Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

10.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до фізичної особи підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, розірвання договору, стягнення суми. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 травня 2015 року, між нею у якості Замовника та Фізи\-чною особою-підприємцем [PERSON] у якості Підрядника, було укла\-дено Договір підряду. Відповідно до п. 1.1, п. 2.1, п.З Договору, за дорученням Замовника, Підрядник зо\-бов'язується виконати певну роботу на умовах цього Договору (виготовлення меблів), а саме: 1 і кухня, 2) комод 2-й поверх, 3) стелаж до ванної кімнати, 4) буфет №1, 5) буфет №2, 6) стіл, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити її. Предметом підряду (результатом виконаних робіт) є виготовлення меблів, ескізи яких були складені підрядником з моїх слів та скріплені ного підписом на кожному ескізі. Згідно п.5 Договору, вартість робіт визначається згідно попереднього кошторису і стано\-вить 19 000 грн. 00 коп., з яких: вартість матеріалів - 10 000 грн. 00 коп., вартість робіт - 9000 грн. 00 коп. На виконання п.6.1 Договору, в якому вказано, що вартість матеріалів оплачується Замовником у повному обсязі згідно кошторису, вона передала відповідачу аванс у розмірі 5 000 грн. 00 коп., а 03.06.2015 року сплатила відповідачу ще 5 000 грн. 00 коп. Всього було сплачено відповідачу 10 000 грн. 00 коп., про що свідчить підпис Відповідача про отримання вказаних сум на договорі підряду. У п. 4.1 Договору вони з відповідачем погодили, що Підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт на протязі трьох днів з моменту сплати матеріалів, інструмента та необхідної документа\-ції Замовником. Згідно п. 4 Договору, Підрядник зобов'язався виконати роботу на протязі 60 робочих днів. Кінцевий термін виконання замовлення 28.07.2015 року, але в обумовлений Договором строк відповідач не виконав своїх зобов'язань, не передав їй результат виконаних робіт у вигляді меблів. Крім того, незаконними діями відповідача була завдана моральна шкода, яка полягає у тому, що вона переносить переживання через те, що заплатила кошти і не може отримати ні своє замовлення,ні свої кошти, порушено її сталий життєвий уклад. Посилаючись на зазначене позивач просить суд розірвати договір підряду від 28.05.2015 року та стягнути з Фізичної особи-підприємця [PERSON] на свою користь сплачений аванс в розмірі 10 000 грн. 00 коп., 59 850 грн. 00 коп. пені та моральну шкоду в розмірі 5000 грн. 00 коп. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначала, що передала відповідачу гроші, однак він так до роботи і не приступив, вона неодноразово приїзджала до його цеху, однак виробів так і не побачила, жодного разу відповідач їй не телефонував, про необхідність придбати будь-які матеріали не звертався, своєчасно робіт не виконав, на телефон не відповідає, гроші не повертає, у зв'язку із чим, вона переносить переживання через те, що заплатила кошти і не може отримати ні своє замовлення,ні свої кошти, порушено її сталий життєвий уклад Відповідач Фізична особа - підприємець [PERSON] в судове засідання не з'явився, незважаючи на ті обставини, що його явка була визнана судом обов'язковою, однак у судовому засіданні приймав участь його представник, який проти задоволення позову заперечує, зазначаючи, що позивач в односторонньому порядку відмовилася приймати та сплачувати виконану роботу, а тому підстав для стягнення коштів немає . Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та представника відповідача, свідків [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. За вимогами ч.3 ст.10 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28 травня 2015 року, між [PERSON] у якості Замовника та Фізи\-чною особою-підприємцем [PERSON] у якості Підрядника, було укла\-дено Договір підряду (далі - Договір). Відповідач зареєстрований як суб'єкт підприємницької діяльності, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію фізичної особи підприємця Серії [NUMBER] від 30.11.2000 року. Згідно ст. 837 Цивільного кодексу України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може уклада\-тися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Відповідно до п. 1.1, п. 2.1, п.3 Договору, за дорученням Замовника, Підрядник зо\-бов'язується виконати певну роботу на умовах цього Договору (виготовлення меблів), а саме: 1 і кухня, 2) комод 2-й поверх, 3) стелаж до ванної кімнати, 4) буфет №1, 5) буфет №2, 6) стіл, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити її. Предметом підряду (результатом виконаних робіт) є виготовлення меблів, ескізи яких були складені підрядником зі слів Замовника та скріплені його підписом на кожному ескізі. Згідно п.5 Договору, вартість робіт визначається згідно попереднього кошторису і стано\-вить 19 000 грн. 00 коп., з яких: вартість матеріалів - 10 000 грн. 00 коп., вартість робіт - 9000 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. На виконання п.6.1 Договору, в якому вказано, що вартість матеріалів оплачується Замовником у повному обсязі згідно кошторису, [PERSON] передала відповідачу аванс у розмірі 5 000 грн. 00 коп., а 03.06.2015 року сплатила відповідачу ще 5 000 грн. 00 коп. Всього [PERSON] було сплачено відповідачу 10 000 грн. 00 коп., про що свідчить підпис Відповідача про отримання вказаних сум на договорі підряду, факт отримання цих коштів не спростовується і відповідачем. У п. 4.1 Договору сторони погодили, що Підрядник зобов'язується розпочати виконання робіт на протязі трьох днів з моменту сплати матеріалів, інструмента та необхідної документа\-ції Замовником. Згідно п. 4 Договору, Підрядник зобов'язався виконати роботу на протязі 60 робочих днів. Кінцевий термін виконання замовлення 28.07.2015 року, але в обумовлений Договором строк відповідач не виконав своїх зобов'язань, не передав результат виконаних робіт у вигляді меблів. Отже, позивач виконала всі взяті на себе зобов'язання за договором від 28.05.2015 року, однак відповідач взяті на себе відповідачем за договором 28.05.2015 року до даного часу не виконані. Тобто позивач понесла певні збитки, а замовлені послуги так і не отримала. Відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів у відповідності до положень ст. 58,59 ЦПК України на підтвердження виконання ним договірних зобов'язань щодо передачі виготовлених меблів у строк обумовлений умовами договору укладеного між сторонами, тобто належного виконання умов договору, у судове засідання відповідач так і не з'явився, особистих пояснень не надав. Хоча у відповідності до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому до наданих відповідачем доказів суд відноситься критично та не приймає до уваги, зокрема, долучену до матеріалів справи накладна від 08.06.2015 року на придбання дошки необрізної на суму 6000 грн. ФОП [PERSON] у ФОП [PERSON] оскільки у зазначеному документі не зазначено, що він складений відносно меблів позивача і не свідчить при придбання цієї дошки саме для виконання робіт за договором підряду з [PERSON] Пояснення допитаних у судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON] які зазначили, що виконували роботи з виготовлення меблів для [PERSON] і їм зі слів відповідача стало відомо, що замовник відмовився від договору, судом також ставляться під сумнів, так як особисто ці особи відмови замовника не чули, а надали пояснення зі слів відповідача. Суд не бере до уваги пояснення свідків оскільки їх свідчення не підтверджують дату виготовлення меблів у повному обсязі відповідачем. Суд критично ставиться до пояснень представника відповідача, свідків, що за телефоном позивач повідомлявся про виготовлення меблів і необхідність надання додаткових матеріалів, оскільки такий спосіб повідомлення позивача не був передбачений договором на виготовлення меблів від 28.05.2015 року. При цьому відповідач особисто у судове засідання не з'явився, пояснень не надав і доводи позивача не спростував. Згідно ч.1 ст.514 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. В судовому засіданні представником відповідача не було доведено, що відповідач вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відповідно до п.6ч.1 ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Відповідно до ч.1 ст.10ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно ст.865ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно приписів ст.872ЦК України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Оскільки позивач є фізичною особою, то спірні відносини регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Відповідно до ст.10 вищезазначеного Закону, споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ст.509ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1ст.530ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.610ЦК України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Пунктом 1 ч.1 ст.611ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ч.1ст.546ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою. Згідно ч.1ст.610ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). За ч.1 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Відповідно до ч.2 ст. 10 Закону України « Про захист прав споживачів», якщо під час виконання робіт стане очевидне , що їх не буде виконане з вини виконавця згідно з умов договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до ч.1ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо значну частину обсягу робіт вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуг або робіт , що залишилися. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку,що відповідно до чинного законодавства наявність невиконаних робіт за договором та неповернутої суми за договором, відповідачами утримується безпідставно, є передбаченою законом підставою для захисту прав позивача у спосіб,передбачений ст.16ЦК України шляхом задоволення позову . Позивачем заявлено вимогу про розірвання договору укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] оскільки останній істотно порушив умови договору. Як передбачено ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Судом встановлено, що договір від 28.05.2015 року було підписано сторонами 28.05.2015 року. Вироби повинні були передані у власність покупця (позивача у справі) до 28.07.2015 року. На виконання вищезазначеного договору позивачем було сплачено передоплату 10000 грн. На теперішній час відповідач не виконав взяті на себе зобов'язання, істотно порушив договір, у зв'язку із чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору підлягають задоволенню. Відповідно до положень статей 10 і 11 ЦПК суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позивачем вимог та зазначених і доведених ним обставин. Невиконання виконавцем роботи згідно договору у відповідності до положень ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вказує на те, що за кожен день прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи ( послуги), якщо інше не передбачено законодавством. Аналізуючи наведене суд дійшов висновку,що відповідно до чинного законодавства наявність прострочення зобов'язання за договором про виконання робіт є підставою для нарахування пені у встановленому законом або договором розмірі. Позовні вимоги щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання відповідачем своїх зобов'язань у розмірі передбаченим ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивачем визначено з 28.07.2015 року по 09.11.2015 року Розмір пені за невиконання прийнятих зобов'язань розраховується відповідно до розміру встановленого законодавством, а саме 3% за кожен день прострочки, і складає 59850 грн. (19000*0,03*105=59850 грн.) у межах заявлених позовних вимог за 105 днів. У той же час, суд вважає, що при визначенні розміру штрафних санкцій (пені) слід врахувати положення ст. 551 ЦК України, а також те, що сума визначена позивачем значно перевищуєрозмір вартості робіт, що був обумовлений сторонами при укладені договору. Так, відповідно до ст. 549 ЦК України, штраф, пеня - це є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання, тобто ця сума є неустойкою. Згідно зі ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. При цьому закон дозволяє сторонами домовитись про зміну розміру неустойки у бік її зменшення або збільшення, крім випадків, передбачених законом. Частина 3 цієї ж статті надає суду право у випадку виникнення спору з приводу розміру штрафних санкцій (неустойки), оцінивши розмір заборгованості та розмір штрафних санкцій (неустойки), зменшити її розмір в тому випадку, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. З наданого позивачем розрахунку пені вбачається, що розмір пені за прострочення виконання умов договору становить 59850 грн. гривень, при цьому обумовлена сторонами вартість робіт становила - 19000 гривень, а фактично було сплачено - 10000 гривень. Враховуючи, що розмір пені розрахований позивачем значно перевищує розмір вартості робіт за п. 5 договору від 28.05.2015 року укладеного між сторонами, суд виходячи з засад розумності та справедливості, з врахуванням розміру збитків з урахуванням того, що її розмір є занадто великим порівняно зі збитками споживача та перевищує вартість усього замовлення за договором вважає, що розмір пені, яка підлягає до стягненню з відповідача 59850 гривень, що була визначена за підрахунками позивача, підлягає зменшенню до 10 тисяч гривень, тобто суми яка була фактично сплачена позивачем за умовами договору. Таким чином, позовні вимоги в частині розірвання укладеного договору, стягнення з відповідача суми за договором та пені за несвоєчасну поставку виробів на підставі Закону України «Про захист прав споживачів» є обґрунтованими. Розглядаючи вимогу щодо стягнення моральної шкоди, суд вважає, що вказана позовна вимога не підлягає задоволенню згідно ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». Частиною 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Разом з тим, положення ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо права споживачів на відшкодування моральної шкоди передбачає таке відшкодування тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров'я людей продукцією у випадках, передбачених законодавством. Оскільки позивачем не надано належних доказів, що йому заподіяно шкоди життю і здоров'ю, підстав для відшкодування моральної шкоди в розмірі 5000 грн. у відповідності до ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» суд не вбачає. Вказані докази до суду позивач не надав. Крім того, суд зазначає, що між позивачем та відповідачем діяли договірні правовідносини, які регулюються ЦК України, а умовами договору відшкодування моральної шкоди не передбачено, як і не передбачено і ЦК України відшкодування моральної шкоди в зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань. Відповідно до ст. 4 цього Кодексу суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п.3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживачів», споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов'язані з порушенням їх прав. Оскільки суд ухвалює рішення на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору, то відповідно до ст.88ЦПК України з врахуванням задоволених вимог судовий збір підлягає стягненню з відповідача ФОП [PERSON] на користь держави у розмірі 1218 грн. з вимог майнового характеру .

Outcome: partial