Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

11 січня 2021 року ХМР звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати в розмірі 146 995,67 грн. Позов мотивує тим, що з 2010 року [PERSON] договір оренди земельної ділянки по [ADDRESS] не укладає, права на землю не оформляє, користується земельною ділянкою без правовстановлюючих документів для обслуговування нерухомого майна, плату за користування даною земельною ділянкою не здійснює. Внаслідок цього територіальна громада міста Хмельницького в особі Хмельницької міської ради була позбавлена можливості отримати дохід у розмірі 146 955,67 грн. від здачі земельної ділянки в оренду в період з 01.12.2017 року по 01.12.2020 року. У зв`язку із наведеним змушена звернутись до суду. Представник позивача в судове засідання подала заяву про здійснення розгляду справи без її участі, позов підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, проти задоволення позову заперечує в повному обсязі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. 18.01.2021 року відкрито провадження по справі, призначено підгогтовче засідання. 02.02.2021 року справу призначено до слухання по суті. Відповідачем неодноразово заявлялись клопотання про відкладення слухання справи, які судом задовільнялись. Дослідивши надані докази, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником будівлі санбойні площею 925,6 кв.м. по [ADDRESS] . Управлінням земельних ресурсів та земельної реформи департаменту архітектури, містобудування та земельних відносин на адресу Хмельницького управління Головного управління ДПС у Хмельницькій області стосовно [PERSON] було направлено запит з метою здійснення контролю за використанням земельних ділянок з порушенням земельного законодавства щодо інформації по сплаті орендної плати/земельного податку за земельну ділянку по [ADDRESS] за період 2017 - 2020 роки. На вищевказаний запит надано інформацію, що [PERSON] за земельну ділянку по [ADDRESS] за період з 2017 по 2020 роки коштів не сплачувала. Розмір безпідставно збережених коштів, який відповідає орендній платі за користування земельною ділянкою, у період з 01.12.2017 по 01.12.2020 було нараховано на сформовану земельну ділянку площею 1083 кв.м. відповідно до витягу з Державного земельного кадастру. З 2010 року [PERSON] договір оренди землі не укладає. Відповідач не є власником та постійним землекористувачем земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдина можлива форма здійснення плати за землю для нього, як землекористувача, є орендна плата (ст. 14.1.72 ПК України). Податковим кодексом України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є обов`язковим платежем, а його розмір визначається на підставі законодавчих актів, тобто є регульованою ціною (ст. 14.1.125, 14.1.136, 288.5 ПК України). Відповідно до ст. 288.5 ПК України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою за розмір земельного податку - для земельних ділянок, нормативну грошову оцінку яких проведено, - у розмірі не більше З відсотків їх нормативної грошової оцінки. Відповідач (набувач), не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, фактично збільшила свої доходи, а Хмельницька міська рада (потерпілий) втратила належне їй майно (кошти від орендної плати) у розмірі 146 995,67 грн. Таким чином, розмір доходу відповідача у період з 01.12.2017 по 01.12.2020 було розраховано Хмельницькою міською радою як розмір плати за земельну ділянку комунальної власності у формі орендної плати, який нараховується та сплачується за регульованою ціною, встановленою уповноваженими органами державної влади та органами місцевого самоврядування. Відповідно до витягів із технічної документації про нормативну грошову оцінку від 24.05.2020 та від 17.06.2020 нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідно становить: за 2017 рік - 1 108 грн. за 1 кв.м.; за 2018 рік - 1 108 грн. за 1 кв.м.; з 17.07.2018-31.12.2018 - 1 662 грн. за 1 кв.м.; за 2019 рік - 1 662 грн. за 1 кв.м.; за 2020 рік - 1 662 грн. за 1 кв.м. Розрахунок зазначеної у позові суми здійснено шляхом застосування орендної ставки 3% до нормативної грошової оцінки земельної ділянки відповідно до витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку та з визначенням орендної плати в рік та в місяць з визначенням кількості місяців використання земельної ділянки. Згідно рішення дев`ятнадцятої сесії міської ради №64 від 29.08.2012 року «Про впорядкування орендної плати за землю та втрату чинності рішень сесії міської ради» затверджено орендні ставки, а саме відсотки від нормативної грошової оцінки, що враховується для розрахунку річної плати за землю. Даним рішенням затверджено 3 % - найнижчу орендну ставку, яка відповідає ПК України та яка і використовувалась при обрахуванні безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] . За положеннями п. 289.1 ст. 289 ПК України для визначення розміру податку та орендної плати використовується нормативна грошова оцінка земельних ділянок. Рішенням другої сесії Хмельницької міської ради №20 від 15.12.2010 було затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Хмельницького. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про оцінку землі», п. 1 розділу III «Порядку нормативної грошової оцінки земель населених пунктів» затвердженого наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №489 від 25.11.2016 дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, який (витяг про нормативну грошову оцінку даної земельної ділянки) і є виключною підставою для розрахунку розміру орендної плати, відповідно до процентної ставки встановленої рішенням Хмельницької міської ради. Відповідно до статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Відповідно до ст. 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить розпорядження землями територіальних громад, передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб, надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності тощо. Суб`єктами права на землі комунальної власності згідно статті 80 Земельного кодексу України (далі - ЗК України), є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою, чи ні. Відповідно до ст. 83 Земельного кодексу України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. Статтею 206 ЗК України визначено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону. Відповідно до пп. 14.1.147 п. 14.1 ст.14 Податкового кодексу України плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку або орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Пунктом 14.1.136 п.14.1 ПК України визначено, що орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності - обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до п.286.1. ст. 286 ПК України підставою для нарахування земельного податку є дані державного земельного кадастру. Відповідно до статті 39 ЗК України та Закону України «Про оренду землі» право оренди земельної ділянки посвідчується договором оренди землі, укладеним та зареєстрованим відповідно до закону. Відповідно до частини 2 статті 120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, тобто існує принцип єдності та цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій він розташований. Таким чином, право на земельну ділянку в набувача будинку, будівлі або споруди виникає з моменту набуття права на будинок, будівлю або споруду незалежно від будь-яких подальших дій набувача щодо оформлення права на земельну ділянку. Водночас, реєстрація права власності на об`єкт нерухомості не тягне за собою безумовного переходу права власності на земельну ділянку під об`єктом нерухомості, а вимагає в цьому випадку окремого договірно-правового регулювання шляхом укладання відповідних цивільно-правових угод між власником земельної ділянки і власником споруди в установленому порядку, тобто договорів оренди. Враховуючи наведене, з моменту виникнення права власності на нерухоме майно у власника виникає обов`язок оформити та зареєструвати речове право на відповідну земельну ділянку, розташовану під цією будівлею. Статтями 125, 126 ЗК України передбачено, що право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідач правомірно володіє лише об`єктом нерухомого майна по [ADDRESS] , проте, правовстановлюючих документів на земельну ділянку не отримала, жодних прав щодо вказаної земельної ділянки не зареєструвала. Статтею 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення глави 83 ЦК України застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином: 2) витребування майна власником із чужого незаконного волоління: 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні: 41 відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Згідно статті 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. З цього часу вона відповідає також за допущене нею погіршення майна. З аналізу наведених норм вбачається, що користування земельною ділянкою без правовстановлюючих документів позбавляє орендодавця права одержати дохід у вигляді орендної плати за землю, який він міг би отримувати, якби його право не було порушено. Аналогічна позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 по справі №629/4628/16-ц, Постанові Великої палати Верховного Суду від 20.11.2018 по справі №922/3412/17, відповідно до яких вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої. Крім цього, даними рішеннями судів визначено, що до моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними. Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому з відповідача на користь Хмельницької міської ради підлягає стягненню 146 995,67 грн. безпідставно збережених коштів у розмірі орендної плати за земельну ділянку по [ADDRESS] . Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у разі задоволення позову - на відповідача. Оскільки [PERSON] є інвалідом 2 групи, то відповідно до ч.1 п. 9 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», вона звільняється від сплати судового збору, а тому понесені позивачем судові витрати в розмірі 2 204,94 грн. слід компенсувати позивачу з Державного бюджету. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved