Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що на початку 1998 року він звернувся до Охтирського відділення ПАТ «Укртелеком» із заявою про підведення до його квартири телефонної лінії та підключення окремого телефонного номера. Йому було запропоновано відповідачем за власні кошти прокласти телекомунікаційну мережу, про що він погодився та отримавши технічні умови організував за особисті витрати прокладення телефонної лінії від квартири [ADDRESS] до перехрестя доріг вулиці Чкалова та Батюка м.Охтирка. Загальна вартість виконаних робіт йому коштувала близько 500 доларів США. Між позивачем та Охтирським відділенням електричного звязку «Охтиркаміжрайтелеком» було укладено договір на технічне обслуговування телекомунікаційної мережі (лінії) №102 від 21 серпня 1998 року, надано окремий телефонний номер та укладено договір на користування місцевим телефонним звязком. Посилаючись на п.59 Правил користування місцевим телефонним звязком, які затверджені постановою КМУ від 22 квітня 1997 року № 385 та п.109 правил надання телекомунікаційних послуг від 11.04.2012 року № 295 позивач вважає, що передача на баланс підприємства звязку лінійно-кабельних споруд та використання споруд іншим споживачем може здійснюватися тільки за наявності згоди абонента. В листі від 25.09.2001 року адресованому позивачу [PERSON] комітетом звязку та інформатизації України зазначено, що рішення про використання побудованих них лінійно кабельних споруд може бути прийнято підприємством електрозвязку виключно за згодою позивача. Крім того, у зазначеному листі повідомляється про те, що побудовані [PERSON] лінії звязку передані лише на обслуговування підприємству електрозвязку, але не використовуються для встановлення телефонів іншим абонентам. Посилаючись на ст.317, ст.321 ЦК України [PERSON] вважає, що йому належить право володіння, користування та розпорядження цим майном і він не може бути обмежений у здійсненні цих прав. До [PERSON] відповідач не звертався з проханням надати дозвіл на використання його власної телефонної лінії для надання послуг телефонного звязку іншим абонентам. Як зазначає [PERSON], йому стало відомо, що 02 серпня 2016 року відповідачем без його згоди самовільно було підключено до телефонної лінії позивача нового абонента, а саме юридичну особу ТОВ «Будівельна компанія [PERSON] УНІВЕРСАЛ», розташовану за адресою [ADDRESS] м.Охтирка. Дізнавшись про цю обставину [PERSON] звернувся до Охтирського відділення ПАТ «Укртелеком», однак в прийнятті заяви йому відмовлено, в звязку з чим він звертався до Сумської філії ПАТ «Укртелеком» щодо незаконного використання його телекомунікаційних мереж. Вважає, що за період з 03.08.2016 року по 12.09.2016 року ПАТ «Укртелеком» протиправно відключив, а саме 12.08.2016 року біля його телефонного стовпчика пари від його телефонного ящика. Позивач намагався врегулювати спір в добровільному порядку, однак домовленості не було досягнуто, вважає, що такими протиправними діями відповідача йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в розмірі 6000 грн. Посилаючись на ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач вважає, що він звільнений від сплати судового збору. Просить суд зобовязати ПАТ «Укртелеком» відновити становище, яке існувало до порушення та відключити від телефонної лінії, яка належить на праві власності [PERSON] прокладеної за його власні кошти від квартири [ADDRESS] до перехрестя доріг вулиці Чкалова з вулицею Батюка м.Охтирка, інших абонентів, які були підключені без згоди власника телекомунікаційної мережі та стягнути з ПАТ «Укртелеком» на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 6000 грн. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та пояснили, що позивачем за власні кошти було прокладено телекомунікаційну мережу від квартири [ADDRESS] до перехрестя доріг вулиці Чкалова та Батюка м.Охтирка. Як зазначив [PERSON] відповідачем без його згоди самовільно було підключено до телефонної лінії позивача нового абонента, а саме юридичну особу ТОВ «Будівельна компанія [PERSON] УНІВЕРСАЛ», про що від нього не отримувалася згода, тому просять відключити від телефонної лінії, яка належить на праві власності позивачу інших абонентів, які були підключені без згоди власника телекомунікаційної мережі та стягнути з ПАТ «Укртелеком» моральну шкоду в розмірі 6000 грн. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову та пояснила, що на початку 1998 року [PERSON] звернувся до Охтирського відділення ПАТ «Укртелеком » з заявою про підключення окремого телефонного номеру, при розгляді даної заяви було встановлено, що підключити [PERSON] до телекомунікаційної мережі ПАТ « Укртелеком» не має технічної можливості, тому позивачу було запропоновано прокласти кабель для отримання телекомунікаціних послуг. Посилання позивача про те, що його було зобовязано прокласти десятипарний кабель є безпідставними та такими, що не відповідають дійсності, так як позивач вказаний кабель проклав за власним бажанням та з метою підключення до нової телефонної точки. Також позивач стверджує, що за свої власні кошти придбав та проклав десятипарний кабель, загальна вартість робіт складала близько 500 доларів США, однак належних доказів, які підтверджували б купівлю кабелю та виконання робіт до позовної заяви не додав. Не обгрунтовані також на її думку, твердження позивача про те, що керівництвом Охтирського відділення електричного звязку «Охтиркаміжрайтелеком» було укладено договір на технічне обслуговування телекомунікаційної мережі (лінії) № 102 від 21.08.1998 року, оскільки відповідно до дозволу на проведення робіт, встановлено строк виконання робіт з 27.08.1998 року по 01.09.1998 року. Отже, договір на технічне обслуговування не міг бути укладеним раніше 27.08.1998 року. Посилання позивача на те, що він не надавав згоди на підключення абонентів до телефонної лінії прокладеної від квартири [ADDRESS], спростовуються його заявою від 05.08.2016 року, в якій чітко вказано, що позивачем погоджено підключення чотирьох точок, а саме: [ADDRESS], [ADDRESS],[ADDRESS]. Відповідно до акту обстеження від 31.10.2016 року встановлено, що з використанням телефонної лінії прокладеної від квартири [ADDRESS], підключені абоненти [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS], [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS]. Щодо твердження позивача, що до телефонної лінії прокладеної від квартири [ADDRESS] було підключено абонента ТОВ «Будівельна компанія «[PERSON] (код 34344685)», то таке твердження є неправдивим, оскільки відповідно до інформації наданої начальником відділу підтримки бізнес сегменту [PERSON] ТОВ «Будівельна компанія [PERSON]» взагалі не є користувачем телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком». З приводу звернень [PERSON] адресованих ПАТ «Укртелеком», то на всі його звернення, а саме від 03.08.2016 року, 05.08.2016 року, 18.08.2016 року позивачу було надано відповідь за підписом начальника відділу обслуговування масового сегмента [PERSON] у строки встановлені ЗУ «Про звернення громадян». Переконання позивача з приводу того, що працівниками ПАТ «Укртелеком» були відключені пари від телефонного ящика є помилковими, адже відповідно до копії наряду від 12.08.2016 року було проведено ремонт пошкодженого абонентського проводу ПРППМ 1х2х0,9, що прокладений від адреси [ADDRESS] до адреси м.Охтирка вул.Чкалова,14. Вважає, що діями ПАТ «Укртелеком» не завдано моральної шкоди позивачу. Просила в позові відмовити повністю. Представник ПАТ «Укртелеком», який працює начальником Районного центру телекомунікацій № 316 (м.Охтирка) Сумської філії ПАТ «Укртелеком» [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував та пояснив, що на даний час позивач не є абонентом телефонних послуг ПАТ «Укртелеком», а за вказаною адресою [ADDRESS] абонентом є інша особа [PERSON] та до цієї лінії підключений за згодою позивача ще один абонент ветеринарна аптека за адресою [ADDRESS]. В технічній програмі цей кабель рахується без визначеного власника, ця лінія , про яку вказує позивач у позові не значиться у топографічних картах міста, і як власність [PERSON] також не облікована. Інші абоненти включені з інших ліній ПАТ «Укртелеком», інформацію про яких та телекомунікаційні пристрої товариство не може розголошувати у відповідності до ст.9 Закону України «Про телекомунікації», однак, запевнив, що без згоди позивача інших абонентів до зазначеної телефонної лінії не підключено, право позивача не порушено, моральної шкоди йому не завдано прохав у позові відмовити. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов не обгрунтований, задоволенню не підлягає виходячи з наступного. Судом встановлено, що 21 серпня 1998 року [PERSON] замовив телефонізацію житлового будинку [ADDRESS] (а.с.24), у звязку з чим згідно технічних умов [PERSON] зобовязаний був по пішохідній частині вул. Чкалова викопати траншею глибиною 0,6-0,7 м. від [ADDRESS] до вугла вул. Батюка, перехід через переїзджу частину вул.Чкалова виконати в трубах діаметр 0,05 0,1 м., прокласти кабель ТПП 10х2х0,4 від житлового [ADDRESS] до колодязя звязку на вуглу [ADDRESS]. Біля житлового [ADDRESS] поставити кабельну опору. Кабель ТПП 10х2 змонтувати на кінцеві пристрої. Зробити захист кабелю (проводу) біля житлового будинку. Виконати схему розміщення кабелю (проводу). Зробити захист кабелю біля житлового будинку. Технічні умови дійсні до 21 вересня 1998 року. Виконання технічних умов розпочати після отримання ордеру на проведення земляних робіт. Виконкомом Охтирської міської ради надано дозвіл від 25.08.1998 року за № 36 згідно якого [PERSON] дозволено провести роботи по укладенню телефонного кабелю [ADDRESS] в строк з 27.08 по 1.09.1998 року з 08 до 17 години (а.с.25). Виконання вказаних робіт погоджено з відповідними службами, а саме РЕМ, кабельною дільницею № 1, водоканалом, міськгазом, про що маються відмітки з печатками юридичних осіб (а.с.24). 08.09.1998 року між Обєднаним вузлом електрозвязку «Охтиркаміжтелеком» та [PERSON] заключено договір на встановлення телефонного номера населенню в кредит (а.с. 27) за умовами якого за встановлення телефону споживач оплачує перший внесок в сумі 48 грн., після чого протягом 5 днів господарюючий субєкт підключає телефон до мережі, решта плати в сумі 112 грн. сплачується споживачем протягом 6 місяців шляхом обовязкових щомісячних внесків у розмірі 18 грн.70 коп. з нарахуванням 15 % річних від суми надання кредиту не пізніше 8 числа кожного місяця. Даний договір набирає чинності з 08 вересня 1998 року і діє до повного погашення суми кредитів і відсотків зазначених у п.3.2 цього договору. 08.09.1998 року між [PERSON] та Обєднаним вузлом електрозвязку «Охтиркаміжтелеком» укладено договір на користування місцевим телефонним звязком (а.с.26), згідно якого підприємство звязку підключило споживачу за адресою [ADDRESS] телефон і надає в користування номер 2-41-55, договір згідно п.7.1 діє постійно з 08.09.1998 року. Однак, як зазначив у суді позивач із січня 2015 року він не є споживачем вказаних послуг, так як за адресою [ADDRESS] абонентом телефонних послуг є [PERSON], про це також підтвердили в суді представники ПАТ «Укртелеком». Згідно акту обстеження кінцевого розподільчого пристрою ЯКГ № П 2-64а (45-54), за адресою м.Охтирка, вул. Чкалова,3 від 31 жовтня 206 року виявлено, що до вказаного пристрою підключені абоненти [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS] та [PERSON], що мешкає за адресою [ADDRESS]. Телефонно-кабельна лінія, що проходить від ящика кабельного вул.Чкалова,14 м.Охтирка до ящика кабельного вул.Чкалова,3 м.Охтирка (кабель марки ТПП 10х2х0,4)не облікувується на балансі ПАТ «Укртелеком», що підтверджується відповідною довідкою (а.с.105) та скріншотом екрана з автоматизованої системи технічно-лінійного обліку м.Охтирка (а.с.104). Доводи позивача, викладені в позові про те, що ніби то ТОВ «Будівельна компанія «ЯВІР УНІВЕРСАЛ» без його згоди підключено до його власної телекомунікаційної лінії (мережі) не знайшли свого підтвердження в суді, а також спростовуються довідкою ПАТ «Укртелеком», якою підтверджується, що ТОВ Будівельна компанія «ЯВІР УНІВЕРСАЛ» не є користувачем телекомунікаційних послуг ПАТ «Укртелеком» (а.с. 87). На думку суду, [PERSON] помилково вважає, що ПАТ «Укртелеком» прийнявши прокладену ним за свої власні кошти телефонну лінію на технічне обслуговування керівництво ПАТ «Укртелеком» надало йому окремий номер та укладено з ним договір на користування місцевим телефонним звязком, про що він зазначає в позові. В розумінні ст.10, ст.60 ЦПК України позивачем не було надано суду належних, допустимих, переконливих доказів того, що ПАТ «Укртелеком» прийняло на технічне обслуговування телефонну лінію, яка проходить від ЯКГ вул. Чкалова,14 м.Охтирка до ЯКГ вул. Чкалова,3 м.Охтирка, про яку вказує позивач у позові. Зі змісту технічних умов та угоди на обслуговування (а.с. 24) не вбачається, що вказана позивачем телефонна лінія передана на технічне обслуговування ПАТ «Укртелеком», п.7-9 вказаної угоди сторонами не містить відповідних відміток про це. Протягом усього періоду, починаючи з 21 вересня 1998 року до теперішнього часу [PERSON] не наполягав на передачі на технічне обслуговування вказаної телефонної лінії підприємству зв'язку, доказів про це суду не надано. Про це також підтвердив у суді представник ПАТ «Укртелеком» [PERSON], який зазначив, що позивачем на той час не було виконано перелік заходів запропонованих підприємством звязку та не дотримано відповідних вимог для цього, які було передбачено відповідно до ДБН А.3.1-3-94 «прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів, які діяли на той час. [PERSON] не наймав підрядної організації, яка має відповідну ліцензію на виконання таких видів робіт, немає відмітки, що ця лінія будувалася під технічним наглядом, не надавався акт на закриття прихованих робіт, протокол електричних вимірювань, довідка про відсутність претензій від землевласника. Зазначені обставини не спростовані в суді позивачем. Сам же позивач у суді підтвердив, що в дійсності йому не були виставлені жодного разу підприємством звязку рахунки до оплати за обслуговування телефонної лінії. Тому, на думку суду, помилково зазначається в листі від 25.09.2001 року державного комітету звязку та інформатизації України (а.с.13), на який посилається [PERSON], що нібито побудовані ним лінійно-кабельні споруди звязку передані ПАТ «Укртелеком» на технічне обслуговування і це не може бути прийнято судом до уваги як належний доказ, оскільки, це не знайшло свого підтвердження в суді, не відповідає фактичним обставинам справи. З листа адресованого [PERSON] (а.с. 28) вбачається, що 12.08.2016 року спеціалістами Сумської філії ПАТ «Укртелеком» була проведена перевірка телефонної лінії, в результаті якої виявлено підключення двох абонентів ПАТ «Укртелеком»: [PERSON] ([ADDRESS]) та [PERSON] ([ADDRESS]). Під час фінансової перевірки виявлена відсутність нарахувань за технічне обслуговування зазначеної телефонної лінії. Суд вважає, що [PERSON] не довів суду належним чином, що він є споживачем послуг ПАТ «Укртелеком» на технічне обслуговування телекомунікацій, оскільки, в установленому порядку з ним не заключений про це договір, він не сплачує за такі послуги кошти, доказів про це суду не надав. Тому [PERSON] помилково вважає, що між ним та відповідачем заключено договір на технічне обслуговування телекомунікаційної мережі (лінії) № 102 від 21 серпня 1998 року, оскільки це не відповідає фактичним обставинам справи з вищевикладених підстав. Відповідно до п. 59 Правил користування місцевим телефонним звязком, які затверджені Постановою КМУ від 22.04.1997 року № 385, що діяли на той час, встановлено, що якщо під час встановлення телефону абонентом були виконані технічні умови або оплачені додаткові лінійні роботи, а з часу їх виконання пройшло не більше трьох років, то під час використання таких споруд для надання послуг зв'язку іншим фізичним або юридичним особам вартість додаткових робіт розподіляється пропорційно кількості абонентів (телефонів). Визначена таким чином частина вартості побудованих споруд відшкодовується особами безпосередньо замовнику будівництва. У разі незгоди нових абонентів з рішенням про відшкодування визначеної для них частини вартості додаткових робіт встановлення телефону не провадиться. Відповідно до п. 109 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, які затверджені Постановою КМУ від 11.04.2012 року № 295, які діють на даний час, вбачається, що у місцях з недостатнім рівнем насиченості телекомунікаційних мереж загального користування технічними засобами заяви на надання загальнодоступних послуг задовольняються відповідно до Закону України Про телекомунікації. У разі коли під час встановлення телефону абонентом (абонентами) виконано технічні умови або оплачено додаткові будівельні роботи, використання споруд іншим споживачем може здійснюватися тільки за наявності згоди абонента (абонентів). Відповідно до ст. 32 ч.1 п.2, 5, 7 Закону України Про телекомунікації \~від\~18.11.2003\~№\~1280-IV споживачі під час замовлення та/або отримання телекомунікаційних послуг мають право на вільний доступ до телекомунікаційних послуг, своєчасне і якісне одержання телекомунікаційних послуг, вибір виду та кількості телекомунікаційних послуг. Відповідно до ДБН А.3.1-3-94 «прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів. Основні положення» (діяли з 05.10.1994 року до 18.10.2004 року, тобто в момент будівництва телефонної лінії) встановлено порядок, основні вимоги і умови прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом обєктів незалежно від їх форм власності та призначення, способів проведення будівельних робіт і поширюються на нове будівництво, розширення, реконструкцію, технічне переозброєння, реставрацію, капітальний ремонт обєктів будівель, споруд, приміщень підприємств, їх окремих черг, пускових комплексів. Пунктом 3.11. розділу 3 «Введення в експлуатацію обєктів, які не є державною власністю» встановлено, що підписаний та затверджений акт технічної державної комісії є рішенням про готовність до введення в експлуатацію обєкта та підставою для оформлення права власності на збудований обєкт. Суд вважає, що позивачем у розумінні ст.60 ЦПК України не було надано суду належних, допустимих, переконливих доказів того, що він є дійсним власником телефонної лінії, яка проходить від ЯКГ по вул.Чкалова,4 до ЯКГ [ADDRESS]. Під час розгляду справи позивачем та його представником заявлено клопотання про допит свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], які судом викликалися, однак, поштові конверти із судовими повістками повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За таких обствин судом ухвалено розгляд справи закінчувати без допиту свідків, оскільки, як пояснив позивач та його представник у суді, що показами даних свідків мали намір доводити про те, що в дійсності телефонна лінія, яка прокладена від ЯКГ вул.Чкалова, 14 до ЯКГ вул.Чкалова,3 належить [PERSON], що на думку суду не впливає на вирішення даної справи. Доводи позивача та його представника в суді про те, що ніби то ПАТ «Укртелеком» підключив до вказаної телефонної лінії сторонніх абонентів без його згоди і це на їх думку підтверджується копією наряду № 1 від 12.08.2016 року (а.с.82) не можуть бути прийняті до уваги, оскільки, зі змісту копії наряду № 1 виданого Сумською філією ПАТ «Укртелеком» СЛД № 1 м.Охтирка РЦТ № 316 (а.с.82) вбачається, що він виданий на виконання робіт з ремонту абонентського проводу ПР ППМ 1х2х0,9 від 12.08.2016 року, найменування робіт ремонт пошкодженого абонентського проводу ПРППМ 1х2х0,9, по прокладенні від адреси [ADDRESS] до адреси м.Охтирка, вул.Чкалова,14. Надані позивачем висновок інспектора Охтирського відділу поліції від 23.08.2016 року з приводу його звернення до поліції з проханням провести перевірку по факту протиправних дій працівників ПАТ «Укртелеком», фото-таблиця до нього не може бути прийнята судом до уваги як належний доказ, оскільки, в судовому засіданні не встановлено факту підключення інших абонентів без згоди [PERSON] до телефонної лінії, що проходить від ЯКГ вул. Чкалова,14 до ЯКГ [ADDRESS]. Порушень прав позивача з боку ПАТ «Укртелеком» судом не встановлено, без згоди [PERSON] інших абонентів до телефонної лінії , яка проходить від ЯКГ вул. Чкалова,14 до ЯКГ [ADDRESS] ПАТ «Укртелеком» не підключено, про що в матеріалах справи маються відповідні докази, які не спростовані позивачем. Доказів того, що [PERSON] завдано з боку відповідача моральної шкоди позивачем суду не надано. Вирішуючи позов в межах заявлених вимог у відповідності до вимог ст.11 ЦПК України, суд вважає, що в розумінні ст.10, ст.60 ЦПК України позивачем в обгрунтування своїх вимог не надано суду належних, допустимих, переконливих доказів. Виходячи з принципів розумності, виваженості, справедливості, суд вважає, що право позивача з боку ПАТ «Укртелеком» не порушено. Таком чином, аналізуючи приведені докази та даючи їм оцінку суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити повністю за необгрунтованістю вимог. \~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed