Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

12.08.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області та просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому, розташований за адресою: [ADDRESS] , як за спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . При цьому позивач посилається на те, що вищезазначений будинок станом на 14.04.1991 року відносився до колгоспного двору до складу якого входили [PERSON] , яка померла [INFO] і [PERSON] , який помер [INFO] , тобто кожний з них придбав право власності на 1/2 частину житлового будинку. Після смерті [PERSON] її частка будинку була успадкована [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом постійного проживання зі спадкодавцем на день смерті. Після смерті [PERSON] його спадкоємцем є позивач по справі, але постановою приватного нотаріуса йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлого, тому позивач звернувся до суду з цім позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу у його відсутності. Представник відповідача Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області до суду не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: [PERSON] (померла [INFO] ) та [PERSON] , (помер [INFO] ). На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/2 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області №761 від 01.10.2018 року (а.с.16). Згідно зі ст. 120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до ч.2 ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Також судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.07.2009 року, виданого Данилівською сільською радою Березанського району Миколаївської області, а/з №8, [PERSON] , померла [INFO] (а.с.10). Спадкоємцем після її смерті є син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 04.08.2011 року, тобто відповідно до ст. 1261 ЦК він є спадкоємцем за законом першої черги та прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради №389 від 18.05.2019 року (а.с.14) та матеріалами спадкової справи № 108/2011, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області 24.10.2011 року, з якої також вбачається, що на деяке майно спадкоємець [PERSON] вже отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. На підставі вищезазначеного судом встановлено, що [PERSON] став власником всього будинку. В подальшому відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 24.04.2013 року, виданого виконавчим комітетом Жовтневої сільської ради Болградського району Одеської області, а/з №06, [PERSON] , помер [INFO] (а.с.11). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його брат [PERSON] , позивач по справі, що підтверджується свідоцтвами про народження братів серії [NUMBER] від 22.07.1971 року (а.с.8) та серії [NUMBER] від 04.08.2011 року (а.с.9), тобто відповідно до ст. 1262 ЦК він є спадкоємцем за законом другої черги. Позивач прийняв спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини, відповідно до ст. 1269 ч.1 ЦК України, що підтверджується його заявою №506 від 20.08.2013 року та матеріалами спадкової справи № 238/2013, заведеною державним нотаріусом Болградської районної нотаріальної контори Станєвою В.Б. 21.04.2013 року, з якої також вбачається, що на деяке майно спадкоємець [PERSON] вже отримав відповідні свідоцтва про право на спадщину за законом. Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Агбун М.І. від 03.11.2018 року, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність житлового будинку спадкодавцю. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved