Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

11 вересня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на пятьох неповнолітніх дітей, посилаючись на те, що від шлюбу вони з відповідачем мають пять неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні. Крім того, їх син [PERSON], [INFO] хворіє та потребує оперативного втручання. Відповідач офіційно не працевлаштований, але працездатний, може працювати і за законом зобовязаний брати участь в утриманні дітей, однак добровільно кошти на утримання дітей він не надає. Тому вона просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісяця. Позивач в судове засідання не зявилась, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.21/. Відповідачу направлялися судові повістки про виклик за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Так, судова повістка про виклик в судове засідання на 20.10.2017 року повернулася до суду з довідкою Укрпошти - «відмова від одержання» /а.с.28/. При цьому, згідно з ч.8 ст.76 ЦПК України, особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою. Судова повістка про виклик в судове засідання на 03.11.2017 року повернулася до суду з довідкою Укрпошти: «за зазначеною адресою не проживає» /а.с.36/. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності особи, яка бере участь у справі, за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик вручений їй належним чином. Тому суд вважає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність, що відповідає положенням ст.169 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебували в шлюбі, який був зареєстрований 21 серпня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №43/а.с.8/. Рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 03 жовтня 2017 року зазначений шлюб розірвано /а.с.33-34/. Сторони мають пятеро неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] і, згідно наданих копій свідоцтв про народження дітей, відповідач є батьком /а.с.10-14/. Діти проживають разом з позивачем /а.с.20/. Дитина [PERSON], [INFO] хворіє, перебуває на диспансерному обліку КУ «Окнянська ЦРЛ» у лікаря-хірурга з діагнозом «Двухсторонний крипторхизм», потребує оперативного лікування /а.с.31/. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 180, 182, 184 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно з ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач офіційного місця роботи не має. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що аліменти слід стягнути в твердій грошовій сумі. Що стосується розміру аліментів, суд прийшов до наступного. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, відповідно до роз'яснень п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 ''Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів'' вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів, відповідно до ч.2 ст.182 СК України, має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказів щодо неможливості сплати аліментів у розмірі, в якому просить стягувати позивач, відповідач, в порушення ст.60 ЦПК України, не надав. Відомості про наявність у відповідача інших дітей чи утриманців відсутні. Таким чином, з урахуванням вищевикладеного, беручи до уваги необхідність забезпечення умов життя, звичних для дітей, достатніх для їх фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, на яке діти мають право та враховуючи стан здоров'я дітей та інші обставини, відповідно до ст.182 СК України, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Крім того, позивач відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору. Тому згідно із ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у доход держави.

Outcome: approved