Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

11.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] районної державної адміністрації про визнання права на земельну частку\~(пай), посилаючись на те, що вона була прийнята на роботу 01.05.1994 року в Радгосп «Криворізький», на посаду - ветеринарний санітар, відділення 3, що підтверджується копією трудової книжки: запис № 31, стор.13. Радгосп «Криворізький» 13.10.1995 року було перейменовано в Колективне сільськогосподарське підприємство «Криворізьке» Апостолівський район Дніпропетровської області. 19 лютого 1996 року [PERSON] міською радою народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області прийнято рішення, про передачу у колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству «Криворізьке» земель для ведення сільськогосподарського виробництва, на підставі якого 24 квітня 1997 року КСП «Криворізьке» було видано [PERSON] на право колективної власності на землю ІІ-ДП № 000054, згідно якого [PERSON] міською радою народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області передано КСП «Криворізьке» у колективну власність землю. Членам КСП «Криворізьке» стали видавати сертифікати на земельну частку (пай), однак позивач про це не знала, відповідно їй його не виписували, і вона його не отримувала.На підставі вищевказаного просить позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] районної державної адміністраціїв судове засідання\~ не зявився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до частини другої\~статті 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про слухання справи, не сповістив суд про причини своєї відсутності. Суд, дослідивши наявні в\~ матеріалах справи докази,\~ вважає, що позов підлягає задоволенню\~з наступних підстав. Відповідно до рішення [PERSON] міської [PERSON] народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 19 лютого 1996 року № 25 колективному сільськогосподарському підприємству «Криворізьке» передано у колективну власність 4901,7 гектарів\~ землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право колективної власності на землю зареєстрованому в Книзі записів державних актів\~ на право\~ колективної власності\~ на землю\~ № 15 (а.с. 7). Згідно додатку до вказаного державного акту [PERSON] внесена до списку\~ громадян - членів КСП «Криворізьке» (а.с. 8-9). З відповіді відділу Держгеокадастру в [PERSON] районі Дніпропетровської області № Б-29/0-46/6-16, вбачається, що [PERSON] внесена до списку громадян-членів КСП «Криворізьке», але в списках Книги реєстрації сертифікатів по КСП «Криворізьке» Апостолівського району Дніпропетровської області прізвище позивача відсутнє (а.с. 10). Пунктом 24\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ»\~визначено, що член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами\~ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до положень ч. ч. 9, 10 ст. 5 Земельного Кодексу України 1990 року, кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має\~\~право\~\~одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу. За ч.ч. 6,7 ст. 6 Земельного Кодексу України 1990 року, при обчисленні розміру середньої земельної частки, що обчислюється сільською, селищною, міською Радою народних депутатів враховуються сільськогосподарські угіддя (у тому числі рілля), якими користуються підприємства, установи, організації та громадяни у межах території даної [PERSON], крім тих підприємств, установ і організацій, землі яких не підлягають приватизації. Загальний розмір обчисленої площі поділяється на кількість осіб, які працюють\~ сільському господарстві, пенсіонерів, які раніше працювали у сільському господарстві і проживають у сільській місцевості, а також осіб, зайнятих у соціальній сфері на селі. Частина друга статті 23 Земельного Кодексу України 1990 року визначала, що державний акт на право колективної власності на землю видається колективному сільськогосподарському підприємству, сільськогосподарському кооперативу, сільськогосподарському акціонерному товариству із зазначенням розмірів земель, що перебувають у власності підприємства, кооперативу, товариства і у колективній власності громадян. До державного акта додається список цих громадян. Пунктом 1 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Відповідно до п. 2 Указу № 720/95 право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Зі змісту наведеного вбачається, що особа набуває права на земельну частку (пай) у разі, якщо на момент одержання колективним сільськогосподарським підприємством акта на право колективної власності на землю вона працювала в цьому підприємстві, була його членом та включена до списку, що додається до державного\~\~акта\~\~на\~\~право колективної власності на землю. Відповідно до ст.ст. 1, 2, 3 Закону України «Про порядок\~\~ виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~\~право на земельну частку (пай) мають, зокрема, особи, які отримали сертифікат на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено\~\~в судовому порядку.\~\~ Основним документом,\~\~що посвідчує право на\~\~земельну\~\~частку (пай),\~\~є\~\~сертифікат\~\~на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну\~\~частку\~\~(пай), також є рішення суду. Підставами для\~\~виділення\~\~земельних\~\~ділянок\~\~у\~\~натурі (на місцевості)\~\~ власникам\~\~ земельних\~\~ часток\~\~ (паїв)\~\~ є\~\~рішення відповідної\~\~сільської,\~\~селищної,\~\~міської\~\~ ради\~\~ чи\~\~ районної державної адміністрації, прийняте за їх заявою про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи, державний акт на право колективної власності на землю КСП «Криворізьке» отримало на підставі рішення [PERSON] міської [PERSON] народних депутатів Апостолівського району Дніпропетровської області від 19 лютого 1996 року № 25, на підставі якого колективному сільськогосподарському підприємству «Криворізьке» передано у колективну власність 4901,7 гектарів\~ землі в межах згідно з планом для ведення сільськогосподарського виробництва. В списку працездатних членів КСП «Криворізьке», що є додатком до\~\~Державного акта на право колективної власності на землю, під номером 374 значиться [PERSON](а.с. 7-8). Даними трудової книжки від 05.11.1967 року підтверджується,що\~ [PERSON],\~ на момент одержання КСП «Криворізьке» акта на право колективної власності,\~ була прийнята на роботу 01.05.1994 року в Радгосп «Криворізький», на посаду - ветеринарний санітар, відділення 3, що підтверджується копією трудової книжки: запис № 31, стор.13 (а.с. 11-15). За таких обставин суд приходить до висновку, що у позивача виникло право на одержання земельної частки (паю), а тому заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved