Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

10 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім'єю, визнання майна спільною сумісною власністю та стягнення суми. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем [PERSON] вони проживали однією сім'єю та вели спільне господарство з 1998р. Проживали вони в належній їй квартирі [ADDRESS]. [INFO] в них народився син [PERSON], батьками якого є вона та відповідач. З моменту спільного проживання в них з відповідачем були добрі сімейні стосунки, в них був спільний бюджет, вони всі сімейні питання вирішували спільно. У 2008 р. вони з відповідачем придбали автомобіль марки Деу Ланос, 2006р. випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Правовстановлюючий документ був оформлений на ім'я відповідача. Вартість автомобіля на цей час складає приблизно 40тис.грн. У вересні 2013р. відповідач повідомив їй про те, що він залишає її та сина, так як в його житті з'явилася інша жінка, з якою він має намір разом проживати. Відповідач забрав всі свої особисті речі, спільні гроші, автомобіль і з вересня 2013р. він в квартирі з нею не проживає. На цей час відповідач заявив, що ділити спільне майно він наміру не має, її право власності на частину спільного майна не визнає. На підставі викладеного просить суд встановити факт її проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] з 1998р. по вересень 2013р. Визнати автомобіль марки Деу Ланос, 2006р. випуску, державний номерний знак [NUMBER] спільною сумісною власністю її та [PERSON] Стягнути з [PERSON] на її користь в рахунок компенсації вартості ? частини автомобіля марки Деу Ланос, 2006р. випуску, державний номерний знак [NUMBER], 20тис.грн. та стягнути на її користь з відповідача всі судові витрати. (а.с.2-3). Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позов обґрунтувавши їх з тих же підстав, що викладені в заяві, прохали суд задовольнити заяву. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову, пояснивши це тим, що вони познайомилися у 1998р. Вони зустрічалися, народився син. Він пропонував позивачці одружитися, але вона сказала, що в неї інші плани. Дізнався, що вона хоче отримати Польське громадянство, з приводу чого позивач у 2002 році їздила до Подьщі. Вона сказала, що він їй потрібен як спонсор та біологічний батько. По три місяці вони разом не мешкали, він мешкав у брата або був у відрядженнях. Іноді приїздив до неї на день-два. Стабільно разом не жили і спільного господарства не вели. Вислухавши доводи та пояснення учасників судового процесу, покази свідків, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задовольнити позовні вимоги [PERSON] з наступних підстав, що встановлені в судовому засіданні. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження від 6 липня 1999р. серії [NUMBER] актовий запис №249 батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). З відповіді Головного управління МВС України в Дніпропетровській області вбачається, що згідно облікових даних комп'ютерної бази центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Дніпропетровськ та Дніпропетровського району, підпорядкований УДАІ ГУМВС станом на 21.01.2014р, транспортний засіб DAEWOO LANOS D4LM500 д.н. [NUMBER], № кузова [NUMBER], був зареєстрований за гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою [ADDRESS]. На теперішній час вище вказаний транспортний засіб зареєстрований за гр. [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS]. (а.с.47). Відповідно до відповіді Головного управління МВС України в Дніпропетровській області вбачається, що згідно облікових даних комп'ютерної бази центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів, з обслуговування м. Дніпропетровськ та Дніпропетровського району, підпорядкований УДАІ ГУМВС станом на 24.02.2014р, автомобіль DAEWOO LANOS, 2004р.в., кузов [NUMBER]: 20.05.2011. реєстрація ТЗ на гр. [PERSON], [INFO], ([ADDRESS]), на підставі «Довідки-рахунок» №КІМ498592 від 18.02.2011р. Вартість - двадцять дев'ять тисяч сто дев'яносто одна гривна 70 копійок. 23.12.2013р. знят з обліку для реалізації. 23.12.2013р. реєстрація ТЗ на гр. [PERSON], [INFO]. ([ADDRESS]) на підставі «Довідки-рахунок» №ВІА 090596 від 23.12.2013р. Вартість - тридцять сім тисяч двісті сорок сім гривень 38 копійок (а.с.58). Згідно копії довідки-рахунку від 23 грудня 2013р. №090596, [PERSON] придбав легковий автомобіль DAEWOO LANOS, вартістю 37247,38 грн. (тридцять сім тисяч двісті сорок сім гривень 38 копійок). (а.с.59). З довідки-рахунку від 18 лютого 2011р. №498592 вбачається, що [PERSON] придбав автомобіль DAEWOO LANOS, D4LM500 за двадцять тисяч сто дев'яносто одна гривня 70 копійок (а.с.61). Також з відповіді Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» вбачається, що [PERSON], [INFO], ІПН [NUMBER], з 1.01.2013р. по теперішній час не відкривав карток/рахунків у Банку, за якими обліковуються кошти. (а.с.67). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що вона матір позивачки. У 1997р. донька познайомилася з відповідачем. А з 1998р. вони стали мешкати разом. У вересні 1998р. вона завагітніла. Відповідач постійно мешкав до вересня 2013р. Кожен день приходив і мешкав всі 16 років. Іноді був на Ігрені, але на ніч приходив додому, перебував у відрядженнях. Вони разом ходили і в школу, і у гості. В судовому засіданні свідок [PERSON] показала, що вона мешкає з ними у під'їзді. Вони спокійні. Сварок не чула. Часто їздять на море. Коли не зайде - вони разом усі дома. Матір позивачки завжди була задоволена відповідачем. Вона завжди бачить, як вони їздять на машині, а з вересня 2013р. вона не бачить і машину. Вона спитала, але їй не сказали. А потім сказали, що зять пішов до іншої жінки. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що позивача знає давно. Вона мешкає з 1974р. у будинку. З 1998р. позивач ходила з відповідачем додому. Бачила, як вони разом уходили і проходили додому. В них народився син. Відповідач гуляв з дитиною. Також вона працює у гімназії і бачила, як вони приходили на збори, дитячі ранки, робив у школі замок. В них з'явився автомобіль. Коли вона приходила до них додому відповідач ходив у домашній одежі. Всі роки вона його бачила. [PERSON] в якості свідка в судовому засіданні пояснила, що вона позивача знає з 1995р. Вони разом робили і дружать, вони куми. Також вона знає, що позивач та відповідач у січні 1998р. познайомилися. Почали зустрічатися, а потім і мешкати у позивачки. У 1999р. у них народився син. Позивач часто до неї приходила, а відповідач її забирав після роботи. Діти їхні навчаються разом. Вони їздили відпочивати у його будинок, на дачу. Разом їздили на всі свята і до всіх у гості. Вона знає, що у вересні 2013р. вони перестали мешкати разом. В них була нормальна родина. Він у неї мешкав 16 років. В судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що він рідний брат відповідача і йому відомо, що позивач та відповідач знайомі з 1998р. і в них є син. Вони мешкали разом, але не постійно. Свідок як дядько дитини свого часу допомагав робити ремонт у квартирі позивачки. Часто [PERSON] мешкав дома по [ADDRESS]. Вони з братом працюють разом. [PERSON] в якості свідка пояснила, що відповідач їй двоюрідний брат. Вже три або чотири роки майже завжди мешкає [ADDRESS]. Вона до них приходить, готує їм їсти. Він там мешкає з братом. До цього він мешкав з позивачем. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що сторони йому куми. Вони з [PERSON] з дитинства дружать. У сторін сумісна дитина. Відповідач мешкає на Ігрені, а позивач у Придніпровську. [PERSON] у 2008 році придбав у нього спірний автомобіль і з того часу ним користувався, переоформлений автомобіль був через декілька років. Вони завжди мешкають окремо. Відповідач їй казав, що позивач з ним не хоче мешкати. Вона бачить його раз на тиждень. Він їздить до дитини, допомагає сину. Аналізуючи спірні правовідносини, співвідношуючи їх із встановленими в судовому засіданні фактичними обставинами справи, суд доходить до наступного. Змістом ст. 3 Сімейного кодексу України, сім'я є первинним та основним осередком суспільства. Сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім'ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Права члена сім'ї має одинока особа. Сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Положеннями ст. 70 Сімейного кодексу України встановлено, що у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. За змістом ст. 71 Сімейного кодексу України, майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було підтверджено, факт того, що [PERSON] та [PERSON] проживали разом, мали взаємні права та обов'язки, набували сумісну власність та є батьками [PERSON], [INFO] Статтею 74 Сімейного кодексу України передбачено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім'єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу. Суд вважає, що між стронами склалися сталі довготривалі стосунки, притаманні подружжю: спільне проживання, піклування одне про одного і про дитину. Певні періоди часу, коли відповідач не проживав з позивачкою, зумовлені перш за все родом діяльності позивача, який сам пояснив, що працював у будівельній організації на об'єктах у інших регіонах України. Крім того, місце роботи знаходиться набагато ближче до житлового масиву Ігрень, а житловий масив Придніпровськ - далі. До показів свідків відповідача суд ставиться критично, оскільки сам позивач стверджував, що вони з позивачем ніколи постійно не проживали, а деякі із заявлених ним свідків стверджували протилежне, що тільки протягом останніх трьох-чотирьох років постійно не проживають. Крім того, сам відповідач пояснив, що до останнього часу надавав матеріальну грошову допомогу [PERSON], а також і для дитини. Отже є достатні підстави вважати, що сторони у зазначений позивачем період проживали однією сім'єю. В судовому засіданні було встановлено, що за час проживання однією сім'єю позивача та відповідача була набута ними сумісна власності, а саме автомобіль Деу Ланос, 2006 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], що у 2013 році був відчужений з оціночною вартістю 37247,38 грн., половину з яких, тобто 18623,69 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання щодо стягнення судових витрат, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судові витрати у розмірі 229грн. 40коп.

Outcome: approved