Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-01 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання незаконним набуття та скасування права власності на земельну ділянку площею 1,9520 га (кадастровий № 6820382000:04:006:0029) та [PERSON] про визнання незаконним набуття та скасування права власності на земельну ділянку площею 1,9520 га (кадастровий № 6820382000:04:006:0028) (а.с. 2-5). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що згідно рішення Теофіпольської районної ради Хмельницької області від 17 серпня 2001 року № 4 для ведення селянського/фермерського господарства йому було надано в постійне користування земельну ділянку площею 19,0 га на території Бережинецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області, на підставі чого видано державний акт на право постійного користування землею ІІІ-ХМ № 001289, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 82. Разом з тим, в червні 2016 року позивачу стало відомо, що земельну ділянку, яка знаходиться в його постійному користуванні, з невідомих причин в публічній кадастровій карті перенесено з території Теофіпольського району на територію Білогірського району, розподілено на декілька окремих ділянок та передано у власність іншим громадянам для ведення особистого селянського господарства, зокрема, із наданої йому у постійне користування земельної ділянки виділено земельні ділянки площею 1,9520 га (кадастровий № 6820382000:04:006:0029) та площею 1,9520 га (кадастровий № 6820382000:04:006:0028), які передані у власність відповідачам [PERSON] та [PERSON] Зазначає, що згідно усіх паперових карт та технічного звіту Хмельницького філіалу Інституту землеустрою Української академії аграрних наук по встановленню в натурі меж земельної ділянки та виготовлення державного акту на право постійного користування землею [PERSON], дана земельна ділянка площею 19,0 га відноситься до земель запасу Бережинецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області. При цьому вказує, що жодних рішень уповноважених органів про вилучення у нього наданої земельної ділянки площею 19,0 га на території Бережинецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області на підставі державного акта на право постійного користування землею ІІІ-ХМ № 001289 не приймалось, зазначена земельна ділянка із його користування у встановленому порядку не вилучалась. Вважає, що в звязку з набуттям [PERSON] та [PERSON] права власності на земельну ділянку, яка перебуває в його постійному користуванні, суттєво порушені його права на належне користування землею, які підлягають захисту в судовому порядку. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, підтримали повністю, просили позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив розгляд справи проводити у його відсутності. Заслухавши учасників процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов необхідно задовольнити, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно рішення Теофіпольської районної ради Хмельницької області від 17 серпня 2001 року № 4 позивачу [PERSON] для ведення селянського/фермерського господарства на території Бережинецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області було надано в постійне користування земельну ділянку площею 19,0 га, на підставі чого було видано державний акт на право постійного користування землею ІІІ-ХМ № 001289, який зареєстровано в Книзі записів державних актів на право постійного користування землею від 27 вересня 2001 року за № 82 (а.с. 9-51). З повідомлень Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області від 12 серпня 2016 року № 23822/0-7420/6-16, відділу Держгеокадастру у Білогірському районі Хмельницької області від 08 серпня 2016 року № 31-28-0.4-1469/15-16 та від 20 вересня 2016 року № 09-28/16 слідує, що індексна (кадастрова) карта не відповідає наявним у відділі картографічним матеріалам у паперовому вигляді, які використовувалися до введення Національної кадастрової системи, а тому при наданні земельних ділянок учасникам АТО використано публічну кадастрову карту, на якій земельна ділянка площею 19,0 га, що перебуває в постійному користуванні [PERSON], з невідомих причин знаходиться на території Білогірського району, хоча фактично це територія Теофіпольського району Хмельницької області (а.с. 62-65). Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Отже, набуття права власності на земельну ділянку, яка на законних підставах перебуває в постійному користуванні іншої особи, є прямим порушенням прав такої особи на належне користування землею. Таким чином, суд вважає, що в результаті набуття відповідачами [PERSON] та [PERSON] права власності на земельну ділянку, яка на законних підставах перебуває в постійному користуванні позивача [PERSON], за відсутності підстав та рішень уповноважених органів на припинення користування чи вилучення земельної ділянки, були порушені права [PERSON] на належне користування земельною ділянкою, тому з цих підстав позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Крім того, суд бере до уваги і позицію самих відповідачів [PERSON] та [PERSON], які поданих суду заявах позовні вимоги визнали у повному обсязі, що згідно положень ч. 4 ст. 174 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому судом встановлено, що таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права третіх осіб.

Outcome: approved