Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

11 вересня 2015 року, позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просила суд, розірвати їхній шлюб, зареєстрований 25.01.2002 р. ВДРАЦСом реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області (актовий запис № 4), від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яку після розірвання шлюбу, позивачка просила залишити проживати з собою, мотивуючи це погіршенням відносин між подружжям, різних характерів та поглядів на сімейне життя та непорозуміння між ними, сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, у звязку з чим, сторони проживають окремо з лютого 2015 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, особисто під розписку, однак надіслала на адресу суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свої позовні вимоги та з посиланням на ст. 158 ЦПК України, просила суд, слухати справу за її відсутності, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с. 14,15). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до вимог ч. 5 ст. 74, ч. 8 ст. 76, ч. 1 ст. 77 ЦПК України, за останньою відомою судові адресою його місця проживання, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про вручення судової повістки, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 16). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 25.01.2002 р. ВДРАЦСом реєстраційної служби Овідіопольського районного управління юстиції в Одеській області, від якого сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується оригіналом свідоцтва про одруження серії І-ЖД № 231709 (актовий запис № 4) виданого повторно 03.07.2015 р. та копією свідоцтва про народження серії 1-ЖД № 039892 від 15.03.2006 р. (а.с. 6,7). З матеріалів позову вбачається, що підставою для звернення до суду з даним позовом стало погіршення відносин між подружжям, різних характерів та поглядів на сімейне життя та непорозуміння між ними, сварки, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, у звязку з чим, сторони проживають окремо один від одного з лютого 2015 р., а тому позивачка вважає, що їхній шлюб носить формальний характер, а розірвання шлюбу буде відповідати їхнім інтересам та інтересам малолітньої доньки. Статтею 24 СК України передбачено шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи позицію позивачки по справі, викладену у її письмовій заяві на адресу суду щодо підтримання позову, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин буде суперечити інтересам сторін, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved