Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

12.07.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 07.12.1999 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони мають різні погляди на життя, відповідач не забезпечував сім`ю, сімейно-шлюбні відносини з березня 2014 року між ними припинено і сім`я фактично розпалась, від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Спір про поділ майна та місце визначення проживання дітей між сторонами відсутній. Позивач у судове засідання не з'явилась. Представник позивача за довіреністю [PERSON] до суду подала заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином шляхом публікації в пресі оголошення про виклик відповідача. На підставі статей 211, 223, 280 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 07.12.1999 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим Чуднівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирської області від 09.08.2016 року, про що складено актовий запис №521 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають спільних дітей - дочку [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області від 05.11.2001 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Свердловського міського управління юстиції Луганської області від 13.11.2006 року (а.с. 7). Судом встановлено, що спору між подружжям про поділ майна та про визначення місця проживання дітей на даний час не існує. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить залишити їй після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище «[PERSON]». Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved