Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

11.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовними вимогами, якими просить: встановити факт постійного проживання її разом зі спадкодавцем, її матір`ю, [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] року, за адресою: [ADDRESS] ; визнати за нею в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку площею 3,51 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить [PERSON] померла [INFO] , після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно до якого входить: житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельна ділянка площею 3,51 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач є дочкою [PERSON] , померлої [INFO] , відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України являється спадкоємцем за законом першої черги, та прийняла спадщину шляхом проживання зі спадкодавцем за однією адресою. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв`язку із тим, що нею у встановленому законом порядку та в строки передбачені законом не було подано заяву про прийняття спадку, оскільки із довідки сільської ради та реєстрації у паспорті не вбачається факту проживання за однією адресою. Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити повністю. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, перевіривши матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності [NUMBER] від 05.04.2004 року, виданого Муравлівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №2/30 від 01.04.2004р., та свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.12.2004р., посвідчене державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори в реєстрі №2/6267, зареєстроване в реєстрі прав власності на нерухоме майно в реєстровій книзі за №2/30 від 02.06.2005 року, що підтверджено також листом КП «Ізмаїльське МБТІ» за № 236 від 11.02.2019 року. Земельна ділянка площею 3,51 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належить [PERSON] на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , що виданий 05.04.2007 року Ізмаїльською районною державною адміністрацією, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.07.521.00093, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] площею 2,87 га [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] площею 0,64 га - [NUMBER] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 02.04.2018 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст. 1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 3,51 га, яка розташована на території Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] площею 2,87 га - [NUMBER] , кадастровий номер земельної ділянки [NUMBER] площею 0,64 га - [NUMBER] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54998062 від 05.02.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крижановською С.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлої [INFO] , - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] є позивач [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Муравлівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 21.08.1976 року, та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 23.11.1993 року Муравлівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 315 ЦПК України в судовому порядку встановлюються факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звернулась до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно до ст. 1 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. За змістом п. п. 3.21., 3.22. глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] проживала разом зі спадкодавцем, її матір`ю - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] року, за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено: - довідкою виданою виконавчим комітетом Муравлівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №356 від 08.10.2018 року, згідно якої, [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] , але на день її смерті вона за цією адресою не проживала; - показаннями допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які зазначили, що [PERSON] після смерті чоловіка переїхала жити до дочки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] за даною адресою проживала до смерті - [INFO] року, однією родиною з дочкою [PERSON] була похилого віку, часто хворіла, не могла себе доглядати, вести господарство. Вони вела разом господарство, позивач доглядала та хоронила її. Враховуючи викладене, позивач вважається таким, що прийняв спадщину, після [PERSON] , померлої [INFO] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Одеській області Крижановської С.М. від 25.03.2019 року за № 104/01-16 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку із тим, що позивачем у встановленому законом порядку та в строки передбачені законом не було подано заяву про прийняття спадку, та із довідки сільської ради та реєстрації у паспорті не вбачається факту проживання за однією адресою зі спадкодавцем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідачі визнали позов і обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. На підставі викладеного,

Outcome: approved