Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-17 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON], [PERSON] звернулись до суду із позовною заявою до відповідача, у якій просять визначити їм додатковий строк\~ в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], 12 квітня 2010 року. Позивачі обгрунтовують свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями за законом, однак вони не змогли отримати свідоцтво про право на спадщину, оскільки пропустили шестимісячний строк для подачі відповідної заяви, з поважної причини через тяжке матеріальне становище і відсутність коштів на оформлення спадщини, а також були юридично необізнані щодо порядку прийняття спадщини. В підготовче судове засідання позивачі не з'явились, надали суду заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримали. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, правом на участь у судовому засіданні свого представника не скористався, подав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, з огляду на наступне. Відповідно до частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що позивачі є дітьми [PERSON] (а.с. 9, 39). [PERSON] померла 12.04.2010р., що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БП №154790 (а.с. 4). За життя [PERSON] на праві власності належали три земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території Собицької сільської ради Шосткинського району Сумської області, за кадастровими номерами: 5925386600030010378, 5925386600020010514, 5925386600040020270, що підтверджується копіями відповідних державних актів на право власності на земельні (а.с. 6,7,8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй на праві власності майно. За життя [PERSON] заповіту не складала та на день смерті була зареєстрована одна (а.с. 5). З інформації, наданої Шосткинською районною державною нотаріальною конторою від 12.09.2018р. вбачається, що після смерті 12 квітня 2010 року [PERSON] спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались (а.с. 24-25). Згідно зі ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. В свою чергу, згідно з ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Наведене у сукупності дозволяє суду дійти висновку, що позивачі є спадкоємцями першої черги за законом після своєї матері [PERSON] Нормою ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. За змістом ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У п. 24 постанови Пленуму № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України роз'яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У даному випадку суд приймає до уваги причину пропуску позивачами строку для подання заяви про прийняття спадщини через юридичну необізнаність останніх та їх скрутне матеріальне становище і визнає такі причини поважними. Наявність даних обставин підтверджено, зокрема, відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с.41, 43), з яких вбачається, що позивачі за вказаних період отримували дохід, який хоча й мав регулярний характер, проте його розмір був досить низьким. Крім того, розглядаючи питання про можливість встановлення додаткового строку для прийняття спадщини суд бере до уваги те, що з заявою про відмову від спадщини в нотаріальну контору позивачі не звертались, а інших живих спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON], судом не встановлено. Проаналізувавши заявлені позивачами позовні вимоги та обставини справи, суд вважає, що визнання відповідачем позову в даному випадку не суперечить вимогам закону та не порушує прав інших осіб, а відтак у суду є всі підстави для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: approved