Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилася після смерті її батька [PERSON], який помер 1 лютого 2005 року в с.Ракова Томашпільського району Вінницької області. Позов обґрунтовано наступним. 1 лютого 2005 року в с.Ракова Томашпільського району помер [PERSON], який доводився позивачці батьком. Після смерті батька відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається із земельної ділянки площею 1,675 га, що розташована на території Раківської сільської ради. Позивачка зазначає, що вона є спадкоємцем майна батька першої черги спадкування. Крім неї спадкоємцем також першої черги спадкування залишилася її сестра [PERSON], яка спадщину не прийняла та відмовляється від її прийняття. В даний час виникла необхідність оформлення належним чином своїх прав на спадкове майно, тому позивачка звернулася до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва на спадщину, однак нотаріусом їй було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, оскільки пропущений строк звернення до нотаріальної контори. Позивачка вважає, що строк звернення до нотаріальної контори нею пропущений з поважних причин, а саме тому, що вона не могла знайти документів на спадкове майно, які тільки тепер знайшлися в рідної сестри батька. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявидася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу за позовом [PERSON] до неї та Раківської сільської ради слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник Раківської сільської ради в судове засідання не зявився, однак сільський голова сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності їхнього представника, позовні вимоги визнають повністю, не заперечують проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно ст..1 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобовязані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судом встановлено, що 1 лютого 2005 року у с.Ракова Томашпільського району Вінницької області помер [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки Раківської сільської ради від 17 серпня 2016 року, після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, що складається із земельної ділянки площею 1, 675 га, що розташована на території Раківської сільської ради; спадкоємцями залишилися дочки [PERSON] та [PERSON], які спадщину на протязі шести місяців прийняли. (а.с.9). Як вбачається із матеріалів справи, на спадкодавця [PERSON] було видано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0277741, згідно якого право на земельну частку (пай) розміром 1,675 в умовних кадастрових гектарах передано [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.8). Факт родинних відносин між спадкодавцем та спадкоємцями підтверджується копіями свідоцтв про народження та одруження, з яких вбачається, що 30 вересня 1975 року в с.Ракова Томашпільського району народилася [PERSON], 27 січня 1977 року-Палагнюк [PERSON]. В їхніх свідоцтвах про народження батьком записаний [PERSON] (а.с.4). 16 травня 2001 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після чого взяла прізвище [PERSON] (а.с.15). 28 квітня 1995 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON], після чого взяла прізвище [PERSON] (а.с.16). Згідно ч.1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У встановлений законом строк [PERSON] не прийняла спадщину, а саме не подала за місцем відкриття спадщини у встановлений строк заяву про прийняття спадщини у звязку з відсутністю зі станом здоровя. Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальних дій, зокрема відмови у видачі свідоцтва про спадщину. Як вбачається із відповіді державного нотаріуса на заяву позивачки, останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в звязку з пропущенням шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини (а.с.11). Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при розгляді цих справ, судом\~\~перевіряється\~\~наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини. Як вбачається із відповіді на запит суду державного нотаріуса, спадкова справа після смерті [PERSON] не заведена (а.с.18). Згідно заяви [PERSON] від 21 вересня 2016 року, остання від спадкового майна відмовляється на користь сестри [PERSON], зазначає, що спадщину не прийняла, на спадщину не претендує, звертатися до суду для продовження строку чи прийняття спадщини не буде (а.с.9). Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясовування і дослідження інших обставин справи. Таким чином, оскільки відповідачами позов [PERSON] визнано, позивачка є спадкоємцем першої черги спадкування за законом на майно свого батька [PERSON], що підтверджується довідкою Раківської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, строк звернення до нотаріальної контори позивачкою пропущений з поважних причин, інший спадкоємець за законом відмовилася від своєї частки спадщини на користь позивачки. обставини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини сторонами не оспорюються, суд вважає визнати поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та вважає поновити [PERSON] такий строк. На підставі викладеного,

Outcome: approved