overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-07 00:00:00

11.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на земельну частку (пай) члена КСП «Світанок», розташовану на території Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, мотивуючи свої вимоги тим, що 09.01.1996 року померла її тітка [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина на належну їй земельну частку (пай) розміром 2,19 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Стовпівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області. Позивач є єдиним спадкоємцем, інші спадкоємці, які претендують на спадкове майно, відсутні. Внаслідок відсутності оригіналу правовстановлюючого документа на земельну частку (пай), позивач змушена звернутись до суду із позовною заявою про визнання права власності, оскільки в нотаріальному порядку оформити свої спадкові права вона не може. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач Стовпівська сільська рада Чуднівського району Житомирської області не забезпечила участь свого представника у судовому засіданні, до суду надійшла заява за підписом сільського голови [PERSON], згідно якої Стовпівська сільська рада позов визнає і просить розглядати справу без участі представника сільської ради. На підставі статей 211, 223 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності учасників справи та здійснити судовий розгляд справи на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє позов в повному обсязі. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

11.08.2017 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15.08.2014 року /актовий запис № 01/ Виконавчим комітетом Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. У добровільному порядку відповідач шлюб розірвати відмовляється. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. В суд позивач [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просить дану справу розглядати без її участі та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в порядку ч.6 ст.127 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення № 1940201864034, в судове засідання не зявився без пояснення причини неявки. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 15.08.2014 року /актовий запис № 01/ Виконавчим комітетом Моринської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 103298 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони дітей не мають. У добровільному порядку відповідач шлюб розірвати відмовляється. Сім`я розпалася через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст.112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. У звязку із задоволенням даного позову, суд, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, стягує з відповідача на користь позивача судові витрати (сплачений судовий збір) в сумі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-21 00:00:00

11.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини , у якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходів , але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму ,щомісячно ,з моменту подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування свого позову позивач посилається на те, що вона з 2014 року по жовтень 2016 року проживала у цивільному шлюбі з відповідачем . Від цивільного шлюбу мають доньку [PERSON] ,[INFO] ,яка проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто, тому вона звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, до судового розгляду справи надала заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає (а.с.18). Відповідач в судове засідання не з'явився, до судового розгляду справи надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу у його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.16). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Сторони проживали у цивільному шлюбі з 2014 року по жовтень 2016 року . У свідоцтві про народження дитини [PERSON], [INFO] [PERSON] записаний як її батько (а.с.4). Беручи до уваги, що відповідач не надає позивачу матеріальної допомоги на утримання дитини, суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, тому він підлягає задоволенню. Крім того, згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримування шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року , який набрав чинності 08.07.2017 року внесено зміни ,де зазначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З викладеного вбачається, що з відповідача необхідно стягувати аліменти , де розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у вказаному розмірі. Визнання позову не суперечить закону і не порушує права, свободи і інтереси інших осіб. Суд покладає стягнення судового збору на користь держави в сумі 640 грн. 00 коп. на відповідача. Відповідно до ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

11.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалася на те, що шлюб з відповідачем був укладений 16.11.2002 року. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Вказує, що спільне життя з відповідачем протягом останніх пяти років погіршилося, кожен з подружжя живе своїм життям та своїми інтересами. З червня 2015 року сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Зазначає, що примирення між ними неможливе. Позивач в судове засідання не зявилася, її представник подав письмову заяву, в якій просить справу розглянути за їх відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи через оголошення у пресі, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Як передбачено ст. 280 ч.1 ЦПК України Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до реч. 2 ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Шлюб між сторонами у справі зареєстрований 16.11.2002 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СГ № 133126. Від подружнього життя у сторін є дочка [PERSON], [INFO]. Сімейне життя в сторін не склалось. Позивач вказує що збереження сімї неможливе. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

\~ \~ \~ 11.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом, яким просить розірвати шлюб між нею і відповідачем, стверджуючи, що шлюбні відносини в них фактично припинені, оскільки вони разом не проживають, збереження шлюбу не можливо, між ними досягнута домовленість про місце проживання і утримання сина, [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем. \~\~\~\~\~\~\~Сторони у судове засідання не зявилися, відповідач надав суду заяву про слухання справи за його відсутністю, просив строк для примирення, стверджуючи, що має намір зберегти сім'ю. Позивач, ознайомившись з заявою відповідача, звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутністю, стверджуючи, що вона не погоджується на примирення з відповідачем, який спробував з нею примиритися, але вона твердо вирішила, що шлюбні стосунки з ним змерігати немає сенсу, оскільки вони чужі люди, відповідач наразі вже виїхав до Росії, просить розглянути справу за її відсутністю та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, строку для примирення не надавати. \~ \~ \~ \~Суд, розглянувши позовні вимоги, дослідивши надані докази та матеріали, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.\~\~ \~\~\~\~\~ Згідно матеріалів справи, шлюб між сторонами був зареєстрований 18 серпня 2015 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області (свідоцтво про одруження І-ЖД №233693, видане 18.08.2015 року, актовий запис №136; відповідач значиться у свідоцтві громадянином [PERSON], його по-батькові у свідоцтві не зазначене (а.с.5). \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Від цього шлюбу сторони мають сина - [PERSON], 15.09.2015р. народження (свідоцтво про народження дитини\~\~ серії І-ЖД №450228, від 02.10.2015 року, виданого\~ Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції в Одеської області) (а.с.6), - сторони стверджують, що спору між ними про місце проживання дитини немає, дитина проживає з позивачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, оскільки позивач продовжувати шлюбні відносини не бажає, стверджує у заяві, що сторони фактично вже тривалий час разом не проживають, спору між сторонами про місце проживання\~ сина\~ і його\~ утримання немає - дитина\~ залишається\~ проживати\~ з\~ позивачем. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, незгода будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання їх права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи зазначене, суд дійшов висновку щодо задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу, що не суперечить вимогам законодавства України. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

11.08.2017 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2009р., мають спільних дітей: [PERSON], [INFO]., та [PERSON], [INFO] Сімейне життя не склалося через різні погляди та несумісність характерів, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов'язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з'явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 13.04.2009р., актовий запис №3. Сторони мають спільних малолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, не проживають разом, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

11.08.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 12 вересня 2015 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 108. Від спільного проживання та шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо з січня 2017 року. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 12 вересня 2015 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 108, стягнути з відповідача судові витрати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити, після розлучення залишити прізвище «Засименко». Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 12 вересня 2015 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 108, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER]. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сім'ї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сім'я розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-04 00:00:00

11.08.2017 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його доходів щомісяця до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач не виконує свої обов'язки по утриманню дитини. Сторони в судове засідання не зявились, проте позивачка в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав повністю, з розміром аліментів згоден. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони не перебувають в зареєстрованому шлюбі, однак від спільного проживання мають неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Враховуючи, що відповідач є працездатний, і може надавати матеріальну допомогу, відсутні інші утриманці, доходи сторін, інші суттєві обставини справи суд вважає, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-18 00:00:00

11.08.2017 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідачів про визнання протиправним і скасування рішення, зобов'язання вчинити дії, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію та їх обтяжень від 15.03.2017 року про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] за ПАТ «ПУМБ» та зобов'язати відповідача - приватного нотаріуса КМНО Кобелєву А.М. поновити запис про право власності на вказану квартиру за [PERSON]Одночасно з поданням позовної заяви, представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову в даній справі, в якій просить в порядку забезпечення позову заборонити вчиняти будь-які реєстраційні дії (зміна власника, реєстрація права власності на іншу особу, укладення будь-яких договорів, пов'язаних зі зміною власника, накладення арешту, заборони на майно, реєстрація іпотеки, реєстрація обмежень та обтяжень тощо) щодо права власності на квартиру [ADDRESS]. При цьому посилається на те, що спірне нерухоме майно було незаконно зареєстроване за відповідачем, що надає йому можливість в даний час переоформити зазначену квартиру на іншу особу шляхом відчуження чи вчинення будь-яких реєстраційних змін, що в подальшому може ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по суті позовних вимог. Згідно ст.151 ЦПК України, суд, за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Згідно ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа, в день її надходження без повідомлення відповідача та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.3 ст.152 ЦПК України, види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Вивчивши матеріали справи, суд, пересвідчившись в тому, що, між сторонами дійсно виник спір, вважає, що вимоги про забезпечення позову шляхом заборони вчинення будь-яких реєстраційних змінє суттєвим обмеженням власника, право власності якого набуто за підстав, незаконність яких на момент подання позовної заяви та вирішення питання про забезпечення позову не встановлена, у праві володіння, користування та розпорядження майном. Обраний представником позивача вид забезпечення позову, на думку суду, не є співмірним з заявленими вимогами, оскільки може впливати на права, свободи та інтереси інших осіб, які до участі у справі не долучені, що свідчить про необґрунтованість заявлених вимог та необхідності відмови у забезпеченні позову у спосіб та за підстав, що зазначені представником позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed