Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

10 липня 2019 року [PERSON] звернулася до Зарічного районного суду м. Суми з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Сидоренко А.П. від 12 серпня 2019 року цивільну справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини, передано за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси. 05 вересня 2019 року ухвалою судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г. вказана позовна заява передана за підсудністю до Соснівського районного суду м. Черкаси. Цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа: служба у справах дітей Сумської міської ради, про визначення місця проживання дитини надійшла до Соснівського районного суду м. Черкаси 01 жовтня 2019 року та в цей же день системою автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим у справі визначено суддю Борєйко О.В. Позивач просить визначити місце проживання її малолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] ; судові витрати, пов`язані із судовим розглядом вказаної справи, в тому числі і витрати на правову допомогу адвоката, покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що, позивач - [PERSON] та відповідач - [PERSON] з 24 квітня 2010 року до 06 липня 2018 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Після припинення шлюбних відносин донька постійно проживає з позивачем. При розгляді справи про розірвання шлюбу питання визначення місця проживання дитини у встановленому законом порядку не вирішене. Під час спроби позивача виїхати з донькою для відпочинку та лікування за межі території України, з`ясувалося, що для цього необхідна письмова згода батька дитини. Відповідач повідомив позивача, що надасть таку довідку лише в обмін на письмову заяву позивача про відмову від отримання від нього аліментів на утримання їх спільної дитини - [PERSON] , [INFO] . Згідно «Правил перетинання Державного кордону України громадянами України», затверджених Постановою КМУ № 57 від 27.01.1995 року в редакції від 20.02.2019 року, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі тимчасового виїзду з України на строк до одного місяця під час пред`явлення рішення суду у якому визначено (підтверджено) місце проживання дитини з одним із батьків, який має намір виїзду з дитиною. Враховуючи викладене, позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 листопада 2019 року відкрито загальне позовне провадження у вказаній справі, призначено підготовче судове засідання та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. У визначений вказаною ухвалою суду строк, відповідач [PERSON] своїм правом, передбаченим ЦПК України, не скористався та відзив на позовну заяву [PERSON] до суду не надав. Позивач у судове засідання не з`явилася, адвокат Сапіч В.М., який діє в її інтересах позивача, звернувся до суду з заявою. в якій просить справу розглянути без його участі та участі позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на їх задоволенні наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Сумської міської ради у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, висновок по суті справи, наданий суду, підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників судового процесу, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалось. Суд, врахувавши позицію сторін, яка викладена в їх заявах про розгляд справи без їх участі, дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, приходить до наступного. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 06 липня 2018 року в справі № 591/1340/18 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 24 квітня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 385 - розірваний (а.с. 9). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції 05 жовтня 2010 року, [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що 05 жовтня 2010 року вчинений відповідний актовий запис №2229 (а.с.7). Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповіно до ст. 19 Сімейного кодексу України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч.4). Відповідно до принципу 6 Декларації про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові та розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучатись зі своєю матір`ю. Такого правового висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 14.12.2016 у справі № 6-2445цс16. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи за відомостями Відділу реєстрації місця проживання управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 07 жовтня 2016 року і по теперішній час (а.с. 8), тобто разом з позивачем. Відповідно до висновку служби у справах дітей Сумської міської ради від 17 грудня 2019 року щодо визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , спеціалістом служби було проведено обстеження умов проживання малолітньої [PERSON] , проведена бесіда з нею та її матір`ю - [PERSON] .. Під час перевірки з`ясовано, що матір`ю створені належні умови для проживання та розвитку дочки. З метою з`ясування думки батька щодо вирішення питань, порушених в позовній заяві, спеціалістом служби проведена телефонна бесіда з ним, під час якої [PERSON] повідомив, що він не має наміру забирати дитину до себе на постійне місце проживання та згоден з визначенням місця проживання малолітньої доньки разом з матір`ю. Враховуючи викладене, інтереси дитини, приймаючи до уваги те, що малолітня дитина з народження та до цього часу проживає разом з матір`ю, Служба у справах дітей Сумської міської ради вважає за можливе визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] (а.с. 57-58). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає, проти їх задоволення не заперечує. Відповідно до ст. ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або, у відповідних випадках, законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції №0.0.140387447.1 від 10 липня 2019 року, позивачем при поданні позовної заяви до Зарічного районного суду м. Суми про визначення місця проживання дитини сплачений судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок (а.с.2). Враховуючи, що відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позовні вимоги, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме: 384 гривні 20 копійок. Крім того, приймаючи до уваги, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 384 гривні 20 копійок. Така сума є різницею між розміром сплаченого позивачем судового збору та його частиною, яка підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Статтею 137 ЦПК України визначено, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до квитанції про оплату правової допомоги від 04 липня 2019 року, адвокатом - Сапіч Володимиром Михайловичем , в порядку оплати правової допомоги, пов`язаної з підготовкою позовної заяви про визначення місця проживання дитини, а також участю, як її представника, при судовому розгляді даної позовної заяви отримано від [PERSON] 2000 (дві тисячі) гривень (а.с. 11). Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачені нею кошти на оплату правової допомоги в сумі 2000 (дві тисячі) гривень. На підставі викладеного, відповідно до ст.24 Конституції України, згідно ст.ст. 19,141 СК України, ст.ст. 29,31 ЦК України, та

Outcome: approved