overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

11 вересня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з тих підстав, що спільне життя з відповідачем не склалося, одруження виявилось невдалим через різні погляди на сімейне життя. Сторони не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства. Шлюб існує лише формально. Позивач вважає подальше збереження сім'ї неможливим та недоцільним. Від даного шлюбу має доньку [PERSON], [INFO]. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомир від 19 вересня 2018 року було відкрито провадження у даній справі. В судове засідання 25 жовтня 2018 року позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, надала до суду клопотання про розгляд справи у її відсутність, просила залишити з нею на вихованні дочку [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2\~ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.4 ст.200, 206 ЦПК України, при визнанні відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні. Суд, розглянувши надані документи і матеріали, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на наступне.\~\~\~\~ Як встановлено у судовому засіданні, сторони зареєстрували шлюб 19 червня 2013 року, відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кіровоградського міського управління юстиції, актовий запис №303. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матірю. Позивач та відповідач припинили шлюбні стосунки, спільно не проживають. Відносини, які склалися між позивачем та відповідачем привели до взаємного відчуження, втрати любові та поваги один до одного. Подальше спільне життя позивача та відповідача, як подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Відповідно до\~ст. 112 СК України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя та ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги, що сімейне життя сторін не склалося у звязку з відсутністю взаєморозуміння, що призвело до втрати взаємних почуттів, поваги та любові один до одного, суд вважає можливим розірвати шлюб між ними та залишити дитину на подальше проживання з матірю. Відповідно до ч.2 ст.141\~ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати присуджуються позивачеві з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

11 вересня 2018 року позивач звернулась до суду до відповідача з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 28 травня 2010 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 90. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], 2010 року народження. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Майнового спору та спору про місце проживання дитини між ними немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, надавши заяву про розгляд справи в її відсутність, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги позову визнає та просить їх задовольнити. Фіксація судового розгляду справи технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягаєзадоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28 травня 2010 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області за актовим записом № 90 (а.с. 6). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спір про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 8 ст. 294 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

11 вересня 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 14 серпня 2015 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду реєстраційної служби Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 359 - розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 14 серпня 2015 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд змінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]». Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 14 серпня 2015 року уклали шлюб (арк.с.9). Від зазначеного шлюбу спільних дітей не мають. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

11 вересня 2019 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовував тим, що він перебуває з відповідачкою у шлюбі, зареєстрованому 12 липня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачкою має малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, подружні стосунки фактично припинені, подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає неможливим, а тому просив розірвати їхній з відповідачкою шлюб. Позивач та відповідачка в підготовче судове засідання не з`явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивач повністю підтримує позовні вимоги; відповідачка позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 липня 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що складено відповідний запис за № 75. Зазначений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Причинами розпаду сім`ї стало відсутність взаєморозуміння та припинення подружніх стосунків. Визнання позову відповідачкою не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

11 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов обґрунтовано тим, що 21 травня 1983 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 22. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з жовтня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. У підготовче судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з огляду на наступні обставини. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 21 травня 1983 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Вербківською сільською радою Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 22 (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сторони спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили. Вказані обставини визнані сторонами і відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Таким чином, фактичні взаємини подружжя свідчать, що сторонами остаточно припинено шлюбні відносини і їх неможливо відновити, отже збереження шлюбу неможливе та суперечило б інтересам подружжя. Відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до висновку про те, що вбачаються підстави для розірвання шлюбу. У відповідності до ч.ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

11 вересня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його, втратившим право на користування житлом - будинком [ADDRESS] . На обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що вона є власником, вищевказаного будинковолодіння. Відповідач є її бувшим чоловіком, шлюб з яким розірвано у 2004 році, однак його місце проживання зареєстроване за вищевказаною адресою,однак останній з 2004 року у будинку не проживає та житловою площею не користується, що перешкоджає їй вільно розпоряджатись своїм майном, в тому числі і отримати субсидію по оплаті за комунальні послуги. Позивач в судовому засіданні позов підтримала повністю, просили його задовольнити з вищенаведених підстав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши сторони, дослідивши докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Місце проживання відповідача [PERSON] зареєстроване за адресою: будинок [ADDRESS] з 24.12.1998р., однак останній за вказаною адресою з 2004 року не проживає. Дані обставини підтверджуються поясненнями позивача, даними свідоцтва про розірвання шлюбу Серія [NUMBER] від 17.03.2005р.; даними акту обстеження депутата Старокостянтинівської міськради від 06.09.2019р.; даними свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.01.2006р.; даними свідоцтва про реєстрацію права власності на нерухоме майно витяг №9776488 від 07.02.2006р.; даними техпаспорта на будинковолодіння від 23.02.2006р., даними довідок відділу реєстрації місця проживання виконкому Старокостянтинівської міськради №1287/03-27/2019 від 16.09.2019р. та визнаються відповідачем. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, відповідно до положень ч.2 ст.405 ЦК України та слід визнати [PERSON] , втратившим право на користування житлом - будинком [ADDRESS] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

11 вересня 2019 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 04 червня 2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 120. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що з 04 червня 2011 року з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] тому припинили шлюбні стосунки. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем є неможливим та оскільки їх шлюб носить формальний характер, зберігати його наміру не має, просить суд його розірвати.\~Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON] . В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надала до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився. Також надіслав на адресу суду заяву, в якій просив суд здійснювати розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи наведену вимогу закону, справа може бути розглянута в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 04 червня 2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 120. Після державної реєстрації шлюбу прізвище чоловіка та дружини [PERSON] [PERSON] та Сикліцька, відповідно /а.с.7/. Сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с.8/. 19 березня 2019 року позивач змінила своє ім`я [PERSON] на ім`я [PERSON] /а.с. 11/. В позовній заяві позивач вказує, що їх шлюб з відповідачем носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. \~ \~ \~ \~ Заперечень відповідачем не надано. В\~силу ст.\~112\~СК Українисуд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. \~ \~ \~ \~Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає за можливе позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. При зверненні з позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір, згідно квитанції № 25 від 11 вересня 2019 року, в сумі 768 грн. 40 коп. Згідно вимог ч. 1 ст. 141 та ч.1 ст.142 ЦПК України, на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. з відповідача, а 50 відсотків судового збору в сумі 384,20 грн. - з державного бюджету. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-30 00:00:00

11 вересня 2019 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] із зазначеною заявою. Свої вимоги представник заявника обґрунтовувала тим, що під час внесення своїх даних до Єдиного Реєстру речових прав на нерухоме майно останній дізнався про існування розбіжностей в написанні його прізвища у витязі про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 16 серпня 2007 року. Так, у цьому документі його прізвище помилково зазначено як « [PERSON] », тоді як фактично його прізвище « [PERSON] ». Посилаючись на викладені обставини, просила встановити факт належності заявникові вказаного свідоцтва. Особи,\~які беруть\~участь у\~справі,\~в судове\~засідання не\~з`явилися.\~Представник заявника\~та заінтересована\~особанадали заяви, в яких просили розглянути справу без їхньої участі; представник заявника, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги, заінтересована особа вказала, що не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. У відповідності з п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд вправі встановити факт належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. 16 жовтня 2007 року заявнику було видано витяг про реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS] \~зміни назви\~ [ADDRESS] ) в м. Очакові Миколаївської області, зареєстрований за № 16291892,при заповненні якого, перекладаючи прізвище з російської мови на українську, допущено помилку замість « [PERSON] »неправильно зазначено « [PERSON] » (а. с. 16). Вказані розбіжності у написанні прізвища ставлять під сумнів належність цього документу саме заявнику. Викладене підтверджується дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме паспортом заявника серії [NUMBER] , виданого 16 липня 1997 року та довідкою про присвоєння ідентифікаційного номеру, з яких вбачається, що прізвище заявника [PERSON] (а. с. 6-8). Зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що вказаний вище витяг про\~реєстрацію права\~власності на\~нерухоме майноналежить саме [PERSON] , але при його виготовленні неправильно зазначене прізвище, зважаючи на що вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Встановлення даного факту має для [PERSON] юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved