Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про зміну розміру аліментів та способу їх стягнення. Посилаючись на недостатність раніше стягнутих рішенням суду аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн на утримання малолітньої дочки [PERSON], просила стягнути з відповідача аліменти у частці від доходу - в розмірі 1/2 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні. Він пояснив, що дитина як потерпіла від Чорнобильської катастрофи має незадовільний стан здоров'я і, як наслідок цього, потребує значних додаткових витрат на лікування, профілактичні процедури та ортопедичне взуття. Відповідач позов не визнав. Він зазначив, що є хворим на псоріаз і тому не має можливості працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату, в зв'язку з чим об'єктивно не може сплачувати аліменти в тому розмірі, який просить стягнути позивач. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO]. Натепер сторони проживають окремо, при цьому малолітня дочка залишилася разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Рішенням Деснянського районного суду міста Чернігова від 02.06.2015 року з відповідача стягнуто на користь позивача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 700 щомісячно (а.с. 7, 9, 10). Позивач стверджує, що стягнута судом сума аліментів вже не забезпечує належне матеріальне утримання та фізичний розвиток дитини. Крім того, дочка має статус дитини, яка потерпіла від Чорнобильської катастрофи і за станом свого здоров'я потребує додаткових витрат на лікування, відвідування басейну, масажі, придбання ортопедичних виробів тощо, що змусило її звернутися до суду з цим позовом. Відповідно до частини першої статті 192 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн, значно збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини та її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Водночас суд вважає, що зміна способу стягнення аліментів - із стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на стягнення аліментів у частці від доходу забезпечить більш оперативну адаптацію розміру аліментів до економічної ситуації без звернення до суду, що буде сприятиме кращому захисту інтересів дитини. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з частиною першою статті 191 Кодексу аліменти на дитину присуджуються від дня пред'явлення позову. Отже, пред'явлений позов ґрунтується на законі. Втім, визначений позивачем розмір аліментів на одну дитину, на думку суду, є значно завищеним. Та обставина, що дитина потребує додаткових витрат на лікування, придбання ортопедичного взуття, відвідування басейну та масажних процедур не є належним обґрунтуванням доцільності значного збільшення розміру аліментів, що стягуються в частці від доходу і спрямовуються на загальне утримання дитини, а може бути підставою для пред'явлення іншого позову - про стягнення додаткових витрат на дитину в порядку, передбаченому статтею 185 Кодексу. За таких обставин, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial