Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-02 00:00:00

11 січня 2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом Міністерства оборони України про стягнення на його користь моральної шкоди в розмірі 200000,00 гривень. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що він, молодший сержант, старший водій оператор взводу протитанкових керованих ракет батареї протитанкових керованих ракет протитанкового дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини [NUMBER] , виконуючи бойове завдання в районі проведення антитерористичної операції на території Донецької області, в результаті обстрілу аеропорту м. Донецьк, 05.02.2015р. отримав міно - вибухову травму, в ході бойових дій. 07.02.2015р. був направлений у лікарню м. Красноармійська, звідки 23.01.2015р. був доставлений у ОКЛ ім. Мечнікова з діагнозом: акубаротравма, сенсо-невральна туговухість з двох сторін, ЗЧМТ, струс головного мозку. 11 серпня 2015 року, виконуючи бойове завдання в зоні проведення АТО на опорному пункті «Шахта Бутівка», Донецької області, він потрапив під обстріл з АГС-17 зі сторони незаконних збройних формувань, внаслідок чого одержав вогнепальне осколкове сліпе поранення грудної клітки з наявністю осколків. Згідно з випискою із акту огляду МСЕК 06.02.2017 року йому було встановлено 20% втрати працездатності внаслідок захворювання, яке пов`язане з проходженням військової служби під час захисту Батьківщини. Відповідно до протоколу № 383 від 16.08.2017 року його травма (05.02.2015р.) та поранення (14.08.2015р.) пов`язані із захистом Батьківщини. Від травми та поранення, отриманих під час проходження військової служби, у позивача розвинулись хвороби та починаючи з 2017 року стан здоров`я значно погіршився. Внаслідок травми та поранення позивач змушений тривалий час знаходитись на лікарняному, проходити численні медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури. У зв`язку з травмою та пораненням, отриманими під час захисту Батьківщини, порушено нормальні життєві зв`язки [PERSON] , він позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання, його постійно турбує головний біль, шум у голові, порушення сну, зниження слуху. Також, виникають складнощі у зв`язку з відчуттям тривоги. Все це позначилось на стані здоров`я позивача, за останній рік він страждає на безсоння, не спить по 4-5 днів, потім 1 - 2 години поверхневого сну, і знову 4-5 днів безсоння на фоні сильних больових відчуттів. Все це додає [PERSON] багато неприємних відчуттів, він змушений витрачати кошти на відновлення здоров`я. Позивач стверджує, що не може вести повноцінний спосіб життя, постійно відчуває страждання, психологічний дискомфорт, порушена душевна рівновага, яка виражена у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху. Все це постійно і негативно позначалося і позначається сьогодні на душевному стані позивача. [PERSON] відчуває себе втраченою для суспільства та родини людиною. Тривале лікування позначилося не тільки на його здоров`ї, а також і на психіці. [PERSON] постійно знаходиться в пригніченому стані. Він позбавлений можливості повноцінно виконувати свої сімейні обов`язки по господарству. Усі ці фактори викликають у позивача негативні емоції й переживання. Порушено його нормальні життєві зв`язки, йому доводиться докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Тому він звернувся до суду із цим позовом. В судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та пояснив, що він брав участь у АТО і отримав осколкове поранення та контузію. Від поранень у нього погіршився стан здоров`я, він постійно відчуває фізичний біль, вимушений лікуватись та приймати знеболюючі препарати. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував в повному обсязі, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Зазначив, що підставою для відповідальності за завдану моральну шкоду є склад цивільного правопорушення, елементами якого є шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою та вина. Вважає, що вини МО України в завданні позивачу моральної шкоди немає, а тому просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Суд вислухавши позивача, представника відповідача, свідків, дослідивши надані докази, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до військового квитка [NUMBER] (а.с. 8- 10), військового квитка [NUMBER] (а.с. 93-96), довідки про безпосередню участь особи в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цінності України №409 від 21 липня 2017 року (а.с. 80), службової характеристики від 19 липня 2017 року (а.с. 92), довідки №158 від 08 серпня 2017 року (а.с. 79) [PERSON] брав безпосередню участь в антитерористичній операції на території Луганської та Донецької областей з 13 січня 2015 року по 05 січня 2016 року та з 01 березня 2017 року по 11 липня 2017 року. Згідно посвідчення [NUMBER] (а.с. 7) позивач є учасником бойових дій. Відповідно до довідки про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) №3715 від 17 травня 2016 року (а.с. 84) [PERSON] 05 лютого 2015 року одержав мінно-вибухову травму, закриту черепно-мозкову травму, струс головного мозку, акуботравматичне ураження з обох боків без пошкодження барабанних перетинок з гострою сенсоневральною двобічною туговухістю. Відповідно до довідки про обставини травми (поранення контузії, каліцтва) №3900 від 15 травня 2017 року (а.с. 83) [PERSON] 14 серпня 2015 року одержав вогнепальне осколкове сліпе поранення грудної клітки з наявністю осколків. Згідно довідки МСЕК АГ №0023644 від 06 лютого 2017 року (а.с. 11) [PERSON] встановлено ступінь втрати професійної працездатності у 20%. Згідно Витягу з протоколу засідання Військово-лікарської комісії Західного регіону по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв №383 від 16 серпня 2017 року (а.с. 14): мінно-вибухова травма, закрита черепно-мозкова травма, струс головного мозку, акуботравматичне ураження з обох боків без пошкодження барабанних перетинок з гострою сенсоневральною двобічною туговухістю [PERSON] - пов`язана із захистом Батьківщини; вогнепальне осколкове сліпе поранення грудної клітки з наявністю осколків [PERSON] - пов`язане із захистом Батьківщини; захворювання [PERSON] : ІХС, стенокардія напруги, ФК ІІІ Кардіосклероз дифузний, Суправентрикулярна екстрасистолія СН І, ФК ІІ. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, ризик 3 (високий) пов`язані із захистом Батьківщини. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №959 (а.с. 15) [PERSON] має розлади адаптації на фоні гострого періоду ЧМТ та йому призначений курс лікування протиневритичної седативної терапії. Згідно виписки із медичної карти хворого №3333 (а.с. 87) [PERSON] проходив лікування після контузії. На лікування доставлений бригадою швидкої допомоги з різким головним болем, перебоями в роботі серця, тощо. Стан різко погіршився після психологічного перенавантаження. Згідно довідки ЛОР лікаря від 13 лютого 2015 року (а.с. 90), аудіограми №2866 (а.с. 91) [PERSON] проходив лікування після мінно-вибухової травми, акуботравматичного ураження з обох боків без пошкодження барабанних перетинок. Згідно виписки із медичної карти стаціонарного хворого №4613/2016 Обласного клінічного кардіологічного диспансеру (а.с. 97) [PERSON] проходив лікування з діагнозом: ІХС, стенокардія напруги, ФК ІІІ Кардіосклероз дифузний, Суправентрикулярна екстрасистолія СН І, ФК ІІ. Гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, ризик 3 (високий). Скарги на біль в ділянці серця, перебої в роботі серця, задишку, біль голови, головокружіння, загальну слабкість. Призначене лікування в тому числі знеболюючими та заспокійливими препаратами. Психологічний аспект реабілітації: адекватний. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що працює головним лікарем Яремчанської міської лікарні. [PERSON] знає давно. Разом з [PERSON] він брав участь у антитерористичній операції. Знає, що [PERSON] під час участі в бойових діях отримав осколкове поранення, мінно-вибухову контузію та захворів на ряд хвороб. Після повернення із зони бойових дій [PERSON] вже декілька разів лікувався у Яремчанській міській лікарні від наслідків контузії, поранення та отриманих хвороб. Пояснює, що [PERSON] майже постійно відчуває головний біль внаслідок контузії. Осколки від осколкового поранення не вилучені із тіла [PERSON] і від цих осколків [PERSON] відчуває фізичний біль. У позивача періодично загострюється ішемічна хвороба серця. Після контузії [PERSON] став заїкатись, в нього погіршився сон, слух, він схуд. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що знає [PERSON] давно. Разом із [PERSON] він брав участь у бойових діях. Знає, що позивач отримав осколкове поранення та контузію та після повернення постійно скаржиться на головний та фізичний біль. Став сильно заїкатись. Встановлено судом та не заперечувалося відповідачем по справі, що позивачу встановлено 20% втрати працездатності, у зв`язку із контузією, пораненням та захворюваннями пов`язаними із виконанням обов`язків військової служби. Показаннями позивача, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , письмовими доказами, які узгоджуються між собою, підтверджується те, що [PERSON] зазнав моральних страждань від отриманих під час участі в бойових діях контузії, пораненні та хворобах. Його моральні страждання виражаються в тому, що він часто відчуває головний та фізичний біль, у зв`язку із чим неодноразово вимушений звертатися за медичною допомогою, приймати знеболюючі препарати. Порушений його звичайний спосіб життя, він став більше заїкатись, він погано спить, у позивача погіршився слух, що призводить до того, що він вимушений докладати додаткових зусиль для організації свого життя. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачу внаслідок контузії, поранення та отриманих хвороб, заподіяна моральна шкода . Відповідно до ст. 170 ЦК України, держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про Збройні сили України», Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади і військового управління у підпорядкуванні якого перебувають Збройні сили України. П. 1 Положення про Міністерство оборони України, затвердженого постановою КМ України від 26.11.2014 року № 671, яке діє на час вирішення спору, встановлено, що Міністерство оборони України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. До повноважень Міністерства оборони України пп. 81. 82 п. 4 зазначеного Положення віднесено здійснення заходів, спрямованих на реалізацію соціально-економічних і правових гарантій військовослужбовцям, членам їх сімей та працівникам Збройних Сил, особам, звільненим у запас або у відставку, а також членам сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти. стали інвалідами під час проходження військової служби або потрапили у полон в ході бойових дій (війни) чи під час участі в міжнародних операціях з підтримки миру і безпеки: здійснення відповідно до законодавства правового і соціального захисту військовослужбовців, резервістів збройних Сил, військовозобов`язаних, призваних на збори, членів їх сімей та працівників збройних Сил. З цього випливає, що на Міністерство оборони України, як на уповноважений орган державного управління, покладається обов`язок держави відшкодувати позивачу завдану йому моральну шкоду. В пунктах 3,9 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~4\~«Про судову\~практику в\~справах про\~відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Виходячи з викладеного вище та оцінюючи досліджені докази, суд приходить до висновку про задоволення позову частково та стягнення з відповідача на відшкодування моральної шкоди на користь позивача 150000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.23, 170, 1167 ЦК України та

Outcome: partial