Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

12.06.2017 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача [PERSON], [INFO] на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дітьми повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, посилаючись на те, що на її утриманні знаходяться двоє неповнолітніх дітей, а відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, внаслідок чого вона опинилася в скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, проте надав суду письмову заяву, в якій просить розглянути справу за позовом [PERSON]С про стягнення аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі, проти задоволення позову про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] та доньки [PERSON] в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, щомісячно, не заперечує Судом встановлено, що сторони - [PERSON]С та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29.11.2003 року виконавчим комітетом Орлянської сільської ради Василівського району Запорізької області, актовий запис № 27, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.2). Від спільного подружнього життя сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у свідоцтвах про народження яких батьком записаний [PERSON], відповідач по справі (а.с.3, 4). Неповнолітні діти [PERSON] та [PERSON] фактично мешкають з позивачкою [PERSON] за адресою: Запорізька область Василівський район с. Відножено вул. Дружби буд. 26 та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області за № 1972 від 09.06.2016 року, оригінал якої міститься в матеріалах справи (а.с.6) та вказані обставини відповідачем не оспорюються. Відповідач [PERSON] на теперішній час офіційно не працевлаштований, у добровільному порядку допомоги на дітей не надає, домовленості щодо утримання неповнолітніх дітей між сторонами не досягнуто, тому позивачка [PERSON] вимушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно положень статті 181 Сімейного кодексу України способами виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками той з них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.4 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу батька (матері) та/чи в твердій грошовій сумі. Згідно до положень ст.182 Сімейного кодексу України та п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, при визначені розміру аліментів суд враховує:стан здоров»я та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього кодексу. Відповідно до положень ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Згідно вимог статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Враховуючи положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки домовленості щодо утримання неповнолітніх дітей між сторонами до теперішнього часу не досягнуто, крім того, заявлені [PERSON] позовні вимоги визнані відповідачем [PERSON], тому відповідно до положень ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню та враховуючи матеріальне та сімейне становища відповідача, який є фізично здоровою та працездатною особою, на теперішній час інших утриманців, крім малолітніх сина [PERSON] та доньки [PERSON] немає, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на утриманні непрацездатних батьків немає, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних документів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та сторонами в суді не доведено, тому суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеній позивачкою [PERSON] частці (1/3 частина) від доходів (заробітку) відповідача щомісячно, та приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути в судовому порядку з [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] в єдиній частці, відповідно до положень ст.183 СК України, а саме: в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову до суду, тобто з 12.06.2017 року та до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Крім того, відповідно до положень ст.ст.79, 88 ЦПК України, суд розподіляє судові витрати, а саме: з відповідача [PERSON] підлягають стягненню в дохід держави судовий збір за предявлення до суду позову майнового характеру, розмір якого з 01 січня 2017 року становить 640,00 грн., оскільки позивачка [PERSON] по даній категорії справ про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору.

Outcome: approved