Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

11.12.2015 року представник позивача звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що після смерті [PERSON] (чоловіка позивачки [PERSON]), який помер [INFO], залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка (середня земельна частка) площею 1,07 га, що належала померлому на підставі Сертифікату зареєстрованого за [NUMBER] від 28.05.1997 року, яка розташована на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області. Стверджує, що позивачка як спадкоємець першої черги спадкування за законом спадщину після смерті чоловіка прийняла, оскільки проживала разом з ними на час його смерті. Інші спадкоємці першої черги на дане спадкове майно не претендують. Однак, через відсутність правовстановлюючого документу на право власності на зазначену земельну ділянку (оригіналу сертифікату) та неможливість отримання його дублікату, позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права у нотаріуса, у зв'язку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за позивачкою [PERSON] право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,07 га, яка розташована на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування після смерті її чоловіка - [PERSON] В попереднє судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Штендер М.В. не з'явилися, проте подали заяви, в яких просять суд справу розглядати у їх відсутності та зазначають, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача - Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області у попереднє судове засідання не з'явився, однак подав заяву, в якій не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори у попереднє судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи - Відділу Держгеокадастру у Мостиському районі Львівської області у попереднє судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності та зазначає, що при вирішенні даної справи покладається на розсуд суду. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції Львівської області у попереднє судове засідання не з'явився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Треті особи - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у попереднє судове засідання не з'явилися і не повідомили про причини своєї неявки, а також від них не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за їх відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що [INFO] відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON], до складу якої входить право власності на земельну ділянку (середню земельну частку) площею 1,07 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, яка належала померлому на підставі Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії [NUMBER], зареєстрованого в книзі реєстрації земельних сертифікатів на середню земельну частку (пай) за [NUMBER] від 28.05.1997 року. Як вбачається із матеріалів справи, за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складав, своїм майном не розпорядився. Спадкоємцем першої черги спадкування за законом є дружина померлого - [PERSON], позивачка у справі, яка на час відкриття спадщини постійно проживала разом з чоловіком в с.Санники Мостиського району Львівської області, доглядала за господарством, обробляла земельну ділянку, тобто у відповідності до ст.549 ЦК України в редакції 1963 року вчинила дії, які свідчать про прийняття нею спадщини. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №42549617 від 22.12.2015року вбачається, що спадкова справа після смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO] в нотаріальній конторі не заводилася, що свідчить про те, що із заявою про прийняття спадщини після смерті останнього до нотаріальної контори ніхто із спадкоємців не звертався, тобто інших спадкоємців першої черги спадкування після смерті [PERSON], які б прийняли спадщину, крім позивачки [PERSON], судом не встановлено. В той же час, через відсутність правовстановлюючих документів на спірну земельну ділянку (оригіналу вищевказаного Сертифікату на право на земельну частку (пай)) позивачка не може в позасудовому порядку в повній мірі оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на дане спадкове майно, у зв'язку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть спадкодавця [PERSON]; копіями довідок, виданими виконавчим комітетом Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області №1188 та №1190 від 11.11.2015року; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON] та [PERSON]; копією паспорта громадянина України [PERSON]; інформаційними довідками зі Спадкового реєстру «спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину» та зі Спадкового реєстру «заповіти/спадкові договори» щодо спадкодавця [PERSON] від 22.12.2015року. Відповідно до п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України (в редакції 2003 р.) Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, а тому, враховуючи, що спірні правовідносини виникли до набрання цим кодексом чинності, суд вважає, що при розгляді даної справи слід керуватися положеннями ЦК УРСР (в редакції 1963р.). Згідно ст. 524 ЦК УРСР в редакції 1963 року спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінене заповітом. Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК УРСР в редакції 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Відповідно до вимог ст. 548 цього кодексу для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Статтею 549 ЦК УРСР в редакції 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. За змістом положень ст.ст.560, 561 цього кодексу спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям за законом після закінчення шести місяців з дня відкриття спадщини. Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину на спірне спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачкою у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Положення ст.ст.81,131 Земельного кодексу України визначають, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки, в тому числі на підставі спадкування. З огляду на наведене, оскільки судом безспірно встановлено, що на час відкриття спадщини спадкодавцю [PERSON] (чоловіку позивачки) належала спірна земельна ділянка площею 1,07 га, без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, для ведення селянського (фермерського) або колективного господарства, що розташована на території Стоянцівської сільської ради Мостиського району Львівської області, та те, що позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом майна свого чоловіка та прийняла спадщину після його смерті, беручи до уваги те, що інших спадкоємців, які претендують на спадщину, не має, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для задоволення позову в повному обсязі та визнання за нею права власності на дане спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved