Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

11 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про захист гідності, честі, ділової репутації та відшкодування моральної шкоди, завданої відповідачем в резу- льтаті висунення йому у присутності односельців звинувачень у вчиненні тяжких злочинів, поси- лаючись на наступні обставини. 18 жовтня 2015 року напередодні виборів до органів місцевого самоврядування, на яких він ба- лотувався в депутати Лиманської сільської ради, проходило зібрання сельчан з приводу виборів. Приблизно о 12 год., коли він спілкувався з односельчанами, на своєму автомобілі підїхав [PERSON], який у присутності громадян почав звинувачувати його у вчиненні тяжких злочинів, а саме, в тому, що він найняв мешканця [INFO] Ю.М. підпалити належне йому (відпо- відачу) сіносховище, а потім, щоб прибрати свідка, він скоїв вбивство зазначеної особи. Недостовірна та негативна стосовно нього інформація, висловлена прилюдно відповідачем, ду- же швидко стала поширюватися селом, у звязку з чим до нього неодноразово звертались односе- льці з приводу підтвердження або спростування зазначеної інформації. За результатами виборів його не було обрано до депутатаського складу сільської ради, що обумовилось поширенням від- носно нього відповідачем зазначеної неправдивої інформації. Того ж дня він звернувся до Татар- бунарського РВ ГУМВС України в Одеській області з завою про притягнення відповідача до від- повідальності. За результатами перевірки органом внутрішніх справ знайшов своє підтвердження факт звинувачення відповідачем його у вчиненні злочинів та йому рекомнендовано звернутись до суду за захистом своїх прав. Поширена [PERSON] негативна та недостовірна інформація порушила його особисті не- майнові права, зокрема, зганьбила його честь та гідність, та завдала шкоди, що виразилося у нега- тивному упередженому ставленні до нього з боку осіб, котрім відомо про зазначену інформацію. Так, подібними діями відповідач охарактеризував його як злочинця та особу, яка не має високих моральних цінностей. Тому, вважає, що інформація, яку поширив відповідач абсолютно не відпо- відає дійсності, має характер наклепу, не є оціночним судженням, а отже підлягає спростуванню. Крім того, в результаті згаданих дій відповідача йому заподіяна моральна шкода, що виявилось у моральних та фізичних стражданнях внаслідок порушення його законних прав, приниження чес- ті, гідності, знущанням з нього, постійному перебуванні у стану нервового напруження та стресу, втраті престижу та ділової репутації серед мешканців с.Лиман та знайомих, порушенні нормаль- них життєвих звязків через неможливість продовження активного громадського життя. Просив стягнути компенсація за моральну шкоду в сумі 50000 грн. Відповідач не визнав позовних вимог у повному обсязі, вважаючи їх необґрунтованими та таки- ми, що не підлягають задоволенню, та пояснив, що факту обвинувачення ним позивача не було, все це надумано та сфальсифіковано. Заслухавши пояснення та доводи сторін, представника позивача, допитавши свідків, дослідив- ши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог з огляду на наступне. Свідок [PERSON] пояснила, що 18.10.2015 р. вона була присутня на зібранні жителів с.Ли- ман, яких було багато. Виступав колишній мер села [PERSON] Перед цим на своєму автомо- білі приїхав [PERSON], він відкрив двері та вімкнув відеокамеру. Присутні люди задавали йо- му питання, але він нікому нічого не відповідав. Коли люди почали розходитися, [PERSON] почав у різкій формі, згаряча звинувачувати [PERSON] у тому, що той підпалив його будинок та убив людину, яку закопав. Це чули щонайменше 8-10 людей. Як показала свідок [PERSON], у жовтні 2015 року перед виборами [PERSON], який тоді балотувався до обласної ради, зібрав жителів с.Лиман, яких було багато. Були присутні: [PERSON], який висувався у депутати від вул.Мельнична, та [PERSON], що висувався у де- путати від вул.Перемоги. Останній заявив, що він все записує на відеореєстратор. Потім [PERSON] підійшов до [PERSON] і сказа:« Я знаю, що ти найняв Марчука підпалити моє майно, а потім вбив його». Звинувачення були серьозними, їх відповідач кричав услід позивачу, який від- ходив. Ця інформація поширилась по селу, село про це говорило. Свідок [PERSON] підтвердив, що 18.10.2015 р. приблизно о 12-13 год. він приїхав у це- нтр с.Лиман, де було зібрання людей. У присутності людей [PERSON] кричав, що [PERSON] спалив у нього сарай, для цього когось найняв, а потім вбив. Обвинувачення висловлювались емоційно, серьозно. Відповідно до показань свідка [PERSON], у жовтні 2015 року за тиждень до виборів колиш- ній мер села [PERSON] зібрав людей, яких було 50-60 чол. [PERSON] у присутності лю- дей почав ображати [PERSON], казав, що той йому спалив два трактори, сіносховище, вбив якогось хлопця. Ті відомості стосовно позивача, що поширив відповідач, розповсюдились по селу. Як слідує з висновку перевірки по зверненню [PERSON] від 27.01.2016 р. (копія на а.