Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

11.10.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Козельщинського районного суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 30 листопада 2007 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 045300 на території Бреусівської сільської ради, площею 1,23 га, кадастровий номер 5322080401:01:001:0051 для ведення особистого селянського господарства. В порушення ст. 116 ЗК України Козельщинська райдержадміністрація розпорядженням № 506 від 05.12.2012 року виділила у власність відповідачу земельну ділянку площею 2 га, на підставі якого відповідач отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку у зазначеному розмірі, яка повністю накладається на її земельну ділянку по межам від літери А до літери Б і від літери В до літери Г\~ та порушує її право власності на земельну ділянку. При видачі розпорядження про виділ земельної ділянки відповідачу [PERSON] Козельщинська райдержадміністрація не врахувала, що земельна ділянка не віднесена до земель державної власності і є чужою власністю, тобто належить їй на праві власності, а тому прохає визнати Державний акт на право власності на земельну ділянку, який виданий на імя [PERSON] на території Бреусівської сільської ради площею 2,0000 га. для ведення особистого \~селянського господарства недійсним. Згідно ухвали суду від\~ 24.09.2017 року вбачається, що\~ у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Бреусівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області про визнання державного акту на право власності на землю недійсним відкрито провадження. Справа призначена до розгляду у попередньому судовому засіданні на 15.11.2017 року о 09 годині 00 хвилин. Згідно ухвали суду від 15.11.2017 року вбачається, що дана справа призначена до судового розгляду по суті 29.11.2017 року о 10 годині 00 хвилин. 28.11.2017 року відповідач [PERSON] до початку розгляду справи по суті, звернулася до Козельщинського районного суду із зустрічним позовом до [PERSON] до [PERSON], Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання незаконним рішення шостої сесії пятого скликання Бреусівської сільської ради, Козельщинського району Полтавської області від 28 грудня 2006 року про пе\-редачу [PERSON], у приватну власність для ведення особистого селянського господарства, земельної ділянки площею 1,2300 га., яка розташо\-вана на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Пол\-тавської області, про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №045300, виданий на підставі рішення шостої сесії пятого скликання Бреусів\-ської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 28 гру\-дня 2006 року, на земельну ділянку площею 1,2300 га., передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бреусівсь\-кої сільської ради Козельщинського району Полтавської області, зареєстрова\-ний в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №010754500024. На обґрунтування зустрічного позову відповідачем зазначено, що 30 листопада 2007 року, згідно рішення шостої сесії пятого скликання від 28 грудня 2006 року Бреусівської сільської ради, [PERSON] видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №045300, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю, та на право постійного користування землею, договорів оренди землі № 010754500024, площею 1,2300 га., яка передана для ведення особи\-стого селянського господарства та розташована на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, кадастровий но\-мер земельної ділянки 5322080401:01:001:0051. Вказане рішення шостої сесії пятого скликання від 28 грудня 2006 року Бреусівської сільської ради відповідач вважає незаконним, а виданий на підставі нього державний акт на право власності на земельну ділянку недійсним, оскільки відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №394024, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації держа\-вних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №532200001001703 відповідач є власником земель\-ної ділянки площею 2,0000 га., яка передана для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Бреусівської сільської ради Козе\-льщинського району Полтавської області (за межами населеного пункту), ка\-дастровий номер земельної ділянки 5322080400:00:001:1624. Вказаний держа\-вний акт відповідачем було отримано на підставі розпорядження Козельщинської районної державної адміністрації від 26 березня 2012 року №132. Далі відповідач зазначила, що позивач [PERSON] JI. В. отримала державний акт на підставі рі\-шення шостої сесії пятого скликання від 28 грудня 2006 року Бреусівської сільської ради, але в 2006 році приймаючи вказане рішення Бреусівська сільська рада вже не мала законних повноважень на виділення земельної ділянки за межами населеного пункту. Ухвалою суду від 29.11.2017 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON], Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області, третя особа: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області про визнання незаконним рішення сільської ради та недійсним Державного акту на право власності на землю та обєднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON], треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Полтавській області, Бреусівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області про визнання державного акту на право власності на землю недійсним. Згідно ухвали суду від 16.04.2018 року позивачу [PERSON] відмовлено в прийнятті до розгляду заяви про зміну предмета позову, оскільки останньою відповідно до ч. 5 ст. 49 ЦПК України не надано докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи (Т.2 а.