Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-10 00:00:00

12.04.2021 року позивач звернувся до Комунарського районного суду м.Запоріжжя з позовом про зменшення розміру стягнення аліментів. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2010 року сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2019 року у цивільній справі № 333/7110/18, стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 20.12.2018 року. У позовної заяви позивач зазначає, що його матеріальний стан не дає йому можливості сплачувати аліменти у розміру, який визначений рішенням суду через те, що в силу погіршення його стану здоров`я, він змушений постійно лікуватись та втратив офіційне місце роботи, задовольняється підробітками, крім того на його утриманні перебувають цивільна дружина [PERSON] та її донька [PERSON] [INFO] , а також його мати, пенсіонерка [PERSON] . Всі вони знаходяться на його утриманні та проживають з ним. Також значно погіршився його матеріальний стан. Внаслідок сплати аліментів в розмірі ј частини від його доходів на користь його сина, його сім`я позбавлена права на достатній життєвий рівень, оскільки він змушений постійно брати гроші в кредит для утримання себе та його батьків, а також сплачувати значну заборгованість по комунальним платежах, яка утворилась ще с того часу, коли він разом проживав з колишньою дружиною, но зараз весь тягар від цього лягло на його. Із значним погіршенням матеріального становища позивача, сплачувати аліменти у визначеному вищевказаним рішення суду розмірі він не має фінансової можливості. Тому позивач просив суд зменшити розмір стягнутих аліментів. У судове засідання позивач не з`явився, про час і місце слухання справи його було повідомлено своєчасно та належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі та участі позивача, про прийняття заочного рішення суду не заперечує. У судове засідання відповідач не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надала. Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст. ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Встановивши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Сторони перебували у шлюбі з 2010 року по 2019 рік. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції від 06.09.2011 року, актовий запис № 888. Заочним рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 25.02.2019 року у цивільній справі № 333/7110/18, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20.12.2018 року. З квітня 2020 року відповідач знаходиться на обліку в Запорізькому міському центрі зайнятості. Згідно довідки з Київського обласного центру зайнятості від 02.09.2020 року за вих. № 831, дохід позивача [PERSON] , в період з 01 лютого 2020 року по 30 червня 2021 року, склав 0,00 грн. Не зважаючи на відсутність доходів у позивача, державним виконавцем Комунарського відділу державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Щетинкіной А.С. здійснюється нарахування аліментів виходячи із середньомісячної заробітної плати по місту Запоріжжя у розмірі 13 336,00 грн., та стягується з позивача 1/4 частина - 3334,00 грн. Вказані обставини свідчать про те, що сімейний та матеріальний стан платника аліментів змінився, що у відповідності до ст. 192 Сімейного кодексу України, є підставою для зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом свої порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно з ч. 3 ст.12, ч.ч. 1, 5, 6 ст.81 ЦПК України,кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до п.п.3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Відповідно доЗУ «Про Державний бюджет на 2021 рік»,прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. З урахуванням значного погіршення матеріального становища платника аліментів суд приходить до висновку про можливість зменшити розмір та спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19.03.2019 року по справі № 333/7110/18, з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з розміру ј частини заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 20.12.2018 року, до 1/6 частини усіх видів заробітку (доходу). Вказані вимоги не порушують права дитини та відповідають нормам чинного законодавства України.

Outcome: approved