Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

11 лютого 2014 року позивачка звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що 29 січня 2014 року директором навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів-ліцей» №1 м. Каменя-Каширського (далі - НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-ліцей» №1) було видано наказ № 23 згідно якого її сина [PERSON] було відсторонено від відвідування підготовчого класу. Вказаний наказ був виданий на підставі подання Камінь-Каширського міськміжрайонного управління Головного управління «Держсанепідемстанції» у Волинській області (далі Камінь-Каширського міськміжрайонного управління ГУДСЕС у Волинській області). Названий наказ мотивований тим, що відповідно до ст. ст. 12, 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» її сину не проведено всі профілактичні щеплення. Вважає цей наказ незаконним. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що вищевказаний закон стосується дітей дитячих, а не шкільних закладів. Особам, які не досягли 15-ти річного віку, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх об'єктивно інформованих батьків або інших законних представників. Вона відмовилась від усіх профілактичних щеплень, вакцинацій, ревакцинацій, біопроб та інших процедур, що пов'язані із введенням в організм сторонніх речовин з мотивів наявності у складі вакцин токсичних компонентів та у зв'язку з тим, що при проведенні щеплення медичні працівники не надають об'єктивну інформацію про ефективність профілактичних щеплень та про можливі поствакцинальні ускладнення, та ніхто не проводить медичного огляду на наявність у дитини відповідних медичних протипоказань до вакцини. Проводити індивідуальне навчання сина не має можливості. Вважає, що відсторонення дитини від навчання в школі порушує її право на освіту гарантоване Конституцією України, іншими законами України, Першим Протоколом до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, Загальною декларацією прав людини, Конвенцією про боротьбу з дискримінацією в галузі освіти. Посилаючись на вищевикладене, просить наказ директора НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-ліцей» №1 від 29 січня 2014 року №23 в частині відсторонення [PERSON], [INFO], від відвідування даного навчального закладу визнати незаконним, зобов'язати директора вказаного навчального закладу допустити до відвідування підготовчого класу у цьому закладі та не чинити їй перешкод у відвідувані школи. Судом до участі у розгляді справи як співвідповідачів залучено відділ освіти і науки Камінь-Каширської райдержадміністрації та Камінь-Каширське міськміжрайонне управління ГУДСЕС у Волинській області. Позивачка та її представник при розгляді справи позовні вимоги підтримали повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та пояснили, що [PERSON] незаконно відсторонили від відвідування підготовчого класу, просять позов задовольнити. Представник відповідача - директор НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-ліцей» №1 м. Каменя-Каширського позовні вимоги не визнала та пояснила, що з метою забезпечення здорової атмосфери в навчальному закладі та оскільки відсутня довідка про неможливітсь проведення [PERSON] профщеплень, вважає, що є всі підстави відсторонення останнього від навчання у названому навчальному закладі. Представник відділу освіти Камінь-Каширської райдержадміністрації Должко Н.В. у своєму запереченні з приводу заявлених вимог просить у позові відмовити, посилаючись на те, що для прийняття та відвідування дитиною загальноосвітніх навчальних закладів України однією з основних вимог є проведення профілактичних щеплень, що передбачено Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Дітям, які не отримали профщеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється. Також зазначила, що питання відвідування загальноосвітнього навчального закладу дітьми, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, вирішується індивідуально за рішенням лікарсько-консультативної комісії із залученням епідеміолога територіальної санепідемстанції. Відсторонення [PERSON] від відвідування навчального закладу, а не від навчання, як це вказано в позові, є тимчасовим заходом і жодним чином не порушує конституційне право на освіту, не є дискримінацією даної дитини, а є вимушеною необхідністю для забезпечення епідеміологічного благополуччя дитячого колективу. Дитина, що не отримала відповідних щеплень, несе загрозу занесення в дитячий колектив небезпечної інфекції і можливості захворювання дітей, в першу чергу тих, хто не отримав щеплень внаслідок об'єктивних причин (медичних протипоказань до імунізації). Не щеплені діти можуть стати джерелом формування в оточуючих щеплених дітей бактеріоносійства, що може становити загрозу для дітей, схильних до інфекційних захворювань, які важко їх переносять. Завідувач психолого-медико-педагогічної консультації відділу освіти Камінь-Каширської райдержадміністрації Макарчук М.А. позов не визнала посилаючись на вищевказане заперечення представника відділу освіти Камінь-Каширської райдержадміністрації Должко Н.В. та пояснила, що відсторонення [PERSON] від відвідування навчального закладу не порушує конституційне право останнього на освіту. Представник Камінь-Каширського міськміжрайонного управління Головного управління «Держсанепідемстанції» у Волинській області Юрчик Б.В. позов не визнав та пояснив, що відповідно до Законів України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» дитина має право відвідувати навчальний заклад лише за наявності всіх профщеплень. Заслухавши пояснення позивачки, її представника, представників відповідача, співвідповідачів, дослідивши наявні у справі докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено, що згідно свідоцтв про народження (а.с. 6) та про розірвання шлюбу (а.с. 5), матір'ю [PERSON], [INFO], є [PERSON] - позивачка у справі. Наказом директора НВК «ЗОШ І-ІІІ ступенів-ліцей» №1 м. Каменя-Каширського Тішкової Л.А. №23 від 29 січня 2014 року [PERSON] відсторонено від відвідування підготовчого класу у зв'язку з не проведенням усіх профілактичних щеплень згідно з Календарем профілактичних щеплень в Україні, затвердженого наказом МОЗ України № 595 від 16.09.2011 року «Про порядок проведення профілактичних щеплень в Україні та контроль якості обігу медичних імунобіологічних предметів». Наказ виданий на підставі Подання Державної санітарно-епідеміологічної служби України «Про відсторонення від навчальної діяльності» від 29 січня 2014 року №6 у зв'язку із вищевказаною причиною, виданого у відповідності до п. «е» ст. 42 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення». У вказаному поданні зазначено, що [PERSON], [INFO], не проведено усі профілактичні щеплення згідно з названим Календарем профілактичних щеплень в Україні, що є порушенням ст. ст. 12, 15 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення». Оспорюваний наказ директора школи є незаконним з наступних підстав. Відповідно до ст. 15 ч. 2 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», дітям, які не отримали профілактичних щеплень згідно з календарем щеплень, відвідування дитячих закладів не дозволяється. Згідно ст. 8 ч. 1 Закону України «Про загальну середню освіту» загальноосвітній навчальний заклад - навчальний заклад, що забезпечує реалізацію права громадян на загальну середню освіту. Крім цього, відповідно до ст. 12 ч. 7 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особам, які не досягли п'ятнадцятирічного віку чи визнані у встановленому законом порядку недієздатними, профілактичні щеплення проводяться за згодою їх об'єктивно інформованих батьків або інших законних представників. Якщо особа та (або) її законні представники відмовляються від обов'язкових профілактичних щеплень, лікар має право взяти у них відповідне письмове підтвердження, а в разі відмови дати таке підтвердження - засвідчити це актом у присутності свідків. Мати малолітнього [PERSON] відмовилась від усіх профілактичних щеплень, вакцинацій, ревакцинацій, біопроб та інших процедур, що пов'язані із введенням в організм сторонніх речовин з мотивів наявності у складі вакцин токсичних компонентів. За таких обставин суд вважає доведеною обґрунтованість відмови позивачки проходження її сином [PERSON] профілактичних щеплень. Причини відмови [PERSON] від проходження її сином профщеплень у зв'язку з тим, що при їх проведенні медичні працівники не надають об'єктивну інформацію про ефективність профілактичних щеплень та про можливі поствакцинальні ускладнення, а також те, що ніхто не проводить медичного огляду на наявність у дитини відповідних медичних протипоказань до вакцини, суд до уваги не бере, оскільки вони жодним чином не підтверджені. Таким чином, відсторонення [PERSON] від відвідування підготовчого класу вищевказаним законом не передбачено. Суд не приймає до уваги посилання представника співвідповідача на те, що відсторонення [PERSON] від відвідування підготовчого класу є тимчасовим і жодним чином не порушує його конституційне право на освіту, оскільки в поданні Державної санітарно-епідеміологічної служби України «Про відсторонення від навчальної діяльності» від 29 січня 2014 року №6 вказано термін відсторонення «до пред'явлення відомостей про проведені профілактичні щеплення або медичного висновку лікувального закладу», який стосується подання інформації про виконання даного подання, а не строк його дії, тобто у разі подальшого непроведення профілактичних щеплень дитина фактично позбавляється права на відвідування школи та відповідно на здобуття освіти. Конституцією України, зокрема її статтею 53, Загальною Декларацією прав людини (ст. 26), Законами України «Про освіту» (ст. 6