Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-03 00:00:00

11 вересня 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 16 січня 2007 року між сторонами був укладений договір приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, за умовами якого [PERSON] отримав кредитні кошти в сумі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок за умовами визначеними тарифами банку на час його укладення. Відповідач взяті на себе зобов'язання за умовами договору виконував неналежним чином, внаслідок чого, станом на 14 серпня 2018 року його заборгованість перед банком становить 13 790 грн 35 коп. Оскільки в добровільному порядку сплатити наявну заборгованість позичальник відмовляється, АТ КБ «ПриватБанк» просить його позов задовольнити. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у випадку неявки відповідача не заперечив щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, заяви про розгляд справи без його участі не надсилав, про причини неявки суд не повідомив. Суд, із згоди представника позивача ухвалив заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2007 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, в межах якого позичальнику було встановлено кредитній ліміт в сумі 5000 грн . Відповідач взяті на себе зобов'язання виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 14 серпня 2018 року його заборгованість становить 13 790 грн 35 коп., з яких 462 грн 71 коп. тіло кредиту, 7 203 грн 87 коп. відсотки за користування кредитом, 4 990 грн 90 коп. заборгованість за пенею, а також відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг був нарахований штраф в сумі 500 грн. фіксована частина та 632 грн 87 коп. процентна складова. Дані обставини підтверджуються кредитним договором, розрахунком заборгованості, статутом АТ КБ «ПриватБанк». Відповідно до ст.1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. В силу ст.1067 ЦК України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Згідно ст.1068 цього Кодексу банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. ч.1 ст.1069 ЦК України визначено, якщо відповідно до договору банківського рахунка банк здійснює платежі з рахунка клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). Згідно до ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, тому в задоволенні вимог про стягнення штрафу слід відмовити. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 11 жовтня 2017 року № 6-1374 цс17. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що оскільки відповідач не виконав зобов'язання з повернення грошових коштів АТ КБ «Приватбанк»», з нього слід стягнути суму неповернутого кредиту, проценти за користування коштами, та пеню. Судові витрати по справі становлять 1 762 грн. Однак враховуючи, що позов задоволено частково на суму 12 657 грн 40 коп, що становить 91,78% від ціни позову 113 790 7 грн 35 коп., відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь банку слід стягнути судовий збір в сумі 1 617 грн 16 коп.

Outcome: approved