Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-11 00:00:00

10.12.2019 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася з позовом до [PERSON] (надалі відповідач) про стягнення коштів завдатку у сумі 54 000 грн.. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 06.12.2016 року між позивачем та відповідачем було укладено попередній договір за яким сторони взяли на себе зобов`язання укласти договір купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] , яка належала відповідачу на праві приватної власності за ціною 310500 грн., що було еквівалентно 11500 доларів США за курсом НБУ на 06.12.2016 року. Також позивача зазначив, що згідно п. 1.2. попереднього договору укладення Основного договору і його нотаріальне посвідчення повинно відбутися до 25.12.2016 року. Згідно п. 3.4. попереднього договору сторони дійшли згоди, що на підтвердження факту укладення основного договору та з метою забезпечення його виконання покупець (позивач) передає продавцю (відповідач) в рахунок належного за попереднім договором платежу як завдаток грошову суму в розмірі 1000 доларів США, що еквівалентно 27000 грн.. Згідно п. 3.5. завдаток передається покупцем продавцю в момент підписання попереднього договору та знаходиться на збереженні у посередника: ФОП [PERSON] . Крім того, позивач зазначає, що одночасно з укладенням попереднього договору, його сторони 06.12.2016 року уклали угоду про завдаток. Згідно п. 3 вказаної угоди завдаткодержатель (відповідач) зобов`язався повернути завдаткодавцю (позивачу) подвійну суму передоплати. При цьому у визначений сторонами попереднього договору термін (до25.12.2016 року) договір купівлі-продажу вказаної вище квартири укладено не було. В подальшому позивачу стало відомо, що 14.12.2016 року відповідач уклав договір купівлі-продажу спірної квартири з іншою особою [PERSON] . Додатково позивач зазначає, що згідно рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.07.2017 року у справі № 712/14638/16-ц, яке набрало законної сили, було задоволено у повному обсязі позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності на квартиру за адресою [ADDRESS] в порядку спадкування за законом. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача подвійну суму завдатку у розмірі 54000 грн. та судові витрати. У відзиві відповідач зазначила про відсутність правових підстав для задоволення позову, оскільки позивач є рідною матір`ю покупця за договором купівлі-продажу квартири від 14.12.2016 року - [PERSON] .. Також відповідач зазначає, що всупереч вимог ч.3 ст. 635 ЦК України позивач не направляла їй пропозицію про укладення основного договору в строк встановлений попереднім договором ( до 25.12.2016 року). Крім того, відповідач вважає, що з моменту виникнення у позивача права на позов сплив трьохрічний загальний строк позовної давності, визначений ст. 257 ЦК України та з цих підстав заявляє про її застосування. На підставі викладеного відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. З урахуванням письмових клопотань сторін про проведення судового розгляду за їх відсутності (позивач від 18.11.2020 року, відповідач від 11.11.2020 року), суд розглядає справу за відсутності сторін.(а.с.85-86, 78-81) Судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. З попереднього договору від 06.12.2016 року вбачається, що фізичні особи [PERSON] (Продавець) та [PERSON] (Покупець) уклали його з метою укладення в майбутньому основного договору купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] за ціною 11500 доларів США. Також з п. 3.5. вказаного договору вбачається, що переданий [PERSON] завдаток у розмірі 1000 доларів США перебуває не у [PERSON] , а у посередника ФОП [PERSON] .. Крім того, вбачається що вказаний договір складено у простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. (а.с.8-9) \~ \~ \~ \~З угоди\~про завдаток\~від 06.12.2016\~року вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали його з метою забезпечення основного договору купівлі-продажу однокімнатної квартири за адресою [ADDRESS] .\~(а.с.10) \~ \~ \~ \~З рішення\~Соснівськогорайонного суду м. Черкаси від 13.07.2017 року у справі № 712/14638/16-ц, яке набрало законної сили 24.07.2017\~рокувбачається, що у зв`язку із визнанням права власності на квартиру [ADDRESS] за спадкоємцем [PERSON] , [PERSON] , вказаним судовим рішенням [PERSON] визнано незаконним володільцем із витребуванням від останньої квартири [ADDRESS] .\~(а.с.11-14)\~ Відповідно до ч. 1\~ ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі). \~\~\~\~\~Відповідно до ч. 1\~ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Відповідно до частини третьої\~статті 640 ЦК України\~ договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Відповідно до ст. 216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК України недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню. Недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення, якщо інше не встановлено цим Кодексом. За таких обставин суд визнає, що всупереч\~вимог ч.\~1\~ст.\~657\~ЦК України\~попередній договір,\~який підлягав\~нотаріальному посвідченню,\~був підписаний\~сторонами без\~додержання встановленої\~законом нотаріальної\~форми договору,\~що відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~220,\~ч.\~2\~ст.\~548\~ЦК України\~призвело до\~ нікчемності\~як вказаного\~договору,\~так і\~угоди про\~його забезпечення. Аналогічна в цілому правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.08.2018 року у справі № 401/3856/16-ц. Оцінивши, за своїм внутрішнім переконанням досліджені у судовому засіданні докази, врахувавши належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок досліджених доказів у їх сукупності, суд відмовляє позивачу у позові, оскільки визнає, що правові підстави для задоволення позову відсутні внаслідок, встановленої судом нікчемності попереднього\~договору,\~який не\~породжує правових\~наслідків. \~ \~ \~ \~ Враховуючи\~встановлені судом\~обставини,\~відповідно до\~яких, передані покупцем продавцю кошти завдатку фактично перебувають на зберіганні у посередника, суд не вирішує питання про повернення майна\~переданого на\~виконання нікчемного\~правочину.\~ \~\~ Відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати у виді судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок покладаються на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed