Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

11.08.2021 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником земельної ділянки, розташованої на території Новотроїцької селищної ради Херсонської області ( в межах колишньої Подівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області). Право власності посвідчено державним актом серії ІІ-ХС №032016, виданим 26.12.2002 року. У вказаному державному акті допущена помилка - прізвище власника вказане як « [PERSON] », хоча згідно паспорту громадянина України, правильно « [PERSON] ». Просила виправити помилку та встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме державного акту на право приватної власності на землю [PERSON] . Заявник до судового засідання не з`явився, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до паспорта громадянина України від 03.09.2019 року прізвище та ім`я заявника - [PERSON] , [INFO] /а.п. 4/, а державний акт на право приватної власності на землю серії ІІ-ХС №032016 від 26.12.2002 року виданий на ім`я « [PERSON] », що є явною помилкою. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме державному акті на право приватної власності на землю серії серії ІІ-ХС №032016 від 26.12.2002 року, який виданий на ім`я [PERSON] », допущено помилку у написанні прізвища особи, якій належить право власності на землю, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє його можливості розпоряджатися своїм майном, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved