Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-24 00:00:00

11.07.2019р. до суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] та [PERSON] , в якому просить визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 0,2500га. в межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 0521682000:01:001:0059 , нормативною грошовою оцінкою 67016,80грн., та на земельну ділянку площею 0,1521га. в межах згідно з планом, що розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521682000:01:001:0060 , нормативною грошовою оцінкою 5757,34грн., в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] в селі Жигалівка Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цих вимог зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема на зазначені вище земельні ділянки. За життя, мати 14.08.2002р. склала заповіт, яким все своє майно заповіла їй. Вона фактично прийняла спадщину, однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом не має можливості, через що вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, на позовних вимогах наполягає та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, надавши письмові заяви, де просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , про що свідчить Свідоцтво про смерть за серією [NUMBER] , видане 15.06.2010р. виконкомом Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Після її смерті відкрилась спадщина, зокрема на земельну ділянку площею 0,4021га. в межах згідно з планом, яка розташована на території Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є обслуговування жилого будинку, господарських будівель, та ведення особистого підсобного господарства, яка належала [PERSON] згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ВН № 015873 , виданого 28.12.2002р. за підписом голови Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Клепач А.В. на підставі рішення 5-ої сесії 3-го скликання Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 26.10.2000р., який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 6. За життя, померла [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла своїй дочці - позивачу [PERSON] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 02.03.1953р. Жигалівською сільською Радою народних депутатів Калинівського району Вінницької області), який був посвідчений 14.08.2002р. секретарем Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Матохнюк І.Г. і зареєстрований в справах реєстрації нотаріальних дій Жигалівської сільської ради за № 145. Належне останній спадкове майно позивач [PERSON] фактично прийняла, звернувшись 26.11.2010р. до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, про що свідчить дана заява за вх.№ 1504/02-14 від 26.11.2010р., яка була посвідчена 22.11.2010р. секретарем виконавчого комітету Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області Мороз Л.Й. та зареєстрована в реєстрі за № 58; Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 25462727 від 26.11.2010р.; Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 01.02..2011р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстроване в реєстрі за № 93; Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідчене 01.02..2011р. державним нотаріусом Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиною Л.В. та зареєстроване в реєстрі за № 95. Проте, як свідчить постанова державного нотаріусу Калинівської державної нотаріальної контори Вінницької області Василишиної Л.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.04.2019р. № 699/02-31, оформити спадщину на вищевказане майно за заповітом після смерті матері в нотаріальній конторі, по місцю відкриття спадщини, позивач не має можливості через наявність на одну і туж земельну ділянку двох кадастрових номерів, в зв`язку з чим остання вимушена звернутися до суду. Статтями 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від спадкодавця до спадкоємців, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно статті 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] . Частина 1 ст. 1223 ЦК України передбачає, що право на спадкування мають ті особи, які визначені у заповіті. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч.1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно вимог ч.ч. 1, 5,6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття. Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншими особами (ч.1 ст. 392 ЦК України). Тобто, передумовою для застосування ст. 392 ЦК України є відсутність іншого, окрім судового, шляху для відновлення порушеного права. Як свідчить Державний акт на право приватної власності на землю за серією ІІІ-ВН № 015873 від 28.12.2002р., виданий на підставі рішення 5-ої сесії 3-го скликання Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 26.10.2000р., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,4021га. в межах згідно з планом, яка розташована на території Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є обслуговування жилого будинку, господарських будівель, та ведення особистого підсобного господарства, кадастрові номери 052168203:01:001:0059 та 0521682003:01:001:0060 . Натомість, відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -0510362652019 від 20.03.2019р., власником земельної ділянки площею 0,2500га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий номер 0521682000:01:001:0059 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю за серією ІІІ-ВН № 015873 від 28.12.2002р., виданого на підставі рішення 5-ої сесії 3-го скликання Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 26.10.2000р., є [PERSON] . А також, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ -0510362372019 від 20.03.2019р., власником земельної ділянки площею 0,1521га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , цільовим призначенням якої є ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 0521682000:01:001:0060 , відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю за серією ІІІ-ВН № 015873 від 28.12.2002р., виданого на підставі рішення 5-ої сесії 3-го скликання Жигалівської сільської ради Калинівського району Вінницької області від 26.10.2000р., є [PERSON] . Як встановлено судом з листа Відділу у Калинівському районі міжрайонного управління у Калинівському та Липовецькому районах Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області від 14.05.2019р. № 0.181-730/154-19, земельним ділянкам належним померлій [PERSON] на праві приватної власності, замість кадастрових номерів 052168203:01:001:0059 та 0521682003:01:001:0060 , визначено нові кадастрові номери відповідно до їх розташування на індексно-кадастровій карті 0521682000:01:001:0059 та 0521682000:01:001:0060 . Таким чином, в судовому порядку достовірно встановлено належність земельних ділянок за кадастровими номерами 0521682000:01:001:0059 та 0521682000:01:001:0060 , померлій [PERSON] Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку Державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved