Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-10 00:00:00

11.06.2018р. [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини (а.с. № 2-6). В позовній заяві [PERSON] посилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від цього шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач участі у вихованні доньки не приймає, матеріально не утримує в достатньому обсязі. Враховуючи викладене, позивачка просила стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки в розмірі 2 500 грн. щомісяця. Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 15.06.2018р. було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням відповідно до ч.2,3 ст. 274 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України (а.с. № 29). В наданій суду 11.09.2018р. заяві позивачка позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, справу просила розглядати за її відсутності і без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с.№104-105). Відповідач [PERSON] в судове засідання 11.09.2018р. також надав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності і без фіксування судового процесу технічними засобами, заперечував проти задоволення позову в повному обсязі, погодився сплачувати 1 500 грн. щомісячно (а.с. № 106). За таких обставин, враховуючи письмові заяви сторін від 11.09.2018р., суд розглянув цивільну справу по суті 11.09.2018р. за відсутності сторін (їх представників). Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснювався без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд розглянув справу 11.09.2018р. з винесенням рішення на загальних засадах цивільного судочинства, встановлених главою 6 розділу III ЦПК України, оскільки відсутні підстави для винесення заочного рішення суду, передбачені ч.1 ст. 280 ЦПК України (відповідач надав письмові заперечення проти позову та його думка щодо часткового визнання позовних вимог буде врахована судом при розгляді справи разом з оцінкою наданих сторонами доказів). Розглядаючи цю справу судом прийнято до уваги, що сторони обмінялись письмовим відзивом на позов за правилами ст.ст. 178, 179 ЦПК України (а.с. № 38), відповіддю на відзив (а.с. № 85-97) та письмовими запереченнями (а.с.№ 98-103), позивачкою було заявлено клопотання про витребуванням доказів, яке було задоволено 15.06.2018р. та виконано 19.06.2018р.(а.с. № 36). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, батьком малолітньої дитини - [PERSON], [INFO], є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим 16.09.2009р. Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного Дніпропетровського міського управління юстиції (а.с. № 11). Малолітня донька мешкає зі своєю матір'ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини та ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, культурного, морального і соціального розвитку. Також, згідно з ч. 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини батьки, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей, умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ч.3 ст.181, ч.1 ст.184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) за рішенням суду кошти на утримання дитини(аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 183 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1, 2 ст. 184 СК України (в редакції від 17.05.2017р.), суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. При цьому, варто зазначити, що статтею 192 СК України (в редакції від 17.05.2017р.) передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось з них та і інших випадках передбаченим цим кодексом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2018р.» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018р. - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. При розгляді справи судом дана належна оцінка відзиву відповідача 16.07.2018р. з додатками до нього та додатковим запереченням від 10.09.2018р. (а.с. № 38-78, 98-103), а також відгуку на відзив з боку позивачки від 03.09.2018р. (а.с. № 85-97). Крім того, на ухвалу суду від 15.06.2018р. про витребування доказів суду 19.06.2018р. ГУ ДФС у Дніпропетровській області надано інформацію щодо розміру задекларованого та отриманого [PERSON] доходу за 2017-2018р., за 2017р. - 98525грн., за 1-й квартал 2018р. - 100550грн. (дані станом на момент відповіді - а.с. № 36). При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховано, як те, що відповідач лише не в повній мірі виконує свої обов'язки щодо утримання доньки (а.с. № 42-58) так і те, що позивачка також повинна брати участь в утриманні дитини, що вона і робить (а.с. № 17-26). Документи, що підтверджують грошові перекази відповідача на ім'я позивачки, які додані ним 16.07.2018р. до свого відзиву не стосуються періоду, за який проводиться стягнення цим рішенням суду (а.с. № 59-78), оскільки такі перекази здійснювались з 2016р. по квітень 2018р., а рішенням суду будуть стягнуті аліменти лише з дня подачі позову, а саме з 11.06.2018р. Позивачка пред'являючи позов про стягнення аліментів у розмірі 2 500грн., фактично просить стягнути з відповідача прожитковий мінімум на дитину 9-ти років, який з 1 липня 2018р. складає - 1944грн. Аліменти стягуються до повноліття дитини, розмір прожиткового мінімуму буде з 2019р. збільшено, отже вже у 2019році позивачка на дитину може отримувати фактично прожитковий мінімум. При цьому, матеріальне становище батьків дитини зовсім різне. Так, позивачка отримала за 6 місяців з грудня 2017р. по травень 2018р. 31911грн.97коп. ( 15), тоді як дохід відповідача лише за один місяць у 2018р. складає майже таку саму суму (100550грн.63міс.+=33516грн.67коп. - а.с. № 36). За таких обставин, виходячи з принципів розумності та справедливості, а також враховуючи, що розмір прожиткового мінімуму для дитини у віці від 6 до 18 років на 2018р. встановлено у вищезазначених розмірах, а також те, що відповідач є працездатним та працевлаштований, має достатній дохід ля сплати аліментів у заявленому позивачкою розмірі, не має на утриманні інших дітей та осіб, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання малолітньої доньки аліменти в розмірі 2 500 грн., щомісячно, починаючи стягнення з 11.06.2018р. і до досягнення дитиною повноліття. Такий розмір аліментів повністю узгоджується з нормами, встановленими ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України (в редакції від 17.05.2017р.). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України з огляду на те, що позивачка при пред'явленні позову була звільнена від сплати судового збору, то на підставі ст. 2 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 704 грн. 80 коп., що є мінімальною ставкою судового збору на 2018р. за майновими вимогами. На підставі викладеного,

Outcome: approved