Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-31 00:00:00

11.03.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що в 1964 р. на виділеній земельній ділянці з метою створення особистої приватної власності його батько [PERSON] збудував житловий будинок з надвірними прибудовами, який розташований в с. Мічуріна Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Мічуріна, 15, на який не оформив належні правовстановлюючі документи. На підставі рішення Дніпровської сільської ради від 09.08.1994 № 1-4 батько отримав у приватну власність присадибну земельну ділянку площею 0,57 га за цією ж адресою. 03.02.2007 р. [PERSON] помер. Після смерті батька його мати [PERSON] прийняла спадщину шляхом постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини. 17.06.2018 р. мати померла. Після смерті матері у видачі свідоцтва про право власності на спадщину йому приватним нотаріусом [PERSON] було відмовлено через відсутність правовстановлюючих документів на будинок. Просив визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними прибудовами, розташованого в с. Мічуріна Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Мічуріна, 15. \~\~ \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Камянсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 12.03.2019 року відкрито провадження у справі та справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача [PERSON] сільської обєднаної територіальної громади в Камянсько-Дніпровському районі Запорізької області в судове засідання не зявився, надіслав суду заяви про розгляд справи за його відсутності, заперечень та пояснень не мав. За змістом ч. 4 ст.\~200\~ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення, зокрема, у разі визнання позову, проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Відповідно до ст. 247 ч. 2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Судом встановлено, що батьками позивача є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії IV-УР № 156979 від 12.01.1962 р. (а.с. 10). [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстрований Дніпровською сільською радою Камянсько-Дніпровського району Запорізької області 21.11.1952 р., актовий запис № 21 згідно копії свідоцтва про одруження серії ЯТ № 520394 (а.с. 10). [PERSON] помер 03.02.2007 р., свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 065911 від 05.02.2007 р., а [PERSON] померла 17.06.2018 р., свідоцтво про смерть серії 1-ЖС № 425474 (а.с. 8, 9). [PERSON] проживав в [INFO] разом з дружиною [PERSON], яка з 1967 р. та по день своєї смерті по 17.06.2018 р. проживала одна, що підтверджується копіями довідок виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області № № 611, 612 від 10.09.2018 р. (а.с. 23, 24). Згідно копії довідки виконавчого комітету [PERSON] сільської ради Камянсько-Дніпровського району Запорізької області № 722 від 30.10.2018 р. головою домогосподарства за адресою: с. Мічуріна Камянсько-Дніпровського району Запорізької області по вул. Мічуріна, 15 є [PERSON] (а.с. 25). Приватним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 21.02.2019 р. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,2278 га, яка знаходиться за адресою: вул.. Мічуріна, 15 в с. Мічуріна Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, яке зареєстровано в реєстрі за № 194 (а.с. 15). Приватним нотаріусом Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] 21.02.2019 р. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 0,3422 га, яка знаходиться за адресою: вул.. Мічуріна, 15 в с. Мічуріна Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, яке зареєстровано в реєстрі за № 195 (а.с. 12). Але у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою: вул.. Мічуріна, 15 в с. Мічуріна Камянсько-Дніпровського району Запорізької області постановою приватного нотаріуса Камянсько-Дніпровського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 21.02.2019 р. [PERSON] було відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючого документу на житловий будинок (а.с. 16). Відповідно до копії листа ТОВ «ЗМБТІ від 12.02.2019 р. № 1513 інвентаризація обєкту нерухомості за адресою: вул.. Мічуріна, 15 в с. Мічуріна Камянсько-Дніпровського району Запорізької області не проводилась, правовстановлюючі документи на зазначений обєкт нерухомості відсутні (а.с. 21). Зідно копії листа Державного архіву Запорізької області від 13.02.2019 р. № 01-32/Р-0307 в протоколах сесій та засідань виконавчого комітету Дніпровської сільської ради депутатів трудящих Камянсько-Дніпровського району Запорізької області за 1964 р. рішення про надання [PERSON] дозволу на забудову присадибної земельної ділянки та житлового будинку за адресою - вул. Мічуріна, 15 в с. Мічуріна Камянсько-Дніпровського району Запорізької області, відсутнє (а.с. 22). Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статі 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. (ст. 392 ЦК України). Згідно ст. 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до п. 3.1 Роз'яснень, що містяться у листі Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, в тому числі й у випадку визначення судом за позовом спадкоємця додаткового строку для прийняття спадщини. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Вперше на законодавчому рівні було встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об'єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів державного замовлення». Тобто, до 5 серпня 1992 року не передбачалась процедура введення приватних житлових будинків в експлуатацію при оформленні права власності. У зв'язку з тим, що відповідно до статті 58\~Конституції України нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, загальні правила прийняття в експлуатацію не можуть поширюватись на приватні житлові будинки з господарськими будівлями і спорудами, які збудовані до 5 серпня 1992 року. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст.\~4\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Позивачем надано докази того, що він прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON], але оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно. Таким чином,

Outcome: approved