає за необхідне частково задовольнити позовні вимоги ПАТ «КБ «Надра» та стягнути солідарно з [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]), [PERSON] ([INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь ПАТ «КБ «Надра» (04053, м. Київ, вул. Артема,15; р/р 37390244237002, МФО 380764, ОКПО 20025456, банк отримувача - ПАТ «КБ «Надра», м. Київ) заборгованість за Кредитним договором № 8/2006/840-К/1414-ПР від 19 жовтня 2006 року у розмірі 659025 грн. 68 коп., яка складається з наступного: заборгованість за сумою кредиту - 40031,62 Доларів США, що в еквіваленті становить 319972 грн. 74 коп., заборгованість по процентам - 21676,23 Доларів СІЛА, що в еквіваленті становить 173258 грн. 11 коп., комісія - 9987,03 Доларів США, що в еквіваленті становить 79826 грн. 33 коп., штрафи - 4500,00 Доларів США, що в еквіваленті становить 35968 грн. 50 коп. та пеня - 50000 грн. 00 коп., а також на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України судові витрати по оплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам у сумі 3441 грн. 00 коп., таким чином, всього стягненню з відповідачів на користь позивача підлягає сума у розмірі, а всього 662466 грн. 68 коп. В решті заявлених позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором слід відмовити. На підставі викладеного, враховуючи, що кредитні відносини врегульовано, зокрема, главами 52, 53, 71 Цивільного кодексу України, законами України: від 7 грудня 2000 року № 2121-ІІІ «Про банки і банківську діяльність»; від 2 жовтня 1992 року № 2654-XII «Про заставу»; від 5 червня 2003 року № 898-IV «Про іпотеку»; від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»; від 18 листопада 2003 року № 1255-IV «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»; від 19 червня 2003 року № 979-IV «Про іпотечне кредитування, операції з консолідованим іпотечним боргом та іпотечні сертифікати»; від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; Декретом Кабінету Міністрів України від 19 лютого 1993 року № 15-93 «Про систему валютного регулювання і валютного контролю», а також іншими нормативно-правовими актами, у тому числі виданими Національним банком України у межах своїх повноважень, визначених Законом України від 20 травня 1999 року № 679-XIV «Про Національний банк України»,

Outcome: partial