Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

11 червня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) та виділення її в натурі. До початку розгляду справи по суті позивач неодноразово уточнювала свої позовні вимоги (а.с.57-58;87-88), в остаточній редакції предявивши позов про виділення земельної ділянки в натурі до Чубарівської сільської ради і головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що вона з 1992 по 1994 роки працювала ветеринарним фельдшером у КСП «Зоря» Пологівського району Запорізької області, звідки звільнилася у 1994 році за власним бажанням та виїхала на постійне місце проживання до [INFO]. У липні 1994 року вже після її звільнення почалося розпаювання земель у КСП «Зоря» Пологівського району Запорізької області з виготовленням сертифікатів на право на земельну частку (пай). Вважаючи, що вона як колишній член КСП «Зоря» має право на отримання сертифікату на земельну частку (пай), вона з 1994 по 2000 роки зверталася особисто до керівництва КСП «Зоря» з вимогами по отриманню сертифікату, проте їй було відмовлено з посиланням на те, що вона не є членом КСП «Зоря», бо звільнилася в 1994 році після розпаювання і не має у звязку з цим права на земельну частку (пай). На підтвердження цього їй видавали у вересні 2000 року довідку про те, що вона не є членом КСП «Зоря» і їй не наділялася земельна частка (пай). 27 квітня 2015 року після її чергового звернення до землевпорядної організації вона отримала відповідь про те, що вона включена до списку співвласників на земельну частку (пай) за порядковим номером 738, проте оскільки вона у 1996 році постійно не проживала на території Пологівського району Запорізької області, то на її імя не замовлявся сертифікат про право на земельну частку (пай). Тобто, про її порушене право вона дізналася у квітні 2015 року. Просила постановити судове рішення, яким визнати за нею право власності на земельну частку (пай) 6,32 умовних кадастрових гектарів на землях колишнього КСП «Зоря» Пологівського району Запорізької області, та виділити її в натурі (а.с.3-4). В остаточній редакції позивач просить суд постановити судове рішення, яким зобовязати Чубарівську сільську раду Пологівського району і ГУ Держгеокадстру у Запорізькій області виділити їй земельну ділянку із земель запасу Пологівського району Запорізької області згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) розміром 6,32 умовних кадастрових гектари в натурі, оскільки протягом розгляду її позову в суді Пологівська районна державна адміністрація 25 червня 2015 року прийняла рішення №197, на підставі якого на її імя 22 липня 2015 року виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) серії РН №213145. Після отримання сертифікату вона звернулася до Чубарівської сільської ради Пологівського району з письмовою заявою про надання їй відомостей про номер земельної ділянки для реалізації права власності на неї та виділення в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату, який був нею долучений до заяви. Їй було усно повідомлено, що вільних земель нема і порадили їй звернутися до суду для вирішення даного питання. До теперішнього часу спір не врегульований поза судовим розглядом, у звязку з чим вона просить задовольнити її позовні вимоги. У судовому засіданні позивач і її представник за довіреністю [PERSON] підтримали уточнені позовні вимоги [PERSON] з зазначених підстав і просили задовольнити їх у повному обсязі, оскільки Чубарівська сільська рада Пологівського району позбавляє позивача права на реалізацію законного права на земельну ділянку з надуманих, на їх думку, причин. Своїми заявами від 29 грудня 2015 року позивач і її представник просили закінчити розгляд справи в їх відсутність і задовольнити позовні вимоги [PERSON] (а.с.108-109). У судовому засіданні представник відповідача Чубарівської сільської ради Пологівського району [PERSON], який діє на підставі довіреності на а.с.72, позовні вимоги [PERSON] до сільської ради не визнав і просив відмовити в їх задоволенні у повному обсязі. При цьому суду пояснив, що в сільській раді наявні дані про те, що [PERSON] не має права на виділення їй з земель запасу земельної ділянки, оскільки вона не була включена до списків членів КСП «Зоря», які мають право на отримання земельної частки (паю) після розпаювання земель КСП «Зоря». На даний час в сільській раді нема вільних земель, тому нема можливості виділити земельну ділянку [PERSON] в натурі. Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області визнав і не заперечував проти їх задоволення. Представник третьої особи за довіреністю [PERSON] суду пояснила, що після звернення до суду з позовом [PERSON] зверталася до Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області з заявою про одержання сертифікату на право на земельну частку (пай). 25 червня 2015 року було прийняте рішення №197, на підставі якого був на імя [PERSON] виданий сертифікат про право на земельну частку (пай) 22 липня 2015 року. На даний час зазначений сертифікат є чинним, ніким не скасовувався, тому Пологівська райдержадміністрація вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими і підлягаючими задоволенню. Суд, вислухав у судовому засіданні позивача і її представника, представників відповідачів і третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, дав оцінку добутим у сукупності доказам, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.12 Земельного кодексу України (далі за текстом ЗК України), до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить поряд з іншими передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього кодексу; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності відповідно до цього кодексу; організація землеустрою; обмеження, тимчасова заборона (зупинення) використання земель громадянами і юридичними особами у разі порушення ними вимог земельного законодавства; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Згідно ст.78 ЗК України право власності на землю це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених Земельним кодексом України або за результатами аукціону. Набуття права власності громадянами та юридичними особами на земельні ділянки, на яких розташовані обєкти, які підлягають приватизації, відбувається у порядку, визначеному частиною першою статті 128 цього кодексу. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Згідно ч.1 ст.79-1 ЗК України, яка набрала чинності 07 серпня 2011 року, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як обєкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно ч.2 статей 90 і 95 ЗК України порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають відновленню в порядку, встановленому законом Згідно вимог ст.ст.81,125 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбання за договором купівлі-продажу, дарування, іншими цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування. Право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Згідно ст.152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не повязані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Судом встановлено у судовому засіданні, що позивач [PERSON] з 19 серпня 1992 року по 04 лютого 1994 року працювала у КСП «Зоря» Пологівського району Запорізької області ветфельдшером і була членом КСП «Зоря» (а.с.7,8-9). З відповіді начальника управління Держземагентства у Пологівському районі Запорізької області від 27 квітня 2015 року за №1346/01-04 на імя [PERSON] на а.с.11 судом встановлено, що право колективної власності на землю колишнього КСП «Зоря» Пологівського району виникло в день державної реєстрації державного акта на право колективної власності на землю ЗП №00017, тобто 04 листопада 1993 року. Розмір земельної частки (паю) по КСП «Зоря» складає 6,32 умовних кадастрових гектара вартістю на 2015 рік 122237,66 грн.. Масове виготовлення і видача сертифікатів на право на земельну частку (пай) було здійснено в 1996 році. У відповіді зазначено, що оскільки [PERSON] на той час не проживала на території Пологівського району, сертифікат на її імя не замовлявся. Позивачем доведено її звернення до органів місцевого самоврядування і виконавчої влади з питання не видачі їй сертифікату на право на земельну частку (пай), а.с.10-14. 25 червня 2015 року голова Пологівської районної державної адміністрації Запорізької області видав розпорядження №197 «Про надання згоди громадянці [PERSON] на виготовлення сертифіката на земельну частку (пай) на території Чубарівської сільської ради Пологівського району Запорізької області». Зазначеним розпорядженням управлінню Держземагентства у Пологівському районі Запорізької області доручено вирішити питання про виготовлення і видачу сертифіката на право на земельну частку (пай) [PERSON] для оформлення права власності на землю (а.с.42). На виконання розпорядження голови Пологівської райдержадміністрації від 25 червня 2015 року на імя [PERSON] 22 липня 2015 року був виданий сертифікат на право на земельну частку (пай) серії РН №213145 про те, що [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Зоря» Чубарівської сільради Пологівського району Запорізської області розміром 6,32 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстрований 23 липня 2015 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за номером 876 (а.с.43). Суд приходить до висновку, що позивач у справі підтвердила своє право на земельну ділянку належним доказом сертифікатом на право на земельну частку (пай) на її імя, який ніким не визнаний незаконним, не скасований і не визнаний таким, що втратив чинність, і законність якого не заперечувалася у судовому засіданні представниками відповідачів і третьої особи. Заперечення представника сільської ради проти позову з тих підстав, що є рішення КСП «Зоря» про виключення [PERSON] з членів цього сільськогосподарського підприємства, спростовуються архівними довідками заступника директора і директора державного архіву Запорізької області від 03 квітня 2015 року №01-32/Ш-0552 і від 22 травня 2015 року №01-32/Ш-1005 на а.с.8-9.

Outcome: approved