Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-04 00:00:00

11.03.2019 представник позивача адвокат Хомич І.О. звернувся до Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» (далі за текстом - ТОВ «Оазіс Тревел Україна») про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13.06.2018 сторони уклали договір про надання туристичних послуг щодо організації на ім`я позивача туру до Тунісу в період з 08.07.2018 по 15.07.2018. Вартість послуг ТОВ «Оазіс Тревел Україна» становила 10335,00 грн. Дана сума була сплачена позивачем на рахунок відповідача 13.06.2018. На виконання умов договору відповідач, в свою чергу, надав позивачу ваучер № 6237918 на проживання в готелі, електронний чартерний пасажирський квиток з багажною квитанцією в обидві сторони. Дата та час вильоту були зазначені з аеропорту «Київ Жуляни» в аеропорт «Карфаген Туніс» 08.07.2019 о 19 год. 00 хв., рейс BAY 7303. Авіапереліт мав забезпечуватись авіакомпанією Товариство з обмеженою відповідальністю «Авіакомпанія Браво» (далі за текстом - ТОВ «Авіакомпанія Браво»). Однак в назначений час вильоту позивач не вилетіла з України через скасування рейсів ТОВ «Авіакомпанія Браво» і переносом дати польотів на невизначений термін. Вказане стало причиною невиконання відповідачем умов договору та ненадання позивачу туристичних послуг. 28.09.2018 позивач звернулась до відповідача із претензією про повернення їй коштів у сумі 10335,00 грн., однак така вимога виконана не була та кошти позивачу не повернуті. Враховуючи, що виконання зобов`язання відповідачем прострочене на 232 дні (з 16.07.2018 по 04.03.2019), відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач також має право на стягнення пені у розмірі трьох відсотків вартості послуги, що становить 71931,60 грн. Також внаслідок невиконання відповідачем умов договору відпустка позивача була зіпсована і вона не оздоровилась та провела літній відпочинок вдома. Це завдало позивачу душевних страждань та занепокоєння через вимушені зміни у своєму житті. Завдану моральну шкоду позивач оцінює у розмірі 3500,00 грн. За таких підстав представник позивача просить стягнути з ТОВ «Оазіс Тревел Україна» на користь [PERSON] збитки за ненадання туристичних послуг у сумі 10335,00 грн., пеню за 232 дні прострочення у сумі 71931,60 грн. та моральну шкоду у розмірі 3500,00 грн. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 15.03.2019 позовна заява залишена без руху з наданням представнику позивача строку для усунення її недоліків, зазначених в ухвалі суду. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 02.04.2019 відкрито провадження у справі, ухвалено розгляд справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, призначено розгляд справи по суті та наданий відповідачу строк для подання відзиву. 02.08.2019 позивач [PERSON] та її представник адвокат Хомич І.О. у судове засідання не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутність, позов підтримав повністю з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити. Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна», належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, явку уповноваженого представника у судове засідання не забезпечив без повідомлення причин його неявки, правом подання відзиву не скористався. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України вказане не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у позові необхідно відмовити з огляду на таке. Стаття 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 3 даної статті кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналогічна вимога міститься і в ч. 1 ст. 81 ЦПК України. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 6, 7 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, а суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Так, предметом доказування у даній справі є наявність між сторонами зобов`язальних відносин, які виникли на підставі договору про надання туристичних послуг, невиконання відповідачем зобов`язання, завдання позивачу збитків та обов`язок відповідача відшкодувати такі збитки. Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що 13.06.2018 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Оазіс Тревел Україна» укладений договір про надання туристичних послуг. Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері надання туристичних послуг, є Закон України «Про туризм». Так, за змістом ст. 20 Закону України «Про туризм» за договором на туристичне обслуговування одна сторона (туроператор, який укладає договір безпосередньо або через турагента) зобов`язується надати за замовленням іншої сторони (туриста) комплекс туристичних послуг (туристичний продукт), а турист зобов`язується оплатити його. До договору на туристичне обслуговування застосовуються загальні положення договору про надання послуг, якщо інше не передбачено законом. Договір на туристичне обслуговування укладається в письмовій чи електронній формі відповідно до закону. З системного аналізу даних норм вбачається, що договір про надання послуг щодо організації туру, на який посилається в обґрунтування позовних вимог представник позивача, мав бути укладений між [PERSON] та ТОВ «Оазіс Тревел Україна» в письмовій чи електронній формі. Разом з тим, такий договір позивачем чи її представником суду наданий не був. Також сторона позивача не заявляла жодних клопотань про витребування такого доказу. Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відсутність договору, яким обґрунтовується даний позов, позбавляє суд можливості встановити сам факт його наявності та дослідити істотні умови договору, якими є: 1) строк перебування у місці надання туристичних послуг із зазначенням дат початку та закінчення туристичного обслуговування; 2) характеристика транспортних засобів, що здійснюють перевезення, зокрема їх вид і категорія, а також дата, час і місце відправлення та повернення (якщо перевезення входить до складу туристичного продукту); 3) готелі та інші аналогічні засоби розміщення, їх місце розташування, категорія, а також строк і порядок оплати готельного обслуговування; 4) види і способи забезпечення харчування; 5) мінімальна кількість туристів у групі (у разі потреби) та у зв`язку з цим триденний строк інформування туриста про те, що туристична подорож не відбудеться через недобір групи; 6) програма туристичного обслуговування; 7) види екскурсійного обслуговування та інші послуги, включені до вартості туристичного продукту; 8) інші суб`єкти туристичної діяльності (їх місцезнаходження та реквізити), які надають туристичні послуги, включені до туристичного продукту; 9) страховик, що здійснює обов`язкове та/або добровільне страхування туристів за бажанням туриста, інших ризиків, пов`язаних з наданням туристичних послуг; 10) правила в`їзду до країни (місця) тимчасового перебування та перебування там; 11) вартість туристичного обслуговування і порядок оплати; 12) форма розрахунку (ч. 4 ст. 20 Закону України «Про туризм»). За таких підстав суд приходить до висновку, що позивачем чи її представником не надано достатніх, належних та допустимих доказів на підтвердження факту укладення між [PERSON] та ТОВ «Оазіс Тревел Україна» договору про надання зазначених в позові туристичних послуг та порушення відповідачем умов такого договору, а відтак позов є недоведеним та таким, що не підлягає задоволенню. Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд покладає на позивача.

Outcome: dismissed