overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

12 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що 20 вересня 2010 року в Денисівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєструвала з ним шлюб, від якого народилася дочка [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що через несумісність характерів, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння та поваги подружнє життя між ними не склалося. Вказує, що з 2012 року з відповідачем проживають окремо, їхній шлюб носить формальний характер, будь-яке примирення та налагодження сімейних відносин між ними неможливе, а тому подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї і збереження шлюбу є недоцільним. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила строк для примирення не надавати, оскільки в їхніх відносинах, які склалися між ними, примирення вже неможливе. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони 20 вересня 2010 року в Денисівській сільській раді Білогірського району Хмельницької області зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 4. Під час перебування сторін в шлюбі народилася дочка [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбних відносин між собою не підтримують, з 2012 року проживають окремо, сім'я фактично розпалась, про що також свідчить той факт, що позивач від своїх вимог про розірвання шлюбу не відмовилася, а відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, примирення сторін уже неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 551,20 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

12 вересня 2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 600 гривень щомісячно до її повноліття, а в межах суми платежу за один місяць негайно. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона виховує та утримує дочку самостійно, відповідач працездатний, однак не приймає участі в утриманні дитини, не надає грошової матеріальної допомоги, а тому просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та пояснила, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі і в них народилася дочка [PERSON], яка з 2012 року проживає з нею в с.Данилівка Білогірського району та знаходиться на її повному матеріальному утриманні, батько дитини є працездатним, інших утриманців немає, а тому просить стягнути з нього на утримання дочки аліменти у визначеному нею розмірі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, погодившись сплачувати аліменти в меншому розмірі, зокрема не більше 300 грн. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER]. Із довідки Денисівської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 09 вересня 2016 року № 583 слідує, що позивач [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS] та на її утриманні перебуває дочка [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивач [PERSON] належних доказів про те, що відповідач має достатньо доходів для надання матеріальної допомоги на утримання дитини в розмірі 600 грн. суду не надала та в судове засідання не представила. Разом з тим, суд враховує, що відповідач [PERSON] є працездатним, доказів того, що не може працювати за станом здоров'я чи з інших причин суду не надав, а тому здатний та зобов'язаний, як один із батьків, утримувати свою неповнолітню дитину та сплачувати аліменти. При таких обставинах позов підлягає частковому задоволенню. При цьому, визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує задовільний стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, а також те, що кожен із батьків зобов'язаний в рівних умовах брати участь в матеріальному утриманні дитини і вважає за необхідне визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

12 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, з якого вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO]. На теперішній час неповнолітній син [PERSON] проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частки від усіх видів доходу, і до досягнення дитиною повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 4). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, працює, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

12 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання на період навчання. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що її батьки перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 1996 року по 17 лютого 1998 року. У період шлюбу 01 вересня 1998 року народилась вона. На теперішній час вона навчається у Державному вищому навчальному закладу «Маріупольський будівельний коледж» за спеціальністю «Опорядження будівель і споруд та будівельний дизайн» зі строком навчання до 30 червня 2017 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на її утримання на період навчання не надає, що ставить її у скрутне матеріальне становище. На підставі викладеного, просить стягнути з відповідача аліменти на своє утримання на період навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця до закінчення нею навчання. Позивачка у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, направив на адресу суду заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 01 вересня 1998 року народилась позивачка, батьком якої є відповідач у справі [PERSON]. Вона мешкає разом з матірю [PERSON] в с.Сартана м.Маріуполя по вул. Червоноармійській (Соборній), буд.82 та знаходиться на повному її утриманні. Позивачка навчається у Державному вищому навчальному закладу «Маріупольський будівельний коледж» за спеціальністю «Опорядження будівель і споруд та будівельний дизайн» зі строком навчання до 30 червня 2017 року. Згідно з ч.1,2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно з ч.1 статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд, беручи до уваги матеріальне становище платника аліментів та повнолітньої дитини, їх стан здоровя, склад їх сімей, вважає необхідним задовольнити позов та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання на період навчання у твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісяця до закінчення нею навчання, а саме до 30 червня 2017 року. При цьому, суд виходить також і з того, що визнання відповідачем позову не порушує права і інтереси чи свободи інших осіб та не суперечить закону. Приймаючи до уваги, що позивачка була звільнена від сплати судових витрат при поданні позовної заяви, судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

12 вересня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 09 березня 2002 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Підставою для розірвання шлюбу є негативна поведінка відповідача, який систематично безпідставно вчиняє скандали та бійки, має неврівноважений характер, зловживає спиртним. Більше як шість місяців з відповідачем не проживають однією сімєю. Вважає збереження сімї неможливим. В судовому засіданні [PERSON] предявлений позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві. Просила шлюб з [PERSON] розірвати. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні предявлений позов визнав повністю, просив шлюб розірвати. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 09 березня 2002 року виконавчим комітетом Вичівської сільської ради Зарічненського району Рівненської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб Серії І-ГЮ № 109217, виданого повторно 17 лютого 2016 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що стверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження, серії 1-ГЮ № 006423, виданого 06 червня 2005 року (а.с.8). У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В судовому засіданні сторони наполягали на розірванні шлюбу. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сімї є неможливим, а відтак позов підлягає до задоволення. Спору щодо місця проживання малолітньої дитини між сторонами немає. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

12 вересня 2016 року до суду надійшла заява лікаря-психіатра 7 відділення Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф.Мальцева [PERSON] про визнання доцільною госпіталізації та лікування в психіатричному закладі [PERSON], [INFO], заява обґрунтована тим, що в ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева на стаціонарному лікуванні у 7 відділенні з 17.11.2015 року з 17 год. 15 хв. по теперішній час знаходиться недієздатна [PERSON], [INFO] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. 12.09.2016 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений дефект по апато-абулічному типу. У зв'язку з чим просили суд визнати доцільною госпіталізацію та лікування в психіатричному закладі [PERSON], [INFO]. В судовому засіданні лікар Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні [PERSON]заяву підтримала та просила задовольнити. Хвора [PERSON] в судове засідання за станом здоров'я доставлена не була, про що свідчить довідка № 69, видана ПОКПЛ ім. О.Ф.Мальцева 12.09.2016 року. Прокурор Мушук Т.В. в судовому засіданні заяву підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши думку лікаря Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні [PERSON] та прокурора Мушук Т.В., вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що в ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева на стаціонарному лікуванні у 7 відділенні Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф.Мальцева з 17.11.2015 року з 17 год. 15 хв. по теперішній час знаходиться недієздатна [PERSON], [INFO] з діагнозом: шизофренія, параноїдна форма. 12.09.2016 року висновком комісії лікарів-психіатрів ПОКПЛ ім.О.Ф.Мальцева [PERSON] встановлено клінічний діагноз: шизофренія, параноїдна форма, галюцинаторно-параноїдний синдром, виражений дефект по апато-абулічному типу. Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 03.04.2006 року визнано [PERSON], [INFO] недієздатною. Рішенням Конституційного суду України від 01.06.2016 року № 2-рп/2016 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо відповідності Конституції України (конституційності) положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» (справа про судовий контроль за госпіталізацією недієздатних осіб до психіатричного закладу) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-ІІІ з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовного госпіталізації особи, визнаною у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. У зв'язку з вищевикладеним, суд вважає за можливе госпіталізувати недієздатну [PERSON], [INFO] до Полтавської обласної клінічної психіатричної лікарні імені О.Ф.Мальцева.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

12 вересня 2016 року заявник [PERSON] звернувся в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] року померла її мати [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина за заповітом, складеним нею і посвідченим Заячицівською сільською радою Локачинського району. Дівоче прізвище матері «[PERSON]», а після одруження вона змінила прізвище на «[PERSON]». Вказала, що у її свідоцтві про народження також вказане прізвище матері [PERSON]. Зазначила, що вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, проте їй повідомили, що для особи, яка не є родичами першого ступеня споріднення для спадкодавця, встановлюється ставка оподаткування в розмірі 5 відсотків від вартості успадкованого майна. Вказує, що вона не зобов'язана сплачувати цей податок, тому що є дочкою померлої [PERSON] Просить встановити факт, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була її матір'ю. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явилась, подала до суду письмову заяву, просить справу слухати у її відсутності, заявлені вимоги підтримала, просить заяву задовольнити. Заінтересована особа Володимир-Волинська ОДПІ Головного управління ДФС у Волинській області в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, а також письмове пояснення свідка [PERSON], яка підтвердила, що [PERSON], яка померла [INFO] року, була матір'ю [PERSON], суд дійшов висновку, що заява є підставною і підлягає до задоволення. У свідоцтві про народження заявника [PERSON] матір'ю останньої записана [PERSON] (а.с.6). Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису цивільного стану вбачається, що у зв'язку із втратою архівів актовий запис про шлюб [PERSON] не виявлений (а.с.10). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], [PERSON] померла [INFO] року (а.с.9). Як вбачається із копії заповіту, складеного 17 лютого 2001 року, [PERSON] заповіла у випадку своєї смерті все своє майно своїй дочці [PERSON] (а.с.7). Беручи до уваги зібрані у справі докази та їх належну оцінку, суд встановлює факт родинних відносин, а саме що [PERSON], яка померла [INFO] року, була матір'ю [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

12 вересня 2016 року заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його мати - [PERSON]. Для вирішення питання про прийняття спадщини, після смерті [PERSON], заявнику необхідно встановити факт родинних відносин зі своєю матір'ю, оскільки в його свідоцтві про народження, виданого повторно, відсутні відомості про батьків. В судовому засіданні представник заявника підтримав заявлені вимоги, посилаючись на обставини викладені в заяві, просив їх задовольнити. Заінтересована особа у судове засідання не з?явилась, до суду надійшла заява за підписом сільського голови Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням розглядати справу за відсутності представника. Позовні вимоги визнає. Дослідивши всі докази по справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Вивчивши надані документи, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 4), [INFO] народився [PERSON], відомості про батьків відсутні. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с. 5). Відповідно до довідки виданої виконкомом Чемерської сільської ради Козелецького району Чернігівської області за вих. № 158 від 21.01.2015, [PERSON], [INFO], дійсно являється сином [PERSON] (а.с. 6). Факт родинних відносин, що [PERSON] являється рідним сином [PERSON], померлої [INFO], підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON] та матеріалами справи. Аналізуючи та оцінюючи докази в їх сукупності, суд вважає встановленим факт родинних відносин, необхідний для оформлення спадщини. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд може встановити факт родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв'язку із втратою годувальника. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність достатніх правових підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-26 00:00:00

12 вересня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій вказав, що вони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 вересня 2003 року. Неповнолітніх дітей не мають. З 2013 року між ними припинені шлюбно-сімейні відносини, тому що відсутнє порозуміння у родині. Сторони мешкають разом, але спільне господарство не ведуть. Позивач вважає, що сімейні відносини припинені назавжди, їх поновлення і збереження не можливе, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщений належним чином. До суду він надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, на позові наполягає. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщена належним чином. До суду вона надала заяву про розгляд справи без її участі, не заперечує проти вимог позивача. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступне. 27 червня 2003 року сторони [PERSON] та [PERSON] у відділі реєстрації актів громадянського стану Дружківського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб, актовий запис № 136 (а.с. 9). Сторони припинили спільне проживання з січні 2013 року, оскільки між сторонами виникли непорозуміння у родині. Сторони мешкають разом, але спільним побутом та господарством не повязані. Суд вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Поновляти сімейні стосунки вони не бажають.

Outcome: approved