Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-28 00:00:00

10 жовтня 2018р. позивачка [PERSON] звернулась до суду із зазначеним вище позовом. Мотивуючи позовні вимоги, позивачка зазначила, що вона є власницею земельної ділянки. 25 серпня 2017 року приватним нотаріусом [PERSON] посвідчено довіреність, номер в реєстрі нотаріальних дій 1866,якою вона начебто уповноважила [PERSON] право управляти та розпоряджатися(продати,обміняти) належну їй на праві власності земельну ділянку. На підставі довіреності від її імені було вчинено відчуження належної їй земельної ділянки. Особа [PERSON] їй невідома,будь-яких довіреностей на його імя, чи на імя інших осіб (з правом передоручення), щодо права розпоряджатися належною їй земельною ділянкою вона нікому і ніколи не видавала. Оригіналу або ж копії Державного Акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК 321441,виданого 05.07.2012 року вона нікому не передавала і він зберігається у неї.\~ В смт.Мангуш Першотравневого району Донецької області вона ніколи не була,особа приватного нотаріуса [PERSON] їй також невідома. 07.09.2018 року вона дізналась, що належна їй на праві власності земельна ділянка була продана особою - [PERSON],угоду від її імені\~укладено на підставі спірної довіреності. 08.09.2018 року у відповідності до ст.249 ЦПК України вона звернулась до нотаріуса та скасувала довіреність. Оригінали Державного Акту на право власності на земельну ділянку,витягу з Єдиного реєстру довіреностей знаходяться у неї. Оригінал довіреності від 25.08.2017 року номер в реєстрі нотаріальних дій 1866 знаходиться у приватного нотаріуса [PERSON] У звязку з зверненням до суду нею були понесені витрати на подання заяви про забезпечення доказів,витрати на скасування довіреності у нотаріуса,витрати на копіювання документів,витрати на правничу допомогу,витрати на складання позовної заяви,а також нею можуть бути витрачені кошти на переїзд з міста Київ до суду, проживання у готелі та харчування,на поїздку,витрати на правничу допомогу. Просить суд визнати недійсною довіреність від 25.08.2017 року,посвідчену приватним нотаріусом [PERSON],якою вона - [PERSON] начебто уповноважила [PERSON] управляти та розпоряджатися(продати,обміняти) належну їй на праві власності земельну ділянку(Державний акт на право власності на земельну ділянку,серії ЯК 321440, виданого 05.07.2012 року,кадастровий номер 0111946800:01:003:0552), номер в реєстрі нотаріальних дій 1866,з моменту її посвідчення та видачі. Позивачка \~[PERSON]\~в судове\~засідання не\~зявилася,будучи\~належним чином\~сповіщеною про день, час і місце розгляду справи,надавши заяву про розгляд справи в її відсутність,позов підтримує і просить його задовольнити. \~ \~ \~ \~ Відповідач приватний нотаріус Мангушського районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином був сповіщений про день, час і місце розгляду справи,надавши як заяву про розгляд справи в його відсутність,з позовом згоден так і письмові пояснення зазначивши,що 25.08.2017 року був вихідним днем, він знаходився на роботі. Не заперечує,що на підставі наданих фотокопій паспорту гр. [PERSON] та державного акту на право власності на земельну ділянку ним був підготовлений проект довіреності,після чого довіреність була внесена до реєстру довіреностей,а бланк до реєстру бланків його секретарем. Однак,у звязку з неявкою осіб,що стосуються довіреності,він порвав всі документи і викинув у сміття,а щодо питання скасування довіреності в реєстрі довіреностей він просто випустив з виду,до того ж в окупованому Криму у нотаріусів все рівно немає доступу до вказаного реєстру. В реєстрі довіреностей вказана довіреність була скасована 10.09.2018 року заявою [PERSON],а що стосується фотокопії довіреності,то вона є підробленою. 05.09.2018 року згідно з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №13671154 від 05.09.2018 року,право власності на вказану земельну ділянку зареєстроване за [PERSON]. Представник співвідповідача - Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області у судове засідання не прибув, будучи належним чином сповіщеним про день, час і місце розгляду справи,надавши заперечення проти позову,зазначивши,що управління не може бути співвідповідачем по цій справі,оскільки не має право на вчинення будь-яких нотаріальних дій. Відповідно до ст. 247 ЦПК України в зв'язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступні фактичні обставини: Судом встановлено, що на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку,серії ЯК № 321440( а.с.11), [PERSON] є власницею земельної ділянки 0,1975 га на підставі рішення Гурзуфської селищної ради 39 сесії 5 скликання від 30.10.2009 року № 33,заяви про розподіл земельної ділянки від 29.06.2012 року,реєстр № 1012,ВРО № 649958,яка розташована Автономна Республіка Крим, м. Ялта, смт. Гурзуф, вул. Ялтинська, в районі комбінату харчування,ділянка № 2, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею,договорів оренди землі 03.07.2012 року,кадастровий номер (0111946800:01:003:0552). З фотокопії довіреності вбачається,що 25 серпня 2017 року приватним нотаріусом Мангушського районного нотаріального округу Донецької області [PERSON] була посвідчена довіреність без права передоручення від імені [PERSON] на ім'я [PERSON],якою уповноважує останнього управляти та розпоряджатися (продати, обміняти, здати в оренду,тощо) зазначену земельну ділянку, зареєстровану в реєстрі за №1866 (а.с.7). Відповідно копії повного витягу з Єдиного реєстру довіреностей (а.с.10), довіреність,яка видана [PERSON] на імя [PERSON] зареєстрована в Єдиному реєстрі довіреностей, реєстраційний номер 45995937,дата посвідчення 25.08.2017 року,строк довіреності діє до 25.08.2020 року,№ витягу 37401815. Відповідно копії витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі довіреностей( а.с.9),дія довіреності припинена 10.09.2018 року,реєстраційний номер 45995937,№ витягу 37402508 Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи. Відповідно до ч.1\~ст.237 ЦК України\~представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов'язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Згідно положень ч.ч.1, 3\~ст. 244 ЦК\~представництво,\~яке грунтується\~на договорі,\~може здійснюватися\~за довіреністю.\~Довіреністю є\~письмовий документ,\~що видається\~однією особою\~іншій особі\~для представництва\~перед третіми\~особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Таким чином довіреність є одностороннім правочином, що укладається у вигляді письмового документа, у якому визначаються повноваження представника. Згідно ч. 1\~ст. 202 ЦК України\~правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Частина 3 даної норми передбачає, що одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами. Частиною 5\~статті 202 ЦК України\~визначено, що до правовідносин, які виникли з односторонніх правочинів, застосовуються загальні положення про зобов'язання та про договори, якщо це не суперечить актам цивільного законодавства або суті одностороннього правочину. Відповідно до частин 1 та 2\~статті 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб,\~\~на які покладено обов'язок посвідчувати\~\~права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах (державні нотаріуси) або займаються приватною нотаріальною діяльністю (приватні нотаріуси). Згідно ч. 1\~ст. 3 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус - це уповноважена державою фізична особа, яка здійснює нотаріальну діяльність у державній нотаріальній конторі, державному нотаріальному архіві або незалежну професійну нотаріальну діяльність, зокрема посвідчує права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняє інші нотаріальні\~\~дії, передбачені законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Отже, нотаріуси не є сторонами у договорі, а є уповноваженими особами, які здійснюються нотаріальну діяльність, тобто посвідчують права та факти, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України\~підставою для недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Таким чином, сторонами у позові про визнання довіреності (правочину) недійсними повинні бути сторони договору. Як вбачається зі змісту позовної заяви, [PERSON] заявила позовні вимоги лише до приватного нотаріуса [PERSON], що посвідчував оспорювану довіреність. На вказане також звернуто увагу у\~Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 6 листопада 2009р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», де у пункті 26 роз'яснено, що особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Нотаріуси, що посвідчували правочини, залучаються до участі у справі як треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса. Звертаючись до\~суду з\~даним позовом,\~позивачка не\~посилалась на\~неправомірність дій\~нотаріуса,\~тому приватний\~нотаріус [PERSON],\~який посвідчував\~довіреність,\~не є\~належним відповідачем\~по позову\~про визнання\~довіреності недійсною. Позивачці наслідки пред'явлення позову до неналежного відповідача, відповідно до ст. 51 ЦПК України\~судом було вирішено. Ухвалою суду від 20.12.2018 року залучено у справі співвідповідачем ГТУЮ у Донецькій області. Однак суд вважає, що співвідповідач-Головне територіальне управління юстиції у Донецькій області не може виступати в якості учасника судового процесу,оскільки відповідно до ст.ст.2-1,18 Закону України «Про нотаріат» на головні територіальні управління юстиції покладено керівництво державними нотаріальними конторами, контроль за організацією нотаріату в України, перевірка організації нотаріальної діяльності нотаріусів,дотримання ними порядку вчинення нотаріальних дій та виконання правил ведення нотаріального діловодства. Оскільки заявлено вимогу про визнання недійсною довіреності,на імя якого була видана спірна довіреність,саме на [PERSON], останній мав б відповідати за цим позовом, тому ні приватний нотаріус [PERSON], що посвідчував довіреність, ні ГТУЮ у Донецькій області є неналежними відповідачами за цією вимогою.\~ Частиною 1\~статті 13 ЦК України\~визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів,поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Оскільки позивачем\~не було\~заявлено позовних\~вимог до\~належного відповідача\~[PERSON],\~він не\~приймав участі\~у розгляді\~даної справи,\~суд вважає,\~що позов,\~заявлений до\~приватного нотаріуса\~[PERSON],Головного\~територіального управління\~Юстиції у\~Донецькій області про визнання довіреності недійсною задоволенню не підлягає. Приймаючи до уваги, що позов не підлягає задоволенню, то підстави щодо вирішення питання про стягнення витрат, повязані з розглядом справи відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed