Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначив, що після смерті 14 червня 1994 року його дядька [PERSON] він, прийнявши спадщину шляхом фактичного вступу у володіння та управління спадковим майно, за заповітом останнього від 25 травня 1994 року є єдиним спадкоємцем житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться на вул.Шевченка, 66А у с.Велимче Ратнівського району Волинської області. Через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на будинок він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Просить визнати за ним право власності на спадкове будинковолодіння за вказаною адресою. У судове засідання сторони не з'явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності та, відповідно, представник позивача - про підтримання позовних вимог, представник відповідача - про їх визнання. Позов підлягає до задоволення. Судом установлено, документально підтверджено, що [PERSON] 25 травня 1994 року усе належне йому майно, у тому числі житловий будинок з усіма господарськими будівлями, заповів позивачу у справі. Згаданий заповіт посвідчено Велимченською сільською радою Ратнівського району Волинської області і зареєстровано в реєстрі за №7. Про те, що до складу спадщини після смерті [PERSON] входить житловий будинок на вул.Шевченка, 66А у с.Велимче Ратнівського району Волинської області, свідчать довідка Велимченської сільської ради Ратнівського району від 01 липня 2015 року №900, витяг з погосподарської книги цієї сільської ради №9 за 2015 рік. Такі довідки, видані на підставі записів у погосподарських книгах, є підтвердженням приналежності особі будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, що випливає із аналізу чинних на той час постанови Ради Міністрів Української PCP від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській PCP», Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівок по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затверджених Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української PCP від 31 січня 1966 року, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української PCP, затвердженої наказом Міністра юстиції Української PCP від 31 жовтня 1975 року № 45/5, Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих, затвердженої наказом Міністра юстиції УРСР від 19 січня 1976 року № 1/5. За змістом вказаних нормативно-правових актів записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Як вбачається із свідоцтва про смерть І-ЕГ №169592, 14 червня 1994 року [PERSON] помер. З дня його смерті в силу ст.525 ЦК України (в ред.1963 року) відкрилась спадщина на житлове будинковолодіння, що йому належало. [PERSON] на виконання вимог ст.549 згаданого Кодексу прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом вступу в володіння та управління спадковим майном, у тому числі шляхом нагляду за спадковим будинком, садінням городу та збиранням врожаю, що стверджується довідкою Велимченської сільської ради від 01 липня 2015 року №898. За заявою позивача від 06.04.15 Ратнівською державною нотаріальною конторою того ж дня зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON], про що свідчать відповідна заява та витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі №40077784. Спадкоємців із правом на обов'язкову частку в спадщині згідно із довідкою Велимченської сільської ради від 01 липня 2015 року №898 у спадкодавця немає. Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] Проте отримати свідоцтво про право на спадщину, що складається із вказаного житлового будинковолодіння, позивач не має змоги через відсутність у спадкодавця передбачених чинним законодавством правовстановлюючих документів на це майно, що стверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 06.04.15. Згідно із ст.328 ч.2 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таких обставин судом не установлено. З огляду на наведене суд визнає за [PERSON] право власності на будинок з надвірними будівлями, що на вул.Шевченка, 66А у с.Велимче Ратнівського району Волинської області.

Outcome: approved