Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

11 листопада 2021 року до Дергачівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 15 квітня 2021 року між позивачем - [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала, а відповідач [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 50\~000 гривень, які останній зобов`язався повернути до 09 вересня 2021 року. Умови укладання договору позики підтверджуються власноручно написаною відповідачем розпискою, яка також засвідчує отримання грошових коштів. Відповідно до тексту розписки кошти отриманні в борг для здійснення комунальних платежів та оформлення земельної ділянки. Розписка написана в присутності свідка [PERSON] . З метою повернення грошових коштів 01.10.2021 позивачем надіслано відповідачу вимогу про повернення коштів. Вказану вимогу отримано особисто відповідачем 05.10.2021, що підтверджується даними поштового відправлення. В подальшому [PERSON] в усній формі повідомив, що не має змоги повернути грошові кошти, однак зумів оформити право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6322080501:00:002:0788 загальною площею 2 га для ведення особистого сільського господарства (земельна ділянка під сінокіс). Таким чином особисті майнові права [PERSON] порушені. Ухвалою суду провадження по справі відкрито за правилами спрощеного провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та її представник адвокат Зелінський П.Л. в судове засідання не з`явилися, представник позивача адвокат Зелінський П.Л. надав суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги у повному обсязі, просить їх задовольнити, а справу розглядати за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Про поважні причини неявки відповідач суду не повідомив, відзив на позов не подав. Таким чином, суд вважає, що відповідач ухиляється від явки в суд, тому справу можливо розглянути за його відсутності в заочному судовому засіданні. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Так як, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання та не подав відзив, а представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи, то відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, показання свідка [PERSON] , з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази на належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов до наступного. Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом було встановлено, що 15 квітня 2021 року між позивачем - [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передала, а відповідач [PERSON] прийняв грошові кошти в сумі 50\~000 гривень, які останній зобов`язався повернути до вересня 2021 року. Умови укладання договору позики підтверджуються власноручно написаною відповідачем розпискою, яка також засвідчує отримання грошових коштів. Відповідно до тексту розписки кошти отриманні в борг для здійснення комунальних платежів та оформлення земельної ділянки. Розписка написана в присутності свідка [PERSON] . З метою повернення грошових коштів 01.10.2021 позивачем надіслано відповідачу вимогу про повернення коштів. Вказану вимогу отримано особисто відповідачем 05.10.2021, що підтверджується даними поштового відправлення. Грошові кошти [PERSON] не повернув [PERSON] , однак оформив право власності на земельну ділянку із кадастровим номером 6322080501:00:002:0788 загальною площею 2 га для ведення особистого сільського господарства (земельна ділянка під сінокіс). Таким чином, відповідач ухиляється від повернення суми боргу за договором позики, чим порушує взяті на себе зобов`язання та особисті майнові права позивача. Згідно ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Частина 1, 2 статті 202 ЦК України встановлює, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків . Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Статтею 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до\~ч.\~1,\~2\~ст.\~207\~ЦК України,\~правочин вважається\~таким,\~що вчинений\~у письмовій\~формі,\~якщо його\~зміст зафіксований\~в одному\~або кількох\~документах (у\~тому числі\~електронних),\~у листах,\~телеграмах,\~якими обмінялися\~сторони,\~або надсилалися\~ними до\~інформаційно-телекомунікаційної\~системи,\~що використовується\~сторонами.\~ Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до розписки строк повернення позики був встановлений до вересня 2021. Проте відповідач, не повернув позику у зазначений строк. \~ \~ \~ \~Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України визначено, що зобов`язання підлягає виконанню у строк, встановлений договором. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконанням з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Правові наслідки невиконання обов`язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками, передбачені статтею 620 ЦК України та полягають у тому, що у разі невиконання боржником обов`язку передати кредиторові у власність або у користування річ, визначену індивідуальними ознаками, кредитор має право витребувати цю річ у боржника та вимагати її передання відповідно до умов зобов`язання. У відповідності до ч. 1 ст. 1046 ЦК Кодексу, за договором\~позики одна\~сторона (позикодавець)\~передає у\~власність другій\~стороні (позичальникові)\~грошові кошти\~або інші\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути позикодавцеві\~таку ж\~суму грошових\~коштів (суму\~позики)\~або таку\~ж кількість\~речей того\~ж роду\~та такої\~ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~1047\~ЦК Кодексу,на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності\~до ч.\~1\~ст.\~1049\~ЦК України,\~позичальник зобов`язаний\~повернути позикодавцеві\~позику (грошові\~кошти у\~такій самій\~сумі або\~речі,\~визначені родовими\~ознаками,\~у такій\~самій кількості,\~такого самого\~роду та\~такої самої\~якості,\~що були\~передані йому\~позикодавцем)\~у строк\~та в\~порядку,\~що встановлені\~договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. ч. 2, 3, 4 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що позивачем на підтвердження понесених витрат на професійну правову допомогу, які вона просить стягнути на її користь, надано лише договір № 30/21 про надання правової допомоги від 03 листопада 2021 року, але позивачем не надано суду доказів оплати наданих послуг, а саме відповідної квитанції про їх сплату. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При подачі позову до суду позивачем сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. і такий у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача. Отже, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача заборгованості за договором позики від 15.04.2021 у сумі 50 000, 00 грн та судового збору у сумі 908, 00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 259 ЦПК України суди ухвалюють рішення іменем України негайно після закінчення судового розгляду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved