overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 02 грудня 2008 року виконкомом Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем, та [PERSON], [INFO], яка проживає із нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 грудня 2008 року виконкомом Чорноморської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 13 (а. с. 4), від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], який проживає з відповідачем, та [PERSON], [INFO], яка проживає із позивачкою, що підтверджується свідоцтвами про народження (а. с. 5, 6). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даною заявою, вказуючи, що [INFO]. помер її батько [PERSON]. В теперішній час заявниця не може реалізувати своє право на спадщину, оскільки в свідоцтві про народження її ім'я та прізвище були зазначені як «[PERSON]», прізвище батька зазначено як «[PERSON]», що не відповідає запису у свідоцтві про смерть, згідно з яким прізвище батька «[PERSON]», та запису у паспорті, згідно з яким вона «[PERSON]». Заявниця в судове засідання не з`явилася, подала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила встановити факт, що [PERSON], який помер [INFO]., був її рідним батьком. Представник Погребищенської міської ради до суду не з`явилася, у телефонному режимі повідомила, що заявлені вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. З'ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні, зокрема, свідоцтвом про народження [PERSON] (а.с. 5), свідоцтвом про смерть (а.с.6), паспортом (а. с. 3-4) та довідкою Погребищенської міської ради (а. с. 7) беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO]., був рідним батьком [PERSON], [INFO]. Дані правовідносини регулюються п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з якими суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер [INFO]., був рідним батьком [PERSON], [INFO], іншого порядку встановлення цього факту немає, то його необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначила, що вони з відповідачем мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], на утримання якого відповідач коштів не надає. [PERSON] просить ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач та відповідач не з'явилися, згідно поданих до суду заяв, просили розглядати справу у їх відсутність. При цьому позивач позовні вимоги підтримала, а відповідач позов визнав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON] [INFO]. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) на відповідача покладається обов'язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позовних вимог не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення. Згідно частини 3 статті 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-02 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20.03.2009р. у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 86. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO].н. Вказує, що сімейне життя у них не складалось добре, відсутнє взаєморозуміння та повага. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти позову не заперечив. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши взаємини подружжя, наявність малолітніх дітей, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.03.2009р. у Шевченківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 86(а.с.4). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є донька [PERSON], [INFO].н.(а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити шлюбне прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28.08.2010 р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2081. В обґрунтування своєї заяви зазначила про те, що від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Вказує, що подружнє життя з відповідачем у них не склалося, вони виявилися людьми із різними поглядами на життя, у зв'язку з чим між ними постійно виникають суперечки та сварки, що негативно вплинуло на їх стосунки. Шлюбні і сімейні відносини між ними фактично припинені, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги та надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 28.08.2010 р. у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2081 (а.с.3). Від спільного шлюбу з відповідачем у них є син [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства і проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи наведене, після розірвання шлюбу позивачу залишити прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

11 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 600 грн. щомісячно. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачкою подано до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач, який у встановленому порядку оповіщений про час і місце судового засідання, до суду не з'явився. У відповідності до ст.224 ч.1 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів - в порядку заочного розгляду. Судом об'єктивно встановлено, що у період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилася донька [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Ці обставини підтверджуються: паспортними даними позивачки, свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON], свідоцтвом про народження дитини. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що [PERSON] не надає належної матеріальної допомоги [PERSON] на утримання дитини, а тому на підставі ст.ст.180-183 СК України з нього підлягають стягненню аліменти на користь позивачки в розмірі 600 гривень щомісячно. При визначенні цього розміру суд враховує матеріальне становище дитини і платника аліментів, який інших утриманців не має. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір», тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

11 листопада 2014 року до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON], заінтересована особа Орган опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради про обмеження цивільної дієздатності, встановлення опіки. В обґрунтування своїх вимог заявник у своїй заяві та у судовому засіданні посилалась на те, що [PERSON], [INFO], є донькою заявниці та з 2005 року страждає на психічний розлад у важкій формі, у звязку з чим заявниця просила суд обмежити цивільну дієздатність [PERSON] та призначити заявницю піклувальником [PERSON] Заявник у судовому засіданні свою заяву підтримала та просила суд її задовольнити. Представник заінтересованої особи органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради, у судовому засіданні погодився із заявою, не заперечував проти її задоволення. Суд, вислухавши заявника, представника заінтересованої особи, вивчивши матеріали даної справи окремого провадження, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON], [INFO], що підтверджується відповідним свідоцтвом, копія якого наявна в матеріалах справи (а. с. 7). З матеріалів справи також вбачається, що [PERSON] є інвалідом ІІІ третьої групи, загальне захворювання (а. с. 13, 36). Згідно з довідкою психіатричної МСЕК № 1 Індивідуальної програми реабілітації інваліда, що видається медико-соціальними експертними комісіями від 05 березня 2014 року, наданої за наслідками огляду [PERSON], [INFO], в останньої є обмеження щодо спілкування, трудової діяльності, навчання (а. с. 11-12). Заявниця у судовому засіданні пояснила суду, що її донька [PERSON] неодноразово перебувала на лікуванні в психіатричній лікарні, схильна до невмотивованої агресії, а також до вчинення дій (наприклад підписання кредитного договору), наслідки яких усвідомлює не у повній мірі. Судом встановлено, що відповідно до подання Органу опіки та піклування Жовтневої районної у м. Дніпропетровську ради (а. с. 31) останнє вважає за можливе призначення [PERSON], [INFO], піклувальником дочки [PERSON], [INFO] у разі обмеження її цивільної дієздатності у судовому порядку. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 36 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона страждає на психічний розлад, який істотно впливає на її здатність усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичними речовинами, азартними іграми тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ч. 1 ст. 37 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена встановлюється опіка. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючи до уваги те, що у [PERSON] не в змозі у повні мірі усвідомлювати значення своїх дій та їхні наслідки, суд вважає необхідним обмежити її цивільну дієздатність та призначити її матір [PERSON] піклувальником. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

11 листопада 2014 року до Полонського районного суду Хмельницької області надійшла заява Полонського підприємства теплових мереж до [PERSON] про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надання послуг з вивезення побутових відходів. Разом з заявою заявник звернувся з клопотанням про відстрочку сплати судового збору до видачі судового наказу, посилаючись на майновий стан, тому не може сплатити судовий збір. З'ясувавши обставини даного питання, суд приходить до висновку, що клопотання заявника про відстрочку сплати судового збору до задоволення не підлягає з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.82 ЦПК України суд, з підстав зазначених в ч.1 ст. 82 ЦПК України може звільнити від оплати судового збору. Зі змісту даної статті слідує, що підставою для звільнення від сплати судового збору справи може бути майновий стан сторони. Крім того, дана дія є правом суду і застосовується у виключних випадках за наявності лише вагомих для цього підстав. Оскільки, заявник Полонське підприємство теплових мереж, як на підставу звільнення від сплати судового збору посилається на майновий стан, проте доказів з яких можливо встановити дійсне матеріальне становище заявника та інші дані які б свідчили про його справжнє матеріальне становище в матеріалах справи відсутні, тому враховуючи суму коштів, необхідних для оплати по даній справі, суд вважає, що дане клопотання заявника слід відхилити.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

11 листопада 2014 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Погребищенського районного управління юстиції у Вінницької області 27.07.2013р., актовий запис № 33. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач позовні вимого визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

11 листопада 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу з відповідачкою [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося. Починаючи з квітня 2014 року відповідачка веде аморальний спосіб життя, не приділяє ніякої уваги дітям, їх забезпеченню та вихованню, а тому вони припинили спільне проживання. Сім'я фактично розпалася і її подальше збереження неможливе. Спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дітей немає, діти будувати проживати з ним і він буде надавати матері можливість спілкуватися з ними. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив, що шлюб з відповідачкою розпався остаточно, оскільки відповідачка вже проживає з іншим чоловіком та має намір створити з ним сім'ю. Він також має намір створити іншу сім'ю. Відповідачка [PERSON] позов визнала і також наполягає на розірванні шлюбу, оскільки вона проживає з іншим чоловіком і також має намір створити іншу сім'ю. Щодо визначення місця проживання дітей остаточно це питання будуть вирішувати з позивачем дещо пізніше. Після розірвання шлюбу бажає залишити теперішнє прізвище. Заслухавши пояснення позивача [PERSON], відповідачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що 24 вересня 2005 року сторони уклали шлюб (а.с. 5). Від цього шлюбу позивач та відповідачка мають двох малолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7). Подружні стосунки між сторонами припинені. Сторони мають намір створити інші сім'ї. Заходів до примирення не вживають. Подальше збереження шлюбу шкодить інтересам позивача та відповідачки. Діти проживають з позивачем [PERSON] і перебувають на його утриманні. Спору щодо спільно нажитого майна та місця проживання дітей не заявлено. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Після розірвання шлюбу відповідачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

11 листопада 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сімї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 14 червня 2003 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №372. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з листопада 2010 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved