Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

10 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - відділ опіки та піклування Маневицької районної державної адміністрації Волинської області про надання дозволу на тимчасовий виїзд за межі України малолітньої дитини без згоди батька. Свої вимоги обгрунтувала тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], який розірвано рішенням Маневицького районного суду Волинської області 13 вересня 2013 року. Під час шлюбу в них [INFO] року народився син [PERSON], який на даний час проживає з нею і знаходиться на її утриманні та вихованні. Син потребує негайного медичного обстеження та лікування за кордоном, що підтверджується випискою із медичної картки № 16695 від 08.09.2014 року лікувального закладу Республіки Польща, але батько [PERSON] безпідставно не надає згоди на тимчасовий його виїзд за межі України, не обґрунтовуючи свою відмову. Просила надати малолітньому [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд в її супроводі без згоди та супроводу батька [PERSON] за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, в тому числі Республіку Польща, з метою лікування в період з 15 березня 2015 року до закінчення процедури лікування та їй дозвіл на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду та супроводу малолітньої дитини за кордон. Позивач [PERSON], із підстав викладених в позовній заяві, свої позовні вимоги підтримала, просить задоволити їх в повному об'ємі. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення, але дозвіл на виїзд дитини за кордон дає лише за рішенням суду, а не через нотаріальну контору. Відповідно вимог ч. ч. 1, 4, 5 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийняті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд не приймає відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем у справі, в якій особу представляє її законний представник, якщо його дії суперечать інтересам особи, яку він представляє. Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є всі підстави ухвалити рішення про задоволення позову та надати малолітньому [PERSON] дозвіл на тимчасовий виїзд в супроводі матері [PERSON] без згоди та супроводу батька [PERSON] за межі України до країн ближнього та дальнього зарубіжжя, в тому числі Республіку Польща, з метою лікування в період з 15 березня 2015 року до закінчення процедури лікування та дозвіл [PERSON] на оформлення проїзних документів для тимчасового виїзду та супроводу малолітньої дитини за кордон. Відповідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 243 гривень 60 копійок судового збору, сплачених [PERSON] при подачі позову в суд і документально підтверджених.

Outcome: approved