Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, Управління Держземагенства у Новомосковському районі Дніпропетровської області, третя особа - Новомосковська районна державна нотаріальна контора про встановлення факту, який має юридичне значення, визнання права власності в порядку спадкування за заповітом В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що [INFO] року померла її мати - [PERSON]. За життя, 21 липня 2004 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідала все своє майно їй - [PERSON]. Позивач [PERSON] зазначила в позові, що вона звернулася до Новомосковської районної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO] року, але, постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 06 березня 2015 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку її мати помилково зазначена як [PERSON]. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -встановити факт, який має юридичне значення, а саме, що Державний акт на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] на земельну ділянку площею 3,9090 га., кадастровий номер № [NUMBER], яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, виданий 23 грудня 2003 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на ім'я [PERSON], був виданий [PERSON], яка померла [INFO] року; -визнати за нею, [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 3,9090 га., кадастровий номер № [NUMBER], яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за заповітом після матері - [PERSON], померлої [INFO] року; -визнати за нею, [PERSON] право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, [ADDRESS] що складається з: житлового будинку - літ.А загальною площею 47,4 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м.; сіней - літ.а; літньої кухні - сараю - літ.Б; вбиральні - літ.В; споруджень - № 1-4, в порядку спадкування за заповітом після матері - [PERSON], померлої [INFO] року; В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Спаська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, як відповідач, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі її представника. Новомосковська районна державна нотаріальна контора, як третя особа, в своєму листі просила суд розглядати справу без участі її представника. Суд, дослідивши надані позивачем докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] року померла мати позивача [PERSON] - [PERSON]. Встановлено, що за життя, 21 липня 2004 року, [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, заповідала все своє майно [PERSON]. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житловий будинок (домоволодіння), виданого 03 грудня 1992 року, [PERSON] була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно технічного паспорту, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: Дніпропетровська область, [ADDRESS] складається з: житлового будинку - літ.А загальною площею 47,4 кв.м., житловою площею 27,1 кв.м.; сіней - літ.а; літньої кухні - сараю - літ.Б; вбиральні - літ.В; споруджень - № 1-4. Також, у відповідності до наданого позивачем Державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] виданого 23 грудня 2003 року Новомосковською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 3,9090 га., кадастровий номер № [NUMBER], яка надана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та розташована на території Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області. Згідно спадкової справи, з заявою про прийняття спадщини після [PERSON], померлої [INFO] року звернулася позивач [PERSON], інших спадкоємців судом не встановлено. Судом встановлено, що постановою нотаріуса Новомосковської районної державної нотаріальної контори від 06 березня 2015 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, оскільки в Державному акті на право власності на земельну ділянку власником зазначена [PERSON]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, які мають юридичне значення. Враховуючи наведені позивачем докази, суд приходить до переконання, що вимоги [PERSON] в частині встановлення факту, який має юридичне значення обґрунтовані та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Згідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється у разі смерті власника. На підставі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Згідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, зазначені в заповіті. У суду не виникає сумнівів щодо належності спірного нерухомого майна спадкодавцю [PERSON]. Оскільки позивач є спадкоємцем за заповітом, суд приходить до переконання, що право власності на спірне майно повинно бути визнане за позивачем в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved