Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

11 вересня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулось до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 05 березня 2007року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») (надалі-позивач) і [PERSON] (далі - Відповідач) було укладено договір б/н (надалі-Договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. У звязку з невиконанням відповідачкою своїх зобов'язань за договором станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 5227,02 грн., яку та понесені судові витрати ПАТ КБ «ПриватБанк» просило стягнути на його користь із відповідачки. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій вказав, що проти проведення заочного розгляду справи не заперечує, позов просив задовольнити. Відповідачка, яку судовою повісткою під розписку повідомлено про час і місце судового засідання, в суд не зявилася, причину неявки не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно п.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Судом установлено і не заперечується сторонами, що 05 березня 2007року між закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено договір б/н (надалі-Договір), відповідно до умов якого відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між нею та Банком Договір, що підтверджується її підписом у заяві. При укладенні Договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 6.5. Умов та правил надання банківських послуг відповідачка зобовязалась погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. [PERSON] не виконала своїх зобов'язань за вказаним договором, унаслідок чого в неї перед ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 30.06.2015 року утворилась заборгованість у розмірі 5227,02 грн., що складається з: заборгованості за кредитом 1085,94 грн.; заборгованості за процентами 1822,33 грн.; заборгованості за пенею та комісією 1593,65 грн.; штрафу (фіксована частина) 500 грн.; штрафу (процентна складова) 225,10 грн.. Згідно ст.526, 527, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобовязання припиняється виконанням , проведеним належним чином. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно п.6.6. Умов надання банківських послуг у разі невиконання зобовязань за Договором відповідач на вимогу Банку має виконати зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. Статтями 1054 ч.2, 1050 ч.2 ЦК України встановлено, що в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідачка не довела, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Позивачем доведено, що внаслідок порушення відповідачкою свого зобовязання за Договором остання станом на 30.06.2015 року заборгувала йому 5227,02 грн.. Враховуючи наведене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 1218 грн. за сплачений судовий збір.

Outcome: approved