Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Шишацького районного суду Полтавської області з позовом до Шишацької селищної ради про визнання права власності на спадкове майно померлого чоловіка [PERSON] у вигляді належної йому на день смерті земельної ділянки. В обґрунтування позивних вимог зазначила, що являється єдиним спадкоємцем за законом після померлого 27 січня 2016 року чоловіка [PERSON] До складу спадкового майна померлого входить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0717га. В звязку з тим, що в Державному акті на землю на імя померлого мається помилка в частині кадастрового номеру земельної ділянки державний нотаріус відмовила спадкоємцю у видачі свідоцтва про спадщину. Позивач та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача Шишацької селищної ради в судове засідання не зявився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, свою правову позицію щодо предмету спору не висловив, заперечень проти позову не висловлював. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд встановив наступні факти та правовідносини, що їх супроводжують. 27 січня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-КЕ № 316788, виданим 28 січня 2016 відділом ДРАЦС Шишацького РУЮ у Полтавській області, актовий запис № 31 (а.с.8). При вивченні спадкової справи № 100/2016 щодо майна померлого [PERSON] встановлено, що заповіту він не залишив, а його єдиним спадкоємцем за законом, що прийняла спадщину є дружина [PERSON] (а.с. 7,21). До складу спадкового майна померлого поміж іншого входить земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0717га, що належала померлому на підставі Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯИ № 647865, виданого 30 листопада 2009 року Шишацької селищною радою та відділом Держкомзему у Шишацькому районі за реєстровим номером 010957300083 (а.с.10-13). Зі змісту протоколу виправлення помилки № 647945 від 26.01.2017 та іншої службової документації відділу Держгеокадастру у Шишацькому районі Полтавської області встановлено, що за заявою [PERSON] виправлено помилку в кадастровому номері вказаної земельної ділянки шляхом його зміни з 5325755100:30:002:0092 на 5325755100:30:002:0756 (а.с.10-16). В звязку з даною обставиною постановою в.о. завідувача Шишацькою державною нотаріальною конторою [PERSON] 08 вересня 2017 № 502/02-31/02-14 спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку (а.с.9). Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України однією із підстав припинення права власності є смерть власника. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до судової практики та положень Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» відповідачами у справах даної категорії при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Фактично успадкувавши після смерті чоловіка [PERSON] вищевказану земельну ділянку позивач [PERSON] позбавлена можливості оформити її на своє імя та здійснити подальшу державну реєстрацію права власності щодо неї в звязку з допущеними державними органами помилками в частині кадастрового номеру земельної ділянки при видачі Державного акту на землю, що в свою чергу є перешкодою для реалізації позивачем свого права власності на вищевказане спадкове майно. Відповідно до приписів ст. 41 Конституції України та ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може протиправно бути позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюєтся або не визнається іншою особою. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та доведеними, а отже підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved