Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Шевченківської районної в місті Києві Державної адміністрації, Державного науково-виробничого підприємства «Центр Будінвест», направивши його поштовим відправленням, в якому просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], а також просив визнати за ним право вимоги на оформлення права власності на квартиру в будинку [ADDRESS] за договором №26 та №13/п про пайову участь в будівництві житлового будинку від 01.09.2005 року. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON]. Оскільки на той час позивач був неповнолітнім, в його інтересах до державного нотаріуса Першої Київської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернулася його мати [PERSON], але нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з відсутністю належних правовстановлюючих документів на майно померлого. Під час розгляду справи судом, за клопотанням позивача до участі в справі було залучено співвідповідача [PERSON] та замінено Шевченківську районну в м.Києві державну адміністрацію на належного відповідача - Київську міську раду. Також, [PERSON], в порядку ст. 31 ЦПК України змінив позовні вимоги, остаточно визначившись, він просив визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], визнати за позивачем право вимоги на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS] за договором №26 та №13/п про пайову участь в будівництві житлового будинку від 01.09.2005 року, укладеним між [PERSON] та Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест», а також на машиномісце на автостоянці за адресою: [ADDRESS], визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та на машиномісце на автостоянці за адресою: [ADDRESS], витребувати квартиру [ADDRESS] з незаконного володіння [PERSON] Крім того, за клопотанням представника [PERSON], ухвалою суду від 12.12.2014 року провадження в даній справі в частині вимог що стосуються Державного науково-виробничого підприємства «Центр Будінвест» було закрито, у зв'язку з припиненням цієї юридичної особи. Судом до спільного розгляду з первісним позовом було прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні квартирою [ADDRESS]. Свої зустрічні позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору купівлі продажу укладеного між ним та [PERSON] 21.05.2014 року. Проте [PERSON] та його мати [PERSON] не впускає його до квартири та чинить перешкоди у користуванні вищевказаною квартирою. Представник [PERSON] в судовому засіданні підтримала первісний позов, в останній його редакції, просила його задовольнити з підстав викладених в самому позові, проти задоволення зустрічного позову заперечила, оскільки ці вимоги є взаємовиключними. В судовому засіданні представник [PERSON] проти первісного позову заперечила, просила задовольнити зустрічний позов, оскільки її довіритель є добросовісним набувачем квартири [ADDRESS], а тому він як власник має право користуватися нею, в тому числі для проживання. Київська міська рада свого представника в судове засідання не направила, про дату, місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність представника КМР. Заслухавши пояснення представника [PERSON], представника [PERSON], дослідивши письмові докази зібрані в справі, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а зустрічний позов необхідно залишити без задоволення з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с.10). 28.05.2008 року з заявою про прийняття спадщини в інтересах неповнолітнього сина померлого [PERSON] звернулася його мати [PERSON], на підставі якої Першою Київською державною нотаріальною конторою було відкрито спадкову справу №693/2008 до майна померлого [INFO] [PERSON] Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про смерть [PERSON], свідоцтвом про народження [PERSON], свідоцтвом про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], завіреною копією спадкової справи на майно [PERSON] №693/2008, яка була надана суду Першою Київською державною нотаріальною конторою. Відповідно до ст. 66 Закону України «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. У відповідності з п.п.4.15, п.п.4.18 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом МЮ України від 22 лютого 2012р. № 296/5 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до матеріалів справи 23.09.2004 року між [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі продажу квартири, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Глушко Л.В., відповідно до якого [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS], вказаний договір зареєстрований в Державному реєстрі правочинів (а.с.30-32). Разом з тим вказаний договір за життя [PERSON] не був зареєстрований в органах БТІ. Згідно довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкт нерухомого майна [NUMBER] від 19.03.2014 року квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі продажу, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. за №6481 від 30.10.2002 року (а.с.65). Але правовстановлюючого документу на вказану квартиру на ім'я померлого [PERSON] у позивача не має. При зверненні позивача до відповідної державної нотаріальної контори нотаріус винесла постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вказані квартири, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів. Разом з тим, відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно положень ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків встановлених ст.1259 цього Кодексу. Судом встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, але у нього відсутні оригінали правовстановлюючих документів на вищевказане нерухоме спадкове майно, у зв'язку з чим приватний нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що квартира [ADDRESS], квартира [ADDRESS], відноситься до спадкової маси після смерті [PERSON] Беручи до уваги, що згідно матеріалів спадкової справи №693/2008, відкритої після смерті [PERSON], до кола спадкоємців першої черги відноситься лише позивач, оформити в передбаченому законом порядку право власності позивач не має можливості, суд вважає необхідним, визнати за [PERSON] право власності на квартиру [ADDRESS] та на квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON]. Крім того, судом було встановлено, що 01.09.2005 року між Державним науково-виробиничим підприємством «Центр Будінвест» та [PERSON] було укладено договір №26 від 01.09.2005 року про будівництво квартири у житловому будинку [ADDRESS] (а.с.21-25). А також 01.09.2005 року між Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест» та [PERSON] було укладено договір №13/п про інвестування будівництва машиномісця на автостоянці, що розташована у житловому будинку [ADDRESS] (а.с.13-16). 25.04.2014 року державний нотаріус Василевська О.П. винесла постанову про відмову [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] та машиномісце за цією ж адресою, у зв'язку з ненаданням правовстановлюючих документів на квартиру та на машиномісце. Враховуючи, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON], оформити в нотаріальній конторі право власності на майно померлого батька, право власності на яке останній набув на підставі вказаних договорів від 01.09.2005 року укладених між ним та Державним науково-виробиничим підприємством «Центр Будінвест», суд вважає за можливе задовольнити вимогу позивача щодо визнання за [PERSON] права вимоги на оформлення права власності на квартиру [ADDRESS], а також на машиномісце на автостоянці за адресою: [ADDRESS], за договорами № 26 та № 13/п про пайову участь в будівництві житлового будинку від 01.09.2005 року, укладеними між [PERSON] та Державним науково-виробничим підприємством «Центр Будінвест», як спадкоємця після смерті [PERSON]. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, реєстрація права власності на спірну квартиру [ADDRESS] була здійснена 22.05.2014 року на підставі договору купівлі-продажу укладеного між [PERSON] та [PERSON] від 21.05.2014 року. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Коновальовою Е.А. Однак, відповідно до довідки Відділу реєстрації смерті у м.Києві, громадянин [PERSON] помер [INFO] (а.с.129), тобто до укладання ним вказаного договору, за яким [PERSON] придбав спірну квартиру. Факт незаконного заволодіння вищевказаною квартирою [PERSON] підтверджуються також довідкою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пашковець О.В., в якій зазначено, що 22.02.2008 року за №308 вона не посвідчувала договору купівлі продажу квартири, що знаходиться по [ADDRESS], а вказаний реєстраційний номер 38 від 22.02.2008 року не відповідає реєстраційному номеру в реєстрі для вчинення нотаріальних дій за цей день. Згідно з правовим висновком Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року по справі № 6-164 цс 12, встановлено, що в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, право розпорядження нерухомим майном виникає в нього з моменту державної реєстрації цього майна (ч. 2 ст. 1299 ЦК України). Спадкоємець, який прийняв у спадщину нерухоме майно, ще до його державної реєстрації має право витребовувати це майно від його добросовісного набувача з підстав, передбачених ст. 388 ЦК України, зокрема у разі, якщо воно вибуло з володіння спадкодавця поза волею останнього Згідно зі ст. 388 ЦК України встановлено, що якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Якщо майно було набуте безвідплатно в особи, яка не мала права його відчужувати, власник має право витребувати його від добросовісного набувача у всіх випадках. Відповідно до ч. 5 ст. 216 ЦК України вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Згідно зі ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є спадкоємцем першої черги [PERSON] згідно закону. Суд вважає, що згідно зі ст. 391 ЦК України позивач, як власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, а відповідно ст. 392 ЦК України пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це оспорюється або не визнається іншою особою. З урахуванням перелічених норм закону, оскільки договір купівлі продажу квартири [ADDRESS] укладений між [PERSON] та [PERSON] від 21.05.2014 року не відповідає вимогам закону, вказана квартири вибула з власності спадкодавця [PERSON] поза його волею, [PERSON] є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті свого батька, а тому суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS] та витребувати цю квартири з незаконного володіння [PERSON] [PERSON] у своєму зустрічному позові про усунення перешкод в користуванні квартирою просить зобов'язати [PERSON] припинити чинити перешкоди у користуванні квартирою [ADDRESS]. Своїми вимоги обґрунтовує тим, що 21.05.2014 року було укладено договір купівлі продажу між [PERSON] та [PERSON], відповідно до якого було придбано квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості (ч.2). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3). Враховуючи, що судом встановлено незаконність відчуження квартири [ADDRESS] на користь [PERSON], у зв'язку з чим суд вирішив витребувати цю квартиру з його незаконного володіння на користь [PERSON], суд вважає, що відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] про усунення перешкод у користуванні ним квартирою [ADDRESS], а тому суд відмовляє йому в задоволенні зустрічного позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved