overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

11.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою по справі - [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою по справі з 20.11.2009 року. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачкою не склалось, оскільки на протязі спільного проживання вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя, через що в сім'ї постійно виникали сварки. Вони не підтримують подружні стосунки, тривалий час проживають окремо та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що його шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягав, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти розірвання шлюбу з [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.55 Сімейного Кодексу дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5), сторони уклали шлюб 20.11.2009 року, який зареєстрований Великодальницькою сільською радою Біляївського району Одеської області, актовий запис №54. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.6). Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

11.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з дійсним позовом та просила розірвати шлюб з відповідачкою [PERSON], посилаючись на те, що фактично шлюбні відносини між ними припинились з лютого 2013 року, оскільки спільне життя не склалося, часто виникало сварки, у них різні погляди на сімейне життя, вони втратили почуття любові, поваги та взаєморозуміння один до одного, стали один одному фактично чужими людьми. Вважає, що примирення з відповідачкою не можливо. Від даного шлюбу сторони мають дочку - [PERSON], яка народилась [INFO], яка проживає з відповідачкою. Майнової суперечки між сторонами не має. Шлюб між сторонами був зареєстрований 01.08.2009 року Петрівською селищною радою Станично-Луганського районного управління юстиції Луганської області, актовий запис №19. Позивач підтримав позовні вимоги, відповідачка позов визнала, сторони подали заяви про розгляд справи за їх відсутністю, згодні на розірвання шлюбу. Суд, вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за існуючими доказами у справі. Дослідивши матеріали справи, заяву відповідача, з якої вбачається наполягання на розірванні шлюбу, суд визнав позов обґрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому що родина розпалася остаточно і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

11.12.2014 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 24.01.1997 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Тернівської районної Ради народних депутатів м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 33 та стягнути з відповідача судовий збір. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 24.01.1997 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені у 2009 році. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 24.01.1997 року - а.с.3. Шлюбні відносини припинені в 2009 році, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. Крім того, з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп., сплачений позивачем при зверненні до суду, згідно ст.ст. 79,88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

11.12.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн 00 коп щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що спільна дитина проживає з нею, відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, участі у вихованні дитини не приймає, хоч має такі можливості і це є його обовязком. В судове засідання на розгляд справи позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла письмова заява, в якій вона просить справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги зменшує і просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень. Відповідач [PERSON], який про дату час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений судовою повісткою з поштовим рекомендованим повідомленням по зареєстрованому місцю проживання, не зявився в судове засідання, причини неявки не повідомив, а тому суд, враховуючи згоду позивача, вирішив за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу, згідно предявленої копії свідоцтва про народження, сторони мають одного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обовязку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що на даний час домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, зловживає спиртними напоями. Позивачка бажає отримувати аліменти в примусовому порядку. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище відповідача, відсутність у відповідача на даний час інших утриманців, наявність у відповідача, який не має постійного місця роботи, нерегулярного та мінливого доходу, розмір середномісячної заробітної плати по району на даний час, встановлений законодавством розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 800 гривень щомісячно, в межах заявлених позовних вимог. 2

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-22 00:00:00

11.12.2014 року позивач звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість у розмірі 19402 грн. 24 коп. за кредитними договором та судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору № ZНXRRX04150335 від 20.10.2007 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4236 грн. 00 коп. За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання сплачувати кредит щомісяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак, відповідач у порушення умов кредитного договору, взяті на себе зобов'язання належним чином не виконував, у зв'язку із чим станом на 02.12.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 26596,78 грн. Однак, судовим наказом Новоград-Волинського міськрайонного суду від 04.09.2009 року з [PERSON] було стягнуто 8594,65 грн. Тому вони просять стягнути з відповідача 18002,13 грн. та штрафи, відповідно 500,00 грн. та 900,11 грн. Сторони у судове засідання не з'явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує щодо винесення заочного рішення у справі. Суд ухвалив проводити судове засідання без участі сторін із винесенням заочного рішення у справі. Суд, дослідивши письмові докази у справі вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що згідно укладеного договору № ZНXRRX04150335 від 20.10.2007 року, відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 4236 грн. 00 коп. (а.с. 8-11 ). За цим договором відповідач узяв на себе зобов'язання сплачувати кредит кожного місяця та сплачувати відсотки за кредитом у розмірі 12.00 % на рік на суму залишку заборгованості. У порушення умов кредитного договору, взяті на себе відповідачем зобов'язання належним чином не виконані, у зв'язку із чим станом на 21.11.2014 року утворилася заборгованість в розмірі 19402 грн. 24 коп., яка складається із: 2649,53 грн. - заборгованість за кредитом, 334,07 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1247,98 - заборгованість по комісії за користування кредитом, 22365,20 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 900,11 грн. - штраф (процентна складова), що підтверджується Розрахунком заборгованості від 21.11.2014 року (а.с. 7). Судовим наказом Новоград-Волинського міськрайонного суду від 04.09.2009 року з [PERSON] було стягнуто 8594,65 грн. (а.с. 6). Таким чином, залишок заборгованості по кредитному договору становить 19402,24 грн. Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути і суму судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

11.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був укладений 09.02.2008 року виконавчим комітетом Дідовецької сільської ради Прилуцького району Чернігівської області, про що складено відповідний актовий запис за № 04. Заявлені позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось. Подружжя не знаходить спільної мови, не веде спільного господарства, а шлюб носить виключно формальний характер. Спільне проживання сторін припинено з червня 2014 року. Позивач також категорично зазначив про недоцільність надання їм строку на примирення. Фактично сім'я розпалася та її подальше збереження є абсолютно неможливим. Дані обставини й змусили позивача звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не з'явився, подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилась також, подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала на їх задоволенні. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

11.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що з 04.07.2000 перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року шлюбні відносини припинені, оскільки втрачено взаємопорозуміння та почуття поваги один до одного, що привело до неприязнених стосунків. Подальше сумісне проживання є неможливим. Суперечки про розподіл сумісно набутого майна не виникає. Згоди у подальшому утриманні та місці проживання дитини дійшли у добровільному порядку. Позивач до судового засідання не з'явився, просив розглянути справу у його відсутність, наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність розірвання шлюбу, оскільки встановлено та підтверджено матеріалами справи, що подальше сумісне проживання сторін та збереження шлюбу є неможливими. Відповідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-21 00:00:00

11.12.2014року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 09.08.2003 року, мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитьми повноліття. У судове засідання позивач не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала повністю. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]., згідно свідоцтв про народження (а.с.4,5). Відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивачу коштів на утримання дітей не вистачає, вони фактично знаходяться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільним дітям ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей в судовому порядку в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-15 00:00:00

11.12.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 12.10.2005 року в розмірі 24915 грн 85 коп., що виникла за період з 29.12.2011 року по 17.11.2014 року включно, а також 243 грн 60 коп. у відшкодування понесених судових витрат. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на задоволенні. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. За згодою представника позивача судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. 12.10.2005 року сторони уклали договір відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит сумі 1440 грн, із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 12% річних від суми залишку (далі по тексту - Договір). Згідно статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість. Заочним рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 13.03.2012 року з відповідача стягнуто на користь позивача заборгованість за Договором у розмірі 19054 грн 91 коп., що виникла станом на 28.12.2011 року. Утім, відповідач заочне рішення суду не виконав, у зв'язку з чим позивач продовжує нараховувати відсотки на користування кредитом та пеню. Як убачається з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а. с. 37), за період з 29.12.2011 року по 17.11.2014 року включно відповідачу нараховано відсотки за користування кредитом в розмірі 4223 грн 38 коп. та пеню за порушення строків розрахунку в розмірі 16177 грн 12 коп., а всього 20400 грн. Відповідно до статті 549 Кодексу, штраф і пеня є різновидами неустойки. Частиною третьою статті 551 Кодексу встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Враховуючи те, що нарахована позивачем неустойка (16177 грн 12 коп.) значно перевищує суму основного боргу (4223 грн 38 коп.), суд вважає необхідним зменшити розмір неустойки до 4000 грн. Таким чином, усього з відповідача підлягає стягненню 8223 грн 38 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

11.12.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на її користь на утримання повнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до закінчення дочкою навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. Позивач в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON] та навчається на 1-му курсі денної форми навчання в Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т.Г.Шевченка (а.с. 6, 8). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються, за умови, що вони можуть надавати таку допомогу, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання повнолітньої дочки аліменти, в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), щомісяця на період навчання [PERSON] в Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т.Г.Шевченка, але не більше як до досягнення нею 23 років. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-12 00:00:00

11.12.2014 року позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись у своїх вимогах те, що з відповідачем проживала у незареєстрованому шлюбі з 1998 року по 2005 рік. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею і знаходиться на її утриманні, в зв'язку з чим вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його доходу до досягнення ним повноліття, але не менше ніж 30% прожиткового мінімума для дитини відповідного віку. Позивач надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила справу розглянути без її участі при заочному розгляді. Відповідач в судові засідання, призначені на 20.01.2015 року та 13.02.2015 року не з'явився, хоча належним чином був повідомлений, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст.ст.180, 181, 182, 183 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. При недосягненні угоди про сплату аліментів кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку в частці від заробітку або доходу з урахуванням стану здоров'я і матеріального становища дітей та платника аліментів та інших обставин, які мають істотне значення. Із наданих позивачем доказів встановлено, що сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вимоги позивачки підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

11.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 25.07.2012 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя не склалося, сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведеться. Позивачка в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 25.07.2012 року, актовий запис № 905, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне життя не склалося сторони припинили шлюбні стосунки. Відповідно до ч. 3-4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін.

Outcome: approved