Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-16 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01 серпня 2014 року належить на праві приватної власності будинок [ADDRESS]. Вказане домоволодіння він отримав у спадщину після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Відповідачка [PERSON] не є його родичкою або членом його сім'ї, він взагалі її ніколи не бачив, вона була зареєстрована в будинку ще за життя [PERSON] з 24.01.2012 р., однак у вказаному будинку ніколи не проживала та не проживає, її фактичне місцезнаходження йому не відоме. Факт її реєстрації у домоволодінні тягне за собою нарахування комунальних послуг, які вона не сплачує. Тому позивач просить відповідно до ст. 391 ЦК України визнати відповідачку такою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS], та зобов'язати третю особу зняти відповідачку з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] звернулися до суду з заявами про розгляд справи за їх відсутності, на позові наполягають (а.с. 23,24). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про місце та час слухання повідомлена належним чином відповідно до чинного законодавства (а.с. 20). Представник третьої особи Довгинцівського районного відділу у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, про дату слухання справи були повідомлені своєчасно та належним чином (а.с. 21-22). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 01.08.2014 р. належить будинок [ADDRESS] (а.с.10,11,12 - копії свідоцтва, витягів). В зазначеному будинку згідно довідки квартального комітету № 21 від 14.08.2014 р. та виписки з домової книги, зареєстрована відповідач [PERSON], 1961 р.н., яка в будинку [ADDRESS], не проживала та на теперішній час не проживає (а.с.7 - довідка, а.с. 8-9 - копія виписки з домової книги). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи, що відповідач не проживає в будинку, позивач є власником домоволодіння, для якого відповідач - стороння особа, її реєстрація чинить власнику перешкоди у користуванні, розпорядженні майном, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В частині зобов'язання Довгинцівського РВ у м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зняти з реєстраційного обліку відповідача за вищевказаною адресою, суд вважає необхідним відмовити, оскільки відповідно до абзацу другого ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV з послідуючими змінами та доповненнями, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Outcome: partial