Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

12.07.2016 року позивач - [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача - відділу Державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області за участю третьої особи - приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] про зняття арешту нерухомого майна, мотивуючи свої вимоги тим, що позивачу на праві власності належить 35/200 частина житлового будинку розташованого за адресою: пров.Чапаєва, буд.5, м.Чуднів Житомирської області, позивач звернулась до приватного нотаріуса Чуднівського районного нотаріального округу Житомирської області [PERSON] з метою продажу належної їй частини будинку, однак позивач не змогла розпорядитись належною їй часткою, оскільки відповідачем на житловий будинок безпідставно накладено арешт. Позивач - [PERSON] у судове засідання не з'явилась, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій одночасно зазначила, що позов підтримує повністю. Відповідач - відділ Державної виконавчої служби Чуднівського районного управління юстиції Житомирської області не забезпечив участь свого представника у судовому засіданні, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, від начальника відділу [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відділу, при прийнятті рішення у справі представник відповідача покладається на розсуд суду. Третя особа - [PERSON] у судове засідання не з'явилась про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, причини нез'явлення суду не повідомила. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження серії АМ №794042 від 05.12.2005 року, винесеною державним виконавцем ВДВС Чуднівського РУЮ Житомирської області Котюжинським М.А., накладено арешт на все майно, що належить [PERSON]. Відповідно до витягу про реєстрацію в Єдиному реєстрі заборони відчуження обєктів нерухомого майна №5785851 від 07.12.2005 року, реєстраційний номер 2670614, на підставі постанови серії АМ№794042 від 05.12.2005 року, виданою ВДВС Чуднівського РУЮ Житомирської області, було зареєстровано арешт житлового будинку розташованого за адресою: пров.Чапаєва, буд.5, смт.Чуднів Житомирської області. Як вбачається з матеріалі справи, 35/200 частина житлового будинку розташованого за адресою: пров.Чапаєва, буд.5, смт.Чуднів Житомирської області, належить позивачу на праві приватної власності, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №62890726 від 06.07.2016 року (а.с. 6-7). Статтею 41 Конституції України\~\~ передбачено непорушність права приватної власності. Непорушність права власності полягає в його недоторканості, а в водночас і в недоторканості самого майна власності. Всі особи мають утримуватися від безпідставного заволодіння майном власника та завдання йому шкоди. Згідно ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.ч. 1,2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч.1 ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до ч.2 ст. 26\~\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Таким чином, оскільки позивачу на праві власності належить частина житлового будинку, заборона на відчуження майна є неправомірною та такою, що порушує права позивача як власника, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved