Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-28 00:00:00

10 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.10.2016 року зазначений шлюб розірвано. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З відповідачем по справі позивачка не проживає, сторони проживають окремо, діти проживають разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні та вихованні. Добровільно відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей у розмірі ? частини у усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 10.11.2016 року до повноліття кожної дитини. В подальшому позивач [PERSON], через канцелярію суду надала заяву, в якій уточнила свої позовні вимоги, якими просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 гривень 00 коп. на утримання двох неповнолітніх дітей, щомісяця до досягнення повноліття кожної дитини. Крім того, просила суд розглядати справу за її відсутності (вх.. №8885 від 20.04.2017 року). Відповідач до суду не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи сповіщений належним чином. Через канцелярію суду надав заяву, згідно якої він не заперечує проти стягнення з нього аліментів у розмірі по 750 гривень 00 копійок щомісяця на утримання кожної дитини до досягнення дітей повноліття, просив справу розглянути за його відсутністю (вх.. №11817 від 29.05.2017 року). Враховуючи, що розгляд справи відбувається у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 07.07.2006 року, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №1026. Рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 25.10.2016 року вказаний шлюб розірвано. Від цього шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьками яких є позивач та відповідач по справі, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а.с.5;6). Мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою ( ч.1 ст. 141 СК України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу батьків або в твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991р. та набула чинності для України 27 вересня 1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] має нерегулярний, мінливий дохід, а відтак розмір аліментів, які він зобов'язаний сплачувати на утримання дитини, має бути визначено у твердій грошовій сумі. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, крім випадку визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації (п. 2 ст. 184 Сімейного кодексу). Індексація проводиться згідно із Законом «Про індексацію грошових доходів населення». З урахуванням обставин, які перелічені вст. 182 СК України, суд визначаючи розмір аліментів виходить з того, що відповідач згоден на виплату аліментів в твердій грошовій одиниці, в зв'язку з чим вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі по 750 гривень 00 копійок на кожного щомісяця, до досягнення повноліття кожної з дитини. При розподілі витрат по справі суд керується загальними правилами ст. 88 ЦПКУкраїни і стягує судовий збір на користь держави в розмірі 640,00 грн. з відповідача. Відповідно до ст. 214 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved