Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

10 березня 2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська ухвалене рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину автомашини, про стягнення грошової компенсації. 31 березня 2015 року на адресу Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшла апеляційна скарга від позивача (а.с. 64-66). 01 квітня 2015 року цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON], третя особа: [PERSON] про визнання права власності на 1/2 частину автомашини, про стягнення грошової компенсації направлена на адресу апеляційного суду Дніпропетровської області для розгляду апеляційної скарги на рішення суду. Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2015 року встановлено, що на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2015 року [PERSON] подав апеляційну скаргу. Позовні вимоги заявлено стосовно: визнання права власності на 1/2 частину автомашини, стягнення грошової компенсації у розмірі 15000 грн. З урахуванням викладеного суду належало вирішити питання стягнення судового збору на користь держави на день ухвалення рішення в сумі передбаченою Законом. Ухвалено повернути до Самарського районного суду м. Дніпропетровська цивільну справу для винесення додаткового рішення в місячний термін (а.с. 76). В судовому засіданні позивач та відповідач не заперечували проти ухвалення додаткового рішення. Вислухавши доводи та пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення про розподіл судових витрат з наступних підстав. Так, з матеріалів цивільної справи вбачається, що позивачем заявлено дві позовні вимоги, а саме визнання права власності на 1/2 частину автомашини, стягнення грошової компенсації у розмірі 15000 грн. (а.с. 3-4, 17-18) Позивачем сплачено судовий збір у розмірі 300 грн., відповідно до квитанцій від 23.06.2014 року №1/253 та від 06.10.2014 року №1/283 (а.с. 2, 16). Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 10 березня 2015 року позов задоволено частково. Визнано за [PERSON], [INFO], право власності на 1/2 частину автомобілю ВАЗ 2102, 1974 року виписку, білого кольору, державний номерний знак [NUMBER], кузов [NUMBER]. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 150 грн. (а.с. 56-58). Таким чином, при ухваленні рішення, 10 березня 2015 року Самарським районним судом м. Дніпропетровська не вирішено питання відносно стягнення суми судових витрат, а саме суми судового збору відповідно до кількості позовних вимог. Згідно до ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання, як розподілити між сторонами судові витрати. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду не в повному обсязі було сплачено судовий збір і тому суд вважає за необхідне вирішити питання про судові витрати, шляхом ухвалення додаткового рішення у справі та стягнення з позивача на користь держави недоплачену в повному обсязі суму судового збору в розмірі 187,20 грн. (243,60 + 246,60 - 300 грн.). Крім того, з відповідача необхідно достягнути на користь позивача 93,60 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved