Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

11 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів у зв'язку з навчанням. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач, [PERSON], є його батьком. Батьки перебували у шлюбі з 24.04.1999 року, який був розірваний 26.11.2002 року. На даний час позивач досяг повноліття та продовжує навчатися в Краматорському вищому професійному училищі №14, І рівня акредитації, державної форми власності, за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, на 4 курсі у групі ФІМ 18-1 за спеціальністю «Автомобільний транспорт» на відділенні підготовки молодших спеціалістів, що підтверджується довідкою. Строк навчання з 01 вересня 2018 року по 30 червня 2002 року, форма навчання - денна. Позивач мешкає з матір'ю, навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток, знаходиться на утриманні матері. Мати позивача працює неофіційно, її заробітної плати ледь вистачає на проживання та оплату комунальних послуг. Дохід родини складається із заробітної плати матері та його стипендії. Інфляційні процеси, збільшення вартості комунальних послуг ставить їхню сім'ю в важке матеріальне становище. Батько є працездатним, працює в ТОВ «Карілан», має постійний заробіток, розмір якого йому не відомий. Нікому іншому батько аліментів не сплачує. Вважає, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу, яку він потребує. У добровільному порядку батько матеріальної допомоги йому не надає, що змушує його звернутися до суду. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у зв'язку з продовженням навчання, у розмірі ? частки всіх видів доходів відповідача щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову та до 30.06.2020 року включно, тобто на строк не більше ніж до припинення навчання та не більше ніж до досягнення ним 23 років. Представник відповідача - адвокат [PERSON] надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що виходячи із вимог ст.ст.199, 200 СК України, відповідач повинен сплачувати аліменти за наявності декількох обставин, а саме: позивач (син) продовжує навчання і саме у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги, та за умови, що відповідач може надавати матеріальну допомогу. Окрім того, розмір аліментів визначається з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 СК України. Відповідач перебуває у шлюбі, має на утриманні неповнолітню дитину та непрацездатну мати [PERSON], яка хворіє. Крім того, відповідач мешкає у квартирі дружини разом із матір'ю дружини, [PERSON], яка є пенсіонером та інвалідом 3 групи. Відповідач приймає участь в утриманні своєї тещі та бере участь у додаткових витратах, викликаних її інвалідністю. Також у відповідача є вітчим - [PERSON], який утримував його з дитинства та яких у даний час є пенсіонером та інвалідом 2 групи. Відповідач приймає участь в утриманні свого вітчиму та бере участь у додаткових витратах, викликаних його інвалідністю. Відповідач до досягнення повноліття позивача сплачував аліменти на його утримання, ніколи заборгованості не мав. Відповідач працює та отримує заробітну плату у розмірі 4910,50 грн. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет України на 2018 рік» установлені такі розміри основних мінімальних соціальних стандартів у 2018 році, а саме - прожитковий мінімум на одну дитину, для дітей віком від 6 до 18 років з 1 липня - 1944 грн., працездатних осіб - з 01 липня 1841 грн. Тобто, для позивача та його неповнолітнього сина, йому та сину потрібні 1944 грн. та 1841 грн., що разом складає 3785 грн. Ці кошти він витрачає на утримання своєї сім'ї. Залишок у розмірі 1125 грн. (заробітна плата 4910,50 грн мінус витрати сім'ї 3785 грн) відповідач витрачає на допомогу в утриманні своєї непрацездатної матері, тещі та вітчима, які є пенсіонерами та інвалідами. Позивач у своїй позовній заяві не вказав та не надав до суду доказів, для чого саме в навчанні йому потрібна матеріальна допомога. Відповідач вважає, що він має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину, але не у розмірі ? частки всіх видів доходу відповідача, а з урахуванням неведених доводів та утриманців, вважає за можливе сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 300 грн. щомісяця. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити та суду пояснив, що батько сплачував аліменти до його повноліття. На теперішній час він продовжує навчання, не має можливості влаштуватись на роботу, оскільки навчається на денній формі навчання та адміністрація навчального закладу не погоджує графік вільного відвідування зайнять. Він отримує стипендію у середньому 500 грн. на місяць, інших доходів не має. Мати не має постійного заробітку, працює неофіційно, має нестабільний та невеликий доход. Його стипендії не вистачає на потреби навчання, оскільки йому необхідно придбавати необхідні матеріали, папір, витрачати гроші на роздруківку необхідних для підготовки до семінарів матеріалів. Представник відповідача - адвокат [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову частково заперечував та просив суд визначити розмір аліментів у сумі 300 грн. щомісячно, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позовну заяву. Пояснив, що відповідач має утриманців, його матеріальний стан не дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, якій просить позивач. Однак, відповідач визнаючи свій обов'язок по утриманню сина, не відмовляється від сплати аліментів у сумі 300 грн. щомісячно, виходячи із своїх матеріальних можливостей. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить розписка у матеріалах справи, причини неявки суду не повідомила. Вислухавши пояснення позивача та представника відповідача, з'ясувавши обставини справи, перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правовідносини по даному позову регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Згідно зі ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Також, відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 201 Сімейного кодексу України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом встановлено, що позивач [PERSON] [INFO], на час звернення з позовом до суду досяг повноліття (а.с.3-4). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Ясногірської селищної ради м.Краматорська, [PERSON], [INFO], є сином відповідача по справі, [PERSON] (а.с.6). Шлюб між батьками позивача розірваний 26.11.2002 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.7). Згідно довідки Ясногірської селищної ради від 15.05.2018 року, позивач [PERSON] зареєстрований разом з матір'ю, [PERSON].(а.с.9). Згідно довідки Краматорського Вищого професійного училища від 06.09.2018 року №525 позивач [PERSON], [INFO], навчається у Краматорському вищому професійному училищі (№14), І рівня акредитації державної форми власності, за рахунок коштів загального фонду державного бюджету, на 4-му курсі у групі ІМ 18-1 за спеціальністю «Автомобільний транспорт» на відділенні підготовки молодших спеціалістів на денній формі навчання. Строк навчання з 01 вересня 2018 року до 30 червня 2020 року (а.с.8). У судовому засіданні позивач пояснив, що отримує стипендію у середньому 500 грн на місяць. Відповідач [PERSON] одружений з 08 вересня 2006 року, має неповнолітню дитину, [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб та копією свідоцтва про народження дитини (а.с.24-25). Відповідач [PERSON] мешкає разом з дружиною та неповнолітнім сином, що підтверджується довідкою Комітету мікрорайону №1 Краматорської міської ради від 25.10.2018 року (а.с.26). [PERSON] має постійне місце роботи, працює в ТОВ «КАРІЛАН» та отримує заробітну плату, що підтверджується довідкою з місця роботи (а.с.27). Як вбачається з довідки від 23.10.2018 року №2 за період з квітня 2018 року по вересень 2018 року [PERSON] отримав заробітну плату у сумі 41743,38 грн., середньомісячна заробітна плата за вказаний період складає 6957,23 грн. Судом встановлено, що мати відповідача, [PERSON] та його вітчим, [PERSON] є пенсіонерами, [PERSON] має інвалідність 3 групи (а.с.28-33). Однак, доводи відповідача про те, його мати, вітчим та теща знаходяться на його утриманні, суд вважає необґрунтованими, оскільки відповідачем не доведено, що вказані особи не мають інших джерел доходу та потребують стороннього догляду. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] є повнолітнім сином відповідача, якій на час розгляду справи виповнилося 18 років, навчається у Краматорському вищому професійному училищі (№14), І рівня акредитації державної форми власності на денній формі навчання, мешкає разом з матір'ю, у зв'язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Відповідач [PERSON] є батьком позивача, фізично здоровий, працездатний, працює, отримує заробітну плату та має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу. Згідно ч. 2 ст. 200 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує стан здоров'я сторін, а також їх матеріальний стан, те, що позивач є повнолітнім, продовжує навчання, а тому потребує матеріальної допомоги, а відповідач фізично здоровий, працездатний, отримує заробітну плату та має можливість надати матеріальну допомогу. Суд також враховує, що відповідач має на утриманні неповнолітню дитину, яка також потребує матеріальної допомоги. Суд враховує і те, що позивач отримує стипендію у розмірі 500 грн. щомісячно, а також те, що батьки мають однакові зобов'язання утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, мати позивача є працездатною, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/8 частки усіх видів заробітку (доходу) позивача. Суд вважає, що такий розмір аліментів буде справедливим, співмірним, реальним, достатнім і відповідатиме потребам повнолітнього сина відповідача, який продовжує навчання, та рівню платоспроможності самого відповідача. За таких обставин справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, заперечення відповідача щодо позовних вимог позивача, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial