Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

10.12.2014 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], Кам'янської сільської ради Апостолівського району про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Позов обгрунтовано тим, що [INFO], померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,190 га., розташована на території Кам'янської сільської ради Апостолівського району, Дніпропетровської області, та належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 127499 виданого 17 грудня 2001 року. За життя [PERSON] заповіт не складала. Спадкоємцями першої черги після її смерті є позивач, та його рідний брат - [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON], позивач фактично прийняв спадщину шляхом вступу у володіння. Вказаний факт підтверджується відповідним рішенням суду. На день смерті спадкодавиці, разом з нею спільно проживали позивач, та його брат - [PERSON], який заяви про прийняття спадщини не подавав. Після смерті [PERSON], також відкрилась спадщина. Спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті є його син - [PERSON]. Вказаний факт підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом. Позивач не заперечує та підтверджує той факт, що [PERSON] також прийняв спадщину після смерті матері. На підставі заяви позивача про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] було відкрито спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38472966 від 26.09.2014 року. 26 вересня 2014 року постановою приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом так як, в державному акті про право приватної власності на земельну ділянку допущено технічну помилку, а саме дата видачі державного акта вказано 17 грудня 2001 року, що передує даті прийняття рішення 22 сесії ХХІІІ скликання Кам'янської сільської ради народних депутатів, щодо виділення спадкодавиці вищевказаної земельної ділянки - 18 грудня 2001 року. Вказаний державний акт недійсним не визнавався, він зареєстрований у відповідній Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю, право [PERSON] за її життя ніким не оспорювалось. Вказана помилка в державному акті є технічною, проте виправлення помилок в державних актах про право власності на земельну ділянку не допускається. Все викладене свідчить про безспірність належності зазначеної вище земельної ділянки спадкодавці. Позивач вважає єдиним правовим засобом поновлення його порушеного права є звернення до суду з заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, оскільки в позасудовому порядку вирішити вказане питання не можливо. Позивачемнадано суду заяву відповідно до якої просив задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі, справу просив слухати у його відсутності. Відповідачем [PERSON]надано суду заяву відповідно до якої просив задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі, справу просив слухати у його відсутності. Представник відповідача, Кам'янської сільської ради Апостолівського району, надав відгук відповідно до якого просив слухати справу за їх відсутності, заперечень щодо задоволення позову не має. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним. Відповідно до ст.. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного зі спадкоємців за законом є рівними. Статтею 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розташовані. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Згідно ст. 1268 спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні встановлені наступні обставини: Факт час та місце відкриття спадщини [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18.11.2002 року Кам'янською сільською радою Апостолівського району Дніпропетровській області, в якому зазначено, що вона померла [INFO], про що 18.11.2002 року складено відповідний актовий запис № 67. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9,190 га., розташована на території Кам'янської сільської ради Апостолівського району, Дніпропетровської області, та належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ДП № 127499 виданого 17 грудня 2001 року. Спадкоємцями першої черги після її смерті є [PERSON], та його рідний брат - [PERSON], який помер [INFO]. Після смерті [PERSON], [PERSON], фактично прийняв спадщину шляхом вступу у володіння. Вказаний факт підтверджується відповідним рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області № 171/2154/14-ц від 12.09.2014 року. Судом встановлено, що на день смерті спадкодавиці, разом з нею спільно проживали позивач, та його брат - [PERSON], який заяви про прийняття спадщини не подавав. Факт час та місце відкриття спадщини [PERSON] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 18.11.2008 року виконавчим комітетом Кам'янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровській області, в якому зазначено, що він помер [INFO], про що 18.11.2008 року складено відповідний актовий запис № 68. Після смерті [PERSON], також відкрилась спадщина. Спадкоємцем, який прийняв спадщину після його смерті є його син - [PERSON]. Вказаний факт підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18.12.2009 року.. На підставі заяви позивача про прийняття спадщини та видачі Свідоцтва про право на спадщину приватним нотаріусом Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] було відкрито спадкову справу, про що свідчить витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 38472966 від 26.09.2014 року, а також надана зазначена спадкова справа. 26 вересня 2014 року постановою приватного нотаріуса Апостолівського районного нотаріального округу [PERSON] було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом так як, в державному акті про право приватної власності на земельну ділянку допущено технічну помилку, а саме дата видачі державного акта вказано 17 грудня 2001 року, що передує даті прийняття рішення 22 сесії ХХІІІ скликання Кам'янської сільської ради народних депутатів, щодо виділення спадкодавиці вищевказаної земельної ділянки, - 18 грудня 2001 року. Судом встановлено, що вищевказана помилка в державному акті є технічною, проте виправлення помилок в державних актах про право власності на земельну ділянку не допускається. Все викладене свідчить про безспірність належності зазначеної вище земельної ділянки спадкодавці. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі вищевказаного суд вважає, що позовні вимоги позивач слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved