overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

11.06.2014 року до Корсунь-Шевченківського районного суду надійшов даний позов, в якому позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.07.2011 року, актовий запис № 25, відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що шлюбні відносини з відповідачем фактично припинилися внаслідок відсутності взаєморозуміння та різних поглядів на сімейне життя та ведення спільного господарства. Кожний з сторін веде самостійне життя, без врахування інтересів іншого з подружжя. Спільне господарство сторонами разом не ведеться, мають окремий бюджет. У сторін зникла довіра та почуття одне до одного. На даний момент шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження сім'ї не можливе. Час на примирення сторонам не потрібен, спору щодо розподілу майна, набутого за час шлюбу, на даний момент немає. Позивач у судове засідання з'явилася, позов підтримала повністю, дала пояснення аналогічні, викладеним у позовній заяві. Відповідач у судове засідання з'явився, позов визнав повністю. Суд, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, вважає, що позов підлягає до задоволення. У суді встановлено, що сторони одружилися 25.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] актовий запис №25, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції у Черкаській області 25.07.2011 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області, актовий запис №172 (а.с. 4). Більше трьох років сторони припинили сімейні та подружні стосунки. Кожний із сторін веде самостійне життя, без врахування інтересів іншого з подружжя. Спільне господарство сторонами разом не ведеться, мають окремий бюджет. Спору щодо розподілу майна, набутого за час шлюбу, на даний момент немає. Час на примирення не потрібний. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, і це має істотне значення, а тому позов задовольняється і шлюб розривається. Оскільки позов задовольняється, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

11.06.2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом, у якому просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги мотивує тим, що їй на праві приватної власності належить будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. У цьому будинку з 1991 року зареєстрований відповідач [PERSON] У 2005 році шлюб між ними розірвано. З 2013 року [PERSON] у зазначеному будинку не проживає, участі в оплаті послуг не приймає, добровільно знятись з реєстраційного обліку відмовляється. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, у якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання також не з'явився, надав заяву про визнання позовних вимог. Суд, дослідивши матеріали справи прийшов до наступного висновку. Встановлено, що сторони до 2005 року перебували у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с. 9). Згідно договору дарування власником будинку є [PERSON] (а.с. 10-12). Відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Ст. 72 ЖК України передбачає, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Враховуючи те, що житловий будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу, відповідач не проживає у цьому будинку, не користується житлом з 2013 року, комунальні послуги не сплачує, однак не здійснив зняття з реєстраційного обліку у будинку позивача, чим чинить перешкоди позивачу у здійсненні права користування та розпорядження майном, суд вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Крім цього, відповідач позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

11.06.2014 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору № 003-03041-270611 від 27.06.2011 року відповідач отримав кредит в сумі 8021,97 грн., однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 08.04.2014 року склала в сумі 1819,64 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 996,58 грн., заборгованість за відсотками в сумі 0,01 грн., заборгованість за комісіями в сумі 823,05 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 1819,64 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-14 00:00:00

11.06.2014 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору № 005-07019-251007 від 25.10.2007 року відповідач отримав кредит на придбання майна в сумі 4798 грн. зі сплатою 0,01 % на рік, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 08.04.2014 року склала в сумі 4232,02 грн., з якої заборгованість по тілу кредиту в сумі 3848,04 грн., заборгованість за відсотками в сумі 0,14 грн., заборгованість за комісіями в сумі 383,84 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 4232,02 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн. У судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

11.06. 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернувся до суду з позовом, де просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 004-16051-170307 від 17.03.2007 року, який був укладений з [PERSON] в сумі 1671,60 грн. та судовий збір в сумі 243,60 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, суд про причину неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу на підставі наданих доказів без участі представника Банку. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що17.03.2007 року між ПАТ «Дельта Банк» та відповідачем було укладено кредитний договір №004-16051-170307, відповідно до якого Банк надав відповідачу кредит у сумі 1254,00 грн. на придбання певного майна/послуг, на умовах визначених договором. Відповідно до п. 2.3. договору за користування кредитом відповідач сплачує кредитору проценти, виходячи зі ставки 12% в рік. А також за ведення кредитної справи відповідач сплачує кредитору плату в розмірі 2,75 % в місяць. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 20.03. 2014 року борг складає 1671,60 гривень, а саме: - заборгованість за сумою кредиту - 1180,79 грн., - заборгованість за відсотками - 65,99 грн., - заборгованість за комісіями - 424,82 грн. Положенням договору передбачено, що ТОВ « Комерційний банк» Дельта» у випадку порушення позичальником строків сплати передбачених договором платежів більш ніж на один місяць має право вимагати від позичальника дострокового повернення кредиту в повному обсязі та сплати процентів за його користування, а також плати за ведення кредитної справи. При несвоєчасній сплаті позичальником платежів в строки, передбачені договором, кредитор має право вимагати від позичальника оплати боргових зобов'язань в примусовому порядку згідно чинного законодавства України. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до вимог ст. 1054 ч. 1 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

11.06.2014 року позивач [PERSON] звернулась до районного суду із вищезазначеним позовом про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання малолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі заяви в суд до повноліття дітей. Далі позивач в позові зазначила, що малолітні доньки перебувають на її утриманні, відповідач в добровільному порядку допомогу на утримання доньок не надає, а тому прохає стягнути аліменти з відповідача. В судове засідання позивач не з'явилася, але направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, але направив заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази вважає, що позов позивача підлягає до задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що сторони мають малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати своїх дітей. Розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища батьків і дітей і не може бути меншим за 30 % прожиткового мінімуму для дітей певного віку. Враховуючи, що відповідач як батько малолітніх повинен приймати участь в утриманні своєї дитини, а також те, що відповідач позов визнав, суд встановлює для виплати 1/3 частину з усіх видів заробітку або доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 11.06.2014 року до досягнення дітьми повноліття. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

11.06.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати дійсним договір №22141 від 22.12.1997 року купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири [ADDRESS], укладений між [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка діяла від імені та в інтересах [PERSON] та [PERSON] на підставі довіреності від 15.12.1997 року №5530, посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON] При цьому позивач посилається на те, що в теперішній час позивач не може розпорядитися своєю квартирою, оскільки договір купівлі-продажу не був посвідчений нотаріально, у зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду. До судового засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала та просить розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явилась, повідомлялись належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 22.12.1997 року, згідно з Договором №22141 купівлі-продажу нерухомого майна, укладеним на Одеській товарній біржі, [PERSON] та [PERSON], від імені яких діяла [PERSON], продали, а [PERSON] та [PERSON] купили квартиру, загальною площею 21,1 кв. м., корисною площею 21,0 кв. м., що складається з 1 кімнати житловою площею 11,9 кв. м., за адресою: [ADDRESS] /а.с.4-5/. Умови договору були виконані сторонами повністю, відповідачі отримали обумовлену суму грошей та передали, а позивач [PERSON] та [PERSON] придбали зазначену квартиру. [INFO] [PERSON] помер та 19.10.1999 року позивач [PERSON] отримала свідоцтво про на спадщину за законом, видане на 1/2 частину вказаної квартири /а.с.6/. Відповідно до ст. 220 ЦК України якщо сторони домовились відносно усіх важливих умов договору, що підтверджується письмовими доказами, та відбулося повне або часткове виконання договору, але одна зі сторін ухилилась від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

11.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними, зареєстрований 19.12.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №1352. При цьому, позивач посилається на те, що на даний час вони проживають окремо, з осені 2013 року не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, втратили почуття любові та поваги, збереження сім'ї неможливо та суперечить інтересам сторін, а також дітей. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, будучи повідомленим про день та час розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 19.12.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, зареєстровано шлюб сторін, актовий запис №1352 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 19 грудня 2003 року/ (а. с.4). Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з осені 2013 року, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо. Від шлюбу у сторін є троє дітей: дві дочки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; і син - [PERSON], [INFO]. Спору стосовно місця проживання дітей немає. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

11.06.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути аліменти на утримання трьох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]; та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. При цьому вказала, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому 19.12.2003 року шлюбі, на цей час звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. Діти проживають з позивачем, відповідач проживає окремо, матеріально дітей не утримує та вихованням не займається, в зв'язку з чим позивач звертається до суду з даним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, надала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, та просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] повторно не з'явився в судове засідання, будучи повідомленим про день та час розгляду справи. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 19.12.2003 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Одеси, зареєстровано шлюб сторін, актовий запис №1352 /свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], видане 19 грудня 2003 року/ (а. с.3). Від шлюбу у сторін є троє дітей: дві дочки - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]; і син - [PERSON], [INFO], про що суду надані свідоцтва про народження, з яких вбачається, що батьками дітей є сторони по справі. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 15.12.2011 року уклав з відповідачем шлюб, який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 313. Від зазначеного шлюбу має дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Спору про поділ майна немає. Позивач [PERSON] підтримали позовні вимоги в повному обсязі, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 15.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 313, свідоцтво про шлюб Серії [NUMBER] (а.с. 10). Від зазначеного шлюбу позивач з відповідачем мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Спору про поділ майна не виникає. Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. Судом встановлено, що позивач бажає залишити прізвище, яке він отримав після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. Шлюб, укладений між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрованому 15.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 313 слід розірвати. [PERSON] необхідно залишити прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 18.02.2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилася, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 18.02.2012 року, актовий запис № 141, від шлюбу мають доньку: [PERSON] [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved