Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

12.09.2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Харківського міського центру зайнятості до [PERSON] про стягнення вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття в сумі 6\~272,38 грн. та судового збору у розмірі 1762 грн.. Позовні вимоги обґрунтованні тим, що 19.04.2017 року відповідач звернувся з відповідною заявою за сприянням працевлаштування до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки № 203917041900095. Згідно поданої заяви від 19.04.2017 року, наказом директора від 26.04.2017 року №НТ 170426 [PERSON] надано статус безробітного та відповідно до п. п. 2, 4 ст. 22 та п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п.2.7., 2.9. «Порядку надання допомоги безробіттю, в том числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена допомога по безробіттю з 26.04.2017 року по 20.04.2018 року, у розмірі встановленому законодавством. В заяві про надання статусу безробітного від 19.04.2017 року [PERSON] зазначив, що він не перебуває в будь-яких трудових відносинах та не отримує дохід. Але під час перевірки обґрунтованості виплат матеріального забезпечення, за результатами якої складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №175-ФОП від 08.06.2018 року, встановлено, що [PERSON] згідно трудового договору з ФОП [PERSON] , працював на посаді продавця непродовольчих товарів у період з 06.03.2018 року по 06.04.2018 року. За цей час перебування на обліку відповідачу було перераховано матеріальне забезпечення у розмірі 6272,38 грн. Отже, відповідач не виконав обов`язок щодо повідомлення про те, що він в період перебування на обліку в центрі зайнятості та отримання допомоги по безробіттю відносився до категорії зайнятого населення відповідно до норм ст..4 Закону України «Про зайнятість населення», у зв`язку з чим директором Харківського міського центру зайнятості було прийнято наказ № 558 від 13.06.2018 року про повернення коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 6272,38 грн. [PERSON] за період з 06.03.2018 року по 20.04.2018 року. Зазначений наказ разом з листом-претензією № ХМЦЗ-02-6107 від 14.06.2018 року було направлено на адресу відповідача та запропоновано повернути кошти у добровільному порядку. У зв`язку з тим, що сума незаконно отриманої допомоги відповідачем не відшкодована, представник позивача звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістив, відзиву на позов не надав. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть учать у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом було встановлено, що 19.04.2017 року відповідач [PERSON] звернувся з відповідною заявою за сприянням працевлаштування до Харківського міського центру зайнятості, де був зареєстрований як шукаючий роботу з відкриттям персональної картки № 203917041900095. ( а.с. 5-7) Згідно поданої заяви від 19.04.2017 року наказом директора від 26.04.2017 року №НТ 170426 [PERSON] надано статус безробітного та відповідно до п. п. 2, 4 ст. 22 та п. 2 ст. 23 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» та п.п.2.7., 2.9. «Порядку надання допомоги безробіттю, в том числі одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності» призначена допомога по безробіттю з 26.04.2017 року по 20.04.2018 року, у розмірі встановленому законодавством. В заяві про надання статусу безробітного від 19.04.2017 року [PERSON] зазначив, що він не перебуває в будь-яких трудових відносинах та не отримує дохід (а.с.6). Відповідно до п.5 Порядку розслідування страхових випадків та виплати матеріального забезпечення безробітним, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 12 березня 2009 р. за №232/16248, перевірка достовірності даних, які є підставою для надання особі статусу безробітної та виплати їй матеріального забезпечення, проводиться центрами зайнятості шляхом: проведення центром зайнятості перевірки достовірності зазначених у довідках про середню заробітну плату даних та записів у трудових книжках безпосередньо на підприємствах, в установах, організаціях та у фізичних осіб, які використовують найману працю, у порядку, встановленому законодавством. За результатами звірки або перевірки оформлюється акт, який підписується посадовими особами, що її проводили. На підставі виявленого факту, та на виконання п. 5 Порядку, Харківським міським центром зайнятості був складений Акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №175-ФОП від 08.06.2018 року, встановлено, що [PERSON] згідно трудового договору з ФОП [PERSON] , працював на посаді продавця непродовольчих товарів у період з 06.03.2018 року по 06.04.2018 року. За цей час перебування на обліку відповідачу було перераховано матеріальне забезпечення у розмірі 6272,38 грн. (а.с. 8-9,10). У зв`язку з цим, Харківським міським центром зайнятості 13.06.2018 року виданий Наказ за № 558 «Про повернення коштів, витрачених як допомога по безробіттю [PERSON]», відповідно до якого наказано вжити заходів по поверненню коштів, виплачених як допомога по безробіттю в сумі 6272,38 грн. [PERSON] за період з 06.03.2018 року по 20.04.2018 року ( а.с. 13) У відповідності до п. 7 Порядку, рішення про повернення коштів особою чи роботодавцем оформлюється наказом. Протягом двох робочих днів після прийняття рішення центр зайнятості надсилає особі чи роботодавцю рекомендованим листом повідомлення про необхідність протягом 15 календарних днів з дня отримання повідомлення повернути незаконно виплачені кошти. На виконання п.7 Порядку, 14.06.2018 року на адресу [PERSON] було направлено Лист-претензію №ХМЦЗ-02-6107 разом з наказами про повернення коштів та актом розслідування страхових випадків з пропозицією повернути кошти протягом 15 календарних днів з дня отримання претензії у добровільному порядку ( а.с. 14-16). До теперішнього часу незаконно отримана допомога по безробіттю в сумі 6272,38 грн. [PERSON] в добровільному порядку не повернуто. За правилами ч. 2, 3\~ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», застраховані особи, зареєстровані в установленому порядку як безробітні, зобов`язані своєчасно подавати відомості про обставини, що впливають на умови виплати їм забезпечення та надання соціальних послуг. Сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Видами забезпечення за цим Законом є: допомога по безробіттю, у тому числі одноразова її виплата для організації безробітним підприємницької діяльності. (ч. 1\~ст. 7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», в редакції станом на 20.06.2007 року) Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення»\~(який діяв на момент виникнення спірних правовідносин): зайнятість - це діяльність громадян, пов`язана із задоволенням особистих та суспільних потреб і така, що як правило, приносить їм доход у грошовій або іншій формі. В Україні до зайнятого населення належать громадяни, що проживають на території держави на законних підставах: б) громадяни, які самостійно забезпечують себе роботою. включаючи підприємців, осіб зайнятих індивідуальною трудовою діяльністю, творчою діяльністю, члени кооперативів, фермери та члени їх сімей, що беруть участь у виробництві. (ч. 3 ст. 1 Закону) Судом встановлено, що відповідачем порушено умови по отриманню забезпечення на випадок безробіття, оскільки на момент встановлення статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю відповідач знаходився в трудових відносинах з ФОП [PERSON] у період з 06.03.2018 року по 06.04.2018 року на підставі трудового договору (а.с.10). Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що особа, яка перебуває в трудових відносинах на підставі трудового договору, не може бути визнана безробітною і не має права на виплату допомоги по безробіттю. (Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 22.09.2015 року № 811/3781/14) Проте, відповідачем був проігнорований його обов`язок надання відповідної інформації, що в свою чергу спричинило незаконне отримання коштів у вигляді вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у розмірі 6272,38 грн. Сума отриманих виплат у вигляді вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття підтверджується Довідкою Харківського міського центру зайнятості про нараховане та перераховане матеріальне забезпечення, яке підлягає поверненню, що містяться в матеріалах справи (а.с.12). Відповідно до\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Аналізуючи наведені обставини, досліджені докази, суд приходить до висновку про наявність правових підстав щодо задоволення вимог позивача та стягнення з [PERSON] вартості матеріального забезпечення на випадок безробіття у сумі 6272,38 грн. Відповідно до вимог \~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved