Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-28 00:00:00

10.10.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] « Про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та зобовязання вчинити певні дії », в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, зазначили, що вказуючи, що 04.05.2015 померла її мати [PERSON], якої за життя належала на праві приватної власності 1/8 частка квартири № 61, розташованої в будинку № 31 по вулиці Тобольська у м. Харкові. Інші 3/8 частки зазначеного житлового приміщення належать на праві приватної власності відповідачу [PERSON], який є пасинком померлої [PERSON] За життя [PERSON] склала заповіт щодо належного її майна, в тому числі у відношенні зазначеної частки квартири, на користь [PERSON], який було посвідчено 24.07.1995 у Шостій Харківській державній нотаріальній конторі. Після смерті [PERSON], спадкоємець [PERSON] прийняти спадщину не бажає, так як мешкає за межами України. Після того, як [PERSON] стало відомо про відмову від спадщини [PERSON], остання звернулась до відповідної нотаріальної контори з приводу зазначеного спадкового майна, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на зазначену частку квартири її було відмовлено у звязку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, позивач вважає, що строк на прийняття спадщини нею був пропущений з вище визначених поважних причин. У зв'язку з тим, що з моменту відкриття спадщини пройшло більш шести місяців і позивачем пропущений строк для прийняття спадщини з поважних причин, остання просить суд ухвалити рішення, яким визначити додатковий строк, який буде достатнім для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON], а також зобовязати Шосту Харківську державну нотаріальну контору вчинити відповідні нотаріальні дії та видати її свідоцтва про право на спадщину за законом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], яка діє на підставі відповідного договору про надання правової допомоги ( а.с.а.с. 87-89 ), підтримали зазначені позовні вимоги, просив позов задовольнити з підстав, на які позивач посилається в своєї позовної заяві. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в нотаріально посвідченої заяві позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив їх задовольнити, справу розглянути за його відсутності. ( а.с.а.с. 31, 79 ). Представник третьої особи - Шостої Харківської державної нотаріальної контори у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надавши суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. ( а.с. 78, 80, 101 ). При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача [PERSON], представника позивача [PERSON] та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та представника третьої особи. Заслухавши пояснення позивача, представника позивача та дослідив матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим, однак таким, що підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав. У відповідності до ст.ст. 11,60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст.ст. 1233, 1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. У відповідності зі ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом вказаного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. У випадку пропуску з поважної причини передбаченого для прийняття спадщини шестимісячного строку, що починається з моменту відкриття спадщини, судом, за позовом спадкоємця, може бути визначений додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Частиною 1 статті 1273 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 « Про судову практику у справах про спадкування », вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Так в судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 07.09.1993, виданого Харківським міським центром приватизації державного житлового фонду та зареєстрованого в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації » 17.09.1993 у реєстровій книзі № П-1-3855, [PERSON] належить на праві приватної власності 1/8 частка квартири № 61, розташованої в будинку № 31 по вулиці Тобольська у м. Харкові. Інші 3/8 частки зазначеного житлового приміщення належать на праві приватної власності відповідачу [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого Шостою Харківською державною нотаріальною конторою 22.11.2011 та зареєстрованого в реєстрі за № 6-1612 та зареєстрованого в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації » 25.11.2011 у реєстровій книзі № П-1-3855. ( а.с.а.с. 14-15, 18-20, 22, 23, 24, 34-36, 41-70, 106-107 ). Споріднення позивача [PERSON] та [PERSON] підтверджується дослідженими у судовому засіданні наступними доказами : свідоцтвом про одруження [PERSON] та [PERSON] від 04.05.1976, в якому прізвище [PERSON] змінено на [PERSON]; свідоцтвом про народження [PERSON] від 31.07.1951, в якому її батьками зазначені : батько - [PERSON], мати - [PERSON]; свідоцтвом про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], в якому зазначена зміна прізвище [PERSON] на [PERSON]; Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00016967206 від 09.09.2016, в якому зазначено, що [PERSON] змінила прізвище на Медик після реєстрації шлюбу від 04.09.1971 з [PERSON], який у свою чергу розірвано 22.03.1977; свідоцтвом про укладання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] від 25.04.1977, в якому зазначена зміна прізвища дружини з Медик на [PERSON], який було розірвано 31.03.1993. ( а.с.а.с. 9, 10, 11, 13, 16, 17, 39, 90 ). З копії заповіту вбачається, що [PERSON] був складений заповіт, який був посвідчений державним нотаріусом Шостої Харківської державної нотаріальної контори 24.07.1995 за реєстровим № 4-7267, відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті, заповіла все належне її майно [PERSON] ( а.с.а.с. 25-26, ). Відповідно до копії свідоцтва про смерть [PERSON] померла 04.05.2015, про що відділом ДРАЦС по місту Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції 05.05.2015 був складений відповідний актовий запис № 7165. ( а.с. 12 ). З довідки наданої Шостою Харківською державною нотаріальною конторою та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру ( спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що після смерті [PERSON] ніхто із спадкоємців з заявами про прийняття спадщини та про відмову від спадщини до нотаріальних контор не звертався, нотаріальна справа не заводилась, свідоцтво про право на спадщину не видавалось. ( а.с.а.с. 102, 103, 105-106 ). Згідно до інформації яка зазначена в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна, станом на 17.03.2017 право власності на квартиру № 61, розташовану в будинку № 31 по вулиці Тобольська у м. Харкові зареєстровано за [PERSON] ( 3/8 частки ) та [PERSON] ( ? частки ), інші відомості за вказаними параметрами відсутні. ( а.с. 107 ). 02.12.2016 позивач [PERSON] звернулася до Шостої Харківської державної нотаріальної контори з заявою з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом, яка відкрилась після смерті матері [PERSON], однак нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки позивач пропустив строк, передбачений ст. 1269 ЦК України, так як не подав вчасно заяву про прийняття спадщини. ( а.с. 40 ). В судовому засіданні встановлено, що позивач своєчасно не звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, що залишилось після смерті матері [PERSON], так як відповідач [PERSON] фактично відмовився від спадщини на її користь після сплину передбаченого ЦК України строку для подання відповідної заяви до нотаріальної контори. Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем шестимісячний строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, які були повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій, а тому вважає за необхідне визначити додатковий тримісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON], що є достатнім для звернення позивача з вказаною заявою, з урахуванням його з моменту вступу рішення суду в законну силу. В частині зобовязання державного нотаріуса Шостої Харківської державної нотаріальної контори вчинити відповідні нотаріальні дії та видати позивачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, вказані позовні вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Позивачем в своєї позовної заяві Шоста Харківська державна нотаріальна контора визначений в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Відповідно до ст.ст. 26, 30 ЦПК України, треті особи, які не заявляє самостійних вимог, є особами, які беруть участь у справі, тому вони за процесуальним положенням, сторонами у цивільному процесі, а саме позивачем та відповідачем, не являються. Таким чином, процесуальним законодавством, покладення судовим рішення відповідних обовязків, передбачено лише на відповідача по цивільній справі, а не на інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст. ст. 1217, 1220, 1233, 1235, 1261, 1268, 1270, 1272, 1273 ЦК України,

Outcome: partial