Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

11.09.2018р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] і [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням, усунення перешкод у користуванні шляхом зняття з реєстрації, визначивши третьою особою без самостійних вимог на предмет спору Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. № 3 - 5). Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 14.09.2018р. відкрито провадження по справі і розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін відповідно до ч.5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 21). В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що вона є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] Відповідачка [PERSON] є її сестрою, а [PERSON] - сином останньої, племінником позивачки. На прохання [PERSON] позивачка зареєструвала їх в будинку. В червні 2014р. [PERSON] і [PERSON] забрали свої речі і пішли з дому, винайняли інше житло. Пізніше відповідачі змінили адресу місця проживання, перестали виходити на контакт. Відповідачі не проживають в будинку з червня 2014р., не оплачують комунальні послуги. Реєстрація відповідачів у квартирі порушує право власності позивачки, створюючи перепони у розпорядженні майном, в тому числі в тому, що вона не може оформити субсидію. Враховуючи викладене, просила усунути перешкоди у користування будинком, визнати [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування домоволодінням шляхом зняття їх з реєстраційного обліку. Позивачка і її представник - [PERSON] (діє на підставі ордеру від 22.10.2018р. і договору від 22.10.2018р. - а.с. № 33, 34) в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, просили задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечували (а.с. № 47 - 49). Відповідачі в судові засідання, які були призначені на 22.10.2018р. і 11.12.2018р., не з'явилися. Відповідач [PERSON] про дату, місце і час розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с. № 25). Відповідачка [PERSON] за даними ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зареєстрованою не значиться (а.с. № 23). За даними офіційного сайту «Укрпошта» судові повістки були направлені відповідачам (а.с. № 28, 39). З урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідачі вважаються такими, що належним чином повідомлені про дати та час слухання справи. Окрім того, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщене оголошення про виклик відповідачів в судове засідання на 11.12.2018р., на які відповідачі також не відреагували (а.с. № 40). Представник третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР в судові засідання, які були призначені на 22.10.2018р. і 11.12.2018р., також не з'явився, про дати судових засідань повідомлявся належним чином (а.с. № 29, 37). Своїм листом, який надійшов на е/пошту суду 19.10.2018р., директор Департаменту просив справу розглядати за відсутності їх представника (а.с. № 30). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч.4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності відповідачів , а також розглянути справу без участі представника третьої особи. При розгляді справі здійснювалось повне фіксування судового процесу технічними засобами відповідно до ч. 1 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухав позивачку та її представника, допитавши свідків, оцінивши зібрані докази по справі за принципами встановленими ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом, позивачка [PERSON] є власником домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданим Першою дніпропетровською державною нотаріальною конторою 27.09.2005р. за реєстром №9-3624 (а.с. № 7). Право власності зареєстроване в КП «Дніпропетровське МБТІ» ДОР за реєстраційним номером 10045391 від 20.10.2005р., зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за реєстраційним номером 1635405712101 від 29.08.2018 (а.с. № 8 , 9). Як вказує позивачка, [PERSON] є її сестрою, а [PERSON] - сином останньої, племінником позивачки. На прохання сестри відповідачі були зареєстровані в будинку За даними домової книги у домоволодінні [ADDRESS] з 05.06.2007р. зареєстрована [PERSON], а з 07.08.2007р. й [PERSON] (а.с. № 10 - 11). Факт реєстрації відповідачів за вказаною адресою підтверджується також довідкою №7843 від 06.09.2018р. про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб (а.с. № 12). На підтвердження непроживання відповідачів у домоволодінні позивачкою надані довідки про склад сім'ї від 28.11.2015р. № 596 і від 22.08.2018р. №215, складеною квартальним комітетом №3 Соборного району м. Дніпра (а.с. № 13, 14). Також факт їх не проживання підтверджені актами про не проживання і відсутності особистих речей №214 від 22.08.2018р., №229 від 06.09.2018р., складеними квартальним комітетом №3 Соборного району м. Дніпра (а.с. № 15, 16). Позивачка стверджує, що в червні 2014р. [PERSON] і [PERSON] забрали свої речі і пішли з дому, винайняли інше житло. Пізніше відповідачі змінили адресу місця проживання, перестали виходити на контакт. Отже, відповідачі не проживають в будинку з червня 2014 р., не оплачують комунальні послуги. Обставини щодо не проживання [PERSON] і [PERSON] у домоволодінні [ADDRESS] з червня 2014 року підтвердили допитані в судовому засіданні свідки (сусіди) - [PERSON] (мешкає за адресою: [ADDRESS]) і [PERSON] (мешкає за адресою: [ADDRESS]) (а.с. № 42 - 46). Відповідно ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», реєстрація місця мешкання осіб здійснюється за адресою їх проживання, аналогічні вимоги містяться у ч. 1 ст. 29 ЦК України, відповідно до яких місцем проживання особи є житловий будинок або квартира, де вона фактично постійно або тимчасово мешкає. При цьому, у разі зміни місця мешкання, особа повинна протягом 7 днів відмінити свою попередню реєстрацію та зареєструвати нове місце мешкання. У разі недодержання вимог закону щодо реєстрації місця мешкання, зокрема ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання», реєстрація місця мешкання може бути скасована за рішенням суду. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім'ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. З урахуванням викладеного, з огляду на те, що відповідачі з червня 2014р. не мешкають за адресою реєстрації: [ADDRESS], самостійно з реєстраційного обліку не знімаються, суд вважає за можливе задовольнити вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] і [PERSON] такими, що втратили право користування житлом, усунення перешкод у користуванні шляхом зняття з реєстрації. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд виходить з того, що позивачка при подачі позову звільнена від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як інвалід ІІ групи з 01.08.2012р. безстроково (довідка до акту огляду МСЕК - а.с. № 2), отже вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 704грн.80коп., по 352грн.40коп. з кожного (за подачу позову немайнового характеру - відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір»). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved