Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-23 00:00:00

10 лютого 2021 року позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що 27 квітня 2012 року відповідач [PERSON] звернулася до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву. Відповідач при підписанні Заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, «Тарифами» складають між нею та Банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у Заяві. Заявою відповідача підтверджується також той факт, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», що були надані для ознайомлення в письмовій формі. Підписавши заяву між сторонами, у відповідності до статті 634 Цивільного кодексу України, був укладений договір про надання банківських послуг, який є змішаним договором і містить в собі, зокрема, умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Банком на підставі договору про надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним літом та надано у користування кредитну картку. У подальшому кредитний ліміт збільшився до 4900,00 грн. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався пунктами 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його зміну за рішенням та ініціативою Банку.\~ Банк свої зобов`язання за Договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором\~ та в межах встановленого кредитного ліміту. Позивач зазначає, що відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17 вересня 2018 року. Внаслідок неналежного виконання відповідачем обов`язків за кредитним договором станом на 15 вересня 2018 року день смерті відповідача [PERSON] утворилася заборгованість у розмірі 6647,51 грн, з яких 6647,51 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 6647,51 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн заборгованість простроченими відсотками, 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно статті 625 Цивільного кодексу України, 0,00 грн нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії. Позивач зазначає, що відповідач постійно проживав зі спадкодавцем [PERSON] , тому він прийняв спадщину, до складу якої також входять кредитні зобов`язання померлого позичальника. Позивач надіслав відповідачу лист-претензію, що залишилася без відповіді. Виходячи з наведеного, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг у розмірі 6647,51 грн, а також понесені при зверненні до суду з позовом судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою суду від 11 лютого 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 26 жовтня 2021 року витребувано з Центру надання адміністративних послуг міста Івано-Франківська довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] , станом на день смерті [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , яка померла [INFO] , а також витребувано з Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори (місцезнаходження: вул. Гетьмана Мазепи, 28, Івано-Франківськ, Івано-Франківська область, 76000) копію спадкової справи, заведеної після смерті померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (а.с.107-108). Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви зазначено про розгляд справи за відсутності представника позивача, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема, відповідач викликався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, заяв із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, а також жодних інших заяв та клопотань від відповідача не надійшло. Оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду, проте не з`явився в судове засідання без поважних причин та не повідомив про причини свої неявки в судове засідання, відзиву не подав, а представник позивача не заперечує проти заочного розгляду справи, суд на підставі статей 280-282 Цивільного процесуального кодексу України ухвалив про заочний розгляд справи.\~ Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 27 квітня 2012 року [PERSON] підписала Анкету-Заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку та стала клієнтом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». Відповідач при підписанні Анкети-Заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана Заява\~разом з\~\~Умовами та Правилами надання банківських послуг, «Тарифами» складають між нею та Банком\~договір про надання банківських послуг, а також повністю проінформована про умови кредитування в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк», що були надані для ознайомлення в письмовій формі (а.с. 22-49). Відповідачу була видана кредитна картка під час підписання кредитного договору (а.с.50). Позивачем змінювалися умови кредитування та обслуговування кредитних карток, оформлених на [PERSON] (а.с. 21). Відповідач користувалася наданим картковим рахунком, на якому встановлений кредитний ліміт, про що свідчить виписка по рахунку (а.с. 14-20). Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 27 квітня 2012 року, станом на 15 вересня 2018 року заборгованість складає у розмірі 6647,51 грн, з яких 6647,51 грн заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 6647,51 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн заборгованість простроченими відсотками, 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит, згідно статті 625 Цивільного кодексу України, 0,00 грн нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії (а.с. 8-13). Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України і виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зареєстровано 19 березня 1992 року, дата останньої реєстраційної дії 12 лютого 2018 року (а.с. 62, 65). Національний банк України 05 жовтня 2011 року видав Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» банківську ліцензію №22 на право надання банківських послуг, визначених частиною третьою статті 47 Закону України «Про банки і банківську діяльність» (а.с. 64). Національним банком України 06 вересня 2019 року погоджено статут Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (а.с. 66-67, 120-121). За даними копії актового запису про смерть № 1476 від 17 вересня 2018 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.54, 117, 122-123). 21 липня 2020 року представник Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» звернувся з заявою до Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори, в якій просить включити кредиторські вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 6647,51 грн, повідомити Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», чи зверталися спадкоємці із заявами про прийняття спадщини, повідомити Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відомості про осіб, які подали заяву про прийняття або відмову від прийняття спадщини після смерті боржника, повідомити Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» відомості про видані свідоцтва про право на спадщину та осіб, які отримали ці свідоцтва (а.с.56, 116, 126). На дану заяву Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» отримало відповідь, з якої вбачається, що Першою Івано-Франківською державною нотаріальною конторою 20 липня 2020 року заведена спадкова справа № 427/2020 після смерті [PERSON] (а.с.57). Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» зверталося до [PERSON] з листом-претензією про погашення заборгованості у розмірі 6647,51 грн (а.с.58-61). Як вбачається з відповіді Першої Івано-Франківської державної нотаріальної контори від 16 листопада 2021 року за вих. № 2778/01-16, 20 липня 2020 року заведена спадкова справа за № 427/2020 після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі претензії кредитора Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк». Інші спадкоємці з заявами про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину в нотаріальну контору не зверталися. Станом на 16 листопада 2021 року Свідоцтво про право на спадщину за заповітом та за законом спадкоємцям не видавалося (а.с.115, 124-125). 15 листопада 2021 року до суду надійшла відповідь Центру надання адміністративних послуг міста Івано-Франківська Департаменту адміністративних послуг Івано-Франківської міської ради про те, що в Муніципальному реєстрі Івано-Франківської міської територіальної громади відсутні відомості про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] (а.с.127-128). У відповідності до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно положень частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до частини першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно положень статей 526, 530 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установленні строки відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а згідно статті 629 Цивільного кодексу України - договір є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 1281 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор\~спадкодавця не\~знав і\~не міг\~знати про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину,\~він має\~право пред`явити\~свої вимоги\~до спадкоємця,\~який прийняв\~спадщину,\~протягом шести\~місяців з\~дня,\~коли він\~дізнався про\~прийняття спадщини\~або про\~одержання спадкоємцем\~свідоцтва про\~право на\~спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені\~частинами другою\~і\~третьою цієї\~статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до статті 1282 Цивільного кодексу України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Окрім цього, суд бере до уваги положення пункту 32 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», в якому зазначено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке. З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями. Доводи позивача, про те, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] зводяться лише до констатації факту наявності у копіях паспортів останніх відмітки про їх зареєстроване місце проживання за однією і тією ж адресою. Однак вказана обставина не є достатнім доказом прийняття [PERSON] спадщини після смерті позичальника. Також відсутні жодні належні та допустимі докази про прийняття спадщини [PERSON] . Крім того, позивачем не доведено, що заявлені ним вимоги не виходять за межі вартості майна, одержаного у спадщину. Докази щодо цієї обставини позивач взагалі не надав. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку про відмову у задоволені позовних вимог повністю. У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, на підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного, відповідно до статей 526, 527, 530, 546, 610-612, 626, 1048, 1054, 1055, 1281, 1282 Цивільного кодексу України,

Outcome: dismissed