Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

10 вересня 2021 року заявник звернувся до суду з заявою, у якій просив встановити, що місцем народження його батька, [PERSON] , [INFO] є м. Макіївка Донецької області. В обґрунтування зазначив, що він народився [INFO] у м. Москві. Відповідно свідоцтву про його народження, батьками [PERSON] є : батько - [PERSON] , українець; мати - [PERSON] , руська, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Куйбишевського району м. Москви, актовий запис № 1146. Батько заявника - [PERSON] , народився [INFO] у м. Макіївка Донецької області. Проте, при зверненні до Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції в Донецькій області, щодо отримання архівної довідки про народження батька було отримано відповідь, що вся документація та архіви залишились на тимчасово окупованій території у м. Макіївка Донецької області, тож провести перевірку та надати інформацію про наявність паперового носія актового запису про народження неможливо. Наразі він бажає отримати посвідку для проживання в України та підставою для її отримання є той факт, що один із батьків народився на території України та оскільки підтвердити факт народження батька на території України, у м. Макіївка Донецької області, іншим чином він не може, він вимушений звернутися до суду. Заявник в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи без його участі, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно п.5 ч.2 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. В п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику по справам про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громад - чинним законодавством яке не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується наступним вирішенням спору про право. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Заявник [PERSON] , народився [INFO] у м. Москві. Відповідно свідоцтву про його народження, його батьками є : батько - [PERSON] , українець; мати - [PERSON] , руська, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , виданим відділом РАЦС Куйбишевського району м. Москви, актовий запис № 1146. Батько заявника, [PERSON] , народився у м. Макіївка Донецької області [INFO] , що є підставою для заявника в отримання посвідки для проживання в України за територіальним походженням. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» іноземці та особи без громадянства можуть відповідно до Закону України «Про імміграцію» іммігрувати в Україну на постійне проживання. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про імміграцію» дозвіл на імміграцією поза квотою імміграції надається особам, які мають право на набуття громадянства України за територіальним походженням. Відповідно до ст.8 Закону України «Про громадянство України» особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України «Про правонаступництво України», або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України. Однак при зверненні до Східного межрегіонального управління міністерства юстиції України в Донецькій області, була отримана відповідь, що отримати документи про народження батька, [PERSON] , [INFO] , неможливо, оскільки паперові носії знаходяться на окупованій території. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про імміграцію» для отримання посвідки на постійне проживання в Україні заявнику необхідно подати документи, що підтверджують факт народження його батька на території України. Оскільки свідоцтво про народження батька заявника було втрачене, а витяг про народження або архівну довідку про народження батька заявника [PERSON] отримати неможливо, оскільки паперові носії знаходяться на окупованій території, заявник вимушений звертатися до суду з цією заявою, оскільки внаслідок відсутності актового запису про народження батька, заявник не може сформувати повний пакет документів, необхідних для звернення до органів ДМС для імміграції в Україну та отримання дозволу на постійне проживання в Україні за територіальним походженням, тож цей факт має для нього юридичне значення. Іншими доказами, які підтверджують факт народження його батька [PERSON] [INFO] у м. Макіївка Донецької області, є Довідка про укладення шлюбу No 927 від 16.07.2020 року, видана Богородським відділом РАЦС Москви, відповідно якої 21.05.1971 року у відділі РАЦС виконавчого комітету Куйбишевської районної Ради депутатів трудящих м. Москви зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , який народився у м. Макіївка Донецької області, українцем та [PERSON] . [INFO] , яка народилась у с. Іванівка Ульяновського району Калуської області, руською, зареєстровано шлюб. Також місце народження [PERSON] м. Макіївка Донецької області [INFO] вказано у свідоцтві про його смерть [NUMBER] , виданим 97700003 Богородським відділом РАЦС Управління РАЦС Москви 16.07.2020 року.

Outcome: approved