Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

12.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю шляхом зняття з реєстраційного обліку. Згодом позивачка надала уточнення до первісного позову. Свої вимоги з урахуванням уточнень до позовної заяви позивач обґрунтовує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі по справі у спірній квартирі не мешкають, спільного господарства з позивачкою не ведуть, комунальні послуги не сплачують. Представник позивачки у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої просив суд задовольнити уточнені позовні вимоги у повному обсязі, розглядати справу за відсутності позивача, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, яка діє в інтересах [PERSON] судове засідання не з`явилася, про судове засідання була повідомлена належним чином. Представник третьої особи Головного управління Державної міграційної служби в Одеській області у судове засідання не з'явився. Представник третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як орган опіки та піклування у судове засідання не з'явилася, надала заяву, відповідно до якої просила справу розглядати за відсутності представника, при винесенні судового рішення просила врахувати інтереси неповнолітньої дитини. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів, які сповіщені про розгляд справи належним чином, зі згодою позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є цивільно-правовими та врегульовані нормами ЦК України (в ред.2003 року) та Житловим кодексом України. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON], відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 10.01.2000 року, є власником квартири [ADDRESS]. У 2007 році позивачка дала дозвіл на реєстрацію в її квартирі громадянки [PERSON], яка була зареєстрована в зазначеній квартирі, однак фактично не мешкала. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 29.05.2012 року [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідачка та її син у спірному приміщенні не проживають, комунальні послуги не сплачують. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право власності є непорушним. При викладених обставинах, суд доходить до висновку, що уточнені позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved