Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

10.08.2017 року позивачзвернувсядо суду з позовною заявою до Токарівської сільської ради, у якій, з урахуванням уточнення від 30.10.2017 року (а.с. 56, 57) просив наступне: - передати позивачу в натурі земельну ділянку (пай) площею 3,45 умовних кадастрових гектара на землях реформованого КСП «Граніт», розташованих на території с. Токарів Новоград-Волинського району Житомирської області; - визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме на земельну частку (пай), яка розташована на в с. Токарів, Новоград-Волинського району, в порядку спадкування після смерті [PERSON]; - припинити право власності територіальної громади в особі Токарівської сільської ради Новоград-Волинського району на спірну земельну частку. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла його баба [PERSON],після смерті якої відкрилась спадщина. Як спадкоємець за законом, позивач звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON]лише у 2016 році та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом. Після цього він дізнався, що29.03.2011 року рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду було визнано відумерлою спадщину, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 3,45 га на землях реформованого КСП «Граніт», розташованих на території с. Токарів Новоград-Волинського району Житомирської області, що відкрилася після смерті [PERSON],. Посилався на положення ст. 1280 ЦК України щодо перерозподілу спадщини. Представники позивача у судове засідання прибули, просили позов задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, подали заяву про розгляд справи без їх участі. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковомузадоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] від 15.03.2002 р. [PERSON]померла [INFO]. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді земельної частки (паю) площею 3,45 га в умовних кадастрових гектарах із земель реформованого КСП «Граніт», що розташовані на території с. Токарів Новоград-Волинського району Житомирської області, яка належала [PERSON] відповідно до сертифікату [NUMBER], виданого Новоград-Волинською районною державною адміністрацією 30.12.1999 року. (а.с. 47) У встановлений законом 6-місячний строк, ніхто зі спадкоємців до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не звернувся, однак позивач є таким, що прийняв спадщину. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. На час відкриття спадщини, позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, відповідно до довідки сільської ради № 811 від 17.08.2016 р. У зв'язку з тим, що позивач своєчасно не оформив свої спадкові права, рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 29.03.2011 року по справі №2-о-81/11 задоволено заяву Новоград-Волинського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі Токарівської сільської ради - визнано відумерлою спадщину, яка складається з земельної ділянки (паю) площею 3,45 га в умовних кадастрових гектарах на території с. Токарів Новоград-Волинського району, що відкрилась після смерті [PERSON] Протягом строку, встановленого для прийняття спадщини з моменту її відкриття, позивач про відмову від спадщини не заявляв, а отже фактично прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вступом в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України . Згідност. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. 09.09.2016 року приватним нотаріусом Новоград-Волинського районного нотаріального округу видано свідоцтво право власності [PERSON] на спадщину після смерті його баби [PERSON], яка складається з права на вищезазначену земельну частку (пай) та права власності на майновий пай члена КСП «Граніт» (а.с. 10) Судом встановлено, що позивач у справі є спадкоємцем за законом та оформив свої права у встановленому законом порядку. Згідно ст. 1280 ЦК України, якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Якщо майно, на яке претендує спадкоємець, що пропустив строк для прийняття спадщини, перейшло як відумерле до територіальної громади і зберіглося, спадкоємець має право вимагати його передання в натурі. У разі його продажу спадкоємець має право на грошову компенсацію. Судом встановлено, що земельна частка (пай), яка належала [PERSON], визнана відумерлою спадщиною та передана у власність Токарівської сільської громади. Оскільки таке майно увійшло до складу земель комунальної власності, воно зберіглося і може бути передано спадкоємцю [PERSON] Передача спадкового майна спадкоємцю припиняє його статус відумерлої спадщини та право власності територіальної громади на це майно. З урахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, суд вважає необхідним задовольнити вимоги позивача щодо припинення права власності відповідача на спірне майно та визнання такого права за позивачем. Разом з тим, суд відмовляє у задоволенні позову в частині вимоги про передачу позивачу в натурі земельної ділянку площею 3,45 умовних кадастрових гектара на землях реформованого КСП «Граніт», оскільки така ділянка не сформована та в натурі ніколи не виділялась. Відповідно до ч. 1 ст. 79-1 Земельного Кодексу України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об'єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Для виділення земельної частки в натурі позивач, як власник земельної частки, має право звернутись до відповідача у встановленому порядку, що передбачає процедуру виготовлення технічної документації із землеустрою та її затвердження. Оскільки предметом спору є земельна частка (пай), що не була виділена в натурі, вимога до відповідача про передачу земельної ділянки в натурі є передчасною.

Outcome: partial