Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-25 00:00:00

10 вересня 2015 року позивач звернулась до суду з вищевказаною позовною заявою та просила суд стягувати щомісячно з [PERSON] на її користь аліменти на її утримання, в розмірі 1/4 частини заробітньої плати (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму малолітньої працездатної особи, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову та до досягнення дитиноютрирічного віку. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивач посилається на те, вони з відповідачем є батьками - [PERSON], [INFO]. На даний час позивач перебуває у відпустці до досягнення дитиною трирічного віку, у зв'язку з чим не має можливості працювати та забезпечувати її в повному обсязі. Дитина проживає разом з нею, відповідач мешкає окремо та ухиляється від добровільної матеріальної допомоги на утримання її та дитини, хоча працює та має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв'язку з чим вимушена звернутись до суду (а.с. 1). Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач до суду повторно не з'явився, про причини неявки не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, відповідно до ст. 74 ЦПК України. Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. В зв'язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони у зареєстрованому шлюбі не перебували. Від позашлюбних стосунків позивач народила доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції 11 лютого 2015 року, серія [NUMBER] (актовий запис № 94) (а.с.4). Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем по справі, та знаходиться на її утриманні, про що зазначено у позовній заяві. Судом встановлено, що угоди про добровільну сплату аліментів на її утримання, між позивачем та відповідачем досягнуто не було. Згідно із ч. 2 ст. 91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі поживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частини другої-четвертої статті 84 та статтей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно із ч. 2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка-батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тож, відповідно до вимог законодавства не передбачено вимог додатково встановлювати мінімальний розмір стягуваних аліментів. Таким чином, виходячи із вищезазначеного, позовні вимоги [PERSON] - підлягають задоволенню частково. Суд, при визначені частини заробітку (доходу), що підлягає стягненню з відповідача на її утримання, приймає до уваги те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти, оскільки є фізично здоровою, працездатною людиною, адже відповідач до суду не з'явився та доказів протилежного суду не надав. Отже, з урахуванням вищевикладеного, виходячи з принципів розумності та справедливості, суд дійшов висновку, що відповідач, в силу ст. 84 Сімейного кодексу України, зобов`язаний та має можливість щомісячно сплачувати на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з 10.09.2015 року та до досягнення дитиною трирічного віку. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 487,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: partial