Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

10.08.2016 року позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на території Дніпровського району м. Херсона за адресою: [ADDRESS], проживають діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], мати яких, [PERSON], ухиляється від виконання батьківських обов'язків. Відомості про батька дітей внесені до актового запису про народження дітей відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Родина [PERSON] з 2010 року, потрапила у поле зору служби у справах дітей у зв'язку з ухиленням матері дітей від виконання батьківських обов'язків. У тому ж році діти були взяті на облік служби у справах дітей як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах. З родиною постійно проводилася профілактична робота як спеціалістами служби, так і спеціалістами міського центру соціальних служб для дітей, сім'ї та молоді. У липні 2015 року Дніпровський районний відділ міліції повідомив про факт неналежного виконання [PERSON] батьківських обов'язків, що призвело до крадіжки [PERSON] мобільного телефону. При відвідуванні родини за місцем проживання встановлено, що у будинку, де проживають діти, бруд, сморід, антисанітарія, брудні та розкидані речі, відсутня постільна білизна, діти неохайні. З матір'ю дітей, [PERSON] регулярно проводилась роз'яснювально-профілактична робота з приводу відповідального ставлення до виховання дітей. Ситуація у родині [PERSON] покращувалася на деякий час. Проте, мати дітей, нехтуючи здоров'ям та життям дітей, знову почала ухилятися від виконання батьківських обов'язків, відсторонилася від виховання та належного догляду синів і доньки. На сьогоднішній день [PERSON] та [PERSON] неохоплені навчанням, оскільки їх мати не потурбувалася своєчасно влаштувати дітей до навчальних закладів.За клопотанням служби у справах дітей [PERSON] та [PERSON] було влаштовано на навчання до КЗ «Навчально-виховний комплекс ім. Т. Г. Шевченка» Херсонської обласної ради. За інформацією навчального закладу від 11.04.2016 року відомо, що після весняних канікул [PERSON] до навчання не повернувся, мати причин відсутності не повідомила, [PERSON] до школи з'явився самостійно 04.04.2016 року, але на вихідні мати його додому не забрала, вихователям не телефонувала, на дзвінки не відповідала. Адміністрація школи повідомила, що діти недостатньо забезпечені необхідними речами та шкільним приладдям (немає спортивної форми, щоденника, тощо). [PERSON], неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. 20.11.2015 року до служби у справах дітей з заявою звернулася [PERSON], яка виявила бажання забрати своїх дітей з КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації» Херсонської обласної ради. 23.11.2015 року, з метою обстеження житлово-побутових умов проживання та повернення дітей у біологічну сім'ю, родину відвідано за місцем проживання. На той час умови проживання поліпшилися, в будинку було придбано, речі складені, в наявності продукти харчування. З матір'ю дітей проведена бесіда щодо належного виховання нею дітей, діти були повернені матері. З метою контролю ситуації в родині, працівники служби неодноразово відвідували родину [PERSON] за адресою їх проживання, про що складені відповідні акти, з матір'ю проводилась профілактична робота. [PERSON] було роз'яснення про необхідність здобуття дітьми середньої освіти та надано рекомендації для влаштування дітей до навчальних закладів. З часом ситуація в родині погіршувалась, будинок знову став в занедбаному стані, дітей не було влаштовано до навчальних закладів. Своїми діями [PERSON] порушила право дітей на освіту. Мати дітей не бере участі у вихованні та утриманні дітей, не цікавиться станом здоров'я та життям. У зв'язку з чим просить суд позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], а також стягнути з [PERSON], [INFO], аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу),але не менше 30% від прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку на користь державного дитячого закладу або особи, яка виховує дітей. У судове засідання представник позивача Огаркова Ю.О. не з'явився, на адресу суду надала письмову заяву, відповідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просив суд їх задовольнити, розгляд справи проводити без участі представника. Заперечень з приводу ухвалення по справі заочного рішення до суду не надходило. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Прокурор Губатюк І.П. не заперечувала проти задоволення позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Допитана у якості свідка [PERSON] надала суду свідчення, які зводяться до того, що діти шкільний навчальний заклад не відвідують, останній раз перебували на навчанні у вересні місяці, після того ніхто їх у школі не бачив. З дітьми постійно проводяться бесіди, крім того неодноразово відвідували [PERSON], за місцем мешкання безлад та недотримані норм гігієни. Допитана у якості свідка [PERSON] надала суду свідчення аналогічні тим, що надала свідок [PERSON] Вислухавши пояснення осіб які брали участь у справі, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що в матеріалах є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що не суперечить положенням ст.224 ЦПК України. Позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено наступні факти та відповідні ним правовідносини. Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] - [INFO] народився [PERSON], повторного свідоцтва [NUMBER] - [INFO] народився [PERSON], свідоцтва про народження [NUMBER] - [INFO] народився [PERSON], свідоцтва про народження [NUMBER] - [INFO] народилась [PERSON]. Відповідно актів обстеження житлово-побутових умов проживання від 09.06.2016 року, 19.04.2016 року, 22.03.2016 року - стан будинку незадовільний, речі брудні, розкидані, затхле повітря, для дітей не вистачає спальних місць, брудна підлога. Згідно витягу з протоколу №06 від 11.05.2016 року засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Дніпровської районної у м.Херсоні ради за підписом начальника служби у справах дітей - проголосували 10 членів комісії за позбавлення прав [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. З відповіді №36.1/5190 вбачається, що [PERSON] притягалась до адміністративної відповідальності, було складено адміністративний протокол від 05.10.2015 року за ч.1 ст.184 КУпАП, від 18.02.2016 року за ч.2 ст.184 КУпАП. Відповідно до характеристики на [PERSON], остання характеризується з негативного боку, веде аморальний спосіб життя, за дітьми не доглядає. За підписом начальника СКМСД Дніпровського РВ ХМУ УМВС України в Херсонській області майора міліції Пантак Г.В. направлено повідомлення №37/9438 від 10.07.2015 року щодо факту не виконання батьківських обов'язків в родині [PERSON], в якому ставиться питання питання про подальше перебування дітей у родині, поміщення їх в дитячий заклад та доцільність притягнення батьків до адміністративної відповідальності. [PERSON], [INFO] навчається у 09 класі Херсонської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №37 ім.В.Дробота, що підтверджується довідкою від 05.08.2016 року №37/01-26. Відповідно до листа комунального закладу «Навчально-виховний комплекс ім. Т.Г.Шевченка Херсонської обласної ради» від 11.04.2016 року №203, який направленого начальнику служби у справах дітей Дніпровської ра йонної у м.Херсоні ради ставиться питання щодо вжиття заходів стосовно належного виконання матірю своїх обов'язків та повернення до навчання [PERSON] Згідно повідомлення №01-18/37 від 01.10.2015 року СКМСД Дніпровського РВ до закладу було доставлено [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у зв'язку з тим, що останні опинились в складній життєвій ситуації. Відповідно до висновку від 23.10.2016 року про стан здоровя, фізичний та розумовий розвиток дитини [PERSON], [INFO], останній страждає на розумову відсталість. 08.08.2016 року виконавчим комітетом Дніпровської районної у місті Херсоні ради було надано висновок №2-49/1435 про позбавлення батьківських прав [PERSON] - орган опіки та піклування виконавчого комітету Дніпровської районної у місті Херсоні ради вважає за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до відповідей №553 від 05.10.2016 року, від 15.11.2016 року №262 малолітні [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] не відвідують. 25.10.2016 року було складено акт про відвідування на дому родини у зв'язку з тим, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов'язки. Пунктом 2 частини 1 статі 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 цього ж кодексу встановлено, що з позовом про позбавлення батьківських прав можуть звертатись: один із батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина; заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, у якому вона перебуває; орган опіки та піклування; прокурор; сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідноч.1 ст.9 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №780-Х11 держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно ч.1 ст. 18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 р. №780-Х11 держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дітей у дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї родини, своєму народові і Вітчизні; піклуватися про здоров'я дітей, їх фізичному і моральному розвитку, забезпечувати одержання ними повної середньої освіти, готувати до самостійного життя, поважати людей. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно п. 16 цієї ж постанови, особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, із наданих до суду доказів вбачається, що на протязі тривалого часу Відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання своїх дітей - неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Данні факти, згідно зі ст. 164 СК України є підставою для позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтями 180 та 181 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину (дітей) до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно п.п.1-4 ч. 1, ч.2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно ч. 1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оцінюючи в сукупності всі зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з Відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 1218,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved