Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

11.08.2016р. до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, присуджених рішенням Зачепилівського районного суду Харківської області від 10.04.2012р. по справі №2013/351/12 в твердій грошовій сумі у 500 грн. на місяць. Свій позов вона мотивує тим, що відповідач на цей час є підприємцем, тому можливо стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], у розмірі 1/4 частини його доходу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте, 30.08.2016р. надала заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, поштою 25.08.2016р. надав відзив, яким позовні вимоги визнав у повному обсязі та просив розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи: -позовну заяву; -копію рішення Зачепилівського районного суду від 10.04.2012р. по справі №2013/351/12; -роздруківку з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців; -відзив на позов [PERSON]; -заяву [PERSON] від 30.08.2016р.; -поштові повідомлення,- вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: -ч. 1 ст. 16 ЦК України: «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу»; -ч. 2 ст. 51 Конституції України: «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття»; -ч. 1 ст. 18 Конвенції «Про права дитини» (1989р.): «Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування». -ст. 60 ЦПК України: «Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього кодексу»; -ч. 3 ст. 61 ЦПК України: «Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обстав ини»; -ст. 180 СК України: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»; -ст. 181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, або в твердій грошовій сумі»; -ч. 1 ст. 182 СК України: «При визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення»; -ч. 1 ст. 184 СК України: «Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі»; -ч. 1 ст. 192 СК України: « Розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом»; -ч.3 та ч.4 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»: «Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. При цьому необхідно мати на увазі, що зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Що ж до максимального розміру аліментів, які стягуються з боржника, то відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України від 21 квітня 1999 р. №606-XIV «Про виконавче провадження» він не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи». Із рішення Зачепилівського районного суду від 10.04.2012р. по справі №2013/351/12 матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, батьком якого, згідно свідоцтва про народження дитини, є відповідач [PERSON], який зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини матір'ю у вигляді аліментів, присуджених названим рішенням суду в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно. За цим рішенням було видано виконавчий лист від 10.04.2012р. №2013/351, який було пред'явлено у ВДВС Близнюківського РУЮ Харківської області, який постановою від 04.10.2012р. було повернуто стягувачеві за її заявою. На цей час відповідач здійснює підприємницьку діяльність, отже має джерело постійного доходу, з якого можуть бути утримані аліменти на дитину з чим погодився й сам відповідач. За таких обставин суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст.88 ЦПК України судовий збір необхідно стягнути із відповідача [PERSON] на користь Держави у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved