Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

10 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем 31 березня 2012 року зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Розлад сімейного життя стався через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя. Шлюбні відносини припинені з січня 2017 року. Вважає, що їх шлюб розпався остаточно, та примирення неможливе. Просила суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилася, від неї до суду надійшла заява з проханням справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не з'явився за невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи,суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 191 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців, тобто судом було прийнято всі можливі заходи для примирення подружжя. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31 березня 2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-НО № 275437, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Докучаєвського міського управління юстиції у Донецькій області 31 березня 2012 року, актовий запис № 13. Після одруження прізвище дружині з «Маралова» змінено на «Потапенко» Згідно свідоцтва про народження серія І-НО № 492857, виданого Виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Волноваського району Донецької області 12 жовтня 2012 року, [PERSON] народився 20 вересня 2012 року, в графі батьки зазначені: [PERSON], [PERSON]. Актовий запис № 15. Згідно з ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч.1 ст.110 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч.2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище чоловіку та дружині залишити без змін. На підставі ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 640,00 гривень. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved