Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

11.08.2017р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до Яворівської районної державної адміністрації, Рогізнянської сільської ради Яворівського району Львівської області про визнання права на середню земельну частку ( пай) в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 04 червня 2007 року, помер її чоловік [PERSON], який за життя працював слюсарем в тракторній бригаді колгоспу «Правда», правонаступником якої було АТФ «Рогізно», пізніше перейменовано в ПОП «Рогізно», після чого перейменовано в ТзОВ «Рогізно», та в подальшому перейменовано в ПОП «Галичина». Окрім того, стверджує, що її чоловік був членом колгоспу «Правда». За рішенням Загальних зборів агроторгової фірми «Рогізно» було затверджено завдання на складання проекту роздержавлення і приватизації земель АТФ «Рогізно» Яворівського р-ну, Львівської області. Пунктом 2.3.3., «Проекту роздержавлення та приватизації земель Агроторгової фірми «Рогізно» Яворівського р-ну Львіської області» встановлено, що в результаті розрахунків середній розмір середньої земельної частки по АТФ «Рогізно» становить 1,93 га, в т.ч по ріллі 1,60 га. Невід'ємною частиною «Проекту роздержавлення та приватизації земель Агроторгової фірми «Рогізно» Яворівського р-ну Львіської області» є списки працівників агро-торгової фірми «Рогізно», які мають право на одержання середньої земельної частки (паю) с. Рогізно. ЇЇ чоловік [PERSON], [INFO], включений в вищезгадані списки під номером 119. Абзацом третім п. 2.3.3. Проекту,передбачено, що після затвердження проекту роздержавлення і приватизації земель спілки сільською радою народних депутатів видається «Сертифікат на право приватної власності» на середню земельну частку (пай) без контурного визначення її зовнішніх меж на місцевості. Однак, за життя її чоловік не встиг звернутись в сільську раду за отриманням сертифікату, через зайнятість буденними проблемами. Після смерті чоловіка, вона неодноразово зверталась в сільську раду за отриманням сертифікату, проте їй відповідали, що це повноваження Яворівської РДА. В свою чергу, на її запити, Яворівська РДА, відповідала, що сертифікат не видавався і у них немає повноважень на видачу сертифікатів. До моменту смерті [PERSON], позивач [PERSON], проживала разом зі своїм покійним чоловіком однією сім'єю, вели спільне господарство, з моменту смерті вона не подавала жодних заяв про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ч. З ст. 1268 ЦК України, вона як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Вважає, що на підставі ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прйняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, отже з моменту смерті свого чоловіка, вона вступила в управління і володіння належним померлому чоловікові майном. А тому вона як спадкоємець його майна за законом, має право на спадкування належного йому земельного паю. В судовому засіданні представники позивача [PERSON], [PERSON] підтримали позовні вимоги, надали суду пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві, просили позов задовольнити. Представник Рогізнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, сільський голова [PERSON] не заперечував щодо задоволення позовних вимог. Представник Яворівської районної державної адміністрації в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, причини неявки не повідомив. Заслухавши представників позивача, сільського голову Рогізнянської сільської ради Яворівського району Львівської області, вивчивши матеріали справи, суд задовольняє позовні вимоги з врахуванням наступних підстав. Земельним кодексом України\~в редакції 1992 р., Програмою приватизації майна і землі в АПК Львівської області, затвердженою ухвалою XI сесії першого демократичного скликання Львівської обласної ради народних депутатів від 01.02.1993 р. Положенням про паювання землі в агропромисловому комплексі Львівської області, Положенням про сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку). Взірцевим положенням про паювання майна колективних агроформувань, затверджених ухвалою ХІУ сесії Львівської обласної ради народних депутатів від 08.12.1993 р. №351 передбачене право пенсіонерів, які раніше працювали в сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, на отримання сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) пай. Судом встановлено, що чоловік позивачки, [PERSON] помер 04 червня 2007 року, що стверджується свідоцтвом про смерть серії 1-СГ № 093770 виданого виконкомом Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області. Згідно з трудовою книжкою, виданою на імя [PERSON] та довідкою виданою ПОП «Галичина» вбачається, що чоловік позивачки [PERSON] є членом колгоспу «Правда» з 05.07.1957 року по 16.11.1994 року. Крім того, встановлено, що [PERSON] був включений у список працівників агро-торгової фірми «Рогізно», які мають право на отримання середньої земельної частки (паю) с. Рогізно. Окрім того, факт праці [PERSON] у колгоспі «Правда» підтверджується довідкою від 29.07.1986р. виданою виконкомом Рогізненської сільської ради народних депутатів. Відповідно до наданої позивачем довідки, виданої ПОП «Галичина» встановлено, що колгосп «Правда» перейменовано в АТФ «Рогізно» відповідно до протоколу №2 від 22.02.1992р. АТФ «Рогізно» перейменовано в ПОП «Рогізно» відповідно до протоколу №2 від 09.03.2000р. ПОП «Рогізно» перейменовано в ТзОВ «Рогізно» відповідно до наказу №40 від 10.10.2001р. ТзОВ «Рогізно» перейменовано в ПОП «Галичина» відповідно до протоколу №1 від 02.02.2003р. З наведених та досліджених судом документів вбачається, що померлий чоловік позивачки [PERSON] на час складання списків осіб, які мають право на середню земельну частку(пай), проживав в [INFO], був колгоспним пенсіонером. Однак, за життя [PERSON], проживаючи в [INFO], будучи колгоспним пенсіонером, не отримав сертифікату на право на земельну частку (пай). Пунктом 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 р. №7\~зі змінами, внесеними Постановою ВС України №2 від 19.03.2010 р. передбачено, що член колективного сільськогосподарського підприємства (далі -КСП). включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі і у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка було членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Враховуючи те, що [PERSON], на час складання та затвердження списку працівників агро-торгової фірми «Рогізно», які мають право на отримання середньої земельної частки (паю), як колгоспний пенсіонер, був включеним у такий список та мав право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) однак з незалежних від нього причин, за життя не встиг отримати сертифікату на право на земельну частку (пай). Проект роздержавлення і приватизації земель агро-товарної фірми «Рогізно» та колективного селянського господарства «Вікторія» Рогізнянської сільської Ради народних депутатів Яворівського району Львівської області (а.с.32-34) схвалено та затверджено в 1994 році. З вказаного Проекту вбачається, що в результаті розрахунків розмір середньої земельної частки (паю) по АТФ «Рогізно» становить 1.93 га, в тому числі рілля 1.60 га. Як вбачається із свідоцтва про одруження серії VII-УР № 807794 позивач [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON] з 23.09.1961 року. Відповідно до довідки Рогізненської сільської ради Яворівського району Львівської області № 32 від 11.01.2018, в проекті роздержавлення на земельну частку (пай) по Рогізненській сільській раді була допущена помилка у по батькові [PERSON] та невірно зазначено його по батькові Миколайович. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що [PERSON] заповіт на спадкове майно не складав, а тому право на спадкування після його здійснюється за законом. У відповідності до ч. 1\~ст. 1225 ЦК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилося внаслідок його смерті. Згідно із\~ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено в суді, позивач, [PERSON], проживала разом зі своїм покійним чоловіком однією сім'єю, вели спільне господарство, з моменту його смерті вона не подавала жодних заяв про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вона як спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, оскільки протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не заявила про відмову від неї. Оскільки судом встановлено, що [PERSON] мав право на отримання середньої земельної частки (паю), його дружина [PERSON], як спадкоємець, набула права на середню земельну частку (пай). Інших осіб, які б окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендували на середню земельну частку (пай), в суді не встановлено.

Outcome: approved