Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

12.03.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість по відсоткам за договором №DNH4KP50731307 від 14.04.2006 року нарахованих на прострочену заборгованість по кредиту за період з 01.03.2011 року по 01.03.2016 року у розмірі 15 750,88 грн. та 1 378,00 грн. судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.04.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №DNH4KP50731307, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу кредит в сумі 5 262,39 грн. на строк до 14.10.2009 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначному договором. Проте, відповідач не виконує належним чином взяті на себе зобов'язання щодо сплати відсотків за користування кредитом, та допустила заборгованість перед позивачем, яка станом на 01.03.2016 року становить 15 750,88 грн. На даний час відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав ПАТ КБ «Приватбанк». Представник позивача в судове засідання не з'явився, однак подав до суду клопотання, в якому підтримує позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує та просить суд розглядати справу у його відсутності, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач у судове засідання не з'явилась повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.04.2006 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір №DNH4KP50731307, згідно умов якого позивачем було надано відповідачу кредит в сумі 5 262,39 грн. на строк до 14.10.2009 року та сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі, визначному договором. Прийняті на себе зобов'язання ПАТ КБ «ПриватБанк» виконав. З умов кредитного договору вбачається, що відповідач [PERSON] взяла на себе зобов'язання погашати заборгованість по кредиту, відсотках за його користування, на умовах, визначених даним договором. Так, в пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір (заяву) №DNH4KP50731307, визначено обов'язок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до заяви, та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів. Повністю повернути кредит до дати, зазначеної в заяві. При непогашенні кредиту в строки, зазначені в заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отже, датою 14.10.2009 року в Договорі (заяві) №DNH4KP50731307 саме визначено кінцеву дату виконання позичальником дій щодо повернення кредиту за умов відсутності порушень по сплаті та простроченої заборгованості, а не кінцевий термін спливу виконання [PERSON] своїх грошових зобов'язань за договором та припинення зобов'язань в цілому. Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов, за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у заяві. При непогашенні кредиту в строки, установлені у заяві й п. 3.2.2 Умов, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Отримані відповідачем кредитні кошти до теперішнього часу банку не повернуті, тим самим, враховуючи що Договір (заява) №DNH4KP50731307 не є розірваним, чи припиненим відповідно до правових підстав визначених ст. ст. 599, 651, 654 ЦК України, відсутні підстави для припинення щомісячного нарахування відсотків на суму простроченої заборгованості по кредиту, як плату за весь час фактичного кредитними коштами. Стаття 256 ЦК України дає визначення позовної давності, як - строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого порушеного цивільного праву або інтересу. Таким чином, враховуючи що сплата відсотків за договором №DNH4KP50731307 позичальником повинна здійснюватися щомісячно, то і позовна давність за вимогами пов'язаними з стягненням заборгованості по простроченим щомісячним платежам (відсотків за користування кредитом), повинна обчислюватися за період, відповідний терміну загальної позовної давності від дати звернення до суду, якщо термін не збільшено умовами договору. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Виходячи з вищенаведеного, підлягає стягненню з відповідача на користь Банку сума заборгованості по нарахованим на прострочену заборгованість відсоткам за період відповідний загальному терміну позовної давності встановленому ст. 257 ЦК України, з 01.03.2011 р. по 01.03.2016 р. за розрахунком заборгованості (а.с. 4), а саме в розмірі 15 750,88 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з наведеним, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача 1 378,00 грн. судового збору.

Outcome: approved