Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

11 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 13 червня 2014 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач бажає припинити подружні стосунки, так як у подружжя відсутнє взаєморозуміння, виникають постійні сварки, відповідач допускає пянки та побої. Подальше спільне життя позивач вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] проти розірвання шлюбу заперечував, подав письмову заяву про надання подружжю строку для примирення три місяці (а.с. 17). 12 жовтня 2017 року за клопотанням відповідача ухвалою суду подружжю було надано строк для примирення тривалістю два місяці строком на 12.12.2017 року (а.с.19), відповідно до ст. 111 СК України, згідно якої суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Після закінчення строку на примирення в судовому засіданні 12 грудня 2017 року позивач позов підтримала, пояснила, що примирення не відбулось, і наполягала на розірванні шлюбу. Пояснила, що вони з чоловіком проживають окремо, в різних містах, дитина проживає з позивачкою. Позивач зазначає, що вона категорично заперечую проти збереження шлюбу, так як їй набридли сварки, набридло те, що відповідач не працює, не забезпечує сімю. В судовому засіданні 12 грудня 2017 року відповідач проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позову, пояснив, що він вважає, що шлюб можна зберегти заради дітей. Вказує, що дійсно був конфлікт з позивачкою, коли вона зрадила йому з іншим чоловіком. Пояснював, що протягом двох місяців він намагався налагодити стосунки, приїздив, але позивач не впускала до квартири. Вислухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 13.06.2014 року зареєстрували шлюб у Зарічному відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 279, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобовязані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Суд вживав заходів щодо примирення подружжя, надавши строк на примирення, однак таке примирення не відбулось, про що свідчить наявність категоричного заперечення позивача проти збереження шлюбу. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обовязок збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, примирення не відбулось, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесений позивачем судовий збір. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved