Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-24 00:00:00

11.03.2019 р. [PERSON] (далі - позивач) звернувся до Макарівського районного суду Київської області із позовом до [PERSON] (далі - відповідач), третя особа яка не заявляє самостійних вимог Бишівська сільська рада Макарівського району Київської області, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В обгрунтування позову вказав, що він є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок розташований на земельній ділянці, яка також належить йому. У вказаному будинку, окрім нього, зареєстровані: його донька - [PERSON] та відповідач [PERSON] , а також проживає без реєстрації його дружина - [PERSON] . З 2008 р. по даний час, відповідач у вказаному будинку не проживає більше десяти років та будучи зареєстрованим в ньому, не несе ніяких витрат по утриманню будинку в належному стані, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги, добровільно зніматися з реєстрації не бажає, тому позивач за захистом своїх прав звернулася до суду. Враховуючи викладене, позивач просить: визнати [PERSON] , [INFO] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 22.03.2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву, а третій особі - строк для подання письмових пояснень щодо позову або відзиву. Також вказаною ухвалою у порядку ст. 84 ЦПК України витребувано у відповідача його ідентифікаційний номер платника податків, проте станом на дату розгляду справи ухвала залишилася без виконання. Копію ухвали суду від 22.03.2019 року та копію позовної заяви з додатками відповідач отримав 02.05.2019 р., про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення № 0800104540690-0806300097515. У встановлений судом строк відзиву на позовну заяву відповідач не подав, будь-яких заяв, клопотань суду не заявляв. Від третьої особи надійшло письмове клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Згідно копії паспорту серії [NUMBER] виданого Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області 29.12.2005 р. [PERSON] , [INFO] , з 05.01.2006 р. зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Згідно договору дарування житлового будинку від 27.11.2013 р., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2013 р., договору дарування земельної ділянки від 27.11.2013 р., Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 27.11.2013 р., [PERSON] є власником житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11-15). Згідно довідки про склад сім`ї № 100, № 101 від 21.02.2019 р. Бишівської сільської ради, встановлено, що до складу зареєстрований осіб за адресою: [ADDRESS] входять: [PERSON] - власник, [PERSON] , [PERSON] . Також за вказаною адресою проживає без реєстрації дружина позивача - [PERSON] (а.с. 16-17). Згідно копії паспорту серії [NUMBER] виданого 24.10.1996 р. Макарівським РВ ГУ МВС України в Київській області, [PERSON] , [INFO] зареєстрований з 30.10.1996 р. за адресою: [ADDRESS] (номер будинку не вказано) (а.с. 21). З наданої Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області на запит суду інформації від 21.03.2019 р. щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , встановлено, що останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 31). Проте, згідно довідки № 301 від 25.06.2019 р. Бишівської сільської ради Макарівського району Київської області встановлено, що сім`я « [PERSON] » була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , але у зв`язку з поточною інвентаризацією житлового фонду по Бишівській сільській раді внесені зміни в нумерацію житлового будинку в [ADDRESS] тому на даний час сім`я « [PERSON] » зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 38). Як вказав позивач, а відповідач не скористався своїм правом заперечити, реєстрація відповідача у будинку порушує права позивача як власника житла, відповідач будучи зареєстрованим в будинку, не несе ніяких витрат по його, не сплачує поточних рахунків за комунальні послуги, добровільно знятися з реєстрації не бажає, що перешкоджає позивачу на отримання субсидії. Факт того, що [PERSON] з 01.01.2008 р. і по даний час не проживає за адресою: [ADDRESS] підтверджується Актами обстеження про факт не проживання від 27.02.2019 р., 04.03.2019 р., якими також встановлено, що особистих речей у будинку відповідача не виявлено (а.с. 18-20). Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним. Правовідносини, що виникли між сторонами, є житловими та регулюються ст. ст. 317, 319, 321, 322, 391 ЦК України, ст. ст. 71, 72, 158, 163 ЖК УРСР. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим регулювання житлових відносин здійснюється спеціальним законом яким є Житловий Кодекс Української РСР. Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Як встановлено ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ж ст. 72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку, де відповідач зареєстрований, однак більше шести місяців у ньому не проживає, відповідно не сплачує комунальних платежів, не несе витрат на утримання майна, що порушує право власності позивача на вказаний житловий будинок, а також порушує права позивача на отримання субсидії. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати у виді сплаченого судового збору у розмірі 768,40 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved