Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

10 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, предметом якого є: стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітньої дитини в розмірі ј частини доходів відповідача та на її утримання до досягнення їх спільною дитиною трьох років, у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 10 грудня 2020 року. Свої вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] , [INFO] , є їх спільною з відповідачем дитиною. Останній маючи можливість утримувати її, як матір малолітньої дитини, такої допомоги не надає. Крім того, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Через скрутне матеріальне становище позивачка потребує матеріальної допомоги відповідача, а тому змушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає частково, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дитини. Дослідивши долучені до матеріалів справи докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 9). З довідки\~про склад\~сім`ї,\~виданої відділом\~забезпечення діяльності\~Центру надання\~адміністративних послуг\~Очаківської міської\~ради від\~20\~листопада 2020\~року, слідує, що дитина проживає з позивачкою (а.с. 10). Позивачка перебуває на обліку в УСЗН Очаківської міської ради та отримує державну соціальну допомогу при народженні дитини (а.с. 11-12). З відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України, вбачається, що відповідачем за період з 01 січня по 30 вересня 2020 року отримано сукупний дохід в розмірі 17 448 грн. Вирішуючи цивільно-правовий спір в частині стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з такого. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 184 СК України). При цьому, підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом України у п. 23 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням викладеного, а також того факту, що дитина перебуває на утриманні позивачки, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини є обґрунтованими, такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи цивільно-правовий спір в частині стягнення аліментів на утримання дружини, суд виходить з такого. Частинами 2 та 4 ст. 84 Сімейного кодексу України встановлено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини, до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. При вирішенні питання про можливість стягнення аліментів з чоловіка на утримання його дружини, необхідно враховувати його майновий стан, наявність працездатності, інших утриманців тощо. Відповідно до частини 1 статті 81 ЦПК, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням викладеного, а також того факту, що позивачка свого процесуального обов`язку не виконала не надала доказів того, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання, а підтверджений матеріалами справи розмір доходів відповідача свідчить про неможливість надавати таку допомогу, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову та відсутність підстав для його задоволення в цій частині. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 840 грн 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: partial