Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

12.10.2017 року Національний університет біоресурсів і природокористування України звернувся до Миргородського міськрайонного суду із вищезазначеним позовом. Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач, відповідно до Угод № 3 та № 5 про надання пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти та Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою КМУ від 16.06.2003 року № 916, надав [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету, у розмірі 5 800 грн. 00 коп. та належним чином забезпечив організацію навчально-виховного процесу. В подальшому, у звязку з народженням [PERSON] двох дітей, згідно Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою КМУ від 16.06.2003 року № 916, внесено зміни до Угоди № 3 та № 5, а саме: встановлено суму повернення кредитів у розмірі 4 350 грн. та новий термін сплати суми одержаного кредиту, починаючи з 24.12.2014 р. по 25.12.2029 р. Згідно з наказом від 04.04.2007 року № 189 ск «Про вручення дипломів та відрахування студентів» [PERSON] була відрахована з числа студентів з 6 квітня 2007 року, у звязку із закінченням терміну навчання. У порушення умов угоди, відповідачка зобовязання за вказаною угодою не виконує, не здійснює відповідні платежі щодо погашення заборгованості, що призвело до виникнення, станом на 30.06.2017 року, боргу з оплати цільового пільгового державного кредиту перед університетом у розмірі 870 грн. У звязку з чим, позивач просив суд: стягнути з [PERSON] на користь Національного університету біоресурсів і природокористування України заборгованість з оплати цільового пільгового державного кредиту в сумі 870 грн. 00 коп.; пеню від суми простроченого платежу в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що становить 474 грн. 12 коп.; збитки від інфляції у розмірі 270 грн. 28 коп.; судовий збір у розмірі 1\~600 грн. 00 коп.. У судове засідання представник НУБІП Українине зявився, але направив на адресу суду клопотання про проведення розгляду справи у його відсутності (а.с.36), крім того повідомив, що на рахунок позивача надійшли кошти в сумі 870 грн. погашення кредиту за навчання, проте не сплаченими залишаються пеня та інфляційні нарахування. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, просила відмовити в його задоволенні, у звязку з безпідставністю позовних вимог. В своїх письмових запереченнях (ас.41-43) проти позову зазначила, що відповідно до п. 221 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916, вона має право, як мати трьох дітей, на погашення за рахунок бюджетних коштів, 50 відсотків зобовязань за кредитом. А також, відповідно до п.27 зазначеного Порядку, на відстрочку повернення кредиту на період перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Оскільки 3 роки молодшій доньці Анжеліні виповнилося лише 25 липня 2017 року, а претензію позивач направив їй 12 липня 2017 року, вважає що ніякого прострочення по сплаті кредиту не було, а тому і підстав для нарахування пені та інфляційних витрат не має. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. П.1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України передбачено, що\~підставами виникнення цивільних прав і обовязків є, зокрема, договори та інші правочини. Згідно\~постанови Кабінету Міністрів України \~«Про затвердження Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти» № 916 від 16 червня 2003 року, на підставі\~ст.3 Закону України «Про вищу освіту», \~ст.11 Закону України «Про сприяння соціальному становленню та розвитку молоді в Україні», встановлено порядок та умови надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти за денною, вечірньою та заочною формою навчання у вищих навчальних закладах незалежно від форми власності громадянам України, які успішно склали вступні іспити або навчаються на будь-якому курсі вищого навчального закладу. Відповідно наказу Міністерства освіти і науки України № 508 від 31 липня 2003 року\~«Про затвердження форм направлення на здобуття вищої освіти за цільовим пільговим державним кредитом та угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти» затверджено форму направлення на здобуття вищої освіти за цільовим пільговим державним кредитом та форму угоди про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти. Встановлено, що 30.12.2003 року між Національним аграрним університетом (який в подальшому перейменовано в Національний університет біоресурсів і природокористування України, згідно постанови КМУ від 30.10.2008 р. №945) та [PERSON] було укладено Угоду № 3 про надання цільового пільгового державного кредиту для здобуття вищої освіти [PERSON] (а.с.6-8). 20 березня 2013 р. між Національним університетом біоресурсів і природокористування України та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 1 до Угоди № 3 від 30.12.2003 року, згідно якої [PERSON] стає стороною в договорі (одержувачем кредиту) (а.с.9). 27 грудня 2005 р. між Національним аграрним університетом та [PERSON] було укладено Угоду № 5 про надання цільового державного кредиту для здобуття вищої освіти (а.с.10-12). Додатковою угодою № 1 від 20 березня 2013 р. до Угоди № 3 та Додатковою угодою № 2 від 20 березня 2013 р. до Угоди № 5, у звязку з одруженням [PERSON] та зміною нею прізвища на [PERSON], в тексті договорів змінено назву сторони, одержувача кредиту, з [PERSON] на [PERSON]. Позивач, відповідно до Угод № 3 та № 5 та Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою КМУ від 16.06.2003 року № 916, надав [PERSON] цільовий пільговий державний кредит для здобуття у Навчальному закладі вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету, у розмірі 5 800 грн. 00 коп. та належним чином забезпечив організацію навчально-виховного процесу. Відповідно до Додаткової угоди № 1 від 20 березня 2013 р. до Угоди № 3 (а.с.9) та Додаткової угоди № 2 від 20 березня 2013 р. до Угоди № 5 (а.с.13), у звязку з народженням [PERSON] двох дітей, згідно Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою КМУ від 16.06.2003 року № 916, внесено зміни до Угоди № 3 та № 5: встановлено суму повернення кредитів у розмірі 4 350 грн. та новий термін сплати суми одержаного кредиту, починаючи з 24.12.2014 р. по 25.12.2029 р., а також звільнено одержувача кредиту від сплати відсотків за користування кредитом. Наказом проректора з організаційної та наукової роботи від 04.04.2007 року № 189 ск «Про вручення дипломів та відрахування студентів» [PERSON] була відрахована з числа студентів з 6 квітня 2007 року, у звязку із закінченням терміну навчання (а.с.14). Відповідно до п. 3.3. Угод одержувач кредиту зобовязаний повернути протягом 15 років всю суму наданого Університетом кредиту та три відсотки річних за користування кредитом після закінчення навчання, починаючи з дванадцятого місяця. Згідно з п.6.1. Угод одержувач кредиту зобовязаний повернути на банківський рахунок Університету до 25 грудня кожного року 1/15 частину від загальної суми одержаного кредиту. Проте відповідачка не виконала своїх зобовязань перед НУБІП України. Як вбачається зі змісту довідки №51/126 від 30.06.2017 року, станом на 30.06.2017 року, заборгованість [PERSON] перед навчальним закладом за угодами про надання цільового пільгового державного кредиту від 30.12.2003р. №3 та від 27.12.2005р. №5 становить: по оплаті тіла кредиту за 2014р. 290 грн., по оплаті тіла кредиту за 2015 рік 290 грн., по оплаті тіла кредиту за 2016 рік 290 грн. (а.с.16). 12.07.2017 року позивач направив відповідачці претензію про стягнення грошових коштів у сумі 870 грн. за вищезазначеними угодами (а.с.20), проте зазначена в ній вимога задоволена не була. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Заперечення [PERSON] на позовну заяву не може бути прийняте судом до уваги, оскільки позивачкою не надано письмових підтверджень про те, що вона, відповідно до п.221 Порядку надання цільових пільгових державних кредитів для здобуття вищої освіти, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 16.06.2003 року № 916, подавала навчальному закладу довідку про склад сімї, засвідчену в установлену порядку копію свідоцтва про народження дитини. Відповідно до п. 7.2. Угод одержувач кредиту, у випадку ухилення від повернення кредиту чи відсотків за користування ним сплачує Університету пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що склалася на той час, за кожний день прострочення від неповернутої суми. Згідно розрахунку наданого позивачем (а.с.18), загальна сума пені по пільговому державному кредиту, виданого [PERSON], становить 474 грн.12 коп.. Ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Сума інфляційних нарахувань за прострочення сплати кредиту, згідно розрахунку (а.с.19), становить 270 грн. 28 коп. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно\~ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору. Ч.2\~ст. 615 ЦК України передбачено, що\~одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив зобовязання, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На день розгляду справи судом відповідачка відшкодувала заборгованість по тілу кредиту в сумі 870 грн., що підтверджується копією виписки по рахунку, наданою позивачем (а.с.36), копією квитанції Миргородського відділення №2 Полтавського ГРУ «ПриватБанк від 01.11.2017р (а.с.38). Зважаючи на вищевикладене, а також, враховуючи ту обставину, що позивач з заявою про зменшення позовних вимог не звертався, позов НУБІП України підлягає до часткового задоволення, стягненню підлягає лише пеня та інфляційні витрати. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial