Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

10 вересня 2018 року [PERSON] (далі - заявник) звернулася до суду з заявою, у якій просила встановити факт смерті 16 червня 2003 року у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області [PERSON], [INFO]. У обґрунтування заяви зазначила, що 27 січня 2010 року померла її бабуся [PERSON], яка по день смерті проживала у [INFO]. Вона є спадкоємцем майна [PERSON] за заповітом. Раніше, 16 червня 2003 року помер чоловік [PERSON] [PERSON], спадщину після смерті якого вона фактично прийняла, але не встигла оформити. [PERSON] похоронений на сільському кладовищі у с. Стрільники Шаргородському району Вінницької області. Труп [PERSON] на судово-медичне освідчення не возили через те, що були заклопотані організацією похорону та не встигли зібрати необхідних документів для отримання свідоцтва про смерть. При зверненні до Шаргородського відділу ДРАЦС з заявою про поновлення актового запису про смерть [PERSON], заявнику було відмовлено у вчиненні цієї дії через відсутність лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] Установлення факту смерті [PERSON] заявнику необхідно для оформлення спадщини. У судовому засіданні заявник [PERSON] підтримала заявлені вимоги, посилаючись на ті ж обставини, що і у заяві. Представник заінтересованої особи Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області у судове засідання не з'явився. Від Стрільницького сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника сільської ради, щодо задоволення заяви [PERSON] не заперечує (а.с. 34). Зясувавши усі обставини справи та перевіривши, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, на які посилалась заявник як на підставу своїх вимог, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд установив наступне. Згідно з даними погосподарських книг за: 1991-1995 роки, 1996-2000 роки та 2001-2005 роки, які ведуться у Стрільницькій сільській раді Шаргородського району Вінницької області, [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] проживали разом як чоловік та дружина (а.с. 18-21). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 26 лютого 2018 року № 00019657811 вбачається, що [PERSON] та [PERSON] 1 листопада 1972 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, номер актового запису 20 (а.с. 10). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 лютого 2018 року № 305 [PERSON], [INFO], помер 16 червня 2003 року. Похований він на кладовищі у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області (а.с. 13). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається, зокрема із права на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Перше травня», розміром 1,66 в умовних кадастрових гектарах, що підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0193606 (а.с. 12). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 лютого 2018 року № 306 [PERSON] на день смерті постійно проживав та був зареєстрований у [INFO]. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем проживала та була зареєстрована його дружина [PERSON] (а.с. 14). Суд вважає, що, оскільки дружина спадкодавця [PERSON] на час відкриття спадщини проживала та була зареєстрована разом з [PERSON], то відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона вважається такою, що прийняла спадщину. Водночас [PERSON] спадщину після смерті свого чоловіка не оформила, що вбачається із листа завідуючої Шаргородської ДНК Вінницької області [PERSON] від 22 вересня 2018 року № 1927/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 22 вересня 2018 року № 53404399, згідно з якими спадкова справа до майна померлого 16 червня 2003 року [PERSON] не заводилась (а.с. 32, 33). Окрім того, судом установлено, що 14 липня 1993 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області, згідно з яким усе своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось і взагалі усе те, що належатиме їй на день смерті, і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй внучці [PERSON] (а.с. 8). 27 січня 2010 року [PERSON] померла у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] І-АМ №356127 (а.с. 7). Згідно з довідкою Виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 лютого 2018 року № 307 [PERSON] на день смерті постійно проживала та була зареєстрована у [INFO]. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ніхто не проживав. Спадкоємцем по заповіту є [PERSON] (а.с. 11). Після смерті [PERSON] залишилась спадщина, яка складається, зокрема з її права на спадщину після смерті чоловіка [PERSON] Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища від 20 травня 2016 року №00016670844, зі свідоцтва про шлюб [PERSON] І-ОЛ № 110124 та з паспорта громадянина України №001148422, виданого 31 жовтня 2017 року вбачається, що прізвище [PERSON] змінювалось на «Степанюк», а на день розгляду справи в суді її прізвище - «Гудзенко» (а.с. 9, 38, 39). [PERSON] не може оформити спадщину по заповіту після смерті [PERSON], оскільки у неї відсутнє свідоцтво про смерть [PERSON], а начальник Шаргородського відділу ДРАЦС [PERSON] 26 лютого 2018 року відмовила заявнику у поновлені актового запису про смерть у звязку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 17). Згідно з довідкою, виданою начальником Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУ НП у Вінницькій області [PERSON] від 1 березня 2018 року №778/217 відомостей щодо звернення чи повідомлення про смерть [PERSON], [INFO] у відділенні поліції немає, оскільки матеріали звернень та повідомлень зберігаються 5 років, а факт смерті був 16 червня 2003 року (а.с. 15). Згідно з довідкою Рахнянської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 13 березня 2018 року [PERSON] з 2003 року за медичною допомогою не звертався, на «Д» обліку не перебував. Амбулаторна карточка в архіві не збереглася (а.с. 16). Факт смерті [PERSON] 16 червня 2003 року підтверджується наступними доказами. Згадуваною раніше довідкою Виконавчого комітету Стрільницької сільської ради Шаргородського району Вінницької області від 27 лютого 2018 року № 305 (а.с.13). Поясненнями заявника, яка у судовому засіданні стверджувала, що вона особисто була присутня на похоронах [PERSON] та час від часу відвідує його могилу. Показаннями свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що особисто бачила труп [PERSON] на подвірї домоволодіння, де він проживав, була на його похоронах та знає, де знаходиться його могила, оскільки неподалік від неї похований її родич. Окрім того, будучи секретарем сільської ради, у день смерті [PERSON], тобто 16 червня 2003 року, вона особисто внесла до погосподарської книги запис про це. Показаннями свідка [PERSON], яка у судовому засіданні пояснила, що вона була сусідкою [PERSON] та [PERSON] У день смерті [PERSON] його дружина прийшла до свідка та повідомила, що він помер. Свідок разом з [PERSON] прийшли на подвіря, де проживала [PERSON] і свідок особисто бачила труп останнього. Також заявник та свідки стверджували, що труп [PERSON] не направлявся на розтин, оскільки його дружина - [PERSON] вживала алкогольні напої та не вважала за необхідне займатись оформленням документів, повязаних зі смертю чоловіка. Статтею 293\~ЦПК України визначено,\~що окреме\~провадження -\~це вид\~непозовного цивільного\~судочинства,\~в порядку\~якого розглядаються\~цивільні справи\~про підтвердження\~наявності або\~відсутності юридичних\~фактів,\~що мають\~юридичне значення\~для охорони\~прав та\~інтересів особи\~або створення\~умов здійснення\~нею особистих\~немайнових чи\~майнових прав\~або підтвердження\~наявності чи\~відсутності неоспорюваних\~прав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. У пункті\~13\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31\~березня 1995\~року №\~5\~«Про судову\~практику у\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~зазначив,\~що заяви\~про встановлення\~факту смерті\~особи в\~певний час\~приймаються до\~провадження суду\~і розглядаються\~за умови\~подання заявниками\~документів про\~відмову органів\~реєстрації актів\~громадянського стану\~в реєстрації\~події смерті.\~Заявник зобовязаний\~обґрунтувати свою\~заяву посиланнями\~на докази,\~що достовірно\~свідчать про\~смерть особи\~у певний\~час і\~за певних\~обставин. Установлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявника, адже від його встановлення залежить реалізація її права на отримання спадщини після смерті [PERSON] і іншого порядку його встановлення немає. Зважаючи на усе вище викладене, суд доходить до висновку, що заяву слід задовольнити, установивши факт, що [PERSON], [INFO] помер 16 червня 2003 року у с. Стрільники Шаргородського району Вінницької області.

Outcome: approved