overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

12.086.14 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу у розмірі 1488 грн. 59 коп., обґрунтовуючи вимоги тим, що за адресою: [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER], але обов'язків по сплаті за використану електроенергію не виконує належним чином, у зв'язку з чим виникла заборгованість на суму 1488 грн. 59 коп. за період з 28.11.13 по 22.05.14. Від позивача та відповідача надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач визнає у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено наступне. За адресою [ADDRESS] проживає відповідач, який користується електроенергією на підставі особового рахунку [NUMBER]. Свої обов'язки по сплаті за використану електроенергію [PERSON] виконувала не в повному обсязі, в зв'язку з чим виник борг у сумі 1488 грн. 59 коп. за період з 28.11.13 по 22.05.14. Згідно п. 19 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1357 від 26.07.99 розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюються за діючими тарифами для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. За п. 20 вищенаведених правил розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідач, згідно доданих розрахунків боргу, не дотримується розрахункового періоду та не здійснює оплату за показниками приладу обліку. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позов є обґрунтованим. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача понесені ними і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

12.09.14 [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 600 гривень щомісячно, який в подальшому було уточнено, а саме просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 450 грн., обґрунтовуючи це тим, що спільний син - [PERSON], [INFO] є студентом 1 курсу денної форми навчання транспортного факультету Запорізького національного технічного університету. У зв'язку з тим, що за навчання сина позивач здійснює оплату самостійно, просила стягнути з нього аліменти. Від позивача та відповідача у справі надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги позивач підтримує, а відповідач уточнений позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно довідки №20 від 04.09.2014 року [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання транспортного факультету Запорізького національного технічного університету.. Відповідно до статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно статті 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей у твердій грошовій сумі або частці від заробітку платника аліментів з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, наявності у платника аліментів інших дітей та обставин які мають істотне значення для вирішення справи. Згідно положень ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

12.09.14 р. позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання сина - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів щомісячно. Позов мотивує тим, від шлюбу з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. На даний час син проживає разом з нею та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Батько добровільно не надає коштів, які потрібні для утримання та виховання сина. В зв'язку з чим просить проводити стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, щомісячно. Представник позивача - [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, покликаючись на викладені в заяві мотиви. Просила позов задовольнити. Представник відповідача та відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, та просили стягувати з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 14 частини всіх видів доходів щомісячно. Заслухавши думку представників сторін та думку відповідача, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження, бланк серія [NUMBER] виданого міським відділом РАЦС Львівського міського управління юстиції 24.10.2007р. /а.с. 2/ вбачається, що батьками [PERSON], [INFO] - являються [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 04.11.2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що стверджується копією вищезгаданого рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] проживає разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не надає кошти на утримання дитини, а тому з нього слід стягувати ці кошти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму, встановленого Кабінетом Міністрів України на 2014 рік для дітей віком від 6 до 18 років, матеріальне становище сторін, відсутність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей, стан здоров'я дитини, стан здоров'я відповідача та інші обставини, що мають істотне значення. В зв'язку з вищенаведеним суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення та з відповідача слід стягувати аліменти в користь позивача на утримання малолітнього сина щомісячно в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму, встановлено для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі до суду позову і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 367 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

12.09.1998 року між сторонами укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів громадського стану Орджонікідзевського районного управління юстиції м.Запоріжжя, актовий запис № 255. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені з квітня 2013 року з причини відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя. Сумісне господарство між ними не ведеться. Спору про розподіл майна не має. Позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач \~не зявилася, надала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутність, без проведення фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить залиши післяшлюбне прізвище [PERSON]. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність,\~проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї суперечить інтересам сторін, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2013 року, сумісне господарство не ведеться, спору про розподіл майна не має. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

12.09.1998 року сторони зареєстрували шлюб у Летичівському районному відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 56, від якого мають два сина: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на різницю в поглядах на життя, конфлікти, зловживання відповідачем спиртними напоями і вчинення ним сварок, погроз в її сторону, не бажання займатися вихованням дітей, крім того, вона уже зверталася з позовом про розірвання шлюбу, однак позовну заяву за її клопотанням було залишено без розгляду, бо повірила, що відповідач змінить своє ставлення до сімейного життя, але відповідач не змінився і тому вона просить суд шлюб розірвати, строк для примирення не надавати. В судове засідання позивач заявила про розгляд справи за її відсутності, наполягає на розірванні шлюбу, не заперечує проти заочного вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки не повідомив, про відкладення розгляду справу не заявляв. Справу розглянуто за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, оскільки відповідач, будучи повідомлений про розгляд справи належним чином, в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, не заявив про розгляд справи за його відсутності, відзиву на позовну заяву не надав, і відповідно до змісту ст. 280 ЦПК України, яка передбачає заочне вирішення справи в разі неявки відповідача належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, який не повідомив причини неявки, не подав відзив і позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, та в порядку ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що [PERSON] повторно звернулася до суду з заявою про розірвання шлюбу, відповідач зловживає алкогольними напоями і не має наміру змінювати свою поведінку, сторони проживають окремо, не підтримують шлюбні зв`язки і позивач наполягає на розірванні шлюбу і тому приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя Демкових та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та дітей і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу відповідачці залишити прізвище « [PERSON] ». Спору щодо місця проживання дитини не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-07 00:00:00

12.09.2009 року сторони зареєстрували шлюб. Сторони від шлюбу мають доньку [PERSON],[INFO]. Позивач зазначає, що сімейне життя не склалося, шлюбні стосунки фактично припинили, збереження сім'ї неможливо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, надіслав заяву, в якій свої вимоги підтримав, просить задовольнити позов. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надіслала заяву, в якій позов визнала, просить справу розглянути у її відсутність. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків: Сторони зареєстрували шлюб 12.09.2009 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 12.09.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кам'янсько-Дніпровського районного управління юстиції Запорізької області (а.с.6) Стаття 110 Сімейного кодексу України регламентує, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі, сімейні відносини припинені, вони бажають розірвати шлюб, примирення між сторонами неможливе, сім'я фактично розпалася, тому суд вважає можливим розірвати шлюб між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

12.09.2012 року між сторонами укладено шлюб у Міському ВДРАЦС Макіївського МУЮ у Донецькій області, актовий запис № 761, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Згідно зі ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України, шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини з початку січня 2014 року, родина розпалась остаточно і в подальшому збережена бути не може. Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача сплачений нею судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

12.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить розірвати шлюб з [PERSON] від якого мають неповнолітню дитину: дочку - [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені в березні 2013 року внаслідок того що у них різні погляди на сімейне життя. 12.11.2013 року ухвалою Тернівського районного суду м. Кривого Рогу сторонам було надано шестимісячний строк для примирення. Позивач в судове засідання не з'явилася, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач в судове засідання не з'явився, звернувшись до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, з позовом згоден. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини інваліда та інші обставини життя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. А тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї суперечить інтересам позивача, що відповідно до ст.112 СК України, є підставою для розірвання шлюбу. На підставі ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

12.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, на час навчання дитини в ВУЗі, вказуючи, що відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини не бажає. Позивач позов підтримує в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, будучи повідомленим належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи позов слід задовольнити. Судом встановлено, що згідно довідки № 552 від 25.06.2013 року [PERSON], навчається на 2 курсі у ДВНЗ «Криворізький Національний Університет», термін навчання до 30.06.2015 року. А тому, відповідно до ст.ст. 198, 199, 200 Сімейного кодексу України з відповідача слід стягнути аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до закінчення навчання, але не більше як до досягнення ним 23 років. На підставі ст.ст.198, 199, 200 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

12.09.2013 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 30.09.2004 року перебуває із відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Проте подружнє життя не склалося, так як відповідач зловживав алкогольними напоями, принижував її людську гідність, вона втратила до нього повагу та любов, тривалий час разом не проживають, тому вирішила розірвати шлюб з поверненням їй дівочого прізвища [PERSON]. Сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подала суду заяву, в якій просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримала. Допитаний шляхом окремого доручення [PERSON] позовні вимоги визнав, оскільки збереження сім'ї неможливе. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони одружилися 30.09.2004 року, зареєструвавши шлюб за актовим записом № 14 у Волосівській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, при реєстрації одруження позивач змінила прізвище [PERSON] на [PERSON]. (а.с.4); мають спільного сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою. Тривалий час сторони проживають окремо, позивач - у с. Княжпіль Старосамбірського району, а відповідач - у селі Волосів Надвір-нянського району Івано-Франківської області; подружні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, миритися не бажають. У відповідності до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам хоч одного із них, що має істотне значення. Оскільки, як встановлено судом, сім'я сторін розпалася, а формальне існування шлюбу суперечить інтересам із-за невизначеності їх соціального статусу, неможливості влаштувати особисте життя і викликаного цим психологічного дискомфорту, тому цей шлюб слід розірвати. А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 12.09.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача суму заборгованості у розмірі 23 353,55 грн. В обґрунтування вимог вказує, що відповідно до укладеного договору № КТХRFO13234167 від 09.12.2007 року відповідач отримав кредит в сумі 4143,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості. Відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором, однак не виконав зобовязання, тому станом на 27.08.2013 року має заборгованість в сумі 23 353,55 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2613,96 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 2,70 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 19 148,63 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (відсоткова складова) в розмірі 1088,26 грн. Оскільки добровільно відповідач не погашає заборгованість, позивач просить стягнути її у судовому порядку, також стягнути з відповідача понесені судові витрати. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, на задоволенні позову наполягав і не заперечував проти заочного розгляду справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не прибув, про день та час розгляду справи був належним чином повідомлений. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки відповідачем не було належним чином виконане зобовязання, взяте ним за договором № КТХRFO13234167 від 09.12.2007 року, за яким відповідач отримав кредит в сумі 4143,93 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості. Згідно доданого до матеріалів справи розрахунку, який суд перевірив і визнав вірним, станом на 27.08.2013 року відповідач має заборгованість в сумі 23 353,55 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в розмірі 2613,96 грн., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 2,70 грн., пені за несвоєчасність виконання зобовязань за договором в розмірі 19 148,63 грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500 грн., штрафу (відсоткова складова) в розмірі 1088,26 грн. Відповідно до ст.ст. 526,527,530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. В силу ст.88 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 233,54 грн., що підтверджується залученими до справи квитанціями про його сплату.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-25 00:00:00

12.09.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей на час їх навчання. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач позов не визнав в його задоволенні просив відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. З 15.11.1995 року позивач перебувала у шлюбі з відповідачем [PERSON] Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка навчається на 2 курсі Чернігівського базового медичного коледжу Чернігівської обласної ради зі строком навчання до 04.03.2016 року, та неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який навчається в Чернігівському державному технологічному Університеті. На час звернення до суду [PERSON] не досяг повноліття, відповідач на його утримання сплачує аліменти до досягнення ним повноліття. Отже, звернення позивача до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається, а саме сина [PERSON], є передчасним. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача у розмірі 1/14 його заробітку (доходу) щомісяця, на період навчання доньки [PERSON] в навчальному закладі, але не більше, як до досягнення дитиною 23 років.

Outcome: partial