Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

11 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання в порядку спадкування за законом права власності на земельну ділянку площею 0,1864 га, що розташована за адресою: [ADDRESS], кадастровий номер 5123783000020020216, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Позивач звернувся до суду з вказаною вимогою, посилаючись на те, що не має змоги надати нотаріусу правовстановлюючий документ для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, на підставі якого її покійній матері належала зазначена вище земельна ділянка, оскільки остання не встигла за життя його отримати. Позивач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглянути справу без його участі. Відповідач по справі в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, у якій вважає позовні вимоги правомірними та просить розглянути справу без його участі. Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача, [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], зареєстрованим та виданим Новоградківською сільською радою Овідіопольського району Одеської області [INFO] за актовим записом №26. Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], та земельної ділянки площею 3,80 га, з цільовим призначенням «ведення товарного сільськогосподарського виробництва», що розташована та території Новоградківської сільської ради Овідіопольського району Одеської області, масив №42 ділянка [NUMBER], кадастровий номер 5123783000:01:002:0238. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом. Заповіт [PERSON] не складала. 05 серпня 2011 року приватним нотаріусом, [PERSON], позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначене вище майно. З метою приватизації земельної ділянки, що розташована за адресою: [ADDRESS], [PERSON] звернулася до Новоградківської сільської ради, однак їй було повідомлено, що зазначена земельна ділянка рішенням від 20 березня 1997 року за №17 Виконкому Нвоградківської сільської ради була передана у безоплатну приватну власність [PERSON], на яку остання замовила за життя документацію із землеустрою, яка 12 серпня 2010 року, рішенням №796-V, ХХV сесії V скликання Новоградківської сільської ради була затверджена, однак [PERSON] не встигла отримати державний акт. 10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса, [PERSON], з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену ділянку, однак їй було відмовлено у зв'язку з відсутності правовстановлюючого документу на нерухоме майно (ділянку). Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права. Одним із способів захисту цивільних прав є, зокрема, визнання права. Згідно ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, зі збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності та право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. Відповідно до ст. 1261 Цивільного кодексу України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Суд повно, об'єктивно та всебічно дослідивши матеріали справи, враховуючи визнання відповідачем позову, вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі, оскільки факт належності померлій матері позивача вказаної земельної ділянки доведений. На підставі викладеного та

Outcome: approved