Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

12 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення в її користь аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення навчання, а саме до 30 червня 2015 року. В обґрунтування вказаних вимог позивачка зазначила, що шлюб, укладений нею із відповідачем розірваний рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2012 року. За час подружнього життя, як вказала [PERSON] у позовній заяві, в неї і [PERSON] [INFO] року народилася дитина - дочка [PERSON], яка з 01 вересня 2011 року навчається у Луцькому педагогічному коледжі на денній формі навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги від своїх батьків. Згідно з доводами позивачки відповідач всупереч ч.1 ст.199 СК України відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, тобто фактично ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків. Оскільки [PERSON] офіційно ніде не працює, то [PERSON] вважає доцільним встановлення аліментів у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні [PERSON] повністю підтримала позовні вимоги та просила суд стягнути з [PERSON] в її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON], яка продовжує навчання в Луцькому педагогічному коледжі на денній формі навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп. щомісячно з дня подачі позовної заяви до закінчення навчання - до 30 червня 2015 року. Позивачка пояснила, що в зв'язку з навчанням [PERSON] потребує матеріальної допомоги зі сторони своїх батьків, оскільки навчається на денній формі і через те, окрім стипендії в розмірі 680 (шістсот вісімдесят) грн. 00 коп., інших доходів немає. При цьому [PERSON] зазначила, що для навчання в Луцькому педагогічному коледжі, окрім продуктів харчування, одягу і взуття, [PERSON] необхідні научні та методичні посібники, книги, хореографічний одяг і взуття, іграшки та інший наочний матеріал для занять, на придбання яких повнолітня дитина потребує коштів. Згідно з доводами позивачки добровільної допомоги з її сторони для повного забезпечення всіх потреб [PERSON], викликаних її навчанням у Луцькому педагогічному коледжі, - недостатньо. [PERSON] вказала, що відповідач працездатний і за своїм матеріальним становищем спроможний щомісячно утримувати повнолітню дочку в розмірі 1000 (одна тисяча) грн. 00 коп., проте протягом останніх чотирьох місяців він надав [PERSON] лише 200 (двісті) грн. При цьому позивачка просила суд врахувати, що до 23 серпня 2014 року на підставі рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2012 року з [PERSON] стягувалися аліменти в її користь на утримання [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп. в місяць, а після досягнення повноліття [PERSON] відповідач не здійснює належне матеріальне забезпечення повнолітньої дитини. В обґрунтування фінансової спроможності відповідача сплачувати аліменти на утримання повнолітньої дитини у вказаному розмірі [PERSON] зазначила про ведення [PERSON] тепличного господарства, яке приносить дохід понад 40000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. за сезон, а також про фактичне виконання відповідачем у серпні-вересні 2014 року робіт за замовленнями у м.Москва Російської Федерації з оплатою в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) доларів США в місяць, виходячи із розміру отриманих коштів її сином [PERSON], який був на цих роботах в одній бригаді із батьком - [PERSON] Відповідач частково визнав позовні вимоги [PERSON], зазначивши в судовому засіданні, що згідний сплачувати позивачці аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] в період її навчання в Луцькому педагогічному коледжі у твердій грошовій сумі у розмірі 500 (п'ятсот) грн. 00 коп., починаючи з дня пред'явлення позову. Свою позицію [PERSON] пояснив тим, що надає матеріальну допомогу [PERSON] в межах своєї спроможності, оскільки утримує малолітнього сина [PERSON], що народився в нього і [PERSON] 25 вересня 2014 року, здійснює оплату квартирної плати і прибудинкової території та потребує лікування. Відповідач підтвердив суду факт виконання ним оплатних робіт кухаря у серпні-вересні 2014 року протягом 35 днів у м.Москва Російської Федерації та отримання за них грошових коштів близько 1000 (одна тисяча) доларів США. [PERSON] також визнав факт ведення ним тепличного господарства у с.Костюхнівка Маневицького району Волинської області, проте зазначив, що це господарство приносить дохід в розмірі 20000 (двадцять тисяч) грн. 00 коп. за сезон і належить його батькам, яким він надає допомогу. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - [PERSON] в судовому засіданні в повному обсязі підтримала позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини. З пояснень, наданих суду [PERSON], слідує, що вона навчається у Луцькому педагогічному коледжі на денній формі навчання і в зв'язку з цим потребує від батька [PERSON] матеріальної допомоги на придбання необхідних для навчання книг, методичних посібників, зошитів, наочного приладдя, спеціального одягу та взуття для хореографії, продуктів харчування, звичайного одягу та взуття, а також для оплати найманого житла та поїздок до навчального закладу. [PERSON] підтвердила, що постійним місцем її проживання є квартира [ADDRESS] в якій нині проживає її мати [PERSON], але в зв'язку з навчанням в іншому населеному пункті вона змушена наймати житло за місцем знаходження навчального закладу та оплачувати його користування в сумі 500-600 (п'ятсот-шістсот) грн. 00 коп. в місяць. Згідно з доводами [PERSON] загальна вартість всіх її витрат, викликаних навчанням у Луцькому педагогічному коледжі, складає приблизно 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп., для покриття яких її стипендії та добровільної матеріальної допомоги позивачки недостатньо. При визначенні розміру аліментів [PERSON] просила суд врахувати, що відповідач має мінливий, нерегулярний дохід від ведення тепличного господарства, від продажу ялинок під новорічні свята та від виконання ним оплатних тимчасових робіт у м.Москва Російської Федерації, однак після досягнення нею повноліття в якості допомоги надав лише 200 (двісті) грн. 00 коп. Заслухавши пояснення сторін і третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, суд дослідив і оцінив в сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню. Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах. Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Костюхнівською сільською радою Маневицького району Волинської області 06 вересня 1996 року (актовий запис №14 від 06 вересня 1996 року), у сторін по справі в період їх шлюбу [INFO] року народилася дочка [PERSON], яка на теперішній час є повнолітньою дитиною. Постійним місцем проживання [PERSON] є квартира [ADDRESS] де проживає її мати - [PERSON] і зареєстрований її батько - [PERSON] Наведені обставини підтверджуються довідкою ЖЕД №1 Кузнецовського міського комунального підприємства №2128 від 25 вересня 2014 року, не спростовуються сторонами і третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, та свідчать про наявність права [PERSON] на звернення до суду з вказаним позовом відповідно до ч.3 ст.199 СК України. Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 17 лютого 2012 року шлюб між [PERSON] і [PERSON], який зареєстрований 18 листопада 1994 року у Будківській сільській раді Маневицького району Волинської області, актовий запис №9 - розірвано та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] (нині - [PERSON]) аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 400 (чотириста) грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Вказане судове рішення свідчить, що відповідач не утримував свою дочку [PERSON] в неповнолітньому віці в добровільному порядку. Факт зміни позивачкою прізвища з [PERSON] на [PERSON] підтверджується свідоцтвом про зміну імені серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 17 травня 2013 року (актовий запис №08 від 17 травня 2013 року). Судом встановлено, що згідно з довідкою Луцького педагогічного коледжу №831 від 03 вересня 2014 року з 01 вересня 2011 року [PERSON] навчається в цьому закладі стаціонарно за спеціальністю «Початкова освіта», нині перебуває на 4-В курсі та закінчує навчання в Луцькому педагогічному коледжі 30 червня 2015 року. Отже, судом встановлено, що повнолітня дочка сторін - [PERSON] продовжує навчання і у зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги зі сторони своїх батьків. Батьківський обов'язок по утриманню повнолітньої дитини - [PERSON] позивачка виконує добровільно, а відповідач всупереч вимогам ч.1 ст.199 СК України в добровільному порядку належної матеріальної допомоги повнолітній дочці - [PERSON] не надає. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував матеріальне становище та стан здоров'я сторін і їх повнолітньої дитини [PERSON], наявність у платника аліментів на утриманні малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], та надання матеріальної допомоги повнолітній дочці [PERSON] її матір'ю [PERSON] в добровільному порядку. Повнолітня дитина сторін - [PERSON] в зв'язку з навчанням у Луцькому педагогічному коледжі на денній формі навчання ніде не працює, заробітку чи іншого доходу регулярного характеру, окрім стипендії, не отримує. При цьому суд врахував, що стипендія не є постійним доходом [PERSON], оскільки залежить від рівня її успішності. Матеріальну допомогу, яку надає [PERSON] для [PERSON], без участі в цьому батька останньої суд визнав недостатньою для повноцінного забезпечення належних умов проживання, харчування та навчання в м.Луцьк повнолітньої дитини сторін. При цьому суд прийняв до уваги, що згідно з довідкою управління освіти виконавчого комітету Кузнецовської міської ради Рівненської області №129 від 26 вересня 2014 року позивачка [PERSON] працює в БДЮТ на посаді акомпоніатора - ПНЗ та отримує заробітну плату, сукупна сума якої за період часу з березня 2014 року до серпня 2014 року включно становить 20181 (двадцять тисяч сто вісімдесят одну) грн. 40 коп. З пояснень [PERSON] слідує, що постійного місця роботи він не має, отримує мінливий, нерегулярний дохід. Зокрема, відповідачем визнано, що за виконання ним робіт кухаря у серпні-вересні 2014 року протягом 35 днів у м.Москва Російської Федерації він отримав оплату в розмірі близько 1000 (одної тисячі) доларів США. Вказані обставини, слідуючи вимогам ч.1 ст.61 ЦПК України, не підлягають доказуванню. Отже, [PERSON] спроможний за своїм матеріальним становищем утримувати повнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], в період її навчання в Луцькому педагогічному коледжі та щомісячно сплачувати аліменти на її утримання в користь [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп., починаючи з 12 вересня 2014 року до 30 червня 2015 року включно. При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини суд врахував наявність на утриманні [PERSON] іншої малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області 02 жовтня 2014 року (актовий запис №134 від 02 жовтня 2014 року), та стан здоров'я відповідача, який згідно з рішенням ЛКК №850 від 10 жовтня 2014 року має діагноз: гіпертонічна хвороба ІІ ст., ступінь 2, ризик 3, СН-І ст., хронічний холецистит, хронічний панкреатит, ремісія, носій НСV + з 2002 року. Факт отримання відповідачем доходу від ведення ним тепличного господарства у с.Костюхнівка Маневицького району Волинської області в даному випадку позивачкою і третьої особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, не доведено. Цих обставин [PERSON] не визнав, зазначивши про належність тепличного господарства у с.Костюхнівка Маневицького району Волинської області його батькам. Згідно з довідкою Костюхнівської сільської ради Маневицького району Волинської області №1428 від 10 жовтня 14 року відповідачу, який з 01 січня 2014 року по даний час проживає без реєстрації в с.Костюхнівка Маневицького району Волинської області, земельні ділянки для будівництва житлового будинку та для ведення особистого селянського господарства і в оренду на території Костюхнівської сільської ради Маневицького району Волинської області не надавалися. При вирішенні даної справи суд застосував наступні правові норми, які регулюють спірні правовідносини сторін. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Згідно з ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 201 СК України передбачено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. На підставі вказаних положень ст.201 СК України в даному випадку застосуванню підлягає ч.1 ст.191 СК України, згідно з якою аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, з наведених підстав, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, необхідно задоволити частково з врахуванням визнаних і доведених обставин та стягнути з відповідача в користь позивачки аліменти на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, - дочки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі в розмірі 700 (сімсот) грн. 00 коп., щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 12 вересня 2014 року, до моменту закінчення навчання - до 30 червня 2015 року включно. Враховуючи викладені обставини, на підставі ст.182, ч.1 ст.191, ст.ст.199-201 СК України,

Outcome: approved