overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

11.12.2015 року позивач звернулася до суду із позовною заявою, в якій просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 04.06.2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 56; після розірвання шлюбу залишити прізвище позивача [PERSON]; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, щомісячно, до його повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 04 червня 2011 року зареєструвала шлюб з відповідачем, у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 56. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою. Шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з листопада 2014 року, спільне господарство не ведуть. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини недостатньо надає, коштів на утримання сина не вистачає. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів не заперечував. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони з 04 червня 2011 року перебувають в шлюбі, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 56. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, спільне господарство сторони не ведуть, шлюбно-сімейні відносини з відповідачем припинені з листопада 2014 року. Від цього шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який залишається проживати з позивачкою, та знаходиться на її утриманні. Відповідач належної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі викладеного, суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до його повноліття, починаючи з 11 грудня 2015 року. Відповідно до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

11.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 19.08.2009 року. Від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що співжиття з відповідачем не склалося, оскільки на протязі спільного життя вони виявили, що у них різні характери та погляди на сімейне життя. Вони не підтримують подружні стосунки та спільне господарство не ведуть. При таких обставинах [PERSON] вважає, що її шлюб з [PERSON] носить формальний характер і підлягає розірванню. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала до суду заяву, якою на задоволенні позовних вимог наполягає і просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, якою просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] визнав в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 55 Сімейного Кодексу України, дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 244372 (а.с.3), сторони уклали шлюб 19.09.2009 року, який зареєстрований Першим Приморським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 591. Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії І-ЖД № 407248 (а.с.4). Ч. 1 ст. 24 Сімейного Кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. З огляду на вищевикладене суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили та спільного господарства не ведуть, а також той факт, що чоловік і жінка або обоє, мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу й це право підлягає судовому захисту. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

11.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги вона мотивує тим, що сім'я розпалась в результаті того, що в них різні погляди на взаємовідносини подружжя в сім`ї, психологічна несумісність характерів. Саме це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 27.04.2010 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили в серпні 2014, спільне господарство ними не ведеться. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

11.12.2015 року позивачка [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу) щомісячно. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що відповідач не надає матеріальну допомогу на виховання дитини. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд стягнути аліменти з відповідача на утримання малолітньої доньки: [PERSON], [INFO]. В судове засідання позивачка не з'явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій просила слухати справу за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить стягнути аліменти з відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про дату та час слухання був повідомлений вчасно та належним чином. Причини своєї неявки суду не повідомив. Заперечень проти позову не надавав. Суд ухвалив розглянути справу в заочному порядку. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2002 року. Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтві про народження батьком дитини зазначений відповідач. Донька проживає разом із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних батьків. Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів на утримання дитини, суд виходить з матеріального становища кожної із сторін спору, а саме те, що дитина проживає разом з позивачкою, перебуває на утриманні матері та відповідно до вимог сімейного законодавства [PERSON] має право на отримання матеріальної допомоги на утримання дитини з боку її батька. Відповідач є особою працездатного віку. Доказів про наявність медичних протипоказань, встановлених відповідачу щодо працевлаштування та заняття певними видами діяльності суду надано не було. Отже, в сукупності з іншими доказами, яким судом надана відповідна оцінка, суд приходить до висновку що відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу позивачці на утримання своєї дитини. З врахування вищенаведеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З відповідача також належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

11.12.2015 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25 липня 1998 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON], 23.03.1999 р. н. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала в судове засідання заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, не представив доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі ст. 169, 224 ЦПК України за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу заочно. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 25 липня 1998 р., від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], 23.03.1999 р. н., яка проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

11.12.2015 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 20.09.2003 року з відповідачем зареєструвала шлюб. Від цього шлюбу має дітей, доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей батьком записаний відповідач. Діти знаходиться на утриманні позивачки, щоб забезпечити належний розвиток і матеріальне забезпечення дітей їй не вистачає власних коштів. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає, в зв'язку з чим позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, до їх повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги в повному обсязі і просить стягнути з відповідача аліменти у визначеному розмірі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав не заперечував проти задоволення позову. Третя особа в судове засідання не з'явилася, про день час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення сторін, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявленого позову. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм сімейного законодавства. Встановлено що сторони від шлюбу мають спільних дітей доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. В свідоцтвах про народження дітей батьком записаний відповідач. Сторони не оспорюють факт знаходження дітей на утриманні позивачки. Згідно Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 29.07.2008 року № 2-1460/2008 з [PERSON] стягнено на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 01.04.2008 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач працює в Головному управлінні Національної поліції в Сумській області, тому є підстави відповідно до вимог ст. 183 СК України, для задоволення позову в частині визначення аліментів в частковому відношенні до заробітку відповідача. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

11.12.2017 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 21.01.1989 року, актовий запис № 01. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], 2001 року народження. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинили своє існування з листопада 2016 року, спільне господарство не ведеться. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. Примирення між позивачем та відповідачем не можливе. Після розірвання шлюбу відновити прізвище «[PERSON]». У підготовче судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно телефонограми просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає повністю. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки учасники справи у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON], укладений шлюб, який зареєстрований Івашківською сільрадою Городнянського району Чернігівської області, актовий запис № 01. Прізвища чоловіка та дружини після укладення шлюбу - «[PERSON]» (а.с. 5). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

11.12.2017 відкрито провадження у справі. Свої вимоги заявник мотивує тим, що 20.11.1996 померла [PERSON], яка доводилася йому двоюрідною тіткою. Оскільки документи, які підтверджують їх родинні стосунки, віднайти не виявилось можливим, просить встановити факт, що він є двоюрідним племінником [PERSON] Заявник та його представник в судове засідання не зявилися, представник заявника надав заяву про розгляд справи без участі сторони заявника, вимоги підтримують. В судовому засіданні 12.02.2018 зазначили, що [PERSON] одружена не була, дітей не мала. [PERSON], будучи найближчою людиною, доглядав за двоюрідною тіткою, допомагав їй по господарству. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. В звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію сторони заявника, вислухав покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Встановлено, що 20.11.1996 [PERSON] померла, що підтверджується інформацією Охтирського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 27.02.2018 №15.11-26/270. Відповідно до довідки Державного архіву Сумської області від 11.10.2017 у неповністю збереженій книзі реєстрації актів громадянського стану (збережені актові записи №76, №77) про народження по с. Пологи Охтирського району Сумської області за 1924 рік відомостей про народження [PERSON] немає. В судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON] є двоюрідною тіткою [PERSON]. [PERSON] постійно відвідував та допомагав [PERSON] по господарству. Таким чином, сукупність досліджених доказів дає підстави для задоволення заявлених вимог та встановлення факту, що [PERSON] доводилася двоюрідною тіткою [PERSON], оскільки цей факт знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

11.12.2017 р. [PERSON] звернувся з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 13.03.1999 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO] Шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинені на початку 2017 р., сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Ухвалою судді від 21.12.2017 р. було відкрито провадження у справі і справа призначена до розгляду на 12.01.2018 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять не надавати строк на примирення, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає його інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно пояснень сторін , викладених в наданих суду заявах , вони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, вважають, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодні. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

11.12.2017 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини від всіх видів доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, є пресувальником сиру в ТОВ «Гайсинський молокозавод» і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивач в судове засідання не з'явилась, письмово вимоги позову просила задовольнити, справу розглядати без неї (а.с. 15). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував, просив справу розглянути без нього (а.с. 16). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, працюючи пресувальником сиру в ТОВ «Гайсинський молокозавод», тому має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 ч.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються, зокрема у частці від заробітку (доходу) батька дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїй неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку на утримання дитини, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до її повноліття,- в примусовому порядку.

Outcome: approved