Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-12 00:00:00

11 лютого 2020 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про видачу обмежувального припису, заінтересована особа [PERSON] . В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що [PERSON] є її колишнім чоловіком. 10.12.2019 шлюб розірвано. Фактично вони шлюбні відносини припинили з квітня 2018 із-за поведінки останнього. [PERSON] не залишає її в спокої: весь час переслідує, приходить до місця проживання та роботи, наносить тілесні ушкодження, пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози, приниження, а також вчиняє психологічний тиск. Крім цього він надсилає смс-повідомлення її сину, переслідує друзів заявниці з метою її розшуку. За заявою заявниці було відкрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 129 КК України, проте в подальшому закрита, оскільки вона відмовилась від заяви. 27.01.2020 [PERSON] прийшов на роботу до заявниці та вчинив домашнє насильство, у зв`язку з чим було складено терміновий заборонний припис, дія якого закінчилась 06.02.2020. Вважає, що вона є постраждалою від домашнього насильства, тому змушена звернутись до суду із заявою. Провадження у справі відкрито 11 лютого 2020 року та призначено заяву до розгляду. До судового засідання заявником подано заяву про розгляд справи без її участі. [PERSON] до судового засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений у спосіб, передбачений ч. 11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до приписів ст.350-5 ЦПК неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. За таких обставин, суд визнав за можливе розглядати заяву за відсутності сторін, на підставі доказів, наявних у матеріалах заяви. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] є колишнім чоловіком заявниці [PERSON] , що підтверджується копією рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 10 грудня 2019 року по справі №490/7081/19. Від шлюбу сторони дітей не мають, проте у заявниці є син [PERSON] , [INFO] . Таким чином, заявник та її син [PERSON] , заінтересована особа [PERSON] є особами, на яких розповсюджується дія Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Звертаючись із заявою про видачу обмежувального припису, заявник вказує, що [PERSON] весь час переслідує її, приходить до місця проживання та роботи, наносить тілесні ушкодження, пише смс-повідомлення, в яких містяться погрози, приниження, а також вчиняє психологічний тиск. Крім цього він надсилає смс-повідомлення її сину, переслідує друзів заявниці з метою її розшуку. Як налогошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2, 3 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборону вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Так, з матеріалів справи вбачається, що листом Центрального відділу поліції ГУ НП в Миколаївській області від 28.01.2020 № 1340/50/11-20, [PERSON] повідомлено, що її заява зареєстрована в ЄО № 2028 від 27.01.2020 розглянута. У ході відпрацювання даних матеріалів з особою на яку вона вказує, було проведено бесіду та складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. 09.01.2020 до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за № кримінального провадження 12020150020000107 внесені відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 129 КК України за заявою [PERSON] щодо вжиття заходів до колишнього чоловіка [PERSON] , який починаючи з 31.07.2019 погрожує їй фізичною розправою. 13.01.2020 року постановою старшого слідчого Центрального відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Співак Н [PERSON] кримінальне провадження 12020150020000107 закрито у зв`язку відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. 27.01.2020 Центральним ВП ГУНП в Миколаївській області відносно [PERSON] встановлено терміновий заборонний припис строком на 10 діб, а саме до 06.02.2020 14:30 год. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] , шляхом встановлення заходу тимчасового обмеження прав кривдника строком на 6 (шість ) місяців та покладення на нього обов`язку, зокрема, встановленого п.п.4, 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. В силу ч.3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст.350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved