overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

11 листопада 2016 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 02.02.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4\~000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 34\~324,61 грн. та судові витрати. В судове засідання ПАТ КБ «ПриватБанк» свого представника не направив, попередньо надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив. За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 4 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 30.09.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 34\~324,61 грн., яка складається з: -3\~780,22 грн. заборгованість за кредитом; -25\~433,69 грн. заборгованість по відсотках за користування кредитом; -3000,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; -500,00 грн. штраф (фіксована сума); -1\~610,70 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 1 378 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-15 00:00:00

11 листопада 2016 року Рожнятівським районним судом розглянута цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння. При ухваленні даного рішення суд не вирішив питання про судові витрати. Відповідач, який належним чином був повідомлений про час та день розгляду питання, у судове засідання не зявився, що не перешкоджає розгляду питання у його відсутності. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що слід ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати по справі, виходячи з наступного. Рішенням суду від 11 листопада 2016 року позов [PERSON] до [PERSON] про витребування майна з чужого незаконного володіння задоволено частково, витребувано у [PERSON] та зобовязано його передати [PERSON] телевізор плазмовий «НР» вартістю 2000 гривень, спальний набір вартістю 3500 гривень, прихожу вартістю 2500 гривень, 3 килими загальною вартістю 6000 гривень, мікрохвильову піч марки «Самсунг» вартістю 1000 гривень, пральну машину марки «Вірпул» вартістю 2000 гривень, кухонний набір вартістю 13000 гривень, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При ухваленні рішення судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ст. 220 ЦПК України, суд , що ухвалив рішення, може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати по справі. Відповідно до п. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Позивачка [PERSON] сплатила судовий збір за подачу до суду вказаного позову у розмірі 3174 гривні та понесла витрати на отримання правової допомоги в сумі 1500 гривень, що підтверджується квитанціями № 34.108.1/7980 від 26 серпня 2016 року та № 001643 від 20 липня 2016 року (а . с. 1, 41). Позов задоволено частково, відповідача зобовязано передати позивачці майно, загальна вартість якого становить 30000 гривень. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір » за подачу до суду позову майнового характеру фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотка від ціни позову, але не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Тому судові витрати у виді судового збору позивачці слід відшкодувати частково, у розмірі 551 гривні, а витрати на отримання правової допомоги у повному розмірі. Зважаючи на такі обставини суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути 2051 гривню судових витрат по справі, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

