overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

11 червня 2015 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 лютого 2013 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №69 розірвати. В обґрунтування позову вона вказала на те, що від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів, різні погляди на життя і побут. Сторони втратили почуття любові та поваги. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може. У судове засідання позивач не зявилася, про день і час слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявився, про день і час слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. У звязку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 лютого 2013 року. Від шлюбу вони неповнолітніх дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-28 00:00:00

11 червня 2015 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилалася на ті обставини, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 07 березня 2003 року, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Ст-Луганського районного управління юстиції Луганської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 07.03.2003 року зроблено запис за № 13. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю. Спору щодо поділу майна сторони на даний час не мають. З травня 2013 року між сторонами припиненні шлюбн відносини, та с цього часу вони з итиною мешкають окремо. Причинами розпаду сім'ї стало те, що між ними було втрачено почуття кохання, взаємоповаги, взаєморозуміння. Крім того стали проявлятися різниці їх характерів, почали виникати сварки, конфлікти. Позивач переконана, що сім'я розпалася і не може бути збережена. З огляду на вищевказане, позивач просить суд задовольнити позов та розірвати їх з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не з'явилась, в письмовій заяві просила суд справу розглядати за її відсутності, позовну заяву підтримувала в повному обсязі. Відповідач та його представник в судове засідання також не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечували. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як слідує з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна та місця проживання дитини сторони не мають. Таким чином, є всі підстави, для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-17 00:00:00

11 червня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони розійшлися. В позовній заяві вказує, що 21 серпня 2010 року сторони уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON]. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння та різні погляди на сімейне життя, наслідком чого ставали постійні сварки, у звязку із чим позивач звернулася до суду з даним позовом, яким просить суд розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на задоволенні позову. Відповідач в судове засідання не зявився, так як засуджений та відбуває покарання в Холодногірській ВК № 18, проте надав письмову заяву, в якій зазначив, що позов визнає у повному обсязі та не заперечує проти його задоволення (а.с.20-21). Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши представника позивача, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 21 серпня 2010 року Гусинською сільською радою Купянського району Харківської області, актовий запис № 03, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-ВЛ № 145908 від 21.08.2010 року (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії І-ВЛ № 217711 від 11.01.2011 року (а.с.5). Дитина на даний час проживає разом з позивачем і після розлучення залишаться також з нею, про що між сторонами було досягнуто згоди. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через відсутність взаємопорозуміння, поваги один до одного, різні погляди на сімейне життя, наслідком чого ставали постійні сварки, свідком яких ставала дитина в даний час відповідач перебуває в місцях позбавлення волі. Фактично сімя сторін розпалася, шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору про розподіл майна, що є спільною власністю сторін, на даний час немає. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити їх інтересам та інтересам їх дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

11 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до Борщівського районного суду Тернопільської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Згідно ухвали суду від 13 липня 2015 року Борщівський районний суд Тернопільської області передав вищезазначену справу на розгляд Хотинському районному суду Чернівецької області. В обґрунтування позову посилається на те, що 21 липня 2008 року у виконавчому комітеті Устянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області за актовим записом № 05, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін 24 вересня 2008 року народився син [PERSON], який 28 жовтня 2009 року помер, що стало причиною розпаду сімї. Вказує, що проживають окремо, відповідач уникає зустрічей та відмовляється спілкуватись. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21 липня 2008 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Устянської сільської ради Борщівського району Тернопільської області за актовим записом № 05 (а.с. 4). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. загальне господарство не ведуть, їх шлюб набув формального характеру і тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

11 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 10 грудня 2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Вказує на те, що шлюбні відносити між нею та відповідачем припинені з вересня 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів, відсутність порозуміння та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згідна. Спір щодо мешкання дитини та майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомим суду причина, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 грудня 2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-НО № 243162, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 251. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружини залишити без змін. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

11 червня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що 27 квітня 1995 року позивачка зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. 11 січня 2006 року між позивачкою та відповідачем шлюб розірвано. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач добровільно допомогу на утримання сина не надає. Коштів позивачки на належне утримання дитини не вистачає. Відповідач офіційно не працює, на його утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає, тому він зобов'язаний утримувати їх спільну дитину. Посилаючись на викладене, позивачка просить стягувати з [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 400 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутності з проханням задовольнити її позов. Відповідач в судове засідання також не прибув, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 24 квітня 1995 року був зареєстрований шлюб. Від шлюбу [INFO] року у них народився син [PERSON]. Відповідач є батьком дитини, що підтверджується свідоцтвом про її народження (а. с. 6). 11 січня 2006 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 5) і вони проживають окремо. Дитина проживає разом з позивачкою та знаходиться на повному її утриманні. Відповідач офіційно не працевлаштований і не має на утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків. 10 листопада 2007 року позивачка вдруге зареєструвала шлюб, в зв'язку з чим змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 4). Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України - якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

11 червня 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 11 жовтня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 11 жовтня 2003 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 343. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Онищенко на [PERSON]. За час шлюбу в них народились діти:син [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], син [PERSON], 10 січня 2008 року нродження. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дітей, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

11 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу з відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.05.2011 року. 03.09.2011 року у них народився син [PERSON]. Наразі дитина перебуває на повному утриманні матері. При цьому відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання сина. Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно не заперечував, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №251960 від 13.09.2011 року, актовий запис №05 (а.с. 4). Малолітній [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Світличненської сільської ради Золочівського району Харківської області від 09.06.2015 року (а.с.6). Визначаючи розмір аліментів у сумі 1/4 від усіх видів доходу відповідача, судом враховано положення ст. 182 СК України, а також визначений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 6 років - 1032 грн., стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-02 00:00:00

11 червня 2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 16 грудня 2011 року у відділі ДРАЦС Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку, актовий запис № 670, від спільного проживання дітей не мають, також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили з червня 2014 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивачка вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав до суду нотаріально завірену заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 16 грудня 2011 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 670, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-НО № 263330, виданим відділом ДРАЦС Калінінського районного управління юстиції у м.Донецьку (а.с.3). Сторони від спільного проживання дітей не мають, з червня 2014 року мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-22 00:00:00

11 червня 2015 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, мотивуючи його тим, що 03 травня 2006 року між нею та відповідачем [PERSON] виконавчим комітетом Пядицької сільської ради, Коломийського району зареєстровано шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 6. В даному шлюбі у народився син - [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачем виявилося не вдалим. У них різні характери та погляди на сімю. Вони неодноразово робили спроби налагодити сімейні відносини, однак виявилося, що подальше проживання однією сімєю є неможливим. Між ними продовжують часто виникати протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства. Фактично з осені 2014 року вони не проживають повноцінним сімейним життям. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітнього сина, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина залишити проживати із нею, залишити їй прізвище Лесюк. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач теж подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 03 травня 2006 року зареєстровано шлюб між Лесюк (д.п. Шаповалова) [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Пядицької сільської ради, Коломийського району, актовий запис № 6. /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] /а.с.5/. Між позивачкою та відповідачем часто виникати протиріччя в питаннях побуту та ведення домашнього господарства, в результаті чого вони фактично з осені 2014 року не проживають повноцінним сімейним життям. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітньої дитини, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між Лесюк (д.п. Шаповалова) І.М. та [PERSON] розірвати, неповнолітнього сина - залишити проживати із матірю, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище Лесюк. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved