overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

12.05.2014 р. позивач звернувся в суд з цим позовом, мотивуючи вимоги таким. Під час проведення перевірки дотримання споживачами Правил користування електричною енергією, 10.03.2014 р. за адресою [ADDRESS], в житловому будинку, в якому проживає відповідачка було виявлено порушення ПКЕЕН, а саме: самовільне підключення електроустановок стумоприймачів або електропроводки до електричної мережі поза засобами обліку електричної енергії. Спожита таким чином електроенергія не обліковувалась і не сплачувалася. Про дане порушення було складено працівниками Міжгірського РЕМ акт № 107835 від 10.03.2014 р.. За цим актом комісією РЕМ нарахувано збитки в сумі 4040,96 грн., що становить 10263 кВт/год. Відповідачка завдану позивачу матеріальну шкоду в добровільному порядку відшкодовувати не бажає. Представник позивача вимоги підтримав. Відповідач заявлені позовні вимоги визнала. Однак, просить суд, взяти до уваги, що її сім'я перебуває у важкому матеріальному становищі, вона є непрацюючою, має на утриманні чотирьох неповнолітніх дітей, її сім'я живе за рахунок державної соціальної допомоги розмір якої становить 1760,40 грн. , у зв'язку з чим не в силі провести одноразово оплату заподіяної шкоди, просить розстрочити таку. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити, бо таке не суперечить закону і не порушує права та інтереси інших осіб з наступних підстав. Вимоги позивача є обгрунтованими, бо доведені змістом доказів, поданих ним у справу, які відповідачем не заперечені: - актом комісії контролерів Міжгірського РЕМ від 10.03.2014 р. № 107835; - протоколом № 14 від 31.03.2014 р. про нарахування збитків за вищевказаним актом у зв'язку з порушенням ПКЕЕН; - розрахунком збитків за актом; - фотоескізами. Отже, згідно з ст.27 закону «Про електроенергетику», п.48 Правил відповідач має нести відповідальність за шкоду, заподіяну споживанням електроенергії без обліку. Розмір цієї шкоди нарахований позивачем правильно згідно вимог п.53 Правил. Згідно ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода повинна бути відповідачем відшкодована в повному обсязі. Натомість суд вважає, що в даному випадку слід застосовати ст. 217 ЦПК України і розстрочити виконання рішення суду рівними частинами на 12 місяців, починаючи з дня набрання рішення суду законної сили із стягненням щомісяця по 428,46 грн., у зв'язку з важким матеріальним становищем сім'ї відповідачки. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь позивача слід стягнути судові витрати у виді судового збору в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

12.05.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення відомостей з актового запису про народження дитини. Свої позовні вимоги він обгрунтовує наступним: з відповідачкою [PERSON] перебував у шлюбі з 22.04.1998 р. до 07.04.2014 р. В даному шлюбі народились: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Але позивачеві стало відомо, що він записаний в свідоцтвах про народження ще двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яких народила [PERSON] після припинення їх фактичних шлюбних стосунків. Діти народжені не від нього, тому позивач просить виключити з актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] відомості про його батьківство. Позивач до судового засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, про дату слухання справи був повідомлений належним чином. Відповідачка до судового засідання також надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, про дату слухання справи була повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, судом фактично встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 22.04.1998 р. до 07.04.2014 р., даний факт підтверджується копією рішення Сніжнянського міського суду Донецької області ві 07.04.2014 року (а.с. 7). Від даного шлюбу у них народились діти: [PERSON], [INFO] та [INFO]. Батьком дітей був записаний позивач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 4, 6). Відповідно до ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини має право оспорювати своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином суд вважає необхідним позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виключення відомостей з актового запису про народження дитини задовольнити. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатив судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., у звязку з чим з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-25 00:00:00

12.05.2014 р. позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором(а.с.2-4), мотивуючи свої вимоги тим, що 27.06.2007 р. між ТОВ КБ «Дельта», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк») та відповідачем було укладено кредитний договір, згідно якого остання отримала кредит у сумі 1077 грн. Відповідач умови кредитного договору належним чином не виконує. Станом на 27.02.2014 р. за нею наявна заборгованість у сумі 1778,12 грн., яку і просили стягнути з відповідача та судові витрати. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд вирішує справу у їх відсутність. З письмової згоди представника позивача (а.с.4) та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки про наявність угоди свідчить поведінка сторін, а отже між сторонами виникли правовідносини у вигляді певних прав та зобов'язань. Проте [PERSON], уклавши кредитний договір від 27.06.2007 р.(а.с.6-8), зобов'язання згідно даного договору не виконує, внаслідок чого за позичальником станом на 27.02.2014 р. існує заборгованість у розмірі 1778,12 грн. (а.с.11). Необхідно стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 1778,12 грн. Позивачем понесені і документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 243,60 (а.с.1), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

12.05.2014р. позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитину, обгрунтовуючи позовні вимоги, тим, що позивач із відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі , який за рішенням Полтаського районного суду від 02.08.2012р. розірвано. Від вказаного шлюбу подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Дитина проживає разом з матір»ю та перебуває на її утриманні. Відповідач сплачує щомісяця 300грн., але цієї суми недостатньо для утримання дитини, що і спідкало звернутися позивачку до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з»явилась надавши до суду заяву в якій позовні вимоги уточнила та їх підтримала, іпросила справу розглядати без її участі. В судове засідання відповідач не з»явився попередньо надавши до суду заяву в якій уточнені позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 цього Кодексу. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що визнання відповідачем уточнених позовних вимог не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В зв'язку з повним визнанням позову відповідачами та на підставі п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року, суд вважає за можливе обмежитись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову, без з'ясування і дослідження інших обставин справи. На підставі викладеного ст.ст. 180, 182, 183, 191 СК України, п. 24 ПП ВСУ «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12.06.2009 року,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

12.05.2014 р. позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем [PERSON] Обґрунтовуючи вказані вимоги, позивачка посилається на те, що сімейне життя між ними не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на життя та сімейні обов'язки. Вони тривалий час проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть. Від шлюбу мають спільну дитину - дочку [PERSON], [INFO] Суперечки про місце проживання дитини та поділ майна немає, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує повністю та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Про причини своєї не явки суд до відома не поставив. Враховуючи положення ст. 224 ЦПК України, а також те, що позивача згідно поданої заяви не заперечує проти вирішення справи у порядку передбаченому даною статтею, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30.05.2008 р. сторони [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за номером 568, що вбачається із свідоцтва про шлюб виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києва. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується долученою до матеріалів справи копією свідоцтва про народження [NUMBER]. Сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбні стосунки. Примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки їх шлюб носить формальний характер. У відповідності до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи обставини наведені вище суд приходить до висновку, що сім`я сторін розпалася повністю, примирення між ними не можливе і подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та відповідача, а тому вважає за необхідне позов задовольнити. З огляду на те, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, а також те, що позивачка звільнена від сплати судового збору, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

12.05.2014 р., уточнено 23.05.2014 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 07.06.2003 року по 08.04.2009 Від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. На даний час донька мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.2. Згідно довідки № 625 від 11.05.2014 року позивач [PERSON] проживає разом зі своєю донькою [PERSON], [INFO] за однією адресою.-а.с.5. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Крім того, з [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., згідно ст.ст.79,88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-03 00:00:00

12.05.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 15.11.2003, актовий запис № 2095. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з березня 2015 року. Спільне господарство не ведеться, між ними втраені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягала на розірванні шлюбу, просила дошлюбне прізвище не відновлювати. Відповідач в судовому засіданні позовну заяву визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15.11.2003 у Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис № 2095 (а.с.5). Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з березня 2015 року. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.6-7). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

12.05.2015 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 16.07.2011 виконкомом Бакланово-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 2 та стягнути з відповідача судові витрати, посилаючись на те, що протягом останніх років подружнього життя відповідач систематично зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує сварки, ображав її в присутності дітей, тому збереження сім'ї є неможливим. Питання проживання дітей сторони вирішили в добровільному порядку, аліменти стягнуті з відповідача в судовому порядку. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності та про відкладення розгляду справи не подавав. Зі згоди позивача та відповідно до положень статті 224 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Заслухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 16.07.2011 виконавчим комітетом Бакланово-Муравійської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.07.2011 (а.с. 4). Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В сім'ї сторін відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть з вересня 2014 року, шлюбні стосунки припинили. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить його інтересам та інтересам дітей, які проживають разом з ним, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям позивач вважає не можливим, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-28 00:00:00

12.05.2015 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким вона просить суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між нею та [PERSON], зареєстрований 06.12.2013 Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби миколаївського міського управління юстиції під актовим записом за №619, а також стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця на утримання спільної дитини [PERSON], починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені, примирення сторін не можливе. Окрім того, зазначила, що спільна дитина перебуває на її повному утримані, відповідач жодної участі в цьому не приймає, що ставить відповідача у скрутне матеріальне становище. В судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначивши про підтримку вимог позову, наполягаючи на його задоволенні. Належним чином повідомлений відповідач, в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Врахувавши думку позивача, висловлену в заяві про розгляд справи без її участі, суд,

Outcome: approved