Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-07 00:00:00

11 грудня 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №79 в будинку № 10 по вулиці Будівельна в місті Павлоград Дніпропетровської області. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є квартиронаймачем [ADDRESS]. Відповідач зареєстрований за зазначеною адресою, але фактично не проживав та не проживає по теперішній час, його речей у квартирі не має. На його вимогу знятися добровільно з реєстрації відповідач відмовився. Відповідач не є квартиронаймачем, витрати по комунальним платежам не несе, за квартирою не доглядає та не утримує. Реєстрація відповідача перешкоджає йому в оформленні субсидії та здійсненні права на приватизацію квартири, тому він вимушений звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити його у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача і його представника адвоката, та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вислухавши позивача, представника позивача адвоката, свідків, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON], [INFO] є квартиронаймачем квартири №[ADDRESS], оскільки всі особові рахунки по квартирі оформленні на [PERSON] відповідно до рішення виконкому № 22 від 24 січня 2013 року він також сплачує усі комунальні послуги по квартирі, що підтверджується рахунками-повідомленнями (арк.с.9). Як вбачається з довідки виданої 17 листопада 2017 року КП «МІРАЦ» ПМР за №16349 (арк.с.7), у квартирі №[ADDRESS] з крім [PERSON], [INFO], ще зареєстрований його брат [PERSON], [INFO]. З Акту про проживання осіб від 19 листопада 2017 року (арк.с.6), складеного головою ОСББ «Будівельна 10» [PERSON], вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO], але фактично не проживав та не проживає у квартирі по теперішній час. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з позивачем вони не родичі, а сусіди. Відповідача вона не бачила більше 10 років, у квартирі живе лише один позивач, за комунальні послуги платить позивач. Позивач живе у квартирі 5-6 років, за цей час він привів її до ладу. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивача та головою ОСББ «Будівельна 10». Знає позивача з 2006 року, а відповідача жодного разу не бачила. У квартирі живе лише позивач один. Речей відповідача у квартирі вона не бачила. З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Даних про їх заінтересованість в результаті розгляду справи немає, їх показання об'єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ст. ст. 71,72 ЖК України, якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Зняття з реєстрації обліку постійного місця проживання внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року №1382-IV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи, що подається до органу реєстрації або судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно із ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Позивач є квартиронаймачем квартири №[ADDRESS], сплачує усі комунальні послуги, та має намір оформити субсидію і приватизувати квартиру, а відповідач не є квартиронаймачем та не проживає у квартирі більше шести місяців без поважних причин, тому відповідно до ст.71 ЖК України, є підстави для визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням.

Outcome: approved