overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

10 грудня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 02.11.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір №500427226. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 37940 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 04.11.2015 року 49518,06 грн., а саме: за кредитом 28015,92 грн; 5880,05 грн. заборгованість по процентам; 13222,09 грн. по комісії; 2400 грн. штраф. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 02.11.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір №500427226. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 37940 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 04.11.2015 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 28015,92 грн; 5880,05 грн. заборгованість по процентам; 13222,09 грн. по комісії; 2400 грн. штраф. Загальна сума заборгованості складає 49518,06 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

10 грудня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 13.01.2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір №500926337. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 38976,64 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 13.11.2015 року 53490,85 грн., а саме: за кредитом 37229,02 грн; 8859,61 грн. заборгованість по процентам; 5002,22 грн. по комісії; 2400 грн. штраф. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 05.10.2011 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір №500926337. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 38976,64 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 13.11.2015 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 37229,02 грн; 8859,61 грн. заборгованість по процентам; 5002,22 грн. по комісії; 2400 грн. штраф. Загальна сума заборгованості складає 53490,85 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-23 00:00:00

10 грудня 2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 21.03.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір №500355242. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 49860 грн. У порушенні умов кредитного договору [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 13.11.2015 року 59036,23 грн., а саме: за кредитом 32514,73 грн; 3,93 грн. заборгованість по процентам; 20517,57 грн. по комісії; 6000 грн. штраф. З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 21.03.2013 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений договір №500355242. Відповідно до умов договору банк надав кредит у сумі 49860грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 13.11.2015 р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом 32514,73 грн; 3,93 грн. заборгованість по процентам; 20517,57 грн. по комісії; 6000 грн. штраф. Загальна сума заборгованості складає 59036,23 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

10 грудня 2015 року ПАТ Альфа-Банк предявив позов про стягнення з відповідача [PERSON], заборгованості по кредитному договору у розмірі 34409,04 гривень. Позов обґрунтовує тим, що 20.02.2015 року з відповідачем було укладено кредитний договір №500972078, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 25029,11 гривень з кінцевим строком погашення 23.02.2020 року. Відповідач зобов'язана здійснювати погашення заборгованості, однак, не надала своєчасно позивачу кошти для погашення заборгованості, в результаті чого у неї виникла заборгованість у розмірі 34409,04 гривень, з яких: 25029,11 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 2550,97 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 5228,96 гривень - комісія. Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву, що просить проводити судовий розгляд справи у його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не зявилася, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. За таких обставин суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Судом встановлено, що сторони 20.02.2015 року уклали кредитний договір №500972078, відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 25029,11 гривень з кінцевим строком погашення 23.02.2020 року. Згідно розрахунку заборгованості за кредитом, у відповідача виникла заборгованість у розмірі 34409,04 гривень, з яких: 25029,11 гривень - заборгованість по тілу кредиту; 2550,97 гривень - заборгованість по процентах за користування кредитом; 5228,96 гривень - комісія. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту. Однак відповідач даного обовязку не виконав. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути кредитору надані грошові кошти. Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. З відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1218,00 гривень в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що позивач та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2004 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року. Причиною розірвання шлюбу є те, що відповідачка нехтувала сімейними цінностями, до позивача відносилася без розуміння, з її ініціативи виникали сварки, свідком яких нерідко ставала їхня дитина. Між ним та відповідачкою склалися напружені і неприязні стосунки. Шлюб існує формально. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між позивачем та відповідачем на даний момент припинено. Спору про майно немає. За таких обставин позивач просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матірю. У судове засідання позивач не прибув, проте надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Згідно із ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Аркадієвецької сільської ради про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, вказавши, що 12.01.2004 року померла його мати [PERSON], свідоцтво про смерть серії 1-БВ № 247548, після смерті якої залишилось майно, про яке позивачу відомо не було. В травні 2015 року позивачем було випадково виявлено сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективного сільськогосподарського підприємства ім. Літвінова с. Аркадіївці, площею 2,65 в умовних кадастрових гектарах, який 03.01.1997 року зареєстровано в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 36, виданий на імя матері позивача [PERSON]. Позивач звернувся до Хмельницької районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини після смерті матері. Проте, нотаріус відмовив у прийнятті заяви у звязку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для подання такої заяви. Позивач вказує, що даний строк ним було пропущено із поважних причин, оскільки на момент смерті матері йому не було відому про існування майна, яке підлягає державній реєстрації та просить суд продовжити йому строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його матері [PERSON], строком на три місяці. В судове засідання позивач та його представники не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали повністю. Представник Аркадієвецької сільської ради в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнав, вказавши, що не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачами позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 1216-1218, 1222, 1258, 1261, 1269, 1270, 1272 ЦК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 31 січня 2015 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з червня 2015 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Майнового спору вони не мають. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала до суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, також вказав, що на розірвання шлюбу згодний, майновий спір між ними відсутній. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 січня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-БК № 276575, виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 123. Відповідно до ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру, встановленого законом, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення сином повноліття, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати свою дитину. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково, просить стягнути аліменти у розмірі 1/4 частина від усіх видів заробітку (доходу). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Із свідоцтва про народження (а.с. 4) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. З позовної заяви вбачається, що [PERSON] проживає з [PERSON] та повністю перебуває на її утриманні. При визначенні розміру аліментів судом враховуються обставини, визначені статтею 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Враховуючи викладене суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 182, 191 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 12.06.2014 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем та змінити її прізвище на дошлюбне «Ткачук». Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила провести розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 12.06.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-БВ № 123661, актовий запис № 830. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія 1-БВ № 238484. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11.01.2016 року було зупинено провадження по справі, та надано строк для примирення сторін терміном три місяці. Впродовж даного терміну сторони не примирились. Позивач вважає, що збереження сімї є неможливим. Як вбачається із матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved