Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

10 березня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому вказує, що 15 листопада 2011 року помер батько відповідача [PERSON] . [PERSON] 01 вересня 2003 року заповів позивачу все майно. 03 серпня 2011 року [PERSON] заповів все своє майно відповідачу. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, в тому числі на 1\\4 частину житлового будинку. В цьому будинку позивач проживає із своює сім»єю. Після смерті батька відповідач [PERSON] повідомив позивача, що грошей на похорон батька в нього немає, тому вони домовилися, що позивач здійснює поховання за свій рахунок, а відповідач за це віддасть йому у власність 1\\4 частину житлового будинку. Під час оформлення спадщини в нотаріуса відповідач запропонував встановити памятник на могилі померлого [PERSON], а він відмовиться від спадщини на користь позивача. Позивач в листопаді 2014 року встановив памятник на могилі батька відповідача. В лютому 2015 року звернувся до відповідача з вимогою відшкодувати витрати на поховання його батька 2565,40 грн. та на встановлення памятника в сумі 5700 грн. В суді позивач доводи позову підтримує і пояснив, що проект памятника вони з відповідачем погодили в квітні 2012 року. Оскільки памятник на могилі не можна встановлювати раніше, ніж через рік після смерті особи, а також частково у звязку із складним матеріальним становищем не мав можливості встановити памятник швидше. Похорон здійснив за свої кошти, для здійснення похорону брав кредит в банку, інші родичі витрат не несли. Після встановлення памятника відповідач зажадав ще 1000 доларів США, з чим він не погодився, тому вимагав від відповідача повернути гроші витрачені на памятник та на поховання. Відповідач позов не визнає і пояснив, що на похорон батька всі давали гроші він, його мама, сестра. Він отримав державну допомогу на поховання. Документи, якими відповідач підтверджує його витрати на похорон, це витрати на поминальний обід, а такі витрати законом не передбачені. Також пояснив, що вони з позивачем усно домовились, що позивач дає йому 1000 доларів США і встановлює памятник на могилі. Позивач памятник встановив, а дати ще 1000 доларів США відмовився. Заслухавши пояснення сторін, показання свідка, дослідивши інші докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити частково. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер 15 листопада 2011 року. Після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі на нерухомість на 1\\4 частину житлового будинку в м. Полонному, на вул.. Зарічна , 38. Відповідач [PERSON] син покійного - прийняв спадщину після смерті батька. Позивач [PERSON] є співвласником будинку на вул.. Зарічна, 38 в м. Полонному. Сторони уклали усну угоду про те, що позивач приймає учсть у похороні та встановлює памятник на могилі [PERSON], а відповідач передає йому отриману у спадок 1\\4 частину житлового будинку. Позивач [PERSON] приймав участь у похованні [PERSON] і на придбання продуктів харчування для поминального обіду витратив 2565,40 грн., на встановлення памятника витратив 5700 грн. Відповідач [PERSON] отримав державну допомогу на поховання батька [PERSON] Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами свідоцтвом про смерть [PERSON], договором дарування позивачу частини житлового будинку, заповітом [PERSON] на користь позивача, інформаційною довідкою із Спадкового реєстру після смерті [PERSON], накладною та рахунком офіціанта про придбання продуктів харчування, письмовою претензією позивача про повернення грошей, витрачених на поховання та встановлення памятника на могилі, накладною про придбання памятника та з показами свідка з боку позивача [PERSON], який в суді показав, що в листопаді 2014 року памятник вже був встановлений, але між сторонами виникла нова умова - щоб позивач заплатив ще 1000 доларів США, на що останній не погоджувався. Відповідно до ст..ст.1217, 1268 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, спадкоємець за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1232 ЦК України спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про поховання та похоронну справу» намогильні споруди - памятні споруди, що встановлюються на могилах та увічнюють пам'ять про померлих, поховання померлого - це комплекс заходів та обрядових дій, які здійснюються з моменту смерті людини до поміщення труни з тілом або урни з прахом людини у могилу або колумбарну нішу, облаштування та утримання місця поховання відповідно до звичаїв та традицій, що не суперечать законодавству. З огляду на зазначені правові положення та встановлені обставини суд вважає, що сторони усно домовилися про те, що позивач приймає участь своїми коштами в похороні батька відповідача, встановлює памятник на могилі покійного, а взамін відповідач відмовляється від частки своєї спадщини в житловому будинку на користь позивача. Позивач встановив памятник, але між сторонами виник спір щодо сплати позивачем ще 1000 доларів США на користь відповідача, тому вони не досягли згоди про оформлення спадщини на користь позивача. За таких обставин відповідач [PERSON] повинен відшкодувати позивачу понесені ним витрати, які він поніс у звязку із смертю батька відповідача. Позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення в частині стягнення на його користь здійснених ним витрат на встановлення памятника на могилі на суму 5700 грн. Витрати позивача на поминальний обід згідно із зазначеними нормами законів відшкодуванню не підлягають, тому що відшкодування таких витрат не передбачено законом. Суд вважає, що позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню. Також підлягають стягненню на користь [PERSON] понесені ним витрати по оплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених вимог. [PERSON] сплатив 243,60 грн. судового збору. Сума її позову становить 8269,40 грн. Стягненню на його користь підлягає сума 5700 грн., що становить 68,92% від всієї суми предявленого до [PERSON] позову. 68,92% від суми судового збору 243,60 грн. становить 166 грн. 88 коп. Тому всього підлягає стягненню із [PERSON] на користь [PERSON] 166,88 грн.. судового збору (243,60 грн. х 68,92 % : 100% = 166 грн.88 коп.).

Outcome: partial