Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-17 00:00:00

11 квітня 2016 року [PERSON] звернулась до Веселинівського районного суду Миколаївської області із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначила, що 04 жовтня 2013 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON], який був зареєстрований Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, актовий запис № 13. За час подружнього життя в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, постійні сварки. Шлюбні відносини фактично припинилися з травня 2014 року. Подальше спільне життя та збереження шлюбу вважає неможливими. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, якою просить справу розглядати у її відсутність, позов підтримує повністю. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Суд дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 04 жовтня 2013 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, за актовим записом № 13. За час подружнього життя в них народилась донька - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони фактично припинили з травня 2014 року через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, постійні сварки. В результаті цього стали проживати окремо, а саме: позивачка [PERSON] разом з донькою [PERSON] проживає в [ADDRESS], а відповідач [PERSON] проживає в с. Василівка Вознесенського району Миколаївської області. Спільне господарство не ведеться. Шлюб розривають вперше. Згідно ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Враховуючи те, що шлюбні відносини сторони фактично припинили та поновлювати не бажають, любов та повага між ними відсутні і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхньої доньки, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, в наслідок чого шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст. 115 СК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У порядку ст. 113 СК України позивачка має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved