overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

11.08.2014 ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідно до договору № б/н від 19.09.2011 [PERSON] 19.09.2011 отримав кредит у розмірі 8 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому позивач просить стягнути з нього заборгованість по кредитному договору станом на 30.05.2014 в сумі 13 576 грн. 48 коп. та судові витрати по сплаті судового збору. У судове засідання представник позивача не з'явився, надавши заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с.77). Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлявся у відповідності до ст. 74 ЦПК України (а.с.75-76).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

11.08.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів (а.с.1-2), мотивуючи свої вимоги наступним. Від шлюбу з відповідачем мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею. Навесні цього року відповідач вигнав її з сином з квартири. Зараз вона самостійно орендує житло, утримує себе та сина. Вона працює приватним підприємцем, стабільної заробітної плати не має. Добровільно коштів на утримання сина, відповідач не надає. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. щомісячно і до досягнення нею повноліття. Позивачка в судовому засіданні позов (а.с.1-2) підтримала за вимогами в ньому викладеними. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти у розмірі 300 грн. щомісячно; зараз не працює. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дитини, сторін, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO](а.с.6). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню у судовому порядку в силу ст. 181 СК України. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, враховуючи, що відповідач згоден сплачувати аліменти у розмірі 300 грн.; не працює, суд вважає можливим позов задовольнити частково, стягнувши з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 11.08.2014 р., і до досягнення дитиною повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; в задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-06 00:00:00

11.08.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем шлюб зареєстровано 24.06.2000 р.. Мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати сина. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, стягнення розпочати з дня звернення. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнає причини явки відповідача неповажними, вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дітей, сторін, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

11.08.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що 04.06.2002р. уклала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] Останнім часом сімейне життя не склалося, в сім'ї немає взаєморозуміння, постійно виникають сварки. Позивачка вважає, що їх сім'я розпалася і не бажає відновляти стосунки з відповідачем, що і стало причиною звернення до суду. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час, дату і місце судового засідання повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позов підтримала повністю, та просила його задовольнити. Відповідач про час, дату та місце судового засідання двічі повідомлений судом належним чином, в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 та ч.2 ст.197 ЦПК України суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення), фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, надавши оцінку доказам по справі, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 04 червня 2002р. зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 84, що підтверджується копією свідоцтва про шлюбу серії [NUMBER] від 04.06.2002р.(а.с.5) Мають одну неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.06.2002р.(а.с.6) Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, тому підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при подачі позову до суду в дохід держави судовий збір .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-08 00:00:00

11.08.2014р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилалася на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 18.10.1985р. Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв'язку з чим між ними виникали суперечки та сварки. Шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. Позивач просила шлюб розірвати. Позивач надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Письмових заяв від нього не надходило. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.3 ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст.59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Перевіривши матеріали справи, оцінивши добуті та представлені докази, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебувають в зареєстрованому шлюбі з 18.10.1985р., який було зареєстровано Жовтневим відділом ЗАГС, актовий запис № 2172 (а.с.7). Сімейні стосунки не склалися через різність характерів та поглядів на життя у зв'язку з чим між сторонами виникали суперечки та сварки. Шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, живуть окремо. Сім'я розпалася та поновлена бути не може. Примирення неможливе. На підставі ч. 1 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги те, що подружжя тривалий час стосунки не підтримує, сумісно господарство не веде, живе окремо, примирення між сторонами неможливе, суд вважає можливим шлюб між ними розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON] звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 19.11.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції, актовий запис № 828. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 2011 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що виникали постійні непорозуміння та сварки, відповідач фактично створила іншу сім'ю та мешкає з іншим чоловіком, просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує формально. У судовому засіданні позивач позов підтримав, просив його задовольнити, так як не має наміру зберегти сім'ю. Також, уточнив позовні вимоги і просить розірвати шлюб, а витрати по сплаті судового збору покласти на нього. Відповідач позов визнала, не заперечує проти розірвання шлюбу зазначивши, що дійсно з 2011 року сторони проживають окремо та не ведуть спільне господарство. Розглянувши матеріали справи, заслухавши сторони, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 19.11.2005 року зареєстрували шлюб. Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з 2011 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує його особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з тим, що від зазначеної вимоги позивач відмовився у судовому засіданні, суд вважає за необхідне її не розглядати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про визнання недієздатною його тітки - [PERSON], [INFO], яка внаслідок психічного захворювання не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними та встановлення над нею опіки. У судовому засіданні заявник свої вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Представник заінтересованої особи із заявою погодився. Заслухавши пояснення учасників цивільного процесу та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявник є племінником [PERSON], [INFO]. Як убачається з висновку амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 06.10.2014 року (а. с. 32 - 34), у [PERSON] має місце вроджена стійка помірна розумова відсталість (F 71 - за Міжнародною Класифікацією Хвороб 10 перегляду), яка позбавляє її здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. В силу положень статей 39, 60 ЦК України зазначене є підставою для задоволення заяви та визнання [PERSON] недієздатною і встановлення над нею опіки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], що проживає разом з нею перебуває і на її утриманні, та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні її та дитини не приймає, хоча має таку можливість, просила стягнути аліменти: на утримання дитини - в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) до повноліття дитини, на своє утримання - в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною трирічного віку. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч.3 ст.181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. У той же час розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Дитина має таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Згідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Доказів добровільного виконання відповідачем обов'язку утримувати дитину і дружину ним не надано і з матеріалів справи цього не убачається. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали виконання ним обов'язку утримувати дитину, у т.ч. у визначеному розмірі. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 14.11.2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти мешкають разом з нею. Відповідач [PERSON] матеріальну допомогу на утримання дітей надає не постійно, обов'язків покладених на нього законом не виконує, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, [PERSON] проти позову не заперечує. ( а.с. 18-20- заяви). В порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України, згідно якої у разі визнання позову відповідачем суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. У судовому засіданні встановлено, що сторони з 14.11.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області зроблений актовий запис №. 616 (а.с.19 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. ( а.с. 5- 6 - копія свідоцтв про народження). Сімейні відносини припинились, діти проживають разом з матір'ю. Відповідач [PERSON] добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням повноліття. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, вказавши, що її мати [PERSON] померла [INFO], за життя нею було складено заповіт, згідно якого [PERSON] заповідала все своє майно онучці - [PERSON]. Після смерті [PERSON], [PERSON] відмовилася приймати спадщину, отже спадкоємцем, як донька померлої є вона. 06.08.2014 року позивач звернулася до Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом, але нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини вона пропустила, так як не знала наміри спадкоємиці [PERSON] про прийняття чи відмову в прийнятті спадщини за заповітом, тому просить визначити додатковий строк, достатній для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Позивач [PERSON] звернулася до суду з заявою про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає (а.с.20 - заява). Виконавчий комітет Довгинцівської районної в місті ради надали до суду відгук про розгляд справи за відсутності їхнього представника, проти позову не заперечують (а.с. 21- відгук). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] померла [INFO] ( а.с. 7 - копія свідоцтва про смерть). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS], яку вона заповідала онучці [PERSON] та яка відмовилась в прийнятті спадщини за заповітом. (а.с. 5-6 - заяви). Постановою від 06.08.2014 року державний нотаріус Четвертої Криворізької державної нотаріальної контори Артеменко Л.М. відмовила позивачеві у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв'язку з пропуском строку для прийняття спадщини. ( а.с. 4 - постанова). Позивач [PERSON] є донькою померлої [PERSON] та спадкоємицею на спадщину за законом. (а.с.11-12 копії свідоцтв). Відповідно до ч. 3 ст. 1273 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає за можливе визначити позивачу додатковий строк у розмірі двох місяців для подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла [INFO], так як вона пропустила строк з поважних причин.

Outcome: approved