Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-08 00:00:00

11 жовтня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] третя особа Виконавчий комітет Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради про усунення перешкод у користуванні власністю. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що йому на праві приватної власності, на дідставі договору купівлі-продажу від 11.12.2001 року, належить квартира [ADDRESS] У належній йому квартирі зареєстровані його дружина [PERSON], син [PERSON], які з осені 2014 року не проживають у спірній квартирі. Також в квартирі зареєстрований [PERSON], який є лише його знайомим та взагалі в спірній квартирі ніколи не проживав, а лише був зареєстрований за проханням останнього. У добровільному порядку знятися з реєстрації відповідачі не бажають. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення [PERSON], [PERSON], [PERSON] права користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомили. Представник третьої особи-виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради до судового засідання не з'явився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив постановити рішення у відповідності з вимогами чинного законодавства. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, підтвердили факт не проживання в квартирі [ADDRESS] [PERSON], [PERSON] понад два роки, пояснили, що у спірній квартирі проживає лише [PERSON] Також пояснили, що їм не відомо хто такий [PERSON], останнього жодного разу не бачили. Суд, заслухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11 грудня 2001 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], [PERSON] 28 лютого 2003 року уклав шлюб з [PERSON], [INFO]. Після укладення шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. ( а.с.14). Згідно довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради м.Кривого Рогу, в квартирі розташованій за адресою: [ADDRESS] окрім позивача зареєстровані [PERSON], 1967 року народження, [PERSON], 1994 року народження та [PERSON] 1986 року народження. (а.с.10). Згідно актів складених мешканцями будинку [ADDRESS] від 10.10.2016 року, посвідченими директором ПП «Домініум», [PERSON], [PERSON] не проживають за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] з жовтня та березня 2014 року відповідно. [PERSON] не проживає за місцем реєстрації у спірній квартирі з моменту реєстрації. (а.с.11,12,13). Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним йому на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстровані відповідачі [PERSON], [PERSON], які хоча і є членами сім'ї позивача, проте не проживають у спірній квартирі понад два роки, та зареєстрований відповідач [PERSON], який не є членом сім'ї позивача та не проживає у квартирі [ADDRESS], в зв'язку з чим в цій частині позовні вимоги підлягають задоволенню. Що стосується вимог про зняття відповідачів з реєстрації, то в задоволенні цієї частини позову слід відмовити, так як відповідно до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-IV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є підставою для звернення позивача до виконавчого комітету Жовтневої районної у місті Кривому Розі ради, для вирішення зазначеного питання.

Outcome: partial