Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-13 00:00:00

11.06.2015 р. [PERSON] (далі за текстом позивачка) звернулася до суду із зазначеним позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідач) про стягнення аліментів (а. с. 1), в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] (16.08.2012 р. н.), у твердій грошовій сумі у розмірі 600,00 (шістсот) гривень 00 копійок, щомісяця, починаючи з моменту подання позовної заяви та до повноліття дитини. Свої позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем перебуває у шлюбі, від якого народилася дитина - [PERSON], яка спільно проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча зобовязаний це робити. Їй відомо, що відповідач працює, але неофіційно, у звязку з чим має нерегулярний мінливий дохід та має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити, у разі неявки відповідача в судове засідання, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи 2 (двічі) повідомлявся належним чином. У відповідності до ч. 5 ст. 74 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України), надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованого у встановленому законом порядку, однак відповідно до повернутих поштових повідомлень відповідач за адресою не проживає, що свідчить про неможливість вручення відповідачу судових повісток та вважається що судовий виклик вручений відповідачу належним чином. Враховуючи вказані факти, згоду позивачки, що викладена у її письмовій заяві (а. с. 17), суд вважає за можливе, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України ухвалити рішення по справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, судом, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи, вважає що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, пов'язані з обовязком батька утримувати свою неповнолітню дитину, тому при вирішенні спору між сторонами, слід керуватися\~Сімейним кодексом України (далі за текстом - СК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони уклали шлюб 21.03.2012 р., що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а. с. 3). Як вбачається із копії свідоцтва про народження [PERSON], яка народилася 16.08.2012 р., відповідач - [PERSON] є її батьком, а позивачка [PERSON] матірю (а. с. 4). Згідно довідки, виданої виконавчим комітетом Новоіванівської сільської ради Арцизького району Одеської області, малолітня [PERSON] проживає з матірю та знаходиться на її утриманні (а. с. 5). Так, згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. Конвенцією «Про права дитини» (ч. 1 ст. 3), ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 р., передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпечення інтересів дитини. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» предметом основної турботи та основним обовязком батьків є забезпеченню інтересів дитини. В силу ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, однак відповідач від виконання цих обовязків ухиляється, у звязку з чим з нього на користь позивачки мають бути стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, суд у відповідності до ст. 182 СК України враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини, а також те, що має нерегулярний, мінливий дохід, суд приходить до висновку про необхідність стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують про те, що доцільним є стягнення з відповідача аліментів у розмірі 600,00 (шістсот) гривень 00 копійок, щомісяця. Суд вважає, за необхідне, звернути увагу на ч. 2 ст. 184 СК України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Крім того, у відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тому, по наявній справі, аліменти з відповідача [PERSON] мають бути присуджені з 11.06.2015 р. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави витрати повязані зі сплатою судового збору у розмірі 243,60 (двісті сорок три) гривні 60 копійок. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за 1 (один) місяць.

Outcome: approved