Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання особи втратившею право на користування жилим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], квартира знаходиться на балансі КП «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 27 квітня 2017 року КП «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідач [PERSON] фактично за місцем реєстрації не проживає з 2005 року, не сплачує комунальні послуги, участі в підтриманні квартири в пригодному стані для життя не приймає. На підставі вищезазначеного просить визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, про місце, дату та час судового засідання сповіщений належним чином, через засоби масової інформації газету «Вісті Придніпров'я». Про причину неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи - Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради Дикої Н.В. надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника відповідно до вимог діючого законодавства. У відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином був повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнанні неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення про заочну форму розгляду справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, заслухавши позивача та її представника, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS], квартира знаходиться на балансі КП «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради. Відповідно до довідки про склад сім'ї, виданої 27 квітня 2017 року КП «Жилсервіс-2» Дніпропетровської міської ради, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. (а.с. 5 на звороті) В судовому засіданні встановлено, що відповідач в у квартирі [ADDRESS] не проживає з 2005 року, в квартирі відсутні його особисті речі, що знайшло своє підтвердження в поясненнях свідків [PERSON] та [PERSON] Також, даний факт підтверджується актом від 17 травня 2017 року, затверджений головою КП «Жилсервіс-2» ДМР. (а.с. 12) Згідно ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За вимогами ст. 64 ЖК України, члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Таким чином, з огляду на те, що [PERSON], не виконує обов'язки наймача квартири понад шість місяців, відсутній понад встановлений законом строк без поважних причин, вказаних у ст. 72 ЖК України, в добровільному порядку не знімається з реєстраційного обліку, то суд вважає за можливе задовольнити позовну заяву та визнати [PERSON] втратившим право користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS]. На підставі викладеного,

Outcome: approved