Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

\~12.01.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, третя особа Олександрійська районна державна адміністрація Кіровоградської області про визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом після смерті її матері [PERSON], померлої 14 серпня 2011 року, на земельну частку (пай) в розмірі 5,52 га в умовних кадастрових гектарів, яка розташована на території Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, та належала її матері [PERSON] на підставі сертифіката на право власності на земельну ділянку (пай) серії КР № 024052. Позов мотивує тим, що 14.08.2011 року померла її матір [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до якої входить земельна ділянка площею 5,52 га, спадкодавець особистого розпорядження на випадок смерті не залишила, тому позивач, як спадкоємець першої черги отримала право на спадкування. На момент смерті позивач постійно проживала з матірю за адресою: Олександрійський район, с. Нова Прага, вул. Тітаренка, 1, хоча була зареєстрована за іншою адресою, тому вважає, що прийняла спадщину після смерті матері. Листом від 11.11.2015 року № 1112/02-31 нотаріусом Олександрійської районної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в звязку з пропуском шестимісячного строку. В судовому засіданні 03.04.2017 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві, зазначив, що в інший спосіб реалізувати своє право на спадкування позивач не має можливості, оскільки у позивача відсутній оригінал сертифікату на право на земельну ділянку. У судовому засіданні 03.04.2017 року свідок [PERSON] надав показання, відповідно до яких позивач на момент смерті [PERSON] постійно проживала разом з матірю за адресою: с. Нова Прага, вул. Тітаренка, 1. У судовому засіданні 03.04.2017 року свідок [PERSON] надала показання, відповідно до яких позивач на момент смерті [PERSON] постійно проживала разом з матірю за адресою: с. Нова Прага, вул. Тітаренка, 1, більше за вказаною адресою ніхто не проживав, після смерті мешкає з бабусею, інших родичів немає. В судове засідання 05.05.2017 року позивач та представник позивача не зявилися, про дату, час судового засідання повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про дату, час судового засідання повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника, позовні вимоги визнав, проти позову не заперечував. Представник третьої особи 05.05.2017 року в судове засідання не зявився, про дату, час судового засідання повідомлена належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника третьої особи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. \~Судом встановлено, що [PERSON] померла 14.08.2011 року, що підтверджується повторним свідоцтвом про смерть від 15.07.2014 року серії І-ОЛ № 188273 (а.с. 9). 17.10.1994 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON], що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ № 015787 від 24.01.2007 року (а.с.7). [PERSON] є дочкою померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІІ ОЛ № 253111 від 20.01.1991 року та свідоцтвом про шлюб серії І-ОЛ № 091260 від 01.12.2015 року (а.с. 6,8). Листом від 11.11.2015 року № 1112/02-31 нотаріусом Олександрійської районної нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності в звязку з пропуском шестимісячного строку. Відповідно до довідки Новоразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 30.12.2016 року № 806 на момент смерті [PERSON] разом з нею проживала без реєстрації донька [PERSON], [INFO]. 18.12.1996 року [PERSON] на підставі рішення Олександрійської райдержадміністрації від 05.04.1996 року № 152-р був виданий сертифікат серії КР № 024052 на право на земельну ділянку розміром 5,52 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прага» Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, зареєстрований 18.12.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 662 (а.с. 68). В листі відділу в Олександрійському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області від 25.04.2017 року № 01-10/606 зазначено, що відповідно до Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Олександрійською державною адміністрацією, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) серії КР № 024052 громадянці [PERSON] належить право на земельну ділянку, яка перебуває у колективній власності КСП «Прага» розміром 5,52 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Згідно довідки Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області від 21.04.2017 року № 1778 під час реорганізації колишнього колгоспу «Червоний прапор» Новопразької селищної ради було утворено два колективні сільськогосподарські підприємства КСП «Прага» та КСП «[PERSON] і молот». Під час паювання земель колективної власності була виготовлена технічна документація на територію колишнього колгоспу «Червоний Прапор» і тому кожному члену двох КСП видавалися сертифікати на право на земельну ділянку. Громадянка [PERSON] отримала сертифікат, виданий КСП «Прага» на 5,52 умовних кадастрових гектарів, оскільки при передачі земельних ділянок у приватну власність площа кожної земельної ділянки обраховувалася в фізичних гектарах ріллі. Після виділення земельної ділянки в натурі за [PERSON] закріплена земельна ділянка за № 173 площею 4,81 га згідно схеми поділу земель колективної власності колишнього КСП «[PERSON] і Молот» (а.с. 12, 98). Відповідно до ч. 1 п. 2\~Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~роз'яснено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту на право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Пунктом 5 Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~передбачена видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Згідно з пунктом 17\~розділу X «Перехідні положення» ЗК України\~сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акту про право власності на землю. Отже, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що спадкодавець [PERSON]. за життя була власником земельної ділянки земельної ділянки розміром 5,52 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прага» Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області. За змістом ст. 2\~Закону України «Про сільськогосподарську кооперацію», \~ст. 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» право на земельну частку (пай) може бути об'єктом спадкування. Право власності є непорушним та підлягає захисту без обмеження строком позовної давності. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч. 1 ст. 1258 ЦК України). У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України). Згідно з ч. 2 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. У пункті «г» ч. 1\~ст. 81 ЗК України\~ зазначено, що громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Позивачем надано достатні докази на підтвердження того, що вона є спадкоємцем першої черги померлої [PERSON], прийняла спадщину, до складу якої входить земельна ділянка розміром 5,52 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка перебуває у колективній власності КСП «Прага») Новопразької селищної ради Олександрійського району Кіровоградської області, тому суд приходить до висновку про те, що позовна заява позивача про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом є обґрунтованою і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved