Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

12.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання матері дитини.Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач перебуває в відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, не працює у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. З наведених підстав позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 5000 грн. щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку. Ухвалою суду від 16 липня 2018 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху, надано строк для усунення недоліків. Недоліки позивачем усунуто у зазначений строк. На виконання вимог ч. 6 ст. 187 ЦПК України суд 01 серпня 2018 року направив запит про надання відомостей щодо місця реєстрації відповідача [PERSON]до Шегинівської сільської ради Мостиського району, Львівської області. Відомості надійшли до суду 19 вересня 2018 року. Ухвалою суду від 20 вересня 2018 року провадження по справі відкрито, та призначено до судового розгляду в спрощеному порядку. Позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду цивільної справи, [PERSON] в судове засідання не прибула, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку у разі неявки в судове засідання відповідача (а.с. 34). Під час розгляду справи судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення відповідача про місце, день та час розгляду справи. Проте відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Так, судом, відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України, надсилалися судові повістки про виклик до суду за адресою місця проживання відповідача, зареєстрованою у встановленому законом порядку - у [ADDRESS] (а.с.27), яка повернулася з відміткою про відсутність особи за вказаною адресою (а.с.33). Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Ухвалою суду від 17.10.2018 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з'ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому 20 сепня 2016 року шлюбі, який рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 29 вересня 2017 року було розірвано (а.с. 7). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER], яке видане Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 414 (а.с. 6). Батьком у свідоцтві про народження дитини вказаний [PERSON]. Згідно довідки від 10 липня 2018 року № [NUMBER] [PERSON] взята на облік як внутрішньо переміщена особа, та тимчасово зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 8). Згідно наказу від 29.01.2018 року № 13-в виданого Господарським судом Донецької області [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною з 29 січня 2018 року по 26 листопада 2020 року (а.с. 10). Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач [PERSON] зареєстрований як фізична особа- підприємець (а.с.9). Згідно ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Виходячи з наданих суду матеріалів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку є законними, обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, зареєстрований як фізична особа- підприємець, суд дійшов висновку про те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 5000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто, з 12.07.2018 року. Допустити в порядку ст. 367 ЦПК України негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно до положень ст. ст. 133,141 ЦПК України, враховуючи, що позивач, на користь якої ухвалено рішення, звільнена від сплати судового збору, його належить стягнути на користь держави з відповідача за ставками, що діяли на день подання даного позову, що становить 704,80 гривень.

Outcome: approved