11 листопада 2016 р. позивач звернулась до Чугуївського міського суду Харківської області з позовом до [PERSON], в якому просила суд розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 23 червня 2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 129. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що сімейне життя сторін не склалося, шлюбні відносини між ними припинено з липня 2013 року, мешкають вони окремо. Причиною тому є різні погляди на сімейне життя та відсутність взаєморозуміння між подружжям. Позивач до зали судових засідань не зявилась, надавши заяву в якій висловилась щодо підтримання позовних вимог та розгляду справи без її участі. Відповідач в судове засідання також не з'явився подавши заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього Кодексу. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. 23 червня 2010 р. сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 129, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження, серії 1-ВЛ № 137721, виданим 23.06.2010 р. відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області (а.с.9). Раніш до шлюбу у сторін народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ВЛ № 203477, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 178. (а.с.8). Як вбачається із змісту позову спільне життя між позивачем та відповідачем не склалося, на даний час шлюбно-сімейні відносини між ними припинено, примирення між ними неможливе, оскільки подальше збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, дослідивши матеріали справи, вважає подальше сумісне життя подружжя та збереження сім'ї неможливим, у зв'язку з чим шлюб підлягає розірванню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-04 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт що він постійно на час відкриття спадщини проживав зі своєю матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначав, що його мати постійно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] , та він з 2016 року проживав разом із нею, так як мати була похилого віку та потребувала допомоги, хоч і був зареєстрований за іншою адресою в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, зокрема, на належного їй будинку по [ADDRESS] , земельної ділянки, будівлі по [ADDRESS] та іншого майна, однак нотаріусом до якого він звертався про прийняття спадщини, йому було відмовлено, із підстав, що він не був зареєстрований разом зі спадкодавцем за однією адресою, хоча на день її смерті він разом проживав із нею, а тому повинний вважатись таким, що прийняв спадщину відповідно до положень ч.3 ст.1268 ЦК України. В судове засідання заявник не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просив розгляд проводити без його участі, заяву підтримав та просив її вимоги задовольнити із зазначених вище підстав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності та вказав про визнання вимог заяви [PERSON] . Дослідивши письмові докази, суд зазначає про наступне. Встановлено, що заявник є сином для [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , та після її смерті відкрилась спадщина, яку бажає отримати [PERSON] , в чому для нього нотаріусом відмовлено, оскільки спадкоємець не подав у шестимісячний термін з дня смерті спадкодавця заяву про прийняття спадщини та ним не підтверджено факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з тим, відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 названого Кодексу в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За наведених вище обставин заявник в інший спосіб, ніж в судовому порядку не може довести факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що унеможливлює для нього оформити в нотаріальній конторі спадщину після смерті матері [PERSON] .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-12 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Представник позивача подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання подав суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглядати у його відсутність. Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рівненського міського управління юстиції, 24 квітня 2015 року, серії [NUMBER] , [PERSON] та [PERSON] ( після реєстрації шлюбу [PERSON] ) зареєстрували шлюб 24 квітня 2015 року, актовий запис №362. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , [INFO] . Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-05 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатним її дідуся - [PERSON] , [INFO] та призначення її опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявником зазначено, що [PERSON] хворіє на стійке хронічне психічне захворювання, потребує постійного стороннього догляду. Про нього піклується заявниця, яка створила йому належні умови для проживання та матеріальне забезпечення, в зв`язку з чим просить визнати [PERSON] недієздатним та призначити її його опікуном. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 15 листопада 2019 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 09 грудня 2019 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження. Ухвалою суду від 10 березня 2020 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи. В судове засідання заявниця не з`явилась, подала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив та надав суду подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном над її дідусем. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв`язку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 127 від 10 лютого 2020 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним розладом у формі органічного амнестичного розладу, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатним та встановити над ним опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконання нею опікунських обов`язків щодо її дідуся - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з заявою про встановлення факту належності їй свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло, а саме квартиру [ADDRESS] . Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 листопада 2007 року виконкомом Очаківської міської ради [PERSON], їй, як члену його сім`ї та [PERSON] , було видане вказане свідоцтво, що підтверджує їх право приватної, спільної (сумісної) або часткової власності в рівних частинах на вказану квартиру, в якому її ім`я помилково зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Встановлення даного факту має для неї юридичне значення, оскільки вказана помилка перешкоджає розпорядитися власністю. Посилаючись на викладені обставини, просила про задоволення заяви. Заявниця в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій крім того зазначила, що заявлені вимоги підтримує та просить про їх задоволення. Представник заінтересованої особи - Очаківської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. У відповідності з п. 6 ст. 315 ЦПК України, суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті. Згідно з копією свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 19 листопада 2007 року, виданого згідно розпорядження № 819 від 19 листопада 2007 року виконкомом Очаківської міської ради [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] належить в рівних частках на праві приватної, спільної (сумісної) або часткової власності квартира [ADDRESS] (а.с. 6). Згідно з копією паспорту серії [NUMBER] прізвище, ім`я, по батькові заявниці [PERSON] , народилася вона [INFO] в с. Кам`янка Очаківського району Миколаївської області (а.с. 5). Як вбачається з технічного паспорту Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації на квартиру [ADDRESS] , прізвище, ім`я, по батькові заявниці вказано [PERSON] та зазначено її розмір частки 1/3. Листом виконавчого комітету Очаківської міської ради Миколаївської області вих. №1263/02-02/11 від 17 вересня 2019 року заявниці роз`яснено порядок щодо вирішення питання про зміну ім`я в свідоцтві про право власності на житло, а саме право звернення до суду. (а.с. 14). Вказані обставини свідчать про те, що при видачі свідоцтва № [NUMBER] про право власності на житло від 19 листопада 2007 року, дійсно було допущено помилку в написані ім`я заявниці, а саме замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». Встановлення даного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки дозволяє їй реалізувати своє право на нерухоме майно. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявниці є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-16 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. Вказує, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 26 лютого 2011 року. Спільне життя у них не склалося через різність поглядів на сімейне життя, внаслідок чого між ними виникають сварки, непорозуміння, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім`єю, просила шлюб розірвати, та стягнути на її користь сплачений судовий збір. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подала заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі, відповідач подав заяву про визнання позову, обоє просили розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. Із матеріалів справи вбачається, що 26 лютого 2011 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , уклали шлюб, який зареєстровано Лебединським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Сумській області, актовий запис №17 (а.с. 6). Сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Позивачка разом із дітьми та чоловіком зареєстровані та проживають по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 СК України). Вбачається, що з моменту подання позовної заяви позивач не змінила свого рішення щодо необхідності розірвання шлюбу та щодо можливості подальшого спільного життя подружжя. Відповідач, достовірно знаючи про наявність у суді вказаного спору, у судове засідання не з`явився, відзиву до суду не надіслав, із клопотанням про зупинення провадження у справі для надання часу для примирення до суду не звертався, позов визнав, а тому з його сторони не вбачається наявності спроб зберегти сім`ю. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст. 3, ч. 5, 6 ст. 7, ст. 51 СК України шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч. 2 ст. 112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому, позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до положень ст. 141, 142 ЦПК України, врахувавши факт визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд уважає за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, та стягнути з відповідача на користь позивача інші 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні до суду.

Outcome: approved