Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області, прокуратури Казанківського району Миколаївської області, в якому посилаючись на протиправність поведінки службових осіб відповідачів та на душевні страждання, яких він зазнав у зв'язку з їх бездіяльністю щодо вирішення його заяви та винесення незаконних рішень по його заяві, порушення цим звичайного способу життя, позивач на підставі ст. 56 Конституції України, ст.ст. 1167, 1172 ЦК України просив стягнути з Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області на його користь моральну шкоду в розмірі 25000 гривень, матеріальні витрати в сумі 4300 гривень, з прокуратури Казанківського району Миколаївської області моральну шкоду в розмірі 25000 гривень. Ухвалою суду від 26.02.2014 року до участі у справі залучено в якості третьої особи на стороні відповідача прокуратуру Миколаївської області. Позивач та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позові. Зазначили, що у зв'язку з неналежним ставленням до свої обов'язків працівників відповідачів по розслідуванню тяжкого злочину вчиненому відносно майна позивача йому було нанесено моральної шкоди, яка полягала у нервуванні, не можливості використовувати автомобіль в наслідок його поломки після угону, втоми від написання скарг та пояснень. В судовому засідання представник відповідача Дьоміна О.Л. позов не визнала, просила відмовити у його задоволенні. Представник прокуратури Миколаївської області Цуркан Я.В. в судовому засіданні проти позову заперечувала посилаючись на його безпідставність. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, прокурора, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як свідчить заява [PERSON] від 06.10.2009 року останній просив Казанківське РВ УМВС України в Миколаївській області прийняти міри до невідомих осіб, які в період часу з 10 години 00 хвилин 05.10.2009 року по 09 годину 00 хвилин 06.10.2009 року, незаконно заволоділи його автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний номер [NUMBER] (далі - Автомобіль), а потім повернули на місце. Вказаний Автомобіль знаходився у володінні та користуванні позивача на підставі довіреності виданої приватним нотаріусом Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області 23.03.2009 року згідно якої позивачу передано право володіти, користуватись та розпоряджатися Автомобілем. Згідно постанови про відмову в порушенні кримінальної справи від 16.10.2009 року винесеної о/у СКР Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області Красіним Д.В., [PERSON] відмовлено в порушені кримінальної справи за його заявою щодо викрадення автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер [NUMBER] зеленого кольору, з тих підстав, що факту незаконного заволодіння Автомобілем не було. Вказана постанова скасована прокурором Казанківського району Миколаївської області 22.01.2011 року в зв'язку з неповнотою проведеною перевірки. 07.03.2011 року о/у СКР Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області Кундельський Р.І. винесена постанова, якою [PERSON] на підставі ст. 6 п. 2 КПК України відмовлено в порушені кримінальної справи за його заявою щодо викрадення автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер [NUMBER] зеленого кольору, з тих підстав, що факту незаконного заволодіння Автомобілем не було. 07.08.2011 року зазначена постанова скасована прокурором Казанківського району Миколаївської області в зв'язку з неповнотою проведеною перевірки. 22.08.2011 року о/у СКР Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області Кундельський Р.І. винесена постанова, якою [PERSON] на підставі ст. 6 п. 2 КПК України відмовлено в порушені кримінальної справи за його заявою щодо викрадення автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер [NUMBER] зеленого кольору, з тих підстав, що факту незаконного заволодіння Автомобілем не було. 31.03.2012 року зазначена постанова скасована прокурором Казанківського району Миколаївської області в зв'язку з неповнотою проведеною перевірки. 13.04.2012 року о/у СКР Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області Кундельський Р.І. винесена постанова, якою [PERSON] на підставі ст. 6 п. 2 КПК України відмовлено в порушені кримінальної справи за його заявою щодо викрадення автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер [NUMBER] зеленого кольору, з тих підстав, що факту незаконного заволодіння Автомобілем не було. 17.05.2012 року зазначена постанова скасована прокурором Казанківського району Миколаївської області в зв'язку з неповнотою проведеною перевірки. 28.05.2012 року о/у СКР Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області Кундельський Р.І. винесена постанова, якою [PERSON] на підставі ст. 6 п. 2 КПК України відмовлено в порушені кримінальної справи за його заявою щодо викрадення автомобіля «ВАЗ-2101», державний номер [NUMBER] зеленого кольору, з тих підстав, що факту незаконного заволодіння Автомобілем не було. 04.01.2013 року розпочате кримінальне провадження №12013160240000004, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за заявою [PERSON] про викрадення в ніч з 04 на 05 жовтня 2009 року невідомими особами з території складу, розташованого на території колишньої сільгосптехніки в смт.Казанка автомобілю ВАЗ-2101 держ.номер [NUMBER], який належить [PERSON] Правова кваліфікація ч.1 ст.289 КК України. З того часу слідчі дії проводились: допит свідків - 11, 12, 14 січня 2013 року, 22, 28 жовтня 2013 року, 07 листопада 2013 року; допит потерпілого [PERSON] - 27.08.2013 року. Станом на 20 березня 2014 року остаточне рішення у кримінальному проваджені за заявою позивача про викрадення його автомобілю не прийнято. 16.08.2013 року прокурором прокуратури Казанківського району Миколаївської області начальнику СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області надано вказівки по вказаному кримінальному провадженню. 30 серпня 2013 року прокурором Казанківського району Миколаївської області внесено подання першому заступнику начальника УМВС України в Миколаївській області - начальнику слідчого управління внесено подання про усунення порушень кримінального процесуального законодавства в діяльності СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області. В подані зазначено, що старшим слідчим СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області старшим лейтенантом міліції Дьоміною О.П. проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань 04.01.2013 року за № 12013160240000004 за заявою [PERSON] за фактом незаконного заволодіння належним йому транспортним засобом (автомобілем «ВАЗ-2101», державний номер [NUMBER]), за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 289 КК України. В рамках вказаного кримінального провадження старшим слідчим СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області старшим лейтенантом міліції Дьоміної О.П. в порядку ст. 40 КПК України надано доручення оперативному підрозділу про проведення слідчих дій. На виконання вказаного доручення співробітниками СКР Казанківського РВ УМВС в Миколаївській області допитано сімох свідків, останнього 14.01.2013 року. В подальшому, більш ніж протягом як півроку жодної слідчої дії по вказаному кримінальному провадженню не проведено, остаточне рішення по кримінальному провадженню не прийнято (а.с.24-26). Згідно наказу першого заступника начальника Управління начальника СУ полковника міліції Мірошніченка О.Д. від 25.09.2013 року видно, що за неналежне ставлення до виконання своїх службових обов'язків, порушення вимог ст. 28 КПК України під час розслідування кримінальних проваджень № 12013160240000004 та № 12013160240000329, що знайшло своє відображення у недотриманні розумних строків процесуальних дій - не прийняття остаточного рішення по кримінальному провадженню та порушення передбаченого законом двомісячного терміну досудового розслідування, старшому слідчому СВ Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області старшому лейтенанту міліції Дьоміній О.П., оголосити догану(а.с.27-28). Згідно з частинами 2, 5 статті 25 Закону України «Про міліцію» при порушенні працівником міліції прав і законних інтересів громадянина міліція зобов'язана вжити заходів до поновлення цих прав, відшкодування завданих матеріальних збитків, на вимоги громадянина публічно вибачитися. Службова особа міліції, яка порушила вимоги закону або неналежно виконує свої обов'язки, несе відповідальність у встановленому порядку. Відповідно до ч. 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої, ніж передбаченої в ч.ч. 1-5 цієї норми, незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами ст. 1167 ЦК України, відповідно до ч. 1 яких шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини. Відповідальність за шкоду, завдану фізичній чи юридичній особі рішеннями, діями або бездіяльністю працівника під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків, згідно зі ст. 1172 ЦК України, покладається на юридичну особу, з якою цей працівник перебуває у трудових правовідносинах. Відповідно до інформації що міститься в Реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, Казанківський РВ УМВС України в Миколаївській області є юридичною особою. Відповідно до інформації вказаного реєстру, прокуратура Казанківського району Миколаївської області не є юридичною особою. Юридичною особою є прокуратура Миколаївської області структурним підрозділом якої є прокуратура Казанківського району Миколаївської області. Оскільки прокуратура Казанківського району Миколаївської області не є юридичною особою, позовні вимоги пред'явлені до неї задоволенню не підлягають. Частиною 2 ст. 59, ст. 60 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджу-ватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 3 ст. 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених законом. Проаналізувавши надані сторонами докази та матеріали кримінального провадження №12013160240000004, суд приходить до висновку, що позивач належними та допустимими доказами довів факт довготривалої бездіяльності службових осіб Казанківського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області щодо розгляду його заяви про вчинення злочину та спричинення цим йому моральної шкоди. Постанову про відмову в порушені кримінальної справи від 28.05.2012 року судом вважається також незаконною, незважаючи, що вона не оскаржувалась в порядку передбаченому КПК 1960 року, оскільки тривалість досудового розслідування (в порядку КПК 2012 року) за заявою внесеною на підставі повторної заяви позивача про вчинення злочину в січні 2013 року свідчить про неповноту проведеною перевірки станом на 28.05.2012 року. Крім того, оперуповноважений посилаючись на відсутність факту угону автомобілю позивача, відмовляв в порушенні кримінальної справи на підставі на підставі ст. 6 п. 2 КПК України 1960 року (за відсутності в діянні складу злочину), а не ст. 6 п. 1 КПК України 1960 року (за відсутності події злочину). При цьому зовсім не була дана оцінка показам свідків які підтверджували факт перебування Автомобілю позивача в с.Лазарівка Казанківського району Миколаївської області у час вказаний в заяві про вчинення злочину. Беручи до уваги характер та обсяг фізичних і душевних страждань позивача в силу довготривалої бездіяльності службових осіб Казанківського РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області щодо розгляду його заяви про вчинення злочину, враховуючи тривалість порушення прав позивача та виходячи з засад розумності і справедливості, суд вважає, що розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню на користь позивача, має дорівнювати 1000 грн. При вирішенні питання про стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, суд приходить до наступного висновку. Позивач надмірно сплатив судовий збір, оскільки відніс до ціни позову суму витрат на правову допомогу, яка відноситься до складу судових витрат. Тому належною буде сума судового збору в розмірі 500 грн. (1% від суми вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 50000 грн.). Переплачена сума судового збору в розмірі 43 грн. підлягає поверненню позивачу відповідно до п.1 ч.1. ст.7 Закону «Про судовий збір». Стаття 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» N4191-VI від 20.12.2011р. передбачає, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Так з матеріалів справи вбачається, що між позивачем та адвокатом [PERSON], договір про надання правової допомоги був укладений 07 лютого 2014 р. Він надавав правову допомогу позивачу у вигляді ознайомлення із матеріалами та виготовленню позовної заяви (2 години), участь у судових засіданнях (2 години). Таким чином, граничний розмір компенсації позивачу витрат на правову допомогу становить 1948 грн.80 коп. (487 грн.20 коп. - 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину х 4 години участі адвоката у наданні правової допомоги). Отже максимальна сума витрат на правову допомогу, яка може бути відшкодована та відповідає вимогам Закону N4191-VI від 20.12.2011р. складає 1948,80 грн. Загальна сума витрат складає - 2448,80 грн. (1948,80 + 500,00). Оскільки позов задоволено частково то відповідно до положень ст.88 ЦПК з відповідача - Казанківського РВ УМВС України в Миколаївській області на користь позивача слід стягнути судові витрати пропорційно задоволеним вимогам в сумі 48,98 грн. (2448,80 : 50000 грн. (загальна сума вимог) х 1000 (сума задоволених вимог)). Судові витрати понесені позивачем в кримінальному проваджені №12013160240000004 в сумі 2000 грн. (а.с.6) стягненню з відповідача не підлягають, оскільки згідно з положеннями 120, 124 КПК, витрати, пов'язані з оплатою допомоги представника потерпілого, цивільного позивача та цивільного відповідача, які надають правову допомогу за договором, несе відповідно потерпілий, цивільний позивач, цивільний відповідач, і стягуються на підставі вироку з обвинуваченого.

Outcome: partial