overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

10.12.2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом, на обґрунтування позовних вимог зазначивши, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 11 липня 2005 року виконавчим комітетом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 10. Від цього шлюбу вони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю, та місця проживання дітей немає. Вона з відповідачем шлюбні стосунки з квітня 2019 року не підтримує, тому просить суд розірвати шлюб. До судового засідання позивач не з`явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутності, заявлені вимоги визнав. Частиною 4 статті 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , 11 липня 2005 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб виконавчим комітетом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області, актовий запис № 10 (а.с.4). Від цього шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.5-6). Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, оскільки шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

10.12.2019 ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області позовну заяву за позовом Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія» до [PERSON] про стягнення в порядку регресу матеріальної шкоди за виплачене страхове відшкодування передано на розгляд до Артемівського міськрайонного суду Донецької області за територіальною юрисдикцією. Приватне акціонерне товариство «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» звернулося до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу, в якому просить стягнути з [PERSON] в порядку регресу матеріальну шкоду за виплачене страхове відшкодування у розмірі 19 310,94 грн., а також сплачений судовий збір. В обґрунтування позову посилається на те, що між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» та [PERSON] укладено кредитний договір № 12202с від 21.01.2014року, згідно з яким [PERSON] отримала у тимчасове користування грошові кошти у безготівковій формі з дотриманням вимог їх повернення та сплати процентів у визначені договором строки у розмірі 12 000 грн. 00 коп. строком на 14 місяців, з 21.01.2014року по 21.03.2015року включно зі сплатою процентів у розмірі 28,8% річних. Перерахування визначеної кредитним договором 12202с від 21.01.2014року суми грошових коштів на банківський рахунок відповідача підтверджується належним чином завіреною копією платіжного доручення № 28768 від 21.01.2014року з відмітками банку про проведення платежу. Між, ПРИВАТНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «УКРАЇНСЬКА СТРАХОВА КОМПАНІЯ» та КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» укладено договір добровільного страхування кредитів № 04 від 14.04.2014 року. Відповідно до додатку № 1 до Договору добровільного страхування кредитів № 04 від 14 квітня 2014 року кредитний договір № 12202с від 21.01.2014року, укладений між КРЕДИТНОЮ СПІЛКОЮ «УКРАЇНСЬКА КРЕДИТНА СПІЛКА» та [PERSON] віднесено до переліку договорів, страхові ризики за якими застраховано позивачем на загальну суму 29940 грн. 00 коп.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

10.12.2020 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю. У судове засідання сторони не з`явилися, при цьому подали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності; позивач повідомив про підтримання позову, а відповідач - про визнання позову. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 28.09.2013 року, при цьому мають спільних малолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та дочку [PERSON] , [INFO] . Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім`ї; натепер сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки шлюб сторін носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

10.12.2020 [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.09.2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1931. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 20.09.2017 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивача. У зв`язку з відсутністю можливості вирішення спору в позасудовому порядку позивач змушений звернутися до суду. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити з підстав, викладених в позові. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу, просила відновити дошлюбне прізвище. Вислухавши пояснення позивача та представника, відповідача, дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 20.09.2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 1931. (а.с.2) Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3, ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-17 00:00:00

10.12.2020 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 24.11.2007 зареєструвала шлюб з відповідачем. У шлюбі народилася дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя не склалося внаслідок відсутності взаєморозуміння, з листопада 2020 року проживають окремо, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з такого. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 24.11.2007 відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №406. Мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач не оспорив ту обставину, що внаслідок відсутності взаєморозуміння стосунки між сторонами погіршувалися, що призвело до фактичного їх припинення. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють, наданий строк для примирення позитивних результатів не дав. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

10.12.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що вона та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.10.1995 р. В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, сумісне життя не склалося, подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] . Ухвалою від 22.12.2020 р. відкрито провадження у справі, призначено судове засідання на 16.02.2021 р. 16.02.2021 р. розгляд справи відкладено на 09.04.2021 р. для повторного виклику відповідача на підставі ч.4 ст.223 ЦПК України. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує, просить задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Розгляд справи за відсутності учасника справи узгоджується з положеннями ч.3 ст.211 ЦПК України. В силу ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

10.12.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

10.12.2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та ухвала судді Оболонського районного суду м. Києва від 22.05.2020 року про передачу справи на розгляд за підсудністю. У позовній заяві позивач посилається на те, що спільне життя між ними не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні інтереси та погляди на життя. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважає неможливим. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.12.2020 року справу прийнято до провадження суду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. В ухвалі сторонам було визначено строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. 18.02.2020 року відповідачем через канцелярію суду було подано заяву, з якої вбачається, що він позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.07.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 16). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , та повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.15, 17). З позовної заяви вбачається, що сторони не підтримують сімейно-шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок, який був сплачений позивачем при зверненні до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-04 00:00:00

10.12.2020 року до суду надійшла спільна заява [PERSON] , [PERSON] про розірвання шлюбу, у якій заявники посилаються на те, що спільне життя між ними не склалося, шлюбні відносини вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв`язку з чим подальше збереження сім`ї вважають неможливим. В судове засідання заявники не з`явилися, у матеріалах справи містяться заяви, з яких вбачається, що вони просять розглядати справу без їхньої участі, вимоги спільної заяви підтримують. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 06.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. 24.11.2020 року заявники уклали договір між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів, посвідчений приватним нотаріусом КМНО Гармаш Ю.В., зареєстрований в реєстрі за № 1570. Зі спільної заяви вбачається, що заявники не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. З огляду на наведене, заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

10.12.2020 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 7 жовтня 2006 року. Від шлюбу дітей не мають. Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюбні стосунки між ними фактично припинені. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 23 грудня 2020 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала, просила строк на примирення не надавати, не заперечувала проти розгляду справи в порядку заочного провадження із винесенням заочного рішення у справі, після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Ухвалою суду від 25.01.2021 року визначено розглядати справу в заочному порядку на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно свідоцтва про шлюб від 09.12.2020 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 07.10.2006 року зареєстрували шлюб в Шепетівському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції, актовий запис № 386. Сторони сімейні відносини не підтримують, як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

10.12.2020 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 24.10.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позову. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 24.10.2012 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-28 00:00:00

10.12.2020 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на час його навчання у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу). Позивач просив справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно, про причини неявки суд не повідомив. Відзив не надав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. До 2016 року сторони перебували в шлюбі і мають спільну повнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який навчається на І курсі навчально-наукового інституту електронних та інформаційних технологій Національного університету «Чернігівська політехніка». Строк навчання до 30.06.2024 року (а.с.10). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31 наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову. Отже, враховуючи встановлені судом обставини, ненадання відповідачем відзиву,суд вважає доцільним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої дитини на час навчання в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу).

Outcome: approved