с.9), матеріали якої були оглянуті у судовому засіданні, у жовтні 2015 року напередодні виборів до міс- цевого самоврядування відбулася сходка села, на якій вирішувались проблеми громади та після закінчення якої люди почали розходитись по домівках. Приблизно о 12 год. [PERSON] разом з [PERSON], [PERSON] та [PERSON] стояли на вул.Леніна в с.Лиман, до них підїхав на автомібілі [PERSON] та почав наговорювати на [PERSON], що той найняв мешканця [INFO] Ю.М. щоб той пішов до [PERSON] додому та підпалив його сіносховище. Ще останній додав, що [PERSON], щоб прибрати свідків даного підпалу, вбив [PERSON] Довідкою виконкому Лиманської сільської ради № 301 від 22.02.2016 р.(а.с.10) підтверджуєть- ся, що [PERSON] балотувався в депутати Лиманської сільської ради VІІ скликання. Згідно постанови про закриття кримінального провадження від 31.10.2015 р., яка як і матеріали зазначеного провадження була оглянута у судовому засіданні, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12015160440000446 від 12.08.2015 р., за фактом пошкодження майна [PERSON] в результаті пожару за ознаками ч.2 ст.194 КК України закрито у звязку з встановленням від- сутності складу кримінального правопорушення в діях невстановленої особи. Таким чином, позивачем наведено докази щодо поширення [PERSON] серед жителів с. Лиман негативної та недостовірної відносно нього інформації, який звинуватив його у вчиненні тяжких злочинів. Але відповідачем не наведено жодних доказів в обгрунтування своїх звинувачень позивача у вчиненні будь-яких неправомірних дій, не кажучи вже про тяжкі злочини. Більше того, він заперечував сам факт висловлення ним згаданих звинувачень на адресу пози- вача, не дивлячись на те, що це спростовується доказами, добутими у судовому засіданні, у тому числі показаннями свідків, сумніватися в обєктивності яких у суду відсутні підстави. Отже, звинувачення [PERSON] [PERSON] у вчиненні зазначених злочинів є бездока- зовим та субєктивним, що встановлено у судовому засіданні. Таким чином, суд вважає доведеним, що в результаті оприлюднення [PERSON] негатив- ної та недостовірної інформації була принижена честь, гідність та ділова репутація позивача. Крім того, в результаті згаданих дій відповідача позивачу заподіяна моральна шкода, що вияви- лось у порушенні його спокою, перебуванні у стані нервового напруження, втраті ділової репута- ції серед мешканців с.Лиман та знайомих, порушенні нормальних життєвих звязків через немож- ливість продовження активного громадського життя, необхідності докласти додаткових зусиль для відновлення рівня ділової репутації. Суд не виключає, що в результаті розповсюдження відповідачем негативної та недостовірної інформації стосовно позивача останнього не було обрано до депутатаського складу сільської ради. Суд вважає, що компенсація за моральну шкоду з урахуванням всіх обставин справи, глибини душевних страждань позивача, вимог розумності та справедливості не може перевищувати 30000 грн., а тому позовні вимоги у цій частині підлягають частковому задоволенню. Згідно ч.ч.1,2 п.4 ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завда- ної внаслідок порушення її прав, яка, зокрема, полягає у приниженні честі та гідності фізичної осо- би, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі не- правомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за на- явності її вини. Вина [PERSON] у заподіянні моральної шкоди [PERSON] знайшла своє повне підтвер- дження в судовому засіданні. Вимоги [PERSON] про покладення на [PERSON] обовязку спростувати поширену ним стосовно нього недостовірну інформацію підлягають задоволенню. Як розяснив Пленум Верховного Суду України у своїй постанові № 1 від 27.02.2009 р. «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» (п.25), спростування має здійснюватися у такий самий спосіб, у який поширювалася недостовірна інформація. У разі, якщо спростування недостовірної інформації неможливо чи недоцільно здійснити у такий же спосіб, у який вона була поширена, то воно повин- но проводитись у спосіб, наближений (адекватний) до способу поширення, з урахуванням макси- мальної ефективності спростування та за умови, що таке спростування охопить максимальну кіль- кість осіб, що сприйняли попередньо поширену інформацію. Оскільки [PERSON] негативну та недостовірну інформацію відносно [PERSON] було поширено серед частини жителів с.Лиман на їх зібранні і ця інформація згодом стала надбанням більшої кількості жителів села, то її спростування у такий самий спосіб, у який поширювалася заз- начена інформація, є утрудненим. А тому спосіб спростування зазначеної інформації, обраний по- зивачем, має право на існування. На підставі викладеного,

Outcome: partial