Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

11 березня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить суд визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року та батька [PERSON], померлого [INFO] року право власності на земельну ділянку, площею 5,37 га в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування позову вказувала, що [INFO] року померла її матір [PERSON], яка при житті одержала у власність спірну земельну ділянку площею 5,37 га, розташовану в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. Після смерті матері вона і її батько [PERSON] фактично прийняли спадщину, оскільки володіли і користувались спірною земельною ділянкою за її цільовим призначенням, хоча не оформили спадкових прав. Вказала, що [INFO] року її батько, [PERSON], помер та після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, в тому числі, й зі спірної земельної ділянки. Крім неї, спадкоємцем за законом першої черги є її брат, відповідач по справі. У встановлений законом строк позивач подала заяву про прийняття спадщини до Жовтневої державної нотаріальної контори, однак в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне спадкове майно їй було відмовлено через наявність виправлень в правовстановлюючому документі на спірну земельну ділянку та наявність іншого спадкоємця, який прийняв фактично спадщину, без її подальшого нотаріального оформлення. 13 червня 2014 року відповідач [PERSON] звернувся з зустрічним позовом, в якому просив суд визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON], померлої [INFO] року та смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року право власності на спірну земельну ділянку, загальною площею 5,37 га в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області. В обґрунтування зустрічного позову вказував, що [INFO] року померла його матір [PERSON], а [INFO] року помер його батько [PERSON]. Зазначив, що він фактично прийняв спадщину після смерті батьків, оскільки проживав з ними на момент смерті за однією адресою, а тому має право на спадщину за законом. Ухвалою суду від 13 червня 2014 року зустрічний позов прийнятий до спільного розгляду з первісним позовом, вимоги об'єднані в одне провадження з первісним позовом. В судове засідання сторони не з'явились, надіслали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Третя особа - Жовтнева державна нотаріальна контора Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлена належним чином. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] року померла [PERSON], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 25 грудня 2002 року серії [NUMBER] (а.с.12). На підставі державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 20 березня 2001 року Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області, за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 5,37 га в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.13). Згідно роз'яснень, що містяться в пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосовується чинне на той час законодавство. З огляду на частину 1 статті 525 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК УРСР) день смерті спадкодавця [PERSON], яка померла [INFO] року, є часом відкриття спадщини. Спадкоємцями першої черги за законом, у відповідності до частини 1 статті 529 ЦК УРСР є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно приписів частини 1 статті 548 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до статті 549 ЦК УРСР спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадкодавець [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією запису акту по шлюб від 16 жовтня 1965 року №63 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 15 лютого 2014 року №00013469734 (а.с.51,52). Сторони, [PERSON] та [PERSON], згідно свідоцтв по народження серії [NUMBER] від 05 червня 1970 року та серії [NUMBER] від 27 серпня 1966 року відповідно, є рідними дітьми померлої [PERSON] (а.с.8,10). Згідно довідки Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 25 листопада 2013 року №4121 на час смерті [PERSON] з нею проживали та були зареєстровані чоловік [PERSON] та син [PERSON] (а.с.35). У відповідності до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 18 квітня 2014 року №37198834 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.52). Відповідно до абзацу 2 пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін'юсту України від 14 червня 1994 року № 18/5, зареєстрованого в Мін'юсті України 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин, доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім'я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього. У відповідності до частини 3 статті 10, частини 1 статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Жодних належних та допустимих доказів вступу в управління чи володіння спадковим майном після смерті спадкодавця [PERSON] позивач за первісним позовом [PERSON] суду не надала, не містяться такі докази і в матеріалах справи. Стосовно заяви відповідача за первісним позовом [PERSON] від 12 грудня 2013 року, яка посвідчена секретарем виконкому Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області Головенко Н.В. про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] на користь позивача за первісним позовом [PERSON], суд зазначає наступне. Згідно приписів частини 1 статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. [PERSON] відмовився від спадщини після смерті матері після сплину шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, тобто лише 12 грудня 2013 року, тоді як останнім днем відмови від спадщини, з урахуванням положень статті 533 ЦК УРСР, було 23 червня 2013 року. Нормами ЦК УРСР не передбачалось відмови від прийняття спадщини після сплину строку, передбаченого статтею 553 ЦК УРСР. Отже, з урахуванням загального принципу безумовності та беззастережності відмови від прийняття спадщини та приписів частини 1 статті 553, 549 ЦК УРСР, заява відповідача за первісним позовом [PERSON] від 12 грудня 2013 року про відмову від спадщини судом не приймається, оскільки правового значення в даних правовідносинах не має. Таким чином, в силу статті 549 ЦК УРСР, спадкоємцями першої черги за законом, які фактично прийняли спадщину після смерті [PERSON] в рівних долях та придбали право на спадкове майно, що складається з спірної земельної ділянки, є її чоловік [PERSON] та син [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON], що об'єктивно підтверджується свідоцтвом про смерть від 31 березня 2009 року, виданого Первомайською селищною радою Жовтневого району Миколаївської області (а.с.11). За життя, 16 лютого 2000 року, [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області і зареєстрований в реєстрі за №25 на користь позивача за первісним позовом, якій заповів належну йому земельну ділянку (пай) в розмірі 5,38 га в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області (а.с.68). Позивач за первісним позовом [PERSON] 12 грудня 2013 року отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 3,8114 га та 1,5718 га, що належали померлому [PERSON] (а.с.100, 102). В судовому засіданні встановлено, що майно, яке охоплено заповітом померлого [PERSON] та на яке видані позивачу за первісним позовом свідоцтва про право на спадщину за заповітом, не включає спірну частину земельної ділянки, яку померлий [PERSON] фактично успадкував після смерті своєї дружини [PERSON]. При цьому, відповідач за первісним позовом [PERSON], відмовився від прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], лише в порядку спадкування за заповітом. У відповідності до частини 5 статті 1275 ЦК України відмова спадкоємця за заповітом від прийняття спадщини не позбавляє його права на спадкування за законом. Суд приходить до висновку, що 1/2 частина спірного спадкового майна, яка фактично успадкована [PERSON] після смерті дружини [PERSON], що включена до складу його спадщини, успадковується його спадкоємцями за правилами прийняття спадщини за законом. Згідно частини 2 статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до вимог частини 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено в судовому засіданні позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] та відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON], є дітьми померлого [PERSON]. Згідно частини 1 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач (відповідач за зустрічним позовом) [PERSON] 28 вересня 2009 року звернулась до Жовтневої державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про прийняття всієї спадщини після смерті [PERSON] (а.с.58). У відповідності до частини 3 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідач (позивач за зустрічним позовом) [PERSON] згідно довідки Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області від 25 листопада 2013 року №4122 на день відкриття спадщини був зареєстрований та постійно проживав разом із спадкодавцем в смт. Первомайське Жовтневого району Миколаївської області по вул. Нагорній, 21 (а.с.36). З огляду на викладене, в силу частини 1 статті 1261, частини 3 статті 1268 та частини 1 статті 1269 ЦК України, сторони є спадкоємцями [PERSON], померлого [INFO] року, першої черги за законом та такими, що прийняли спадщину після його смерті (в частині спірного нерухомого майна). Отже, сторони, як спадкоємці [PERSON] першої черги, мають право на спадкування спірної земельної ділянки за законом в рівних частинах. До складу спадщини, у відповідності до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що спадкодавець [PERSON] фактично успадкував та придбав право на 1/2 частину спірної земельної ділянки після смерті дружини [PERSON], зазначена частина земельної ділянки загальною площею 5,37 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Первомайської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, включається до складу його спадщини. Згідно витягів з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 04 грудня 2013 року №1201 та №1202 становить 60199,22 грн. та 43329,65 грн. (а.с.26,27). Згідно частини 1 статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оформлення спадщини сторонами позасудовим шляхом неможливе, що підтверджується постановами державного нотаріуса Жовтневого державної нотаріальної контори Миколаївської області Шевченко К.М. про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 24 лютого 2014 року та від 10 червня 2014 року (а.с.15, 123). Зі змісту вказаних вище постанов про відмову у вчиненні нотаріальних дій вбачається, що у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірне нерухоме майно сторонам відмовлено у зв'язку з наявністю виправлень в правовстановлюючому документі на спірне нерухоме майно, а також у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа спірне нерухоме майно, виданого на ім'я спадкодавця. З урахуванням встановленої в судовому засіданні обставини, що позивач за первісним позовом, не є спадкоємцем [PERSON], яка прийняла спадщину після її смерті, вимога про визнання за нею права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті спадкодавця [PERSON] є безпідставною. Разом з тим, підлягає частковому задоволенню вимога позивача за первісним позовом про визнання за нею права власності на спадкове майно за законом, яке залишилось після смерті батька [PERSON] в розмірі половини належної спадкодавцю частки спадкового майна, що встановлена судом. Зустрічний позов підлягає частковому задоволенню, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, позивач за зустрічним позовом [PERSON], в порядку статті 549 ЦК УРСР, фактично успадкував і придбав право на 1/2 частину спадкового майна померлої [PERSON] та в порядку частини 1 статті 1261, частини 3 статті 1268 ЦК України успадкував та придбав право на 1/2 частину спадкового майна померлого [PERSON]. Судові витрати по справі віднести за рахунок сторін.

Outcome: partial