Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-14 00:00:00

12.02.2018 року Вінницького районного суду Вінницької області з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, встановлених рішенням суду. Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 20.02.2018 року відкрито провадження по даній справі, ухвалено, за клопотанням позивача, розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. (а.с.18-19). Позов позивачем умотивовано тим, що рішенням Вінницького районного суду від 06.07.2012 р. вирішено стягувати з [PERSON] аліменти на її користь, на утримання сина [PERSON] в розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2012 р. до його повноліття. Вказує, що нею виконавчий лист не був направлений до Погребищенського районного ВДВС. [PERSON] добровільно сплачував аліменти, які були на рівні 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що на даний час їх спільний син навчається в школі, відвідує гуртки та потребує витрат на своє утримання. Вказує, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зазначає, що аліменти в розмірі 30% прожиткового мінімуму для неї є дуже малими і вона не може на них повноцінно забезпечувати сина в повній мірі. Просить суд збільшити розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на користь позивача на підставі рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 06 липня 2012 року, на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] в розмірі не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, а також витрати за надання правової допомоги в розмірі 916, 66 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв про розгляд справи у його відсутності до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. 03.03.2018 року через канцелярію суду відповідачем [PERSON] подано відзив на дану позовну заяву, з якого вбачається, що він заперечує проти позовних вимог, оскільки з рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.07.2012 у справі за позовом [PERSON], було вирішено стягнути з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів мого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, він згоден, його матеріальне становище не покращилось. Він не працевлаштований та постійного заробітну немає. Його вкрай малих та нерегулярних доходів вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності.Вказує, що для сільських жителів, перелік сфер діяльності представлені вузьким колом професій без перспективи розвитку та тривалими затримками заробітної плати, тому мінімальні доходи сім'ї допомагає забезпечувати наявність особистого підсобного господарства. Зазначає, що він перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення Погребищенської РДА по наданню соціальних послуг по догляду близького родича - громадянина [PERSON], [INFO], який потребує постійної сторонньої допомоги. Заперечує відповідач також щодо стягнення з нього витрат за надання [PERSON] правової допомоги в розмірі 916,66 грн., оскільки позивачем щодо відшкодування їй витрат на правову допомогу в розмірі 916,66 грн. на представника не надано договору про надання правничої допомоги, не доведено факт і тривалість надання адвокатом правової допомоги по справі, факт оплати нею правової допомоги на його користь, розрахунок розміру правової допомоги - з врахуванням часу на надання правової допомоги: у судовому засіданні та під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням. Просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява не обґрунтована та така, що не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 10.11.2007 року, рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 25.10.2010 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, з якої вбачається що батьком дитини записаний відповідач (а.с.8). З довідки, виданої виконавчим комітетом Побережненської сільської ради Вінницького району від 29.01.2018 року №50 вбачається, що син [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні (а.с.7 ). Рішенням Вінницького районного суду Вінницької області від 06.07.2012 року стягнено з [PERSON] аліменти на користь [PERSON], [INFO], на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2012р. до його повноліття (а.с.4). Відповідно до довідки виданої виконкомом Дзюньківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області №257 від 02.03.2018 року до складу сім*ї [PERSON], 1983 року народження входить батько, [PERSON], 1959 року народження, мати [PERSON], 1959 року народження (а.с.29). З копії трудової книжки відповідача [PERSON] вбачається, що відповідач на даний час офіційно не працевлаштований (а.с.31-32). Відповідач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Погребищенської РДА по наданню соціальних послуг по догляду [PERSON], [INFO], та отримує допомогу, про що свідчить копія відповідної довідки (а.с.34). Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Статтями 8,11 закону «Про охорону дитинства» визначено, що батько та мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до положень, викладених в ч.1 ст. 192 СК, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України не передбачена можливість зміни розміру аліментів у зв'язку зі змінами в законодавстві, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв'язку з такими змінами і Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII. Також, за загальним принципом дії норм права закон не має зворотної дії в часі, а відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. А тому, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Судом встановлено, що при визначені аліментів на підставі Вінницького районного суду Вінницької області від 06.07.2012 року у цивільній справі №0203/3246/2012, щомісячно на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2012р. до його повноліття, суд брав до уваги, стан здоров'я та матеріальне становище дитини - здорова, перебуває на утриманні матері, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів -здоровий, непрацюючий. Судом встановлено, що доказів на підтвердження зміни майнового стану позивача у бік його погіршення останньою суду не надано. Згідно п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006р. - розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. З матеріалів позовної заяви вбачається, що підставою звернення до суду з позовом є внесення змін в чинне законодавство щодо розміру стягуваних аліментів. Суд вважає, що такі доводи позивача не можуть бути прийняті судом, оскільки не відносяться до підстав для збільшення розміру аліментів. Отже, враховуючи всі обставини справи, дослідивши та оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до висновку про відсутність підстав для збільшення розміру аліментів, у зв'язку з чим в позові [PERSON] необхідно відмовити.

Outcome: dismissed