Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-20 00:00:00

10 червня 2021 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування якого зазначила, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2014 року по справі 200/15757/14-ц відповідачу присуджено сплачувати аліменти на утримання їх спільної доньки у розмірі 800 грн. З моменту ухвалення рішення дитина виросла, пішла до школи та її потреби значно зросли як і зріс мінімальний розмір аліментів гарантований державою, відповідач офіційно працевлаштований та має постійний дохід. Додатково відповідач дочці не допомагає, інших утриманців чи аліментних зобов`язань відповідач не має. З урахуванням зазначеного, позивач просить змінити розмір та способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини на ј частину доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивач у судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги наполягала на їх задоволенні, надала пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що починаючи з 2020 року він доплачував позивачці по 700 грн., також надавав гроші на відпочинок, одяг, проте не заперечує сплачувати аліменти у розмірі ј частини від отриманого доходу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Поивач та відповідач від шлюбу мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про нароження серії [NUMBER] . Шлюб між сторонами розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.10.2014 року. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 жовтня 2014 року у справі № 200/15757/14-ц з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання його неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 800 грн. починаючи стягнення з 08.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач 06 листопада 2015 року змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » у зв`язку з укладанням шлюбу з [PERSON] . За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким вона проживає. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. (ч. 3 ст. 181 СК України). Із приписів ст.181, СК України вбачається, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Відповідно до положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2 ) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3 -1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3 -2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91 р., передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років у 2021 році становить: з липня по листопад 2021 - 2510,00 грн. Право вимагати зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на наявність імперативного дозволу змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. ст. 183, 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Такий висновок також узгоджується із правовою позицією, висловленою Верховним Судом України у постанові від 5 лютого 2014 року у справі № 6-143цс-13, відповідно до якої вимоги зміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватись, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених в ст. ст. 182 - 184 СК України, не може обумовлюватись разовим її здійсненням й відповідно з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. Як встановлено судом, розмір аліментів, які стягуються з відповідача на утримання дитини на користь позивача визначено судому твердій грошовій сумі 800,00 грн., тобто з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у меншому за мінімальний розмір відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» для дітей, встановлений статтею 182 СК України, що призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з відповідача та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, щомісячно, але не менше, ніж 50 % від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття. Встановивши вказані обставини та врахувавши характер спірних правовідносин, надавши оцінку доказам у їх сукупності та перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги про зміну способу стягнення аліментів підлягають задоволенню. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили Щодо стягнення на користь позивача з відповідача витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судових витрат та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу, відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, віднесені до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). На підтвердження оплати послуг адвоката надано квитанцію до прибуткового касового ордера №28 від 08.06.2019 відповідно до якої [PERSON] здійснила оплату згідно договору про надання послуг адвоката у розмірі 1000 грн. Враховуючи, що позивачем надано належні докази на підтвердження такої сплати, а тому вимога щодо стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню.

Outcome: approved