Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-10 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернувся з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначив, що [PERSON], від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоровя і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідачки негативно впливали на психічний стан неповнолітньої дитини, що загрожувало її життю та здоровю. В судовому засіданні позивач свої позовні вимоги підтримав. Прокурор позов органу опіки та піклування підтримує. Відповідач з позовом погоджується. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоровя без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь -яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO] ( код [NUMBER]) є матірю малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Малолітня дитина мешкає відповідно до чинного законодавства з батьком [PERSON] Відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, при цьому мають не має постійного місця проживання та праці, що підтверджується поясненнями сторін. Відповідно до вищеназваних документів видно, що відповідач по місцю проживання дитини та реєстрації не мешкає, але фактично вихованням дитини не займається. Суд вважає, що ці обставини шкідливо впливають на дитину. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Овідіопольської РДА від 14.10.2014 року, суд вважає, доцільно позбавити відповідачку батьківських прав. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідачка є матірю доньки [PERSON], [INFO], від участі у вихованні та утриманні дитини самоухиляється, не турбується про здоровя і розвиток дитини. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Так, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [INFO], постійного місця проживання не має, не працює, є матірю малолітньої [PERSON], [INFO], яка фактично мешкає з батьком позивачем по справі [PERSON] Матеріальне становище сторонами не оспорюється. Відповідачка від участі у вихованні та утриманні дитини ухиляється. Відповідно до ст. 182 СК України та враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини, платника аліментів, який не має постійного доходу, а також думку сторін, суд вважає можливим стягнути з відповідачки аліменти в розмірі ? від всіх видів її заробітку, але не менш, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.367 ч.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає, що судові витрати підлягають стягненню з відповідачки на користь держави в розмірі 244 грн.

Outcome: approved