Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

10.08.2015р. до Савранського районного суду Одеської області надійшов зазначений позов. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказала, що з 19.09.2008р. сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Після укладення шлюбу позивач [PERSON] змінила своє дошлюбне прізвище «Припихайло» на прізвище чоловіка «Щербакова». Сторони від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка перебуває на утриманні позивача. Сторони припинили шлюбні відносини. З серпня 2015 року вони разом не проживають і спільного господарства не ведуть, майна яке можна поділити в них немає. Причиною припинення шлюбних відносин між позивачем та відповідачем стало несумісність характерів, різність поглядів на майбутнє життя, аморальна поведінка відповідача та зловживання ним спиртними напоями, що ставало причиною постійних сварок та бійок в сімї, а в подальшому призвело і до розірвання стосунків. Позивач вважає, що примирення між сторонами не можливе та зашкодить інтересам обох сторін та їхній дитині. Просить суд розірвати шлюб та визначити місце проживання дитини разом з матір'ю. 05.10.2015р. [PERSON] в судове засіданні не з'явилася, надала суду письмову заяву про те, що вона підтримує заявлені позовні вимоги та просить суд розглянути заяву без її участі (а. с. 16). [PERSON] 05.10.2015р. в судове засідання повторно не з'явився будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а. с. 13; 15). Про причини неявки суд не повідомив та не надав заяв про відкладення розгляду справи. Згідно ч. 1 ст. 224 ЦПК України, - у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого рішення. У відповідності до положень частини 2 статті 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Суд повно, всебічно та об'єктивно оцінивши наявні у справі матеріали та докази, прийнявши до уваги думку позивача, викладену нею у заяві, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. 19.09.2009р. між сторонами зареєстрований шлюб (а. с. 3). Сторони припинили шлюбні відносини. Причиною припинення шлюбних стосунків стали постійні непорозуміння між сторонами, різні погляди на життя, несумісність характерів, аморальна поведінка відповідача та зловживання ним спиртного. Станом на час подачі позовної заяви сторони не ведуть спільного господарства, а шлюб носить формальний характер. За таких обставин суд прийшов до висновку, що причини, які спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя та збереження сімї стали неможливими, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, шлюб носить формальний характер і перешкод для його розірвання немає. З урахуванням інтересів малолітньої дитини суд дійшов висновку про те, що вимога позивача про визначення місця проживання дитини є обґрунтованою та не порушує прав та інтересів дитини та сприятиме більш ефективному її вихованню та розвитку. На підставі викладеного,

Outcome: approved