Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

11.08.2016 р. [PERSON] звернулась з позовом до суду про боргу за договором орендиз [PERSON]. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 15 січня 2013 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (позивач) та [PERSON] (відповідач) був складений Договір оренди нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], терміном дії договору до 31 грудня 2013 р. Нежитлове приміщення передано в оренду за актом прийому-передачі. За домовленістю сторін договір був пролонгований до 31 грудня 2015 року на тих же умовах. 02 січня 2015р. договір оренди нежитлового приміщення був продовжений терміном до 01 липня 2015 року з оплатою 180.00 грн. щомісячно. Відповідач користувався нежитловим приміщенням з 15 січня 2013 року до 01 липня 2015 року, тобто майже 30 місяців, але систематично порушував умови з здійснення орендної оплати. У відповідь на вимоги заплатити за оренду просив почекати, розстрочити йому виплати та не розривати договір оренди. У грудні 2014 року між сторонами була проведена звірка і визначена сума заборгованості за період з 15.01.2013 року до 31.12.2014 року у розмірі 22 500 грн., які [PERSON] зобов'язався сплатити до 01.07.2015 року, про що відповідачем була власноручно написана розписка від 02.11.2014 року. Відповідач також зобов'язався до 01.07.2015 року повністю розрахуватися і за оренду приміщення з 02.01.15 року до 01.07.2015 року. Таким чином, 01.07.2015 року є датою повного розрахунку за оренду за домовленістю сторін. Орендна плата за січень-червень 2015 року склала 10 800 грн. (6 х 1800), а після здійснення оплата оренди у травні 2015 року у розмірі 1000 грн., залишилася заборгованість у розмірі 9 800 грн. Разом заборгованість за договором оренди складає 32 300 грн. Своїх зобов'язань за договором оренди до 01.07.2015р. відповідач не виконав. 29 жовтня 2015 року Позивачем направлений на адресу реєстрації відповідача акт звірки, який повернувся 30 листопада 2015 року у зв'язку з закінченням терміну зберігання. Оскільки сума заборгованості складає 32 300 грн., а строк невиконання зобов'язань за договорами оренди станом на 15 березня (з 01.07.2015р) становить 258 днів, то розмір пені складає 8 219,24 грн., інфляційні втрати з суми боргу за період з 01.07.2015 по 15.03.2016р. складають 761,48 грн. Просить суд стягнути з [PERSON], ідент. номер [NUMBER], на свою користь заборгованість з орендної плати у розмірі 41 280 (сорок одна тисяча двісті вісімдесят) грн. 41 коп., з яких 32 300 (тридцять дві тисячі триста) грн.,00 коп. - сума боргу з орендної плати, 8 219 (вісім тисяч двісті дев'ятнадцять) грн. 24 коп.. - пеня, 761 (сімсот шістдесят одна) грн. 48 коп. - інфляційні втрати; а також судові витрати у розмірі 551,21 грн. 23.07.2016 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог у якій просять стягнути з [PERSON], ідент. номер [NUMBER], на користь Фізичної особи-підприємця [PERSON], ідент. код [NUMBER], заборгованість з орендної плати у розмірі 49 657,62 грн., з яких 32300 (тридцять дві тисячі триста) грн.,00 коп. - сума боргу з орендної плати, 15 165 (п'ятнадцять тисяч сто шістдесят п'ять) грн. 96 коп. - пеня, 2191 (дві тисячі сто дев'яносто одна) грн. 66 коп. - інфляційні втрати., а також судові витрати у розмірі 551,21 грн. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, представник позивача [PERSON] надав заяву в якій просить справу розглянути без їх участі, збільшені позовні вимоги підтримав та не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень з приводу поданого позову не надав. В матеріалах справи є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін, тому суд вважає можливим справу розглядати у відсутності відповідача. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено згідно Виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Серія [NUMBER] [PERSON] є фізичною особою-підприємцем. 15 січня 2013 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Додатку 1 до договору оренди нежитлового приміщення від 15 січня 2013 року Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 15 січня 2013 року [PERSON] прийняв в оренду нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. 02 січня 2015 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір оренди нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до Додатку 1 до договору оренди нежитлового приміщення від 02 січня 2015 року Акту прийому-передачі нежитлового приміщення від 02 січня 2015 року [PERSON] прийняв в оренду нежитлове приміщення, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Пунктом 3.4 Договору оренди передбачена відповідальність орендаря за прострочення орендної плати у розмірі 0,1 % від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Відповідно до п. 3.1 договору орендна плата складала 1800 грн. щомісячно, яка мала сплачуватися на розрахунковий рахунок або готівкою не пізніше 10 числа кожного місяця як передоплата. У ч.1 ст.509 ЦК України зазначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) 22.12.201 року [PERSON] написав розписку про те, що зобов'язується сплатити заборгованість за оренду житлового приміщення відповідно до договору від 15.01.2013 року у розмірі 22500 грн. 00 коп., враховуючи платежі за 2015 рік. Згідно п.п.1-4 ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1-2 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно ч.ч.1-2 до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно акту звірки сумісних розрахунків станом на 01.10.2015 року між ФОП [PERSON] та [PERSON] заборгованість на користь ФОП [PERSON] складає 32300,00 грн. Вказаний акт було направлено Позивачем 29.10.2015 року, який повернувся у зв'язку із закінченням терміну зберігання 30.11.2015 року, що підтверджується копією конверта з відміткою. Відповідно до розрахунку зробленого Позивачем у період з 01.07.2015 року до 15.03.2016 року сума боргу складає 32300,00 грн., сума боргу з інфляцією 33061,48 грн.; інфляційне збільшення боргу 761,48 грн. До теперішнього часу сума боргу за договором в повному обсязі не повернута, у зв'язку з чим підлягає стягненню з відповідача на користь позивача сума боргу, пеня та інфляційні втрати. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути у на користь Відповідача судові витрати у розмірі 551,20 грн. Враховуючи викладене, суд після з'ясування обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved