Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

12.02.2013 позивач звернулась до суду з позовом до ФОП [PERSON], в якому просить розірвати укладений 23.12.2012 року між нею та відповідачем договір про виконання робіт по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій, стягнути з відповідача на її користь завдані матеріальні збитки в розмірі 3000 грн., сплачених як аванс при укладанні договору, та відшкодувати моральну шкоду в розмірі 1000 грн. Ухвалою суду від 02.06.2014 заочне рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 07.05.2013, яким частково задоволено позов [PERSON], скасоване, а справу призначено до судового розгляду. Позивач у судове засідання не з'явилася, проте подала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила справу розглядати без її участі, надавши згоду на заочний розгляд справи. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце розгляду справи оповіщався, причин неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що 23.12.2012 року [PERSON] уклала з ФОП [PERSON] договір про виконання робіт по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій. Відповідно до умов даного договору ФОП [PERSON] зобов'язується виконати роботи по виготовленню і доставці металопластикових конструкцій (а.с. 4). Згідно з п. п. 3.1 та 3.2 Договору, при його укладенні замовник зобов'язується сплатити виконавцю аванс в сумі 3000 грн., а виконавець зобов'язується виготовити та доставити вироби протягом 30 робочих днів, тобто до 22.01.2013 року. На виконання умов договору [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] вказану суму коштів, проте до теперішнього часу останній умов договору не виконав. Відповідно до п.1 ст. 10 ЗаконуУкраїни «Про захист прав споживачів» (далі - Закон), споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Як встановлено судом, відповідач не виконав умови договору у визначений договором строк, тому вимога позивача щодо розірвання договору від 23.12.2012 підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За таких обставин, суд доходить висновку про стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 3 000 грн., сплачених позивачем як аванс при укладенні договору від 23.12.2012. Щодо позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди необхідно зазначити наступне. Загальні положення про відшкодування моральної шкоди закріплені в ст.ст. 23, 1167ЦК України. Пленум Верховного Суду України в п. 2 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 р. надав роз'яснення, що спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, коли право на відшкодування моральної шкоди безпосередньо передбачене нормами Конституції України або випливає з її положень, або закріплене законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди. Згідно з вимогами ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Укладені між сторонами договори не передбачали відшкодування моральної шкоди у разі порушення зобов'язань. Не передбачають такої відповідальності й нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, а саме § 3 глави 71 ЦК України, Закон України «Про захист прав споживачів». Також слід зазначити, що у спорах про захист прав споживачів діюче цивільне законодавство передбачає відшкодування моральної шкоди у тих випадках, якщо така завдана майну споживача або шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю. Отже, правових підстав для задоволення вимог про відшкодування моральної шкоди суд не знаходить. Також з відповідача, згідно зі ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 229 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial