overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

11.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію. Зазначив, що 11.11.2014 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача у будинку [ADDRESS], було складено Акт № 201082 про порушення відповідачам Правил користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку електричної енергії. Згідно п.53 Правил користування електричною енергією абонентами Приазовських електричних мереж, на підставі Акту про порушення Правил, відповідно до п.2.7 Методики нарахувань розміру та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушень користувачів електричної енергії, затвердженими Постановою НКРЕ від 04.05.2006 року №562, відповідачу проведене нарахування за без облікове користування електричною енергією в сумі 1417 грн. 19 коп., яку просить стягнути з відповідача на користь позивача, а також судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягала на задоволенні позову, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідач в у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Згідно з ст.224 ЦПК України на підставі наявних в справі доказів суд розглянув справу у заочному порядку. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав: Судом встановлено, що 11.11.2014 року при перевірці представниками ПАТ «ДТЕК Донецькобленерго» виконання вимог Закону України «Про електроенергетику», ПКЕЕН, за місцем проживання відповідача, у будинку [ADDRESS], було складено Акт № 201082 про порушення відповідачем Правил користування електричною енергією, що виразилося у самовільному підключенні електроустановок до електромережі енергопостачальника з порушенням схеми обліку електричної енергії (а.с.5). Згідно розрахунку заборгованості за Актом № 201082 про порушення Правил користування електричною енергією від 11.11.2014 року, сума заборгованості відповідача перед позивачем по сплаті за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію, складає 1417 грн. 19 коп. (а.с.7). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі та про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за спожиту, але невраховану приладом обліку електричну енергію в сумі 1417 грн. 19 коп. Крім того, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, а саме судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

11.02.2015 року, позивач звернувся з даним позовом до суду, в якому зазначає, що згідно кредитного договору б/н від 21.04.2011 року, [PERSON] отримав у «Банку» кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який зобов»язався погашати щомісячно та сплачувати за ним відсотки, комісію, а також інші витрати згідно Умов. Однак, соїх зобов'язань відповідач не виконав, в зв»язку з чим, станом на 30.11.2014 року, за даним кредитом, виникла заборгованість в сумі 17648,64 грн., яку позивач і просить стягнути з відповідача, а також понесені судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак від нього надійшла заява в якій він підтримує позовні вимоги і прохає розглядати справу в його відсутність ( а. с. 51 ). Відповідач [PERSON], будучи в розумінні ч.5 ст.74 ЦПК України, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, повторно, в судове засідання не з'явився (а.с.48,55). Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Як вбачається із матеріалів справи, 21 квітня 2011 року, між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримав у позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, який зобов»язався погашати щомісячно та сплачувати за ним відсотки, комісію, а також інші витрати згідно Умов ( а.с. 9-34). З часу укладення кредитного договору відповідач, належним чином не виконує його умов, допустив прострочення термінів його погашення, в зв'язку з чим, станом на 30.11.2014 року, заборгованість за даним кредитом складає 17648,64 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 7998,86 грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 6933,647 грн.; заборгованість по комісії за користування кредитом - 1399,54 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: штраф (фіксована частина) - 500,00 грн., штраф (процентна складова) - 816,60 грн. (а.с. 6-8). Оскільки вимоги позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-07 00:00:00

11.02.2015 року позивач звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позивач , підтримуючи позов, пояснює, що після припинення спільного проживання та ро-зірвання шлюбу з відповідачем , їх неповнолітні діти - [PERSON], [INFO] , [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] проживають з нею , на її утриманні. Відповідач участі в утриманні дітей не приймає , постійної роботи, доходу не має , в зв'язку з чим просить стягувати з нього аліменти в розмірі 400 грн. на місяць на кожну дитину. Відповідач з позовом згоден частково. Не заперечуючи фактичні обстави справи, пояснює, що він не має постійної роботи, доходу, в зв'язку з чим не згоден з розміром аліментів. Заслухавши пояснення сторін , дослідивши надані докази та розглянувши справу в межах позовних вимог , суд вважає позов обґрунтованим та таким , що підлягає задоволенню. Як встановлено , відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] , [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем на її утриманні. Відповідач систематичної участі в утриманні дітей не приймає , постійної роботи та доходу не має. Обставини справи підтверджуються також свідоцтвами про реєстрацію шлюбу, про народження дітей , довідкою про знаходження дітей на утриманні позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний , мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин , що мають істотне значен-ня , суд за заявою платника або одержувача аліментів може визначити розмір аліментів у твердій гро-шовій сумі. Розмір аліментів , визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.3 ст. 184 СК України якщо розмір аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі менше мінімального розміру , передбаченого ч.2 ст. 185 СК України, то дитині признача-ється відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку З урахуванням обставин справи , а також встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років, який з 01.01.2015 року становить 1032 грн., 30% від якого становить 309,60 грн. , а також прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років , який становить 1286 грн., 30% від якого становить 385,80 грн., суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до п.1 ст. 367 ЦПК України , належить допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за 1 місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

11.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.10.2009 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 17.10.2009 року, актовий запис № 2018, від шлюбу мають сина - [PERSON] [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Одночасно з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача понесені позивачкою при подачі позову судові витрати в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

11.02.2015 року позивач звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зареєстрованого 28 жовтня 2007 року відділом ДРАЦС по місту Кам'янець- Подільському Кам'янець- Подільського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис за № 1162. В обґрунтування позову вказує, що від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу, є те, що на протязі сумісного проживання не могли знайти спільної мови при вирішенні сімейних проблем, оскільки мають різні характери та різні погляди на життя. Із-за чого виникали сварки та непорозуміння. Сумісне життя стало нестерпним, тому припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Кожен з них живе своїм життям. Намагались помиритись, але все марно. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. Відповідач в судовому засіданні позов визнав і пояснив, що причиною розірвання шлюбу є відмінність поглядів на життя та на формування сімейних стосунків, внаслідок чого між ними постійно виникали непорозуміння та конфліктні ситуації. Постійні сварки та скандали привели до втрати почуття поваги та любові один до одного. На даний час впевнилися, що жити разом не зможуть. На розлучення згідний. Заслухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони з 28 жовтня 2007 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Припинили подружні відносини по тій причині, що між подружжям не має порозуміння у вирішенні сімейних проблем, мають різні характери та різні погляди на життя, що привело до припинення подружніх відносин і ведення спільного господарства. Тривалий час проживають окремо. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не має. За таких обставин суд вважає, що подальше сумісне проживання і збереження сім'ї стали неможливими. Шлюб підлягає розірванню на підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

11.02.2015року позивачізвернулися до Голосіївського районного суду з позовом до [PERSON]про стягнення надмірно виплачених коштів. В обґрунтуваннязаявленихпозовнихвимогзазначили, що22.05.2008 року до Управлінняпраці та соціальногозахистунаселеннязвернулась відповідач із заявою про призначення державної допомоги на дітей одиноким матерям за Законом України «Про державну допомогу сім'ям з дітьми», та за результатами розгляду її документів було призначено допомогу з 01.05.2008 року по 31.05.2026 року на дитину [PERSON], [INFO]. В подальшому, у відповідача було відібрано дитину без позбавлення батьківських прав, наслідком чого стала переплата допомоги в сумі 1933 грн 70к. за період з 01.11.2012 року по 30.04.2013 року. Позивачі не прибулиу судове засідання, завчасно надали заяву про розгляд справи за їх відсутності /а.с.5/, підтримали позовні вимоги у повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач не прибула у судове засідання, повідомлена належним чином про дату та час судового розгляду. Жодних клопотань про відкладення судового розгляду завчасно до суду не надходило. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явилися,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

11.02.2015 року позивач подала в суд позов, в якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартири [ADDRESS]. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалась на те, що відповідач з 2006 року не проживає на спірній житловій площі, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Росії. Представник позивача подав в суд заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність та відсутність позивача. Відповідач в судове засідання не з'явився, його представник, який діяв на підставі довіреності, подав заяву про визнання позову в повному обсязі. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на підставі договору дарування від 25 листопада 2002 року. В квартирі також зареєстрований відповідач і, як останнім визнається, з 2006 року на спірній житловій площі не проживає через перебування в Росії. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 3 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за відсутності члена сім'ї без поважних причин більше одного року, якщо інше не встановлене домовленістю між ним і власником житла або законом. Наявність будь-яких інших умов між сторонами щодо проживання відповідача у спірній квартирі не встановлено. На підставі викладеного вище, суд приходить до висновку, що відповідач відсутній в займаному приміщенні понад один рік без поважних причин і, як наслідок, втратив право користування квартирою № 153 в будинку № 34 по вул. 17-го Партз'їздув м. Харкові.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

11.02.2015 р. позивачка [PERSON] звернулася в суд із позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 31.08.2013 року, мотивуючи вимоги наступним. Сторони перебувають у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу позивачка зазначила те, що вона з відповідачем не може віднайти взаємопорозуміння, що призвело до того, що вони втратили взаємні почуття поваги один до одного та припинили шлюбні відносини, примирення між ними неможливе. Дані обставини змусили позивачку звернутися до суду з цим позовом. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подавши суду письмову заяву в якій просить справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач подав суду письмову заяву в якій просить розглянути справу без його участі, з позовом згідний у повному обсязі, заперечень на позов не має, обставини вказані в позові відповідають дійсності. Суд оцінивши позиції сторін та подані в справу докази дійшов висновку, що визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити з наступних підстав. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Сторони не живуть фактично в шлюбі з травня 2014 року, не підтримують жодних стосунків з ознаками сім'ї.Сторони дітей від шлюбу не мають. Отже, відновлення шлюбу в даному випадку є неможливим, у зв'язку з чим суд не вживає заходів для примирення сторін. Встановлене дає підстави визнати, що подружнє життя фактично припинене і застосувати ст.ст.112, 113 СК України. Судових витрат до стягнення чи повернення не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

11.02.2015 р. та уточнено 30.10.2015 р. представник ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі [PERSON]/ звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказує, що ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» є правонаступником Акціонерного товариства [PERSON] «ПриватБанк», у звязку з чим на підставі рішення загальних зборів акціонерів від 30.04.2009 р. змінено найменування Банка з Закритого акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК», про що зазначено у п.1.1. Статуту Банку. Відповідно до договору б/н від 07.06.2007 р. /далі Договір/ відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8000 грн., зі сплатоювідсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку» складає між ним та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Щодо зміни кредитного ліміту банк

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

11.02.2016 [PERSON], звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, зареєстрований 14 жовтня 2003 року, посилаючись на те, що сімейне життя не склалось через постійні сварки та непорозуміння між подружжям. Внаслідок цього їх сім'я фактично розпалась, спільного господарства сторони не ведуть та не пов'язані спільним побутом, почуття поваги та любові один до одного зникло. Відповідач в судове засідання повторно не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, шляхом направлення та вручення їй повістки за місцем проживання. Про причини неявки суд не повідомила. Суд, прийнявши згоду позивача на заочний розгляд справи, у відповідності до ч.1 ст. 224 ЦПК України, ухвалив проводити судове засідання без участі відповідача та вирішити справу на підставі пояснень позивача та наявних доказів, роз'яснивши правові наслідки заочного розгляду. Позивач позов підтримав та пояснив, що примирення з відповідачем неможливе, подальше збереження шлюбу шкодить його інтересам, так як вони не проживають з 2012 року. Від подружнього життя у них дітей немає. Відповідач не бажає розірвати шлюб за взаємною згодою та уникає зустрічі з ним. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серія [NUMBER] сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 14 жовтня 2003 року у виконавчому комітеті Стовп'язької сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, актовий запис № 7. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Небажання належним чином повідомленого відповідача з'являтись в судове засідання на розгляд справи свідчить про відсутність у неї інтересу на збереження шлюбу та про припинення фактичних шлюбних стосунків. Таким чином шлюб носить формальний характер, його збереження суперечить загальноприйнятим нормам суспільного життя та не відповідає інтересам сторін, а тому шлюб між ними доцільно розірвати. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ч.1 ст. 888 ЦПК України та присуджує їх стягнення з відповідача на користь позивача. Судові витрати суд залишає за позивачем, так як він не просив стягнення їх з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

11.02.2016 до Шполянського районного суду надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Журавської сільської ради Шполянського району Черкаської області 25.07.2008 року, актовий запис №5. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через органи ДРАЦС відповідач розривати шлюб не бажає. Свій позов позивач мотивує тим, що відповідач не виконує сімейні умови проживання, зражує, обзиває нецензурною лайкою. Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вказавши, що підтримує позовні вимоги. Відповідач у судове засідання не зявився, причини неявки до суду не повідомив, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений. Суд, зясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 25.07.2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-СР № 043282, яке видане виконавчим комітетом Журавської сільської ради 25.07.2008 року, актовий запис №5 (а.с.3). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-СР № 069351 від 08.09.2008 [PERSON] народився 27.08.2008. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-СР № 091513 від 27.08.2009 [PERSON] народився 20.07.2009. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Згідно з свідоцтвом про народження серії І-СР № 142474 від 30.01.2012 [PERSON] народилась 24.01.2012. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Подальше спільне життя та збереження сімї неможливе. Час на примирення сторонам не потрібен. Спір про поділ майна у сторін відсутній. Згідно з ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір \~в розмірі 551,20 грн. На підставі ст.ст. 105, 110, 112, ч.2 ст. 114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

11.02.2016 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов'язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини. На підставі ст.ст. 180, 181, 183 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved