Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

11.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.12.2012 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 160. В обґрунтування позову зазначено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, з грудня 2018 року шлюбно-сімейні відносини та ведення спільного господарства припинено. Причиною розпаду сімї стали різні інтереси та життєві позиції, часті сварки та конфлікти, які призвели до втрати почуття любові, довіри, взаємоповаги та взаєморозуміння. Сторони мають малолітніх дітей: 1) сина [PERSON], [INFO]; 2) сина [PERSON], [INFO]; 3) доньку [PERSON], 28.07.20017 року народження, які проживають з позивачем та відповідачем в одній квартирі. Не дивлячись на те, що сторони залишаються мешкати в одному будинку за місцем їх фактичного проживання вони стали чужими один до одного і позивач вважала, що збереження сімї з відповідачем є неможливим, на примирення вона не згодна. З огляду на викладене, [PERSON] бажала розірвати з відповідачем шлюб. У підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила прізвище не змінювати. Крім того, [PERSON] просила не стягувати з відповідача судові витрати. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не зявився, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти розірвання шлюбу не заперечує, позовні вимоги визнає в повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутності. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серії І-ВЛ № 198200, 18.12.2012 року між [PERSON] (до шлюбу Богданова) [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 160 (а.с. 9). Сторони мають дітей [PERSON], [INFO] копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 324673, актовий запис № 17; [PERSON], [INFO] копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 356764, актовий запис № 13; [PERSON], 28.07.20017 року народження копія Свідоцтва про народження, серії І-ВЛ № 487655, актовий запис № 18 (а.с. 10, 11, 12). Сторони фактично мешкають разом, хоча і не підтримують сімейних відносин, діти проживають разом з батьками. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України,\~ст.\~24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, сімя існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~\~ Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про спільне майно немає, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.\~\~\~\~\~\~ Крім того, відповідно до ст. 113\~СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2\~ст. 114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3\~статті 115 СК України\~передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved