Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

11.02.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 23706 грн. 87 коп. і судових витрат, мотивуючи позов систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. Представник позивача в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі, просив позовні вимоги задовольнити. Відповідач повідомила про те, що вона повинна сплатити якість кошти, але з сумою поданого позову не згодна. В судовому засіданні встановлено, що 30.09.2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 500,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 7-13). Відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв'язку з чим виникла заборгованість, яка станом на 31.12.2016 року становить 23706 грн. 87 коп., та складається з: 483,11 грн. - заборгованості за кредитом, 17638,67 грн. - заборгованості за відсотками, 3980,00 грн. заборгованості за пенею та комісією та 1605,09 грн. штрафу, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 4-6), а також випискою по рахунку (а.с. 55 - 59). Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За положеннями ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, при цьому друга сторона не може запропонувати свої умови договору. [PERSON]., укладаючи договір про надання коштів у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Пам'яткою клієнта» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір, з умовами якого вона ознайомлена, про що свідчить його підпис у заяві позичальника (а.с. 6 зворот). [PERSON]. отримала 30.09.2007 року картку № [NUMBER] зі строком дії до останнього дня 05/09 року, картка неодноразово первипускалась (а.с. 51). Відповідач із заявою про застосування строків позовної давності не зверталась. Під час укладення кредитного договору діяла процентна ставка по кредиту в розмірі 36% на рік. Далі процентна ставка була змінена, а сааме: з 01.01.2013 року - зменшена до 30%, а 01.09.2014 року підвищена до 34,80% та 01.04.2015 року підвищена до 43,20 % на підставі наказів банку. Згідно з п.5.5 «Умов та правилами надання банківських послуг» Банк нараховує відсотки в розмірі, встановленими Тарифами Банка, процентна ставка по кредиту на місяць, наступний за розрахунковим, вказується Банком у щомісячній виписці по картрахунку (а.с. 13) З виписки по рахунку вбачається новий розмір встановленої нової відсоткової ставки та період, за який нараховуються відсотки. Із пункту 5.5.1 вбачається, що за невчасне виконання зобов'язань, боржник виплачує проценти по підвищеній процентній ставці, розмір якої визначається Тарифами. Пунктом 6.3 Умов встановлений обов'язок клієнта одержувати виписки про стан картрахунків і про здійснені операції за картрахунками, а п. 6.4 Умов визначено обов'язок у разі незгоди зі змінами Правил та/або Тарифів банку звернутися до банку і погасити заборгованість, що виникла перед банком. Положеннями п. 28 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 35 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» визначено, що при вирішенні питання щодо правомірності підвищення банком чи іншою фінансовою установою процентної ставки суди також повинні розрізняти умови кредитного договору, які встановлюють односторонню зміну умов договору, від умов договору, що встановлюють погоджену сторонами процедуру зміни договору шляхом прийняття позичальником пропозиції кредитора про зміну умов договору відповідно до вимог статей 641-642 ЦК України або в порядку, визначеному частиною шостою статті 1056-1 ЦК України. Враховуючи викладене вище, суд погоджується з доводами позивача про те, що умовами кредитного договору було передбачено право банку змінювати процентну ставку за певних умов. Позивач, змінюючи розмір відсотків за кредитом 01.09.2014 року та 01.04.2015 року, умови договору виконав та відпвідача про це проінформував, що підтверджується випискою по картрахунку. Даних про те, що відповідач звернувся до банку з заявою про незгоду зі змінами Правил та/або Тарифів і погасив наявну заборгованість, матеріали справи не містять. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору та судових витрат підлягає задоволенню.

Outcome: approved