Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

11 серпня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулись з позовом, яким просили визначити їм додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 02.12.2016 року. Вказував, що 02.12.2016 року померла тітка позивачів [PERSON] яка за життя склала заповіт, відповідно до якого заповідала їм квартиру № 106 в будинку № 23 в пр. Богоявленському (Жовтневому) в м. Миколаєві, в рівних частках. Позивачі є спадкоємцями за заповітом після смерті останньої, однак на теперішній час не мають можливості оформити свої спадкові права, оскільки пропустили встановлений законом строк для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. В обґрунтування поважності причин пропуску звернення до нотаріуса з заявою про оформлення своїх спадкових прав позивачі посилаються на те, що вони постійно хворіли та перебували у пригніченому стані у звязку із тяжкою втратою близької їм людини, яка їм була майже як мати. Згідно Ухвали від 01.09.2017 року відкрито провадження у справі. 13.07.2018 року Ухвалою витребувано у Другої [PERSON] державної нотаріальної контори спадкову справу після смерті [PERSON] 11.10.2018 року Ухвалою витребувано спадкову справу після смерті [PERSON] у ПН ММНО [PERSON], та витяг про реєстрацію у Спадковому реєстрі заповіту [PERSON], [INFO] 13.12.2018 року Ухвалою суду було замінено неналежного відповідача з Виконавчого комітету [PERSON] міської ради на належного відповідача [PERSON] міську раду. Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав,зазначених у позові. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином. Відповідно до ухвали суду проводиться заочний розгляд справи. Від третьої особи ПН ММНО [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Встановивши фактичні обставини, з'ясувавши взаємовідносини, які склались між сторонами, дослідивши надані докази, суд при вирішені справи виходить з такого. Відповідно до Свідоцтва про право власності на житловий будинок від 06.03.1992 року, виданого Виконавчим комітетом Ленінського району ради народних депутатів, квартира [ADDRESS] (пр. Жовтневий) в м. Миколаєві належить на праві власності [PERSON]. 03.12.2008 року [PERSON] було складено заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON] відповідно до якого вона заповідала квартиру [ADDRESS] (пр. Жовтневий) в м. Миколаєві заповідала [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 1233, ст. 1236 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складання заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. 02 грудня 2016 року [PERSON] померла. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді квартири [ADDRESS] (пр. Жовтневий) в м. Миколаєві. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. 31.07.2017 року позивачі звернулась до нотаріуса щодо подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 02 грудня 2016 року. Згідно Розяснення приватного нотаріусам Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], позивачам було повідомлено, що вони попустили строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки не звернулась у шестимісячний строк до нотаріуса. Згідно ч.1\~ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Згідно ч.1\~ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Позивачами надано довідку Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 16.04.2018 року, зі змісту якої вбачається, що [PERSON] доглядала свою тітку [PERSON] з 2011 року до моменту смерті 02.12.2016 року. Позивачами було долучено до матеріалів позову копію заповіту, що свідчить про їх обізнаність щодо існування останнього та відсутність обставин, що перешкоджали б подачі заяви до нотаріальної контори. Натомість позивачами не надано суду жодних доказів поважності причини пропуску строку звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Згідно положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд оцінює докази відповідно до вимог ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість,\~ достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог і заперечень. Недоведеність обставин, на яких наполягає позивач, є підставою для відмови у позові. Враховуючи наведене вище, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, через його недоведеність позивачами.

Outcome: dismissed