Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-25 00:00:00

11 листопада 2012 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходяться у с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області по вул. Шевченка, 20. Позивач у справі є спадкоємцем першої черги за правом представлення після смерті [PERSON], прийняв спадщину, але не може оформити спадкові права в нотаріуса, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на нерухоме спадкове майно. За захистом своїх прав та інтересів [PERSON] 12 квітня 2018 року з відповідним позовом звернулася до суду. 13 квітня 2018 року відкрито провадження у справі і призначено підготовче провадження (а.с. 26). Позивач та відповідач у\~ підготовче засідання не зявилися, просили справу слухати\~ у\~ їх відсутності (а.с. 3, 28). З врахуванням положень ч. 1 ст. 198, ч. 3 ст. 211 ЦПК України суд ухвалив про проведення підготовчого засідання за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи обставину, що відповідач визнає позовні вимоги, і таке визнання позовних вимог відповідає закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси інших осіб, суд вважає за можливе на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження ухвалити рішення у цій справі. Розглянувши справу у судовому засіданні, дослідивши та оцінивши наявні у матеріалах справи докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до повного задоволення, виходячи з наступного: Свідоцтвом про смерть серії І-АМ № 235113, виданим 13 листопада 2012 року (а.с. 6), стверджується, що [PERSON] померла 11 листопада 2012 року в смт Муровані Курилівці Мурованокуриловецького району Вінницької області. Довідками виконавчого комітету Курашовецької сільської ради №№ 229, 227, 228 від 05 квітня 2018 року (а.с. 11, 12, 13), технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок (а.с. 15-17) стверджується, що [PERSON] володіла житловим будинком № 20 по вул. Шевченка в с. Посухів Мурованокуриловецького району Вінницької області, який було побудовано у 1948 році. Крім того, витягами з рішення 5 сесії 23 скликання Курашовецької сільської ради від 01.07.1999 (а.с. 20) та з рішення 13 сесії 7 скликання Курашовецької сільської ради від 12.09.2017 (а.с. 19) стверджується, що земельна ділянка по вулиці Шевченка, 20 в с. Посухів була передана [PERSON] у приватну власність, в т.ч. 0,25 га - для будівництва та обслуговування житлового будинку. Виконком Мурованокуриловецької районної ради народних депутатів своїм рішенням № 108 від 16.06.1988 року постановив оформити право особистої власності на житлові будинки, що розташовані, зокрема, в с. Посухів, а відповідній сільській раді видати власникам свідоцтво про право власності на житловий будинок (а.с. 21). Як вбачається із довідки Курашовецької сільської ради № 161 від 19.03.2018 (а.с. 14), свідоцтво про право власності на житловий будинок по вулиці Шевченка, 20 в с. Посухів не видавалося. Із довідки начальника КП Могилів-Подільське міжрайонне бюро технічної інвентаризації (а.с. 18) слідує, що право власності на житловий будинок по вулиці Шевченка, 20 в с. Посухів не зареєстровано за [PERSON] Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 1223 ЦК України, право спадкування мають особи, визначені у заповіті, і це право у них виникає у день відкриття спадщини день смерті спадкодавця. Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 33269949 від 14.02.2013 (а.с. 34) стверджується, що по своїй смерті [PERSON] заповіту не залишала. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, і батьки (ст. 1261 ЦК України). Свідоцтвом про народження (а.с. 8), свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 9) доводиться, що спадкоємцем першої черги могла б бути дочка спадкодавця [PERSON], але вона померла до відкриття спадщини - 06 серпня 2012 року, що стверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 10). \~Внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1266 ЦК України). Як вбачається із свідоцтва про народження позивача (а.с. 7), його матірю була померла 06 серпня 2012 року [PERSON]. Таким чином, позивач має право спадкувати за правом представлення після смерті [PERSON]. Спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Довідкою виконавчого комітету Курашовецької сільської ради № 229 від 05 квітня 2018 року (а.с. 11) стверджується, що на день смерті разом з померлою ніхто не проживав та не був зареєстрований. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини(ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 25/2013, заведеної в Мурованокуриловецькій державній нотаріальній конторі (а.с. 32-36), [PERSON] 14 лютого 2013 року подав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Таким чином, позивач довів факт смерті спадкодавця, склад спадкового майна, своє право спадкувати та факт прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори № 126/02-31 від 26 березня 2018 року (а.с. 22) позивач довів, що іншим чином, окрім як через суд, він не зможе захистити свої права спадкоємця. Враховуючи вищевикладене, а також обставину, що відповідач визнав позовні вимоги і таке визнання відповідає вимогам закону, не порушує будь-чиї права чи законні інтереси, суд вважає за правильне визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно - житловий будинок з господарськими спорудами, яке залишилось після смерті [PERSON].

Outcome: approved