Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-15 00:00:00

10 січня 2017 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про право власності. Позивачі зазначають, що на даний час в будинку крім них як власників, залишається зареєстрований [PERSON], колишній чоловік позивачки [PERSON] Фактично відповідач не проживає в квартирі більше року, житлом не користується, не здійснює оплату за комунальні послуги, так як виїхав за кордон в Ірак. Позивачі зазначають, що порушуються їх права як власників житла. В добровільному порядку відповідач не знімається з реєстрації за даною адресою. Посилаючись на ст.ст. 71,72 ЖК України, позивачі просять визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. В судове засідання позиві не з'явилися, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в порядку ч.5 ст.74 ЦПК України за офіційно зареєстрованим місцем проживання (а.с.18,22). Будь-яких письмових заяв, пояснень чи заперечень відповідач до суду не подавав. За вказаних обставин, враховуючи думку позивачів, який не заперечують проти постановлення заочного рішення, суд вважає можливим розглянути справу в заочному порядку на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14-15). З довідки про склад сім'ї вбачається. що в даній квартирі зареєстровані позивачі, а також з 15 квітня 2016 року зареєстрований відповідач [PERSON], [INFO], як колишній зять (а.с.4). З копії документу, що посвідчує особу відповідача [PERSON], вбачається, що останній з 07 вересня 2013 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.18). З копії заочного рішення Зарічного районного суду м. Суми від 10 листопада 2016 року вбачається, що позивач [PERSON] розірвала шлюб з відповідачем (а.с.13). Судом встановлено, що відповідач на даний час вже не є членом сім'ї власників [PERSON], [PERSON], [PERSON] Судом встановлено з наданих суду заяв позивачів, що відповідач з квітня 2015 року не проживає у спірній квартирі, виїхав на постійне місце мешкання до Іраку. Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення у випадках і у межах строків, установлених частиною 1, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою ст. 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідач не надав суду будь-яких доказів того, що він має право і підстави подальшого користування квартирою позивачів, або що у нього є домовленість з власниками щодо подальшого проживання у квартирі. Тому суд приходить до висновку, що наявність реєстрації відповідача в квартирі порушує права позивачів як власників, так як позивачі обмежені у своєму праві розпорядження власністю, а крім того фактично відповідач як наймач у квартирі не проживає, витрат по утриманню житла не несе, і позивачі несуть зайві комунальні витрати за кількістю зареєстрованих осіб. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом - є обґрунтованими, і відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою за адресою: [ADDRESS]. в зв'язку з його відсутністю і не проживанням в даному будинку більше року без поважних причин та в зв'язку з відсутністю домовленості між ним та позивачами щодо подальшого користування квартирою. Судові витрати суд залишає за позивачами. На підставі ст. 72 ЖК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved