Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

10.11.2017 року позивач КЕВ м. Одеси звернувся до суду з позовом, в якому просить виселити [PERSON] із жилого приміщення в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , без надання іншого житлового приміщення. При цьому позивач посилається на те, що відповідач [PERSON] заселилась у гуртожиток МОУ в складі сім`ї військовослужбовця третьої особи [PERSON] , будучи його дружиною.13.11.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано та відповідно до договору від 08.08.2017 року місце проживання дитини [PERSON] , 2008 року народження, визначено з батьком. На теперішній час відповідач [PERSON] , яка не є\~ ні військовослужбовцем, ні працівником ЗСУ, ні членом сім`ї таких, без правових підстав займає житлову площу у гуртожитку, чим порушує права та інтереси інших осіб, в зв`язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Ухвалою суду від 13.11.2017 року провадження у справі відкрито. 05.03.2018 року до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору, залучено [PERSON] . 15.12.2017 року набрав чинності Закон України від 03.10.2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів». Згідно з п.п. 9 п. 1 Розділу ХІІ «Перехідні положення» ЦПК України, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Представник позивача також підтримала відповідь на відзив від 04.04.2018 року. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, підтримали наданий 28.02.2018 року відзив на позов та письмову відповідь на пояснення від 10.04.2018 року. При цьому відповідач посилається на те, що вона не має іншого житла, зареєстрована за спірною адресою, та виселення буде порушенням її конституційних прав на житло. Крім того, сторона відповідача стверджує, що позивач бажає виселити відповідача з гуртожитку, якого документально не існує, оскільки вказаний будинок є готелем, а не гуртожитком. Третя особа [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали надані 02.04.2018 року пояснення на позовні вимоги КЕВ м. Одеси та просять їх задовольнити. При цьому [PERSON] вказав, що з 2015 року він з відповідачем припинили сімейні стосунки, щлюб\~ розірвано. Третя особа [PERSON] на цей час з 02.09.2017 року має іншу дружину, яка вагітна, про що суду надано довідку, а між колишньою дружиною та вагітною дружиною є конфлікт, щодо чого також надано\~ повідомлення Київського відділу поліції від 07.09.2017 року. Вислухавши учасників справи та дослідивши надані докази, суд приходить до наступного. Як встановлено судом, третя особа [PERSON] , відповідач [PERSON] та їх син [PERSON] , 2008 року народження, проживають в гуртожитку [ADDRESS] , площею 34,0 кв.м., на підставі Спеціального ордеру на жилу площу в гуртожитку №161від 21.11.2014 року /а.с.7/. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 13.11.2015 року шлюб між третьою особою [PERSON] та відповідачем [PERSON] розірвано. Згідно з п.п. 1.3. Договору між батьками про проживання, виховання дитини та сплату аліментів на дитину від 08.08.2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Котовою О.В., місцем проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , батьки [PERSON] та [PERSON] визначили місце проживання\~ дитини з батьком [PERSON] /а.с.10-11/. Судом досліджено Витяг з протоколу №26 засідання житлової комісії військової частини [NUMBER] від 12.09.2017 року, з якого вбачається, що в зв`язку з розлученням з членів сім`ї капітана запасу [PERSON] виключено дружину [PERSON] , 1986 року народження, та зараховано на чергу як члена сім`ї згідно з свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] від 02.09.2017 року дружину [PERSON] . Відповідно до вказаного протоколу склад сім`ї 3 особи (він, дружина [PERSON] 1982 р.н., син [PERSON] 2008 р.н.), перебуває в черзі на поліпшення житлових умов у військовій частині [NUMBER] в загальній черзі з 12.02.2004 року, в першочерговій черзі з 25.09.2011 року /а.с.12/. 27.09.2017 року [PERSON] було направлено попередження про виселення, відповідно до якого відповідача було попереджено про необхідність звільнити у десятиденний термін незаконно займане житлове приміщення у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] /а.с.13/. Стороною відповідача суду надано\~ відповідь юридичного департаменту ОМР на ім`я судді Одеського апеляційного суду по іншій цивільній справі № 22-ц/785/5478/15 на підтвердження факту відсутності рішення виконавчого комітету ОМР щодо існування гуртожитку за спірною адресою. Відповідач наполягає на неможливості задоволення позову за таких обставин. Однак, суд не приймає доводи сторони відповідача щодо того, що вимоги про виселення [PERSON] неправомірні, так як будинок, в якому вона зареєстрована не є гуртожитком, оскільки за спірною адресою відповідач [PERSON] була вселена на підставі спеціального ордеру на жилу площу в саме в гуртожитку, відповідач має реєстрацію саме в гуртоджитку, що вказано в її паспорті та підтверджено її усними поясненнями в судовому засіданні, що вона живе саме в гуртожитку. Встановлені судом обставини по даній справі дають підстави відхилити\~ вказаний доказ\~ - лист юридичного департаменту ОМР, оскільки він не спростовує інших наданих суду доказів, та надає вичерпну інформацію щодо вимог до об`єктів, які відносяться до категорії гуртожитків, та загалом робить висновок щодо балансоутримання таких споруд, що не є предметом даного позову. Відповідно до п.п. 5.1. Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказом Міністерства оборони України № 737 від 30.11.2011 року, гуртожитки призначені для тимчасового проживання курсантів (слухачів) і військовослужбовців рядового, сержантського, старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом і перебувають у шлюбі, та офіцерського складу під час навчання у військових навчальних закладах МО України або проходження ними військової служби. Підпунктом 5.10. вказаної Інструкції передбачено, що підлягають виселенню з гуртожитку без надання іншого жилого приміщення особи, які самоправно зайняли жилу площу, і колишні члени сім`ї військовослужбовця чи працівника, які проживають у ньому після розірвання шлюбу, у двомісячний строк з дня розірвання шлюбу, а також особи, які підпадають під підстави, передбачені статтею 116 Житлового кодексу Української РСР. Згідно з ч. 1 ст. 109 ЖК України виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. На підставі викладеного, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що права, свободи та інтереси позивача та третьої особи порушені, що призвело до звернення до суду за захистом.\~ З урахуванням вказаного, суд вважає, що вимоги Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Доводи відповідача щодо того, що вона не має іншого житла, їй нікуди виселятись не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують неправомірність її проживання в гуртожитку Міністерства оборони України, оскільки відповідач не перебуває в трудових відносинах з МОУ, не\~ є членом сім`ї військовослужбовця. Окрім того, щодо інших доводів відповідача, що вона хоче проживати з дитиною в одній кімнаті, суд зазначає, що в даному судовому провадженні не вирішує питання щодо подальшого спілкування з дитиною та проживання з сином за однією адресою, оскільки місце проживання дитини визначено між сторонами добровільно Договором від 08.08.2017 року, вказаний договір чиний та діє на цей час, що сторони не оспорювали. Таким чином, дослідивши всі докази в їх сукупності, та кожен доказ окремо, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими, доведеними та достаніми для\~ задоволення позову.

Outcome: approved