Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатного батька у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову і довічно (а. с. 2-4). Позивач у позовній заяві та його представники у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог посилались на те, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] та на даний час є хворою людиною та не в змозі самостійно себе забезпечити з огляду на вартість лікування, а також на те, що єдиним джерелом доходу позивача є пенсія, середньомісячний розмір якої становить 1 440,00 грн. Оскільки позивач здійснював сплату аліментів на утримання своєї доньки до досягнення нею 23-х років, [PERSON] звернувся до суду з даним позовом, та просив суд його задовольнити. Представники позивачів у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти їхнього задоволення, посилаючись на неналежне виконання позивачем батьківських обов'язків по відношенню до відповідачки. Суд, вислухавши пояснення сторін та покази свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність відмови у задоволенні позову, виходячи з наступного. З пояснень, наданих представниками сторін у судовому засіданні вбачається, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON]. Судом встановлено, що на виконанні Красногвардійського відділу державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції з 2005 року перебувало виконавче провадження з виконання рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська щодо стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання їхньої доньки - [PERSON], [INFO], до досягнення останньою двадцятитрирічного віку у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, але неменше 1-го неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян, починаючи стягнення з 10 січня 2005 року (а. с. 38-39). Постановою державного виконавця Красногвардійського ВДВС Дніпропетровського МУЮ від 31 січня 2007 року виконавчий лист, виданий на підставі зазначеного судового рішення, був повернутий без подальшого виконання стягувачу [PERSON] за її заявою, у зв'язку з тим, що боржник добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дитини (а. с. 40). З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є хворою людиною похилого віку, яка не працює в силу хвороби та пенсійного віку (а. с. 9-10, 25-30). Свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що [PERSON] покинув родину у 90-х роках, ані матеріальної, ані будь-якої іншої допомоги донці [PERSON] не надавав. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Відповідно до ч. 1 ст. 172 Сімейного кодексу України дитина, повнолітні дочка, син зобов'язані піклуватися про батьків, проявляти про них турботу та надавати їм допомогу. Згідно з ч. 1 ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 79 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Вирішуючи позовні вимоги позивача до відповідача про стягнення аліментів на його утримання, та приймаючи до уваги, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], який на даний час є непрацездатним та за станом здоров'я потребує матеріальної допомоги, враховуючи, що свого часу [PERSON] сплачував аліменти на утримання своєї доньки, суд приходить до висновку щодо доведеності та обґрунтованості позовних вимог та вважає за необхідне стягувати щомісячно з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на отримання останнього у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) боржника, починаючи стягнення з 11 вересня 2014 року і довічно. Приймаючи таке рішення суд критично ставиться до пояснень наданих свідками у судовому засіданні, оскільки їхні покази не були підтвердженні жодним доказом. Враховуючи, що позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору за подачу позовної заяви про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за дані вимоги у сумі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved