Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-14 00:00:00

11.06.2019р. із вказаним позовом до суду звернулась позивачка, де в обґрунтування своїх вимог зазначила, що із відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після фактичного припинення ними спільного проживання залишилася проживати з нею. Оскільки відповідач ухиляється від утримання як дитини, так і її, матеріальної допомоги добровільно не надає, хоча і має таку можливість, просить стягнути аліменти на свою користь у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надавши заяву, де уточнила свої позовні вимоги в частині розміру аліментів, який просить стягнути з відповідача на її користь у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, справу розглянути за її відсутності, на уточнених позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, змінені позовні вимоги визнає у повному обсязі, не заперечує проти стягнення аліментів на утримання дружини в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено і підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про народження, що сторони є батьками - [PERSON] , [INFO] , яка після фактичного припинення ними спільного проживання, за їх взаємною згодою, залишилася проживати з матір`ю. Відповідно до ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. За ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з вимог закону, а також обставин справи та позицій сторін, суд вважає уточнені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Погоджений сторонами розмір аліментів в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, на думку суду буде законним і справедливим. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду згідно з ч. 1 ст. 192 СК України, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров*я когось із них. Відповідач позовні вимоги визнає, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. За п. 3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Згідно ч.ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи зі змісту вказаних положень закону, з відповідача в дохід держави повинні бути стягненні судові витрати у розмірі 768,40грн. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved