Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-05 00:00:00

11.03.2021 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю Кіріченка В.М. звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 8949,08 грн., а також судовий збір у розмірі 2270грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08.06.2011 року [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 08.06.2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. [INFO] позичальник помер. Спадкоємцями першої черги є [PERSON] , [PERSON] , які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на момент його смерті. 25.03.2019 року банк звернувся до спадкоємців із претензією, проте відповідачі не повернули банку позичені [PERSON] кредитні кошти. На момент смерті заборгованість становила 8949,08 грн. 27.04.2021 року суддя відкрив спрощене провадження по справі з викликом сторін (а.с. 78). 27.07.2020 року суд за клопотанням позивача витребував довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на день смерті [PERSON] та витребував копію спадкової справи після смерті [PERSON] . Представник позивача був повідомлений про час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, до позову додав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов не подали, у зв`язку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Разом з тим, при вирішенні спору про стягнення із спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані з колом спадкоємців, належністю спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, його вартістю та дотриманням кредитором визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника. Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 332/2936/16-ц (провадження № 61-9193св18). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суду у постанові від 21 серпня 2019 року (справа № 320/6489/16-ц, провадження № 61-19229св18). Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву б/н від 08.06.2011 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 19). У заяві зазначено, що відповідач згодний з тим, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 53). Як зазначає позивач у позові, через неналежне виконання [PERSON] , умов кредитного договору станом на день його смерті за вказаним договором утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача становить 8949,08 грн., і складається з заборгованості за кредитом (а.с. 10). Після смерті [PERSON] . Восьмою Запорізькою державною нотаріальною конторою була заведена спадкова справа №51/2020, яка була почата 27.03.2020 року за претензією кредитора ПАТ КБ «Приватбанк». Із заявами про прийняття спадщини спадкоємці померлого не звертались, свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям не видавались (а.с. 90-94). До позову додана копія паспорту [PERSON] , засвідчена 08.06.2011 року, відповідно до якого він з 14.04.1982 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 48 зворот.). Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради на ухвалу суду надав суду відповідь щодо осіб, які були зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] станом на день смерті [PERSON] [INFO] (а.с. 100). В квартирі були зареєстровані наступні особи: -[PERSON] (відповідач); -[PERSON] (відповідач); -[PERSON] , який був знятий з реєстрації 07.02.2018 року у зв`язку із смертю. Таким чином, відповідачі [PERSON] та [PERSON] станом на день смерті [PERSON] були зареєстровані в квартирі за адресою: [ADDRESS] , а тому прийняли спадщину як спадкоємці першої черги. Суд встановив, що АТ КБ «Приватбанк», як кредитор спадкодавця [PERSON] , пред`явив свої вимоги до його спадкоємців [PERSON] , [PERSON] за кредитним зобов`язанням померлого. Відповідачі, як спадкоємці, які прийняли спадщину, зобов`язані задовольнити вимоги АТ КБ «Приватбанк» особисто, у розмірі, який відповідає їх частці у спадщині. При цьому суд виходить із положень статті 1267 ЦК України, за якою частки у спадщині спадкоємців за законом є рівними. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що вартості майна померлого недостатньо для задоволення вимог кредитора, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 2270 гривень суд покладає на відповідачів у рівних частинах, по 1135 гривень з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved