Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

11.08.2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулось із вищезазначеним позовом. В обгрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 20.01.2007 року між сторонами укладений договір №ODXRF107050709, за яким банк надав відповідачеві грошові кошти у розмірі 6\~301, 00 грн. зі сплатою за користування ним 5,04 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на порушення [PERSON] умов кредитного договору, позивач просив стягнути на свою користь наявну за договором заборгованість у розмірі 34\~575, 29 грн., а також понесені судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явився, просив розглянути справу за відсутності банку, подав заяву, згідно якої проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом про розгляд справив порядку статей 74,76 ЦПК України. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За договором №ODXRF107050709 від 20.01.2007 року ЗАТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 6\~301, 00 грн., а останній зобовязався здійснювати щомісячне погашення кредиту до 20.01.2008 року, а також сплачувати проценти за користування кредитом у розмірі 5,04 % на рік для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інших витрати згідно Умов договору. Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію юридичної особи серії АО1 №054809 від 17.07.2009 року, найменування позивача було змінено з ЗАТ КБ «ПриватБанк» на ПАТ КБ «ПриватБанк». Відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 6\~301, 00 грн., що підтверджується його підписом в заяві на отримання кредиту від 20.01.2007 року. За договором погашення заборгованості має бути не пізніше ніж до 20.01.2008 року. В пунктах 3.2.2, 3.2.3, 3.2.9 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам, до яких приєднався відповідач підписуючи Договір (заяву) №ODXRF107050709, визначений обовязок позичальника здійснювати погашення кредиту у порядку та строки відповідно до заяви, сплату відсотків за користування кредитом відповідно до Заяви та п. 4.2 даних Умов та Тарифів. Відповідач відповідно до вищевказаних пунктів договору зобовязався повністю повернути кредит до дати, зазначеної в Заяві. Сторони обумовили, що при непогашенні кредиту в строки, зазначені в Заяві, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою; на залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється відповідно до п.4.2 Умов з дати виникнення простроченої заборгованості. Відповідно до п.п. 4.1, 4.7 Умов за користування кредитом у період з дати укладення договору до дати погашення кредиту позичальник щомісяця в період сплати сплачує відсотки у розмірі, зазначеному у Заяві. Згідно з п. 5.5 Умов надання споживчого кредиту фізичним особам сторони дійшли згоди, що терміни позовної давності по вимогам щодо стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Так, за ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідач, однак, в порушення умов кредитного договору взятих на себе зобовязань не виконав. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2013 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута заборгованість. Рішення суду не виконано. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, вбачається, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України Так, станом на 29.07.2016 рік різниця між поточною заборгованістю за договором №ODXRF107050709 від 20.01.2007 року та задоволеною раніше судом становить 34\~575, 29 гривень. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок зроблений фахово, іншими доказами по справі не спростовується. Враховуючи, що згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має бути виконане відповідачем належним чином відповідно до договору та актів цивільного законодавства, заборгованість по кредитному зобовязанню підлягає стягненню з відповідача у сумі 34\~575, 29 гривень. Судові витрати по оплаті судового збору у розмір 1378 грн., документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України. Судові витрати на оплату судового збору підлягають присудженню на користь позивача в порядку ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved