Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

12.02.2014 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом до [PERSON], в якому просив поділити їх спільне майно як подружжя, а саме: поділити трикімнатну квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], яка зареєстрована за відповідачем та автомобіль «KIA CERATO», 2008 року випуску, визнавши за ним право власності на ? частку квартири та автомобіля, стягнути з відповідача понесені судові витрати, пояснюючи свої вимоги наступним: вони з відповідачем перебувають в шлюбі з 22 серпня 1998 року, мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Під час шлюбу вини придбали зазначені вище квартиру та автомобіль, зараз він бажає це майно поділити. 05.08.2014 року позивач [PERSON] подав заяву про залишення його позовних вимог в частині поділу автомобіля «KIA CERATO», 2008 року випуску без розгляду. 05.08.2014 року відповідач [PERSON] подала зустрічну позовну заяву про визнання квартири [ADDRESS] її особистою власністю, пояснюючи це тими обставинами, що квартира була нею придбана за власні кошти, надані їй її матір'ю, під час окремого проживання від [PERSON], який у січні 2003 року зібрав свої речі за залишив її з дитиною. Ухвалою суду від 05.08.2014 року позовні вимоги [PERSON] про поділ автомобілю «KIA CERATO», 2008 року випуску, залишені без розгляду, а позовні вимоги стосовно поділу квартири об'єднані в одне провадження з зустрічними позовними вимогами [PERSON] В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав свої позовні вимоги, зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнав, дав пояснення, які співпадають з викладеним у позові, суду пояснив, що після укладання шлюбу з [PERSON] він постійно працював, в тому числі і водієм, займався підприємницькою діяльністю (сплачував єдиний податок), а [PERSON] не працювала; він та [PERSON] з його заробітку накопичували гроші для придбання власної квартири. Він також тричі їздив на заробітки на Північ, перший раз був там близько 9 місяців, заробив близько 3500 доларів США, другий та третій рази був по три місяці кожного разу. У грудні 2003 року він спільно з [PERSON] придбав квартиру за адресою: [ADDRESS], квартира була придбана за 6000,00 доларів США, які він та [PERSON] накопичили, родичі [PERSON] грошей на придбання квартири не давали. . Гроші продавцю передавала [PERSON] Квартиру вони підшукували разом, разом і купляли. Квартира була зареєстрована на [PERSON] тому, що він не бачив в цьому нічого поганого для себе. Після купівлі квартири вони разом робили в квартирі ремонт: переклеювали шпалери, білили та фарбували стіни та підлогу. Також він поклав плитку в ванній кімнаті та вбиральні. Через декілька днів після купівлі квартири вони до неї переїхали, в навесні зареєструвалися в неї. Шлюб з [PERSON] було розірвано 04.11.2013 року. Просив суд задовольнити його позов, а у задоволені зустрічного позову [PERSON] відмовити. Представник позивача [PERSON] підтвердив пояснення позивача [PERSON], також просив суд задовольнити позов [PERSON], а у задоволені зустрічного позову [PERSON] відмовити. Представник відповідача [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] позов [PERSON] не визнає, на задоволенні власного позову наполягає, суду пояснила наступне: в період спільного життя подружжя [PERSON] [PERSON] неодноразово уходив із сім'ї, вони мешкали окремо. У січні 2003 року [PERSON] пішов із сім'ї, не проживав разом з [PERSON] більше одного року. [PERSON] разом із сином проживали в квартирі її матері [PERSON], яка в той час тимчасово мешкала в Греції. [PERSON] разом із своїми сестрами [PERSON] та [PERSON] вирішили придбати для [PERSON] та її сина квартиру, для чого [PERSON] передала гроші в сумі 6000,00 євро, а [PERSON] разом із [PERSON] стали шукати квартиру, а після знаходження квартири за адресою: [ADDRESS], [PERSON] в присутності [PERSON] уклала нотаріально угоду купівлі-продажу квартири. Квартира була придбана за ціну, зазначену в договору купівлі-продажу 27770,00 грн. [PERSON] та [PERSON] уклали договір позики, [PERSON] написала [PERSON] розписку. В 2004 році [PERSON] переказом повернула [PERSON] борг в сумі 6000,00 євро, розписка була знищена. Після отримання від [PERSON] грошей в сумі 6000,00 євро [PERSON] та [PERSON] обміняли їх на долари США, які і витратили на придбання квартири по обмінному курсу на гривню. Окрім квартири на позичені у [PERSON] гроші також були куплені меблі в квартиру. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, за участю її представника [PERSON], на задоволені власного позову наполягала, [PERSON] у задоволені позову просила відмовити. Свідок [PERSON] суду пояснила наступне: [PERSON] - її син, що з 1998 року по 2003 рік [PERSON] та [PERSON] мешкали в квартирі тещі, [PERSON] працював, в тому числі і підприємцем, розмір його доходу вона не знає. [PERSON] не працювала. [PERSON] збирали гроші на купівлю власно ї квартири, у грудні 2003 року [PERSON] та [PERSON] за 6000,00 доларів США купили квартиру, вона гроші на купівлю квартири не давала, давали чи не давали гроші родичі [PERSON] вона не знає. Після придбання квартири [PERSON] разом переїхали до цієї квартири, приблизно через 7-10 днів після купівлі [PERSON] квартири вона їздила дивитися на квартиру. Приблизно через 1,5 років після купівлі квартири, наприкінці 2004 року, [PERSON] поїхав на заробітки на Північ, а [PERSON] повернулася мешкати до квартири своєї матері. . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона багато років дружить з батьками [PERSON], з якими спілкується. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] та [PERSON] з 1998 року по 2003 рік мешкали у тещі, а у 2003 році придбали власну квартиру, за яку сплатили більше 5000,00 доларів США, що гроші на купівлю квартири заробив [PERSON], їй невідомо давав хтось з батьків їм гроші на купівлю квартири. Також їй невідомо щоб [PERSON] та [PERSON] мешкали відокремлено один від одного. Свідок [PERSON] дав суду пояснення, які співпадають із викладеним свідком [PERSON], додатково пояснив, що [PERSON] та [PERSON] під час шлюбу також купляли автомобілі. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає в одному під'їзді із [PERSON], тому знайома із [PERSON] та [PERSON], що [PERSON] мешкала в цій квартирі з 1998 року по 2003 рік, в той період [PERSON] періодично мешкав то разом із [PERSON], то окремо від неї та їх сина. Наприкінці 2003 року, коли [PERSON] гуляла з сином біля будинку, вони зустрілися, розговорилися. [PERSON] їй повідомила про те, що квартири у Слов'янську почали дорожчати, що вона бажає мати власну квартиру, а не мешкати в квартирі матері, що вона розмовляла з цього приводу з матір'ю, яка мешкала в той час у Греції, мати вирішила зробити їй подарунок - купити квартиру. Вона повідомила [PERSON] про те, що в разі якщо мати дарить їй квартиру, то краще оформити квартиру не як купівля-продаж, а як дарування. В розмові з [PERSON] вона зрозуміла, що її мати [PERSON] прислала з Греції гроші на купівлю квартири, але гроші знаходяться у сестер [PERSON] Потім вона від [PERSON] дізналася про те, що вона купила квартиру. Ціну купівлі квартири вона не знає. Також їй відомо, що у вересні 2013 року [PERSON] остаточно пішов від [PERSON], а взимку 2013 року вони розірвали шлюб, що під час шлюбу [PERSON] їздив на заробітки на Північ, що у нього також були відносини з іншими дівчатами. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона мешкає по сусідству із [PERSON], що в квартирі [PERSON] з 1998 року мешкали її донька [PERSON] із чоловіком [PERSON], що після народження [PERSON] сина [PERSON] періодично не мешкав разом з дружиною, їздив на заробітки на Північ, уходив до інших жінок, потім повертався. [PERSON] часто зверталася до неї з проханням побути у неї вдома з дитиною поки вона не сходить по своїм різним справам, тоді вона і дізнавалася про те, що [PERSON] в черговий раз залишив [PERSON] та мешкає окремо. Їй відомо про те, що [PERSON] багато років провела в Греції, що [PERSON] постійно висилала [PERSON] гроші на прожиття, в тому числі і на придбання квартири. Квартиру [PERSON] купила у грудні 2003 року. Будинок в якому вона мешкає є кооперативним, вона також працює бухгалтером в цьому житловому кооперативі і веде облік нарахування та сплати комунальних послуг, вона пам'ятає, що з січня 2003 року увесь 2003 рік [PERSON] не проживав разом із [PERSON] в квартирі [PERSON] і на нього не нараховувалися платежі, вона у той період дуже часто, коли кожного дня по декілька разів, коли через день, заходила до [PERSON] з метою надання той допомоги, так, як син дуже тривало хворів, а мати [PERSON] - [PERSON] мешкала в Греції. Вона радила [PERSON] оформляти придбання квартири не договором купівлі-продажу, а якось інше, щоб не ділити квартиру з чоловіком. Свідок [PERSON] суду пояснила що вона є подругою [PERSON] з дитинства, що після одруження [PERSON] познайомилася із її чоловіком [PERSON], що вона й тепер підтримує дружні стосунки з [PERSON] Приблизно в один час вони з [PERSON] народили по дитині, коли діти були малі, то вони дуже часто спілкувалися. В 2003 році [PERSON] пішов від [PERSON] і приблизно рік вони разом не мешкали, в тому числі і на час придбання [PERSON] наприкінці 2003 року квартири, взагалі протягом 2003 року [PERSON] між собою не спілкувалися і стосунків не підтримували. У 2003 році дітям було по 2 роки, вони разом з дітьми гуляли, відвідували одна одну. [PERSON] в той час не жив з [PERSON], а [PERSON] погано переносили розрив з [PERSON], нервувала, пила заспокійливе. Вона давала пораду [PERSON] не оформлювати на себе квартиру, так, як її прийдеться з чоловіком ділити. За яку суму була куплена квартира вона не знає, але була куплена за гроші матері [PERSON], про що знає і [PERSON] Після купівлі [PERSON] квартири навесні 2004 року [PERSON] повернувся в сім'ю. Вона допомагала [PERSON] робити ремонт квартири, разом із [PERSON] клеїла шпалери, а [PERSON] клав плитку. Свідок [PERSON] суду пояснила що вона є кумою [PERSON], її чоловік є хресним батьком сина [PERSON]. До 2003 року вона також мешкала в одному будинку з [PERSON], часто з нею спілкувалася, їй відомо про те, що протягом 2003 року [PERSON] не мешкав разом із [PERSON], зі слів [PERSON] їй відома причина цього - [PERSON] їй казала, що [PERSON] загуляв. Гроші на квартиру були витрачені матір'ю [PERSON] - [PERSON], квартиру [PERSON] купляла разом зі своєю тіткою, [PERSON] участі в придбанні квартири не приймав - мати вислала з Греції гроші, а [PERSON] з тіткою знайшли та купили квартиру. В 2003 році вона взагалі [PERSON] не бачила, де він мешкав їй невідомо, вперше після 2003 року вона побачила [PERSON] 04.03.2004 року на святкуванні дня народження сина. Святкування було в квартирі [PERSON] Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її рідною сестрою, а [PERSON] - рідною племінницею, що 20-25 грудня 2003 року на прохання [PERSON], яка на той час була в Греції і їй зателефонувала, вона позичила їй 6000,00 євро для придбання квартири для [PERSON], яка написала про це розписку. В подальшому, в серпні 2004 році, [PERSON] повернула їй борг, переславши гроші банківським переказом, після чого розписка [PERSON] була знищена. Гроші вона передала своїй іншій сестрі [PERSON], яка приходила за ними разом з [PERSON] Сама вона за станом здоров'я допомогу в пошуку квартири та оформленні її купівлі не надавала, пошуком та купівлею квартири займалися разом [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] ніякої участі в придбанні квартири не приймав, в тому числі і не надавав гроші на її купівлю, взагалі [PERSON] в той час, в період близько 1 року, в 2003 році, не мешкав разом з [PERSON] Під час знаходження [PERSON] в Греції та постійно допомагала [PERSON] матеріально, постійно надсилаючи їй посилки та грошові перекази. Гроші в сумі 6000,00 євро, які вона передала на купівлю квартири, раніше дала їй її рідна дочка. яка постійно мешкає в Іспанії. Свідок [PERSON], яка також є рідною сестрою [PERSON] та тіткою [PERSON], дала показання, які співпадають із викладеним свідком [PERSON], доповнивши їх тим, що після отримання 6000,00 євро від [PERSON], вона та [PERSON] обміняли їх на долари США в обмінному пункті на центральному ринку, так, як угода купівлі-продажу була в доларах США (передавали долари в сумі, відповідній 27770, 00 грн. по обмінному курсу). Різницю грошей (між позиченими у [PERSON] та витраченими на придбання квартири) витратили на придбання меблів для квартири. Свідок [PERSON], яка є матір'ю [PERSON] та рідною сестрою [PERSON] та [PERSON], дала показання, які співпадають із викладеним свідками [PERSON] та [PERSON], підтвердила факт позичання у [PERSON] у грудні 2003 року 6000,00 євро та їх повернення у 2004 році, додатково пояснила, що від [PERSON] їй було відомо вісною 2003 року про те, що [PERSON] пішов із сім'ї, що купити для [PERSON] та онука квартиру вирішила саме вона, що й зробила на свої гроші (фактично на позичені [PERSON]Г.). Навесні 2004 року [PERSON] повідомила її про те, що [PERSON] повернувся до сім'ї. З наданих суду письмових документів та доказів слідує наступне: [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 22 серпня 1998 року (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] з 13.04.2004 року зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9, 17). В Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстроване право власності на квартиру [ADDRESS] з 24.02.2004 року за [PERSON] (а.с. 25, 46). Будь-які обтяження, іпотека за квартирою [ADDRESS] відсутні (а.с. 27). Право власності на автомобіль «KIA CERATO», 2008 року випуску, д.н. [NUMBER] з 13.11.2013 року зареєстроване за [PERSON] (а.с. 29). Відповідно до нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу серії ВВА № 701917 від 29 грудня 2003 року [PERSON] 29.12.2003 року купила трикімнатну квартиру [ADDRESS] за 27770,00 грн., що складає її вартість з урахуванням коефіцієнтів індексації за обліком КП «БТІ м. Слов'янська» (а.с 45). За інформацією ЖБК 3 29 м. Слов'янська [PERSON] з вересня 1998 року по квітень 2014 року була зареєстрована та мешкала в квартирі [ADDRESS], власником якої є [PERSON] [PERSON] був прописаний в цій квартирі, але з січня 2003 року по квітень 2004 року фактично в ній не проживав (а.с. 47). В період з 30.06.1999 року по 18.06.2009 року [PERSON] був зареєстрований в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців як фізична особа-підприємець (а.с. 56,57). 02.08.2004 року шляхом банківського переказу [PERSON] переказала [PERSON] на Слов'янську філію ПАТ «Укрсоцбанк» із Греції 6000,00 євро (а.с. 58-60). Розглядаючи справу суд виходив з наступного законодавства України: Відповідно до ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Згідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу; розпорядження майном, що є об'єктом спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до ЦК України. Згідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 71 СК України майно, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі; якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Згідно до ст. 72 СК України позовна давність не застосовується до вимог про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, якщо шлюб між ними не розірвано. До вимоги про поділ майна, заявленої після розірвання шлюбу, застосовується позовна давність у три роки. Позовна давність обчислюється від дня, коли один із співвласників дізнався або міг дізнатися про порушення свого права власності. Статтею 114 СК України передбачено наступний момент припинення шлюбу у разі його розірвання: У разі розірвання шлюбу органом державної реєстрації актів цивільного стану шлюб припиняється у день реєстрації розірвання шлюбу. У разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до до п.п. 2, 3 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно: - набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування; - майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на кошти, які належали їй, йому особисто. Згідно до ч. 6 ст. 57 СК України суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Відповідно до п.1) ч. 2 ст. 120 СК України у разі встановлення режиму окремого прлживання майно, набуте в майбутньому дружиною та чоловіком, не вважається набтим у шлюбі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Згідно до ч. 1, 3 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи, або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України пропорційно частині задоволених позовних вимог потрібно розподілити по сторонам справи судові витрати: Таким чином, в даному судовому засіданні, у зв'язку із визнанням обома сторонами справи факту придбання 29.12.2003 року квартири [ADDRESS] на ім'я [PERSON] в період знаходження [PERSON] та [PERSON] між собою в шлюбі, то доказуванню, відповідно до ст.ст. 60, 61 ЦПК України, обставини набуття прав авласності на цю квартиру, які підтверджують або спростовують виникнення виникнення у кожного з подружжя [PERSON] права спільної або особистої власності на спірну квартиру. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник наполягали на тому, що квартира [ADDRESS] була придбана на ім'я [PERSON] в період знаходження [PERSON] та [PERSON] між собою в шлюбі, що квартиру покупали вони разом, на гроші, які для цього разом накопичували протягом декількох років до цього. [PERSON] також пояснив суду, що він працював приватним підприємцем, що разом із [PERSON] вони шукали квартиру, знайшли і після цього здійснили угоду купівлі-продажу квартири, при укладанні угоди він був присутній у нотаріуса, але не був вписаний в договір купівлі-продажу. Під час перебування в шлюбі з [PERSON] він тричи їздив на заробіткі на Північ, перший раз він був на заробітках 9 місяців, а другий та третій рази він був тільки 3 місяці, дати своїх поїздок він не пам'ятає. Свідкок [PERSON], яка є матір'ю [PERSON], підтвердила його пояснення, показавши суду, що [PERSON] та [PERSON] протягом декількох років збирали гроші із заробітків [PERSON] на придбання квартири, а 29.12.2003 року [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру за 6000,00 доларів США, в яку й переїхали мешкати. Свідки [PERSON] та [PERSON], які є друзями [PERSON], суду показали, що [PERSON] разом із [PERSON] купили квартиру за 5000,00 доларів США, а до цього мешкали у тещі. На підтвердження своїх показань [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] не надали ніяких доказів, в тому числі й яким чином подружжя [PERSON] накопичувало гроші на купівлю квартири (на банківському рахунку або іншим шляхом), яку суму назбирали тощо. Представник відповідача [PERSON], свідки [PERSON], [PERSON] (сусідки подружжя [PERSON] до 2004 року), [PERSON] (подруга [PERSON]), [PERSON] (кума подружжя [PERSON]), [PERSON], [PERSON] (рідні тітки [PERSON]), [PERSON] (мати [PERSON]) пояснили, що протягом 2003 року [PERSON] мешкала в квартирі [PERSON] удвох з сином, без [PERSON], що вони постійно відвідували [PERSON] та не бачили [PERSON] в квартирі та поруч із [PERSON], свідок [PERSON] також пояснила, що вона як бухгалтер житлового кооперативу збирала гроші на оплату комунальних послуг і їй відомо про те, що [PERSON] протягом 2003 року сплачувала гроші за себе й за сина, а [PERSON] не проживав разом із нею в той час і нарахування на нього не здійснювалися, підтвердивши це відповідною довідкою ЖБК. [PERSON], [PERSON], [PERSON], та [PERSON] також пояснили, що [PERSON], яка на той час мешкала в Греції, вирішила подарувати [PERSON] квартиру, для чого домовилася із [PERSON] про те, що та позичить їй гроші в сумі 6000,00 євро для цієї цілі, що [PERSON] позичила [PERSON] 6000,00 євро, передавши гроші [PERSON] та [PERSON], а літку 2004 року [PERSON] повернула [PERSON] борг, переславши гроші в сумі 6000,00 євро банківським переказом. Квартиру підшукували та покупали [PERSON] разом із [PERSON]. Зазначені пояснення підтверджуються документально довідкою ЖБК 3 29 м. Слов'янська про те, що [PERSON] з вересня 1998 року по квітень 2014 року була зареєстрована та мешкала в квартирі [ADDRESS], власником якої є [PERSON], [PERSON] був прописаний в цій квартирі, але з січня 2003 року по квітень 2004 року фактично в ній не проживав та банківським переказом від 02.08.2004 року, з якого слідує, що [PERSON] переказала [PERSON] на Слов'янську філію ПАТ «Укрсоцбанк» із Греції 6000,00 євро. Таким чином, заслухавши пояснення сторін та свідків, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про недоведенність позовних вимог [PERSON] та доведенність позовних вимог [PERSON] з наступного: Обставини, які визнаються сторонами, не підлягають доказуванню. В даному випадку сторонами визнається тільки факт придбання квартири під час фактичного перебування в шлюбі. В цивільному процесі доказування покладається на сторін по справі, позивач [PERSON], який не заявляв клопотання про допит його в судовому засіданні відповідно до положень ст. 184 ЦПК України, не довів суду ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог, а саме те, що квартира була придбана на спільні гроші подружжя [PERSON], що квартиру придбали разом [PERSON] та [PERSON] і що, у зв'язку з цим, він має право на ? частку квартири. Відповідач [PERSON], навпаки, довіла суду відсутність у позивача [PERSON] права на ? частку квартири, повністю спростувавши його доводи. Так, в судовому засіданні наданими відповідачем [PERSON] письмовими доказами (довідкою ЖБК та поштовим переказом), показаннями свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], які давали свої показання під присягою, доведено факт як окремого проживання подружжя [PERSON] протягом 2003 року, в том числі і на час купівлі квартири в грудні 2002 року, так і фак. придбання квартири [PERSON] фактично на гроші своєї матері [PERSON] та спростовано голословне пояснення позивача [PERSON] про придбання квартири разом із відповідачем, за спільні гроші. Таким чином, з урахуванням усього викладеного, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя у зв'язку із його недоведеністю та наявністю підстав для задоволення [PERSON] до [PERSON] про визнання майна особистою власністю. У зв'язку із відмовою у задоволені позову [PERSON] , понесені позивачем [PERSON] та документально підтверджені судові витрати поверненню не підлягають відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] не бажає відшкодування [PERSON] понесених [PERSON] судових витрат. На підставі наведеного,

Outcome: approved