overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-21 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON], [PERSON]М звернулись до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу №10270 від 03.11.1999 року 43/1000 домоволодіння №41 по вул. 2-га Інгульська у м. Миколаєві укладеного між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони, зареєстрований Південною Товарною Біржою - дійсним. Ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 12.12.2017 року відкрито провадження у справі, та призначено справу до розгляду. В судове засідання позивач не зявився, надав до суду заяву, просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, надав згоду на ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідач не зявився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного: Як встановлено в судовому засіданні, 03.11.1999 року між [PERSON], [PERSON] з однієї сторони та [PERSON] з іншої сторони був укладений договір купівлі-продажу 43/1000 домоволодіння №41 по вул. 2-га Інгульська, м. Миколаїв за №10270. Договір купівлі-продажу №10270 зареєстрований покупцями 17.12.1999 року в Миколаївському бюро технічної інвентаризації за реєстровим №5868. Всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного, позовні вимоги позивача суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про визнання [PERSON] та [PERSON] (далі - відповідачі) такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України. Позов мотивує тим, що відповідачі з добровільно покинули її квартиру, вони постійно не проживають в квартирі більше року та не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримала і наполягала на задоволенні. Будучи допитаною судом в якості свідка показала, що відповідач [PERSON] не проживає в квартирі з 2015 року, а відповідач [PERSON] - з січня 2017 року; відповідачі добровільно покинули квартиру і за весь час своєї відсутності жодного разу не виявляли бажання повернутися; натепер у квартирі відсутні особисті речі відповідачів і вони не беруть участі в оплаті витрат на утримання квартири та житлово-комунальних послуг. Відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. За згодою позивача, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та допитавши свідка, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 04.03.2008 року (далі - Квартира), в якій зареєстровані відповідачі (а.с. 8, 9, 11, 12). Як убачається з матеріалів справи (а. с. 10) та показань свідка, які узгоджуються між собою, відповідачі добровільно покинули Квартиру та не проживають в ній без поважних причини вже понад один рік. Вони не беруть участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставлять сім'ю позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до частини другої статті 405 Цивільного кодексу України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведенням факту не проживання відповідачів у Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання їх такими, що втратили право користування Квартирою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-15 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом та просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком номер [ADDRESS] Свій позов обґрунтовує тим, що він на підставі договору дарування від 31.07.2013 року є власником будинку номер [ADDRESS] За даною адресою також зареєстрована [PERSON], яка не проживає в будинку із вересня 2015 року та не приймає ніякої участі в утриманні житла. Зважаючи на вище викладене, позивач вважає, що відповідач втратила право користування будинком, а оскільки вона зареєстрована у даному будинку, то це перешкоджає позивачу користуватися ним. А тому, з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, він змушений звернутися до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування будинком номер [ADDRESS] Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явилася. Судова повістка їй була направлена за місцем її реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до довідки від 18.01.2018 року на офіційному веб-сайті Київського районного суду м. Полтави розміщено повідомлення про виклик [PERSON] Отже, відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про надання права на шлюб, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він та [PERSON] кохають один одного, впевнені в серйозності своїх стосунків та мають намір укласти шлюб найближчим часом, що повязано з її вагітністю, вважає, що ця обставина є поважною для надання йому права на шлюб і буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї, у звязку з чим він був змушений звернутись з даною заявою до суду. Заявник в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Заінтересована особа Великомихайлівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] Олександрович народився 12.11.2000 року в смт. Ширяєве Ширяївського району Одеської області, що підтверджується паспортом запис № [NUMBER] від 01.12.2016 року та має повних 17 років. Відповідно достатті 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ст. 23 СК України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Задовольняючи заяву про надання права на шлюб, суд враховує спільне бажання укласти шлюб заявника та особи, з якою має бути укладений шлюб, їх спільний намір створити сім'ю, вагітність [PERSON] а.с. 14, дозвіл опікуна заявника [PERSON] а.с. 22 у зв'язку з чим вважає, що таке право буде відповідати їх інтересам та інтересам їх майбутньої сім'ї. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до відповідача про зміну розміру аліментів, у якій просить стягувати з [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], щомісячно в твердій грошовій сумі в розмірі 1900,00 грн., щомісячно до повноліття доньки. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 28.10.2010 року стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн.. Вона вважає, що на сьогоднішній день сума аліментів є не достатньою для матеріального утримання доньки. Відповідач не має стабільного доходу, але має можливість надати матеріальну допомогу, оскільки їздить на заробітки. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Пояснила, що є інвалідом ІІ групи та отримує виплату по інвалідності в розмірі 1450 грн. Також отримує допомогу , як малозабезпечена сім'я в розмірі 1500 грн. Має від другого шлюбу доньку, яку утримує разом з її батьком. Не заперечила, щодо ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце судового розгляду був повідомлений вчасно та належним чином, однак про причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову та клопотань про розгляд справи за його відсутності та/або про відкладення розгляду справи не подавав. За таких обставин,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-03 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулась до Немирівського районного суду з позовом про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося у звязку з різними поглядами на життя, вони не могли порозумітися один з одним і втратили почуття любові та довіри один до одного, подальше сумісне життя та примирення не можливе. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала суду заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовну заяву підтримує повністю, просить її задовольнити. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач \~ [PERSON], в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі та погоджується на розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають в шлюбі з 15 червня 2006 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Немирівського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом № 42. Від сумісного проживання подружжя у них народилась дитина: син [PERSON], [INFO]. На даний час їхні шлюбні відносини фактично припинено, спільний побут та господарство не ведеться. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, шлюб носить формальний характер. Відповідно до ч. 3\~ст. 105 Сімейного Кодексу України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Відповідно до\~ст. 112 ч. 2 СК України\~суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3\~ст. 115 Сімейного кодексу України\~- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] [PERSON] Фаліх про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04.07.2015 року Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №491. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки. Дітей від шлюбу не мають. Шлюб є формальним, сторони між собою не спілкуються, спільне господарство не ведуть, з січня 2017 року позивач та відповідач проживають окремо. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, буде суперечити її інтересам. Позивач в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги позивача визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи,\~суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.13 ЦПК України\~суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ №349708, зареєстрованого Комінтернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №491, сторони перебувають у шлюбі з 04.07.2015 року (а.с.6). Від шлюбу сторони дітей не мають. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини.\~Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Положеннями ст. 200 ЦПК України визначено право суду ухвалювати рішення за результатами підготовчого провадження у випадку визнання позову відповідачем. Згідно\~ст.51 Конституції України,\~ст.24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За\~ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання права на шлюб, в якій вказала, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах із [PERSON] На даний час, у зв'язку з вагітністю, виникла необхідність зареєструвати відносини із батьком дитини, [PERSON], але оскільки їй не виповнилося 18 років цього зробити не можливо. В судове засідання [PERSON] не з'явилася. В поданій до суду заяві вимоги заяви підтримала і просила розгляд справи проводити у її відсутності, заявлені вимоги задовольнити. Заінтересовані особи, [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. В поданих до суду заявах вимоги [PERSON] підтримали. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Ознайомившись із письмовими заявами заявниці [PERSON] та заінтересованих осіб [PERSON] і [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд прийшов до переконання, що вимоги заявниці правомірні і підлягають задоволенню. Так, судом встановлено, що [PERSON] [INFO] року виповнилося 16 років. Згідно ст.22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Ч.2 ст.23 цього ж Кодексу встановлено, що за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Із довідки Теофіпольської районної лікарні Хмельницької області від 22.11.2017 року, показів заявниці, заінтересованих осіб, вбачається, що [PERSON], 2001р.н., станом на 22.11.2017 року знаходиться на обліку в жіночій консультації Теофіпольської РЛ з приводу вагітності, вагітність 6 тижнів. Надання [PERSON] права на шлюб має для неї юридичне значення, оскільки надає право реєстрацію шлюбу та створення сім?ї. При таких обставинах суд вважає, що надання заявниці права на шлюб відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-18 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 вересня 1990 року Гуменецькою сільською радою Кам'янець-Подільського району Хмельницької області, актовий запис № 35. Неповнолітніх дітей від шлюбу не мають.\~ В суді позивач обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що на протязі сумісного проживання чоловік зловживає спиртними напоями, проблемами сімї не цікавиться, живе своїм життям. Із-за чого пять років тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства, хоча і проживають в одному будинку. Примирення неможливе, оскільки відповідач влаштовує сварки, бійки, виганяє з дому. Сумісне життя стало нестерпним. Спору про поділ майна на даний час не має. Просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Позивачка проти заочного розгляду справи не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] Заслухавши позивача, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 29.09.1990 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Тривалий час сторони не підтримують подружніх відносин. Позивач\~\~на розірванні\~\~шлюбу наполягає, так як не бажає проживати з відповідачем, оскільки він зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки, бійки, виганяє її з дому. Відповідач в судове засідання не зявився, причини неявки не повідомив. Дані обставини підтверджуються матеріалами справи.\~\~\~Тому суд вважає, що збереження шлюбу між подружжям [PERSON] є недоцільним. Майнового спору на даний час не має.\~ Відповідно до ч.3\~ст.56 СК України\~кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини.\~\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі\~ст.110 Сімейного Кодексу України\~,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], третя особа - Виконавчий комітет Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу, про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та скасування її реєстрації.В обґрунтування позову вказує, що їй на праві приватної власності належить будинок з господарськими побудовами, розташований за адресою: [ADDRESS] В будинку крім неї, зареєстрований її внук - [PERSON], однак з 12.06.2013 року там не проживає, місцезнаходження його їй невідоме. Реєстрація відповідача змушує її нести додаткові комунальні витрати по оплаті за комунальні послуги, та позбавляє права розпорядження належним їй майном. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її присутності, позов підтримує повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час, день та місце слухання справи повідомлений через офіційний веб-сайт судової влади України. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи із наступного. Судом встановлено, щозгідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 09.10.2014 року [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] - а.с.6, відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою, однак не проживала там з 12.06.2013 року, що підтверджується домовою книгою, довідкою відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу від 05.12.2017 року № 11412 та актом квартального комітету № 25 - а.с.10-14. Статтею 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Статтею 72 ЖК України передбачено порядок визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Оскільки відповідач в спірному будинку не проживає, житло за призначенням не використовує більш ніж шість місяців без поважних причин, відповідно може бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Вирішуючи питання в частині позовних вимог щодо скасування реєстрації відповідача, суд вважає, що позивачу слід відмовити, оскільки відповідач визнається таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а в силу вимог ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», орган реєстрації при винесенні рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою, зобов'язаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-16 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського РУЮ у Харківській області, актовий запис № 71, посилаючись на відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені з 2016 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Подружжя має малолітню дочку [PERSON] павлівну, [INFO], яка залишиться проживати разом із матір'ю. Оскільки примирення та збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], 29.06.2013 року між [PERSON] та [PERSON] відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського РУЮ у Харківській області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 71. (а. с. 4). Сторони мають спільну дочку [PERSON], [INFO] копія свідоцтва про народження серія [NUMBER]. (а. с. 5). Судом встановлено, що спір про майно між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн.

Outcome: approved