Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

11.03.2019 фізична особа-підприємець [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] і в змінених позовних вимогах просить стягнути з відповідача на її користь спричинену моральну шкоду в розмірі 20000 грн., упущену вигоду в розмірі 46250, 19 грн., матеріальну шкоду у зв`язку з пошкодженням автомобіля в розмірі 15625, 29 грн. Позов мотивований тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.02.2019 близько 15 год. 53 хв. на автодорозі Київ-Суми-Юнаківка між автомобілем ВАЗ-21104, номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , та автомобілем «Рута 22», номерний знак [NUMBER] , маршруту «Суми-Ромни», який належить позивачці, з вини [PERSON] , останній, як перевізинику, була завдана матеріальна шкода на суму 15625, 29 грн., яка полягає в пошкодженні автомобіля, а також моральна шкода, яку позивач оцінює в 20000 грн. та яка заключається у втраті часу на проведення розслідування по ДТП управлінням Укртранспезпеки, у додаткових проблемах, пов`язаних з цим та суттєвими нервовими тавантаженнями, моральними хвилюваннями, що стали причиною підвищення тиску та нервових зривів. Крім цього, позивачка просить стягнути з відповідача упущену вигоду, до якої відносяться майнові втрати, яких вона зазнала у вигляді недоотриманого середньоденного доходу від обслуговування маршрутів Суми-Глухів та Суми-Ромни у період з 01.0202019 по 21.02.2019, що складає 21 день, в розмірі 1604, 98 грн. за день, також сюди відносяться суми, що відшкодовуються перевізнику з місцевого бюджету за безкоштовний проїзд міжміським транспортом учасників АТО та інших пільгових категорій громадян в розмірі 248, 84 грн. за день, та витрати на оплату праці двох найманих працівників за період простою автобуса «Рута 22» [NUMBER], в розмірі 348, 57 грн. за день, що в загальному за 21 день складає 46250, 19 грн. У відзиві на позов відповідач зазначив, що позовні вимоги він визнає частково, зокрема, не визнає вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, посилаючись на те, що ця шкода мала бути відшкодована в повному обсязі страховою компанією, якою була застрахована його цивільно-правова відповідальність, де ліміт відповідальності встановлений в розмірі 100000 грн., повністю покриває заявлену позивачкою матеріальну шкоду. Також відповідач не визнає розмір упущеної вигоди, посилаючись на те, що позивачка не довела наявності і не обгрунтувала розмір упущеної вигоди, яку вона могла отримати. Вимогу щодо відшкодування моральної шкоди відповідач визнає частково в розмірі 1000 грн., вважаючи розмір моральної шкоди 20000 грн. необгрунтованим, оскільки він частково відшкодував моральну шкоду в розмірі 2000 грн. Крім того, з метою прискорення відшкодування позивачу завданої матеріальної шкоди він оплатив проведення експертиз у кримінальному провадженні на суму 10700 грн., тобто вжив всіх можливих заходів для найшвидшого відшкодування завданої позивачці матеріальної шкоди. Крім цього, внаслідок ДТП він отримав тілесні ушкодження,на що були витрачені сімейні заощадження, зогляду на що, його матеріальний та сімейний стан не дозволяє заплатити моральну шкоду та упущену вигоду позивачки у заявленому нею розмірі. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, зазначених в ньому. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позову заперечували, посилаючись на доводи, вказані у відзиві. Представник третьої особи направив суду відзив, в якому зазначив, що позивачка отримала від страхової компанії страхове відшкодування в розмірі 56690,21 грн. Таким чином, за полісом № АМ/8505769 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страховик виконав покладені на нього майнові зобов`язання належним чином. В зв`язку з цим позивачка надала страховику письмову розписку, що в подальшому не буде мати до нього претензій. Також у відзиві третя особа клопоче про розгляд справи у відсутності представника. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 01.02.2019 близько 15 год. 53 хв. водій [PERSON] керуючи автомобілем ВАЗ-21104 н.з. [NUMBER] , рухаючись по автодорозі Київ-Суми-Юнаківка, проїжджаючи с. Комишанка Недригайлівського району на вул. Сумська поблизу господарства № 54, не впоравшись з керуванням, допустив попутне зіткнення з автомобілем «Рута 22», н.з. [NUMBER] , маршруту Суми-Ромни, під керуванням водія [PERSON] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій [PERSON] - тілесні ушкодження. 01.02.2019 відомості за даним фактом Недригайлівським ВП Роменського ВП ГУНП в Сумській області було внесено до ЄРДР за № 12019200220000022, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 26 квітня 2019 р. вищевказана дорожньо-транспортна пригода та наслідки, що настали, відбулися із-за дій водія автомобіля «ВАЗ - 21104», н.з. [NUMBER] , [PERSON] , що виразилися в порушенні вимог пунктів 12.1,12.4 та 14.2 Правил дорожнього руху, з яких порушення вимог пунктів 12.1 та 14.2 ПДР з технічної точки зору знаходяться в причинному зв`язку з виникненням даної ДТП. Однак, зазначене кримінальне провадження було закрите в зв`язку з відсутністю в діях [PERSON] та [PERSON] складу кримінального правопорушення (а.с. 119-121). Цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ПрАТ Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» відповідно до полісу № АМ/8505769 від 16.12.2018 року. Забезпечений транспортний засіб - автомобіль «ВАЗ-21104» держномер [NUMBER] (а.с. 37). Страхова сума (ліміт відповідальності) за шкоду, заподіяну життю і здоров`ю - 200000 грн., заподіяну майну - 100 000 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги щодо відшкодування витрат на ремонт автомобіля «Рута 22», ВМ2792ВМ в загальному розмірі 72315, 50 грн., позивач надає платіжні документи на купівлю деталей: товарні чеки №№ 52, 45 , 52 ФОП [PERSON] та [PERSON] (а.с. 46); квитанцію до прибуткого касового ордеру від 14.02.2019 ФОП [PERSON] , замовлення покупця від цього ж числа (а.с. 47); а також рахунок на оплату від 13.02.2019 та накладну від цьго ж числа (а.с. 48). Крім того, ремонт газобалонного обладання пошкодженого автомобіля «Рута 22» склав 5050.00 грн., що підтверджується рахонком від 21.02.2019 ФОП [PERSON] та дублікатом квитанції на оплату (а.с. 52,53). Також ФОП [PERSON] понесла витрати на роботи з ремонту зазначеного автомобіля в розмірі 44220, 00 грн., що підтверджується рахунком № 3 від 25.02.2019 та дублікатом квитанції (а.с. 54,55). 10 травня 2019 року ФОП [PERSON] отримала від ПрАТ УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» за полісом № АМ/8505769 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів страхове відшкодування в розмірі 56690, 21 грн. (а.с. 200-201а). В обгрунтування розміру упущеної вигоди, яка підлягає до стягнення з відповідача, позивач зазначає, що в зв`язку з пошкодженням автомобіля «Рута 22» н.з. [NUMBER] з вини [PERSON] вона не отримала доходи, які б могла реально отримати за звичайних умов. Так, з довідки ТОВ «Сумське обласне підприємство автомобільного транспорту» (ТОВ «Сумиоблавтотранс») від 20.02.2019 № 1/02-80 вбачається, що виручка від продажу квитків автостанціями ТОВ «Сумиоблавтотранс» на автобуси перевізника ФОП [PERSON] за період з 01.12.2018 по 21.01.2019 складає 99508,54 грн., в тому числі: на маршруті Суми-Ромни-Суми в прямому і зворотному напрямках - 52879,78 грн.; на маршруті Суми-Глухів-Суми в прямому і зворотному напрямках - 46628,76 грн. Таким чином, середньоденний заробіток позивачки складає 1604,98 грн. (99508, 54 грн./62 дні). Загальний період простою автобуса «Рута 22» н.з. [NUMBER] - 21 день (з 01.02.2019 по 21.02.2019), що підтверджується письмовими доказами по справі, зокрема, витягом з ЄРДР про ДТП від 01.02.2019 та актом приймання-передачі наданих послуг № 20.02 з ремонту та відновлення автомобіля після ДТП від 20.02.2019 (а.с. 36,60). Як встановлено із заяви ФОП [PERSON] від 04.02.2019 вона просить ТОВ «Сумиоблавтотранс» тимчасово припинити продаж квитків на рейс Суми-Глухів, який прямує по часу з 13 год. 45 хв із м. Суми (а.с. 3). Як вказує позивачка в позові, зазначений автомобіль знятий з даного маршруту з метою залучення до обслуговування маршруту Суми-Ромни. Таким чином, внаслідок пошкодження автомобіля «Рута 22» н.з. [NUMBER] та необхідності його заміни позивачка зазнала майнових втрат недоотриманого доходу від обслуговування маршрутів Суми-Глухів та Суми-Ромни за період з 01.02.2019 по 21.02.2019 (21 день) в розмірі 33704, 58 грн. Позивачка також зазнала матеріальних втрат у вигляді середнього розміру компенсації за перевезення пільгових категорій громадян за зазначений період на суму 5225,64 грн., яка відшкодовується з місцевого бюджету. Розміри компенсаційних виплат наведені в розрахунках ФОП [PERSON] за грудень 2018 та січень 2019, що в середньому на день складає 248,84 грн. (а.с. 29-34). Крім того, у період вимушеного простою автомобіля «Рута 22» н.з. [NUMBER] , з вини [PERSON] , позивачка мала виплачувати найманим робітникам-водіям заробітну плату та нарахування ЄСВ, що за 21 день складає 7320,21 грн., та що підтверджується довідками ФОП [PERSON] від 10.06.2019 №№ 01/06-2019, 02/06-2019, 03/06-2019 та Звітом про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, надбавки, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (а.с. 147-152). Таким чином, між сторонам виникли недоговірні зобов`язальні правовідносини, в зв`язку з завданням шкоди джерелом підвищеної небезпеки, тому при вирішенні спору підлягають застосуванню норми глав 67, 82 ЦК України. Відповідно до п. 8, п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно вимог ст. 23 ЦК України,особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Як вбачається з роз`яснень п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Верховний Суд України 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15 року прийняв правову позицію, згідно якої право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 03.08.2018 в справі № 923/700/17 наведена правова, відповідно до якої суб`єктом права вимоги (потерпілим) у зобов`язанні з відшкодування збитків (упущеної вигоди) може бути будь-яка особа, якій заподіяно шкоду. Носієм обов`язку відшкодувати шкоду, в свою чергу, можуть виступати: безпосередній заподіювач шкоди та інші особи (незавдавачі шкоди), на яких законом покладено обов`язок із відшкодування шкоди. Вимагаючи відшкодування збитків у виді упущеної вигоди, особа повинна довести, що за звичайних обставин вона мала реальні підстави розраховувати на одержання певного доходу. При цьому важливим елементом доказування наявності неодержаних доходів (упущеної вигоди) є встановлення причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками потерпілої особи. Слід довести, що протиправна поведінка, дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи - наслідком такої протиправної поведінки. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Відповідно до ст. 80ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно положень ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, враховуючи, що позивачем доведені належними та достатніми доказами правові підстави для стягнення з відповідача заявлених збитків та шкоди, зокрема протиправна поведінка відповідача, факт завдання позивачу збитків, які документально підтверджені, та причинно-наслідковий зв`язок між зазначеними обставинами, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню матеріальна шкода в розмірі 15625,29 грн., моральна шкода в розмірі 5000 грн. та упущена вигода в розмірі 46250, 19 грн. Задовольняючи частково позов в частині стягнення моральної шкоди, суд виходить з вимог розумності та справедливості, враховуючи тривалість і глибину душевних переживань позивачки, пов`язаних зі збереженням позитивної репутації її як перевізника та з розслідуванням кримінального провадження. Суд не бере до уваги доводи відповідача та його представника щодо недоведеності позивачем права на відшкодування упущеної вигоди та її розміру, оскільки зазначене спростовується доказами, дослідженими судом. На підставі положень ст.ст.12, 13, 81, 259, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 22, 23, 1166, 1177, 1187 ЦК України, суд,-

Outcome: partial