Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-06 00:00:00

1. 11 квітня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , треті особи - ПрАТ «СК «УНІКА», ПАТ «СК «КРАЇНА», про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 07.09.2018 на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Шинної в м. Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «IVECO» (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер - [NUMBER] ), належного позивачці. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці була заподіяна шкода. Після настання страхового випадку позивачка звернулася до ПрАТ «СК «УНІКА», яке застрахувало її ризики. Ризики власника автомобіля марки «IVECO» були застраховані ПАТ «СК «КРАЇНА». Згідно з висновком експерта матеріальна шкода, заподіяна позивачці склала 50 979,10 грн. 16.10.2018 та 19.12.2018 ПрАТ «СК «УНІКА» сплатило позивачці страхове відшкодування в сумі 49 655,60 грн. Відповідач відмовився від сплати компенсації позивачці решти заподіяної шкоди - 1 323,50 грн., що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації заподіяної майнової шкоди в сумі 1 323,50 грн., компенсації заподіяної моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн., витрат на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн., а також витрат з оплати судового збору в сумі 1 536,80 грн. (а.с.а.с. 3 - 8, 59). 2. Позивачка до суду не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності. 3. Відповідач до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 4. Представники третіх осіб до суду також не з`явилися, були повідомлені належним чином. 5. 07 серпня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 7. Судом встановлено, що 07.09.2018 на перехресті вул. Запорізьке шосе та вул. Шинної в м. Дніпрі, сталася дорожньо-транспортна пригода з участю автомобіля марки «IVECO» (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням відповідача, та автомобіля марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер - [NUMBER] ), належного позивачці. У результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачці була заподіяна шкода (а.с. 12). 8. Згідно з висновком експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку КТЗ від 24.09.2018 №5843, складеним експертом-автотоварознавцем [PERSON] , вартість матеріального збитку позивачки склала 50 979,10 грн. (а.с.а.с. 14 - 39). 9. 04 жовтня 2018 року постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 13). 10. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «IVECO» застрахована ПАТ «СК «КРАЇНА» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АК №8838393) (а.с. 40). 11. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Mitsubishi» застрахована ПрАТ «СК «УНІКА» (поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів серії АМ №1821479). Ліміт відповідальності - 100 000,00 грн. (а.с.а.с. 41, 42). 12. Крім того, 16.01.2018 між позивачкою та ПрАТ «СК «УНІКА» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «Пряме врегулювання» №005116/4640/0000104 (ліміт відповідальності - 100 000,00 грн.) (а.с.а.с. 43 - 46). 13. 16 жовтня 2018 року ПрАТ «СК «УНІКА» сплатило позивачці частину страхового відшкодування в сумі 43 578,83 грн. (а.с.а.с. 52, 17). 14. 19 грудня 2018 року ПрАТ «СК «УНІКА» сплатило позивачці решту страхового відшкодування в сумі 6 076,77 грн. (а.с.а.с. 52, 53). 15. Відповідно до частин 1 - 3 статті 22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. 16. Згідно з частиною 1 статті 1166 ЦК майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 17. У відповідності з частиною 2 статті 1187 ЦК шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. 18. За правилами, встановленими пунктом 1 частини 1 статті 1188 ЦК, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. 19. Частиною 6 статті 82 ЦПК визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. 20. Вина відповідача була встановлена Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 04.10.2018 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. 21. Крім того, відповідач 07.09.2018 керував автомобілем правомірно, отже, у розумінні закону, був володільцем джерела підвищеної небезпеки, отже відповідальність за заподіяну шкоду в частині, що не покривається страховиком має нести саме він. 22. Предметом спору є право позивачки як потерпілої у дорожньо-транспортній пригоді, що одержала страхове відшкодування від страхової компанії, з якою вона уклала договір страхування, на різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 23. За змістом статті 1194 ЦК у разі, якщо страхової виплати (страхового відшкодування) недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, ця особа зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). 24. Судом встановлено, що позивачка, одержавши страхове відшкодування у визначеному її страховиком розмірі, яке не покрило шкоду, визначену експертним шляхом, не звернулася до страховика винної особи - ПАТ «СК «КРАЇНА». 25. За таких обставин суд не вбачає підстав для відшкодування відповідачем різниці між розміром шкоди, заподіяної позивачці і страховою виплатою. 26. Положення статті 1194 ЦК регулюють правовідносини, коли ліміту відповідальності страховика недостатньо для повного відшкодування шкоди, завданої особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність. 27. У цій справі встановлено, що позивачка взагалі не звернулася до страховика відповідача, а тому підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення з відповідача різниці між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням у сумі 1 323,50 грн. не існує. 28. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 13.03.2019 №80950557 (справа №201/1629/16-ц), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом. 29. Розв`язуючи позов у частині відшкодування заподіяної моральної (немайнової) шкоди, суд виходить з такого. 30. Відповідно до частини 1 статті 1167 ЦК моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю, відшкодовується особою, яка завдала цю шкоду, при наявності її вини. 31. Факт заподіяння майнової шкоди та вина відповідача встановлені судом, а тому суд доходить висновку про те, що позивачці насправді було завдано й немайнову шкоду, яка полягає в моральних стражданнях через пошкодження належного їй майна тощо. 32. Беручи до уваги положення приведеної норми та співвідношуючи їх із встановленими фактами, ураховуючи ступінь моральних страждань, а також помірність заявленої вимоги, суд вважає, що позов у цій частині підлягає повному задоволенню. 33. Що стосується вимоги позивачки про відшкодування їй витрат на правничу допомогу, то суд при цьому виходить з такого. 34. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 35. У відповідності з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 36. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 37. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 38. Суд бере до уваги надані позивачкою на підтвердження понесення нею витрат на професійну правничу допомогу документів (договір про надання правової допомоги від 25.09.2018, ордер від 25.09.2018 серії ДП №1115/023, квитанція прибуткового касового ордеру від 25.09.2018 №13 на суму 6 000,00 грн., погодинний розрахунок вартості професійної правничої допомоги) і вважає їх достатніми для задоволення вказаної вимоги. 39. У порядку статей 133, 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки також підлягає стягненню компенсація витрат з оплати судового збору в сумі 1 536,80 грн. (а.с.а.с. 1, 2). 40.

Outcome: partial