с. 1-6). Позивач [PERSON] та представник позивача у судовому засіданні первісний позов підтримали та прохали задовольнити, оскільки позивача [PERSON] є Державний акт на право власності на земельну ділянку, який ніким не скасовано, а отже має право на цю земельну ділянку, так як це її приватна власність. На час видачі позивачу Державного акта на право власності на земельну ділянку, право відповідача [PERSON] жодним чином порушене не було. Також, позивач та представник позивача прохають відмовити у задоволенні зустрічного позову відповідача та застосувати строк позовної давності, оскільки відсутня технічна документації меж села, а отже відсутні будь-які докази, що Бреусівська сільська рада ухвалюючи рішення вийшла за межі своїх повноважень. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи є заява відповідача згідно якої вбачається, що первісний позов позивача не визнає (Т. 1 а.с. 211). Представник відповідача [PERSON] первісний позов позивача не визнав, зустрічний позов відповідача підтримав та пояснив, що 28 грудня 2006 року Бреусівська сільська рада не проводила шосту сесію пятого скликання. Відсутнє рішення про передачу позивачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 1,2300 га., а отже немає доказів законності набуття земельної ділянки [PERSON] 29.12.2006 року Бреусівуська сільська рада провела шосту сесію пятого скликання при цьому на сесії не вирішувалося питання про передачу позивачу безоплатно у приватну власність земельної ділянки площею 1,2300 га. Також, надав пояснення, що право відповідача [PERSON] було порушене в жовтні 2017 року, оскільки після звернення позивача стало відомо, що земельна ділянка позивача накладається на земельну ділянку відповідача. 15.11.2017 року представник третьої особи Бреусівська сільська рада Козельщинського району Полтавської області землевпорядник [PERSON] у підготовчому судовому засіданні надав пояснення, що частина земельної ділянки позивача [PERSON] знаходиться в межах населеного пункту села Бреусівка, а частина за межами населеного пункту. 16.04.2018 року представники третіх осіб у судове засідання не зявилися належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи про причини неявки у судове засідання суд не повідомили. Суд, вислухавши пояснення позивача, представників сторін, свідка [PERSON] та вивчивши письмові докази по справі встановив наступне. У\~відповідності до\~ч.\~3\~та ч.\~4\~ст.\~12,\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~13\~ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обовязком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 30 листопада 2007 року позивачу [PERSON] на підставі технічної документації та рішення шостої сесії пятого скликання Бреусівської сільської ради від 28 грудня 2006 року отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 045300, яка розташована на території Бреусівської сільської ради, площею 1,23 га, кадастровий номер 5322080401:01:001:0051 для ведення особистого селянського господарства (т.1 а.с. 6, 127-140). Згідно інформації Бреусівської сільської ради від 04.12.2017 року та протоколу шостої сесії пятого скликання Бреусівської сільської ради від 29 грудня 2006 року вбачається, що 28 грудня 2006 року не проводилася шоста сесія пятого скликання Бреусівської сільської ради. Шоста сесія пятого скликання Бреусівської сільської ради проведена 29 грудня 2006 року. На сесії питання щодо передачі у приватну власність громадянці [PERSON] не вирішувалося. Далі судом встановлено, що відповідач [PERSON] на підставі технічної документації та розпорядження голови Козельщинської районної державної адміністрації від 26 березня 2012 року за № 132 отримала Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №394024, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 532200001001703, площею 2,0000 га., яка передана для ведення особистого селянського господарства та розташована на території Бреусівської сільської ради Козе\-льщинського району Полтавської області (за межами населеного пункту), ка\-дастровий номер земельної ділянки 5322080400:00:001:1624 (Т. 1 а.с. 96-109). Відповідно до повідомлення відділу у Козельщинському району Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 20.11.2017 року вбачається, що згідно даних Державного земельного кадастру земельна ділянка відповідача площею 2,0000 га з кадастровим номером 5322080400:00:001:1624 знаходиться на межами населеного пункту на території Бреусівської сільської ради Козельщинського району Полтавської області. Земельна ділянка позивача з кадастровим номером 5322080401:01:001:0051 в Державному земельному кадастрі не зареєстрована, а тому надати відомості про обсяги накладки на інші земельні ділянки неможливо. Земельна ділянка позивача частково розташована в с. Бреусівка та частково за межами населеного пункту (Т. 1 а.с. 77-82). Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] надала покази, що працює начальником відділу у Козельщинському районі Головного управління Держегокадастру у Полтавській області. Межі населених пунктів в натуру не винесені. Для визначення межі населених пунктів користуються матеріалами перерозподілу земель між землевласниками та землекористувачами. У 2007 році землями запасу розпоряджалися орган місцевого самоврядування, а за межами населеного пункту орган виконавчої влади. Земельна ділянка [PERSON] частково знаходиться в межах населеного пункту с. Бреусівка, а частково за межами населеного пункту та накладається на земельну ділянку [PERSON] Відповідно до положень\~ст.55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Ч.2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно до ч. 2 ст. 14 Конституції України, право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Положеннями ч. 1 ст. 374\~ЦК України\~визначено, що субєктами права власності на землю (земельну ділянку) є фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до\~ст. 378 ЦК України\~право власності особи на земельну ділянку може бути припинене за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Ч. 1\~ст. 393 ЦК України\~передбачено, що правовий акт органу державної влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Ст. 78 ЗК України визначено, що право власності на землю набувається та реалізується на підставі\~Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Згідно до ч. 2 ст. 152 ЗК України вбачається, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Відповідно до ч. 1 ст. 155\~ЗК України, в разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акту, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження земельною ділянкою, що їй належить, такий акт визнається недійсним. Ч. 2 ст. 158 ЗК України визначено, що виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, а також спори щодо розмежування територій сіл, селищ, міст, районів та областей. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов позивача [PERSON] про визнання недійсним Державного акта на право власності на земельну ділянку, який виданий на імя [PERSON] на території Бреусівської сільської ради площею 2,0000 га. для ведення особистого \~селянського господарства не підлягає задоволенню, оскільки судом не встановлено правових підстав для скасування вищезазначеного Державного акта на право власності на земельну ділянку. Зустрічний позов відповідача підлягає частковому задоволенню лише в частині визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №045300, виданий на підставі рішення шостої сесії пятого скликання Бреусів\-ської сільської ради Козельщинського району Полтавської області від 28 гру\-дня 2006 року, на земельну ділянку площею 1,2300 га., передану для ведення особистого селянського господарства, яка розташована на території Бреусівсь\-кої сільської ради Козельщинського району Полтавської області, зареєстрова\-ний в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі №010754500024, оскільки як встановлено в судовому засіданні 28 грудня 2006 року та 29 грудня 2016 року шоста сесія пятого скликання Бреусівської сільської ради не розглядала питання щодо передачі у приватну власність позивачу [PERSON] вищезазначеної земельної ділянки. Згідно\~ст.256 ЦК України,\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Статтею 257 ЦК України, \~передбачена загальна позовна давність, яка встановлюється тривалістю у три роки. Отже, з врахуванням вищевикладеного, суд вважає, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача та представника позивача в частині застосування строку позовної давності до зустрічного позову відповідача, оскільки в жовтні 2017 року, відповідач після звернення позивача до суду дізнався, що земельна ділянка позивача накладається на її земельну ділянку. Згідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з позивача на користь відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог судові витрати лише в частині судового збору та витрат за послуги адвоката [PERSON], а саме в розмірі 1 600 грн. (Т. 1 а.с. 89,113). Судові витрати відповідача щодо сплати послуг адвокату [PERSON] в сумі 5\~000, 00 грн. не підлягає задоволенню, оскільки розмір таких витрат не є обґрунтованим та пропорційним до предмета спору (Т.1 а.с. 181). На підставі викладеного,

Outcome: partial