Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

10 серпня 2021 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшла заява [PERSON] до Головного управління Пенсійного фонду України про встановленя факту, що має юридичне значення та визначення часу призначення пенсії. Мотивує вимоги тим, що у паспорті громадянина України від 02 жовтня 1996 року , виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області ім`я заявника вказано українською мовою « [PERSON] », а російською мовою вказується « [PERSON] ». Таким чином, у паспорті громадянина України та у свідоцтві про народження є розбіжності у написанні імені позивача, тобто у свідоцтві про народження значиться ім`я [PERSON] , а у паспорту громадянина України значиться ім`я [PERSON] . 07.07.2021 року позивач вказує, що звернулася до територіального органу Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії Рішенням від 20.07.2021 року за №155250012175 позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком. Відмова обумовлена тим, що необхідний страховий стаж визначений ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років. Позивачу повідомили, що за доданими документами до страхового стажу не враховано трудову книжку, свідоцтво про народження дитини, свідоцтво про одруження та архівну довідку про період навчання, оскільки ім`я зазначене в даних документах не відповідає паспортним даним. Виходячи з викладеного, позивач просить суд встановити юридичний факт, що [PERSON] , (російською мовою) [PERSON] , [INFO] , місто народження - Одеса, та [PERSON] , (російською мовою) [PERSON] , [INFO] , місто народження - Одеса одна й та ж особа, а трудова книжка, свідоцтво про народження дитини та архівна довідка про період навчання (російською мовою) [PERSON] належить [PERSON] . Визнати, що призначення пенсії за віком [PERSON] , [INFO] , здійснювати з дня настання права на пенсію, а саме з 18 квітня 2021 року. За результатом автоматизованого розподілу справи справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Науменко А.В. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 16 серпня 2021 року провадження по справі відкрито. 11 жовтня 2021 року до суду надійшли письмові пояснення представника відповідача, в яких зазначає, що проти позовної заяви заперечує, просить розглянути справу без участі представника управління. Під час судового засідання 27 жовтня 2021 року суд ухвалив відмовити в закритті провадження та ухвалив закрити підготовче провадження по справі та призначити справу до судового розгляду на 04 листопада 2021 року. 04.11.2021 року від позивача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, просила доповнити вимогу про встановлення юридичного факту. Учасники справи в судове засідання не з`явились. З`ясувавши обставини справи, дослідивши та перевіривши їх доказами, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступних, встановлених судом обставин. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] у місті Одесі, що підтверджується Свідоцтвом про народження [NUMBER] . 26 липня 1982 року у зв`язку з одруженням прізвище « [PERSON] » було змінено на « [PERSON] », що підтверджується Свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] . 27 червня 1983 року позивачем отримано диплом Одеського технологічного інституту харчової промисловості ім. М.В.Ломоносова у якому ім`я позивача російською мовою вказано « [PERSON] », а українською мовою « [PERSON] ». Відповідно до свідоцтва про народження доньки позивача, [PERSON] , від 17 квітня 1986 року ім`я позивача також вказано російською мовою [PERSON] . У трудовій книжці виданої 01 липня 1983 року ім`я вказано російською мовою « [PERSON] ». У архівній довідці від 24.05.2021 року за №806/06-21 вказано, що у відомостях з нарахування заробітної плати працівникам Приморського районного комітету ЛКСМ України значиться, що « [PERSON] » працювала секретарем комсомольського бюро факультету Одеського технологічного інституту з липня 1983 року. У паспорті громадянина України від 02 жовтня 1996 року , виданого Малиновським РВ УМВС України в Одеській області ім`я позивача вказано українською мовою « [PERSON] », а російською мовою вказується « [PERSON] ». Таким чином, суд встановлює, що у паспорті громадянина України та у свідоцтві про народження є розбіжності у написанні імені позивача. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Суд може встановлювати й інші факти, що мають юридичне значення. Така правова позиція узгоджується з роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України, висловленою у п.п. 1, 12 Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення». Предметом розгляду справи є встановлення факту належності трудової книжки, свідоцтва про народження дитини та архівної довідки про період навчання, а також встановлення, що [PERSON] , (російською мовою) [PERSON] , [INFO] , місто народження - Одеса, та [PERSON] , (російською мовою) [PERSON] , [INFO] , місто народження - Одеса одна й та ж особа. Встановлення факту належності вказаного документу заявнику має юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє його можливості звернутися з заявою про призначення пенсії, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Задоволення заяви має юридичне значення для заявника. Згідно з законом, встановлення вказаного факту породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав заявника, а саме: встановлення факту трудової книжки, свідоцтва про народження, свідоцтва про народження дитини, архівна довідка про період навчання, дає змогу заявнику реалізувати свої права щодо отримання пенсії. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Аналізуючи наявні в справі докази у їх сукупності, суд вважає доведеним той факт, що трудова книжка, свідоцтво про народження дитини та архівна довідка про період навчання (російською мовою) [PERSON] належить [PERSON] . Що стосується визначення дати призначення пенсії за віком ,суд відмовляє в задоволенні даної вимоги у зв`язку з тим, що згідно з пенсійним законодавством України прийняття рішень про призначення або про відмову в призначенні пенсії, відноситься виключно до компетенції Пенсійного фонду З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що дана позовна заява підлягає задоволенню частково.

Outcome: partial