Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

10 січня 2014 року до суду надійшла позовна заява, у якій представник позивача просить стягнути з відповідача борг за кредитним договором в сумі 47 637,58 гривень та судові витрати по оплаті судового збору в сумі 476,38 гривень. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що 30 січня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (кредитором) та [PERSON] (позичальником) було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0361/82/0211338, відповідно до умов якого відповідач взяв в кредит грошові кошти в сумі 36 409 гривень 82 копійки строком на 72 місяці, які зобов'язався повернути до 30.01.2019 року, але належним чином зобов'язання за вказаним договором не виконує, внаслідок чого у позивача виникло право згідно п.7.1.2, 7.2.5 договору достроково вимагати повернення кредиту. Позивач свого представника в судове засідання не направив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява, в якій він просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково. Суду пояснив, що він погоджується достроково повернути заборгованість за кредитним договором, але лише в сумі 36 000 гривень, оскільки саме цю суму коштів він брав у кредит. Просив не стягувати з нього пеню в сумі 6109,11 гривень, оскільки в нього скрутне матеріальне становище, тому що він уклав декілька кредитних договорів і його заробітної плати не вистачає на їх погашення. Вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» в особі начальника Славутицького відділення ЧОД АТ «Райффайзен Банк Аваль» Повернова Дениса Яковича, та в особі Заступника начальника Славутицького відділення Сидорчук Олени Володимирівни з однієї сторони, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА Життя», що діє на підставі ліцензії серії АВ № 483242 від 05.10.2009 року в особі Срахового агента АТ «Райффайзен Банк Аваль», що діє на підставі Договору доручення на здійснення юридичною особою посередницької діяльності в сфері страхування в якості страхового агенту № 11/115-1-2/035 від 15.07.2010 року в особі Повернова Дениса Яковича та в особі Сидорчук Олени Володимирівни з другої сторони і [PERSON] з третьої сторони, 30 січня 2013 року було укладено договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0361/82/0211338, копія якого долучена до матеріалів справи. Відповідно до умов договору позивач зобов'язався надати відповідачу кредит в сумі 36 409 гривень 82 копійки на строк 72 місяці по 30.01.2019 року включно, з умовами сплати процентної ставки за користування кредитом 38,3 % річних. Погашення заборгованості повинно було здійснюватися в наступному порядку: 30 числа кожного календарного місяця згідно Графіка погашення Кредиту та сплати інших платежів Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) у сумі 1 297 гривень 10 копійок для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, процентів та інших платежів. 30 січня 2013 року Додатковою угодою № 014/0361/82/0211338/1 до Кредитного договору на період з 30 січня 2013 року по 31 березня 2013 року розмір процентної ставки був зменшений до 0,01 % річних. Відповідно до п. 3.2 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування Позичальник зобов'язується здійснювати погашення Кредиту та процентів ануїтетними платежами у валюті Кредиту кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем надання Кредиту в дату, визначену п. 1.1.4 цього Договору. Якщо дата сплати, зазначена в п. 1.1.4 Договору, не є Банківським днем, платіж здійснюється не пізніше останнього Банківського дня, що передує даті, визначеній п. 1.1.4 Договору. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як зазначено у ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, од дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Частиною 2 цієї статті передбачено, що якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами ( з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 610 цього Кодексу порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною першою статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно п. 7.1.2 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування у разі настання обставин Дефолту, Кредитор має право на власний розсуд без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів) вимагати дострокового виконання Позичальником зобов'язань за цим договором, включаючи повернення суми кредиту, сплату процентів, пені та інших платежів відповідно до умов цього Договору. Як зазначено в п. 7.2.5 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування Кредитор вправі скористатись правами зазначеними в п. 7.1 Договору пред'явити Позичальнику відповідні вимоги при настанні будь-якої з обставин Дефолту, зокрема порушення Позичальником строків виконання грошових зобов'язань, передбачених цим Договором. Пунктом 7.3 Договору передбачено, що у випадках, якщо Кредитор вирішив скористатися правами, визначеними у ст.7 Договору, він повідомляє про це Позичальника шляхом направлення письмового повідомлення. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем 24 жовтня 2013 року була направлена відповідачеві письмова вимога про дострокове виконання грошових зобов'язань за кредитним договором рекомендованим повідомленням, яке не вручено адресату та повернуто позивачеві з відміткою за закінченням терміну зберігання. Проте, відповідач пояснив, що йому було відомо про те, що позивач вимагає достроково повернути кредит через порушення ним умов кредитного договору, тому він визнав в цій частині позов. Відповідно до положень п. 10.3 Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування за прострочення виконання будь-яких грошових зобов'язань за Договором Кредитор має право вимагати, а Позичальник зобов'язаний на вимогу Кредитора сплатити останньому пеню в розмірі 1 % від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення. Розрахунок пені здійснюється починаючи з наступного календарного дня після дати, коли відповідне грошове зобов'язання мало бути виконаним, і по день виконання Позичальником простроченого зобов'язання включно. В разі пред'явлення цього Договору, якщо інше не передбачене вимогою Кредитора. Сплата пені не звільняє Позичальника від виконання простроченого грошового зобов'язання. Згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості за договором № 014/0361/82/0211338 станом на 29.10.2013 року відповідач має заборгованість за кредитом на суму 47 637,58 гривень, що виникла внаслідок невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за укладеним між сторонами договором і складається з наступного: 34 821,82 гривень - заборгованість за кредитом; 6 706,65 гривень - заборгованість за відсотками за період з 30.04.2013 по 29.10.2013 року; 6 109,11 гривень - пеня за прострочення погашення кредиту та відсотків за період з 30.05.2013 року по 29.10.2013 року. Отже, відповідачем взяті на себе зобов`язання щодо своєчасного повернення суми кредиту по укладеному договору не виконано. Це свідчить про те, що відповідач скористався кредитними ресурсами та свої зобов'язання за кредитним договором перед банком належним чином не виконує. Посилання відповідача на те, що в нього скрутне матеріальне становище, що є підставою для відмови у стягненні пені, суд до уваги не приймає, оскільки згідно ч.3 ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Як вбачається із розрахунку заборгованості, розмір пені не перевищує розмір збитків, заподіяних неналежним виконанням зобов'язання. Наявність у відповідача декількох кредитних договорів, в зв'язку з чим його заробітної плати недостатньо для погашення заборгованостей по цим кредитним договорам, суд не вважає обставиною, що має істотне значення. За таких обставин з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором - 47 637, 58 гривень в повному обсязі. За правилами ст.88 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Згідно платіжного доручення № 254805 від 24.12.2013 року, яке знаходиться в матеріалах справи, позивачем було сплачено судовий збір за подачу позовної заяви в сумі 476 гривень 38 копійок, отже на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в сумі 476 гривень 38 копійок.

Outcome: approved