Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-06 00:00:00

11 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 17 лютого 1997 року помер її батько [PERSON], якому на підставі сертифікату належало право на земельну ділянку (пай) площею 3,38 га на території Бражинецької сільської ради. Після його смерті мати позивачки [PERSON] успадкувала все майно. Мати позивачки, яка померла 19 серпня 2005 року, також на підставі сертифікату мала право на земельну ділянку площею 3,38 га на території Бражинецької сільської ради. Мати склала заповіт на користь позивачки. Позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом, інших спадкоємців немає. Позивачка не може оформити спадщину після смерті батьків, оскільки сертифікати на земельні ділянки (паї) втрачено. Просить визнати за нею право на земельні ділянки (паї) після смерті батьків. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Представник Полонської міської ради [PERSON] та представник відділу Держгеокадастру в Полонському районі подали до суду письмові заяви про те, що з позовом погоджуються, просять розглядати справу без їх участі. Дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 17 лютого 1997 року помер батько року помер батько позивачки [PERSON], якому належало право на земельну ділянку (пай) площею 3,38 га на території Бражинецької сільської ради. Після його смерті мати позивачки [PERSON] успадкувала все майно після смерті чоловіка, в тому числі право на земельну частку (пай), оскільки спільно проживала з чоловіком до його смерті. Мати позивачки, яка померла 19 серпня 2005 року, мала право на земельну ділянку (пай) площею 3,38 га на території Бражинецької сільської ради. Позивачка є єдиною спадкоємицею за заповітом, інших спадкоємців немає, фактично прийняла спадщину, але не може оформити спадщину після смерті батьків, оскільки сертифікати на земельні ділянки (паї) втрачено. Просить визнати за нею право на земельні ділянки після смерті батьків. Дані обставини підтверджені в суді письмовими доказами: паспортом позивачки, свідоцтвом про смерть батька позивачки [PERSON], свідоцтвом про смерть матері позивачки [PERSON], свідоцтвом про народження позивачки, заповіту [PERSON], довідки сільської ради про те, що [PERSON] на день смерті був зареєстрований та проживав в с. Кіпченці разом з дружиною, яка після його смерті прийняла спадщину, довідки сільської ради про те, що позивачка проживала з мамою до її смерті, фактично прийняла спадщину після померлої матері [PERSON], довідками про вартість земельних ділянок (паїв), газетою з оголошенням про втрату сертифікатів, Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а згідно ст.346 ч.1 п.11 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст.ст.524, 529\~549 ЦК України 1963 року , норми яких поширюються на правовідносини сторін по спадкуванню на час відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] 17 лютого 1997 року, спадкування здійснюється за законом і заповітом, спадкоємцями першої черги є діти померлого, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до ст.1217 ЦК України 2003 року спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до п. «г» ч.1 ст.81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки є обґрунтованими, підтверджені належними, достовірними та допустимими доказами, відповідають чинному законодавству і підлягають задоволенню, оскільки [PERSON] є спадкоємицею за заповітом і прийняла спадщину. Позивачка не має можливості підтвердити своє право на спадщину на земельні ділянки у звязку з втратою сертифікатів, що унеможливлює в нотаріальному порядку отримати свідоцтво про право на спадщину.

Outcome: approved