Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

10.09.2018 року позивач звернулась до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що між позивачем та відповідачем було зареєстроване шлюб 25.07.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 917. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою та проживає разом з позивачем. Через постійні не порозуміння вони припинили шлюбно-сімейні відносини та в подальшому розірвали свій шлюб за рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2011 року винесеному по справі № 2-3046/11. Згідно даного рішення суд стягнув з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 350 грн. щомісячно на утримання спільної дитини [PERSON], [INFO], починаючи з 30.03.2011 року і до досягнення дитиною повноліття. Після вказаного рішення суду про стягнення аліментів на утримання нашої дитини, відповідач несистематично та на власний розсуд надавав визначені в рішенні суду кошти на утримання нашої спільної неповнолітньої дитини, яких катастрофічно не вистачало на потреби дитини, у зв'язку з чим спільна неповнолітня дитина майже повністю перебувала на утриманні позивача. На даний час дитина підросла і витрати на її утримання суттєво збільшились, в зв'язку із чим матеріальне становище позивача погіршилось, при цьому відповідач відмовляється добровільно збільшити допомогу на дитину, посилаючись на рішення суду. А тому, позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2011р. та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву за викладеними в ній обставинами та просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні визнав в повному обсязі позовні вимоги. Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Між позивачем та відповідачем було зареєстроване шлюб 25.07.2003 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві за актовим записом № 917 (а.с.4). Від даного шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], яка є неповнолітньою та проживає разом з позивачем (а.с.5). Відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 22.04.2011 року шлюб між сторонами розрівано та з відповіфдача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] в розмірі 350 грн., щомісячно, починаючи з 30.03.2011р. і до повноліття дитини (а.с.6). Частина 1 ст. 206 ЦПК України визначає, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Отже, відповідно до ч.3 ст. 183 СК України, у позивача наявне право на зміну способу стягнення аліментів та виникає право на звернення до суду з позовом про збільшення такого розміру аліментів в разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.4 с. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача стягується на користь держави судовий збір в сумі 1080 грн . На підставі наведеного та,

Outcome: approved