Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-01 00:00:00

11 лютого 2015 року, позивачка [PERSON], звернулась до суду з позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.12.2012 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис № 1159), в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу, позивачка просила залишити їй на виховання, посилаючись на те, спільне життя з відповідачем не склалось, після укладення шлюбу з'ясувалося, що у них зовсім протилежні погляди на сімейне життя, вони переконались що є зовсім іншими людьми, з різними характерами, між ними немає взаєморозуміння і тому в їхніх інтересах і в інтересах їхньої дитини вони вирішили розірвати шлюб, шлюбні відносини між ними припинились у березні 2014 року, з того моменту вони проживають окремо. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак надіслала до суду письмову заяву, в якій посилаючись на ст. 158 ЦПК України повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, однак надіслав суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та на підставі ст. 158 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутністю (а.с. 14). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 25.12.2012 р. Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції (актовий запис № 1159), що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 25.12.2012 р., в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 08.06.2013 р. (а.с. 3,6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя з відповідачем не склалось, після укладення шлюбу з'ясувалося, що у них зовсім протилежні погляди на сімейне життя, вони переконались що є зовсім іншими людьми, з різними характерами, між ними немає взаєморозуміння і тому в їхніх інтересах і в інтересах їхньої дитини вони вирішили розірвати шлюб, шлюбні відносини між ними припинились у березні 2014 року, з того моменту вони проживають окремо, а тому позивачка вважає, що їхня сім'я існує лише формально. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи матеріали позову, а також позицію позивачки та відповідача, викладених у їхніх письмових заявах на адресу суду про згоду з позовом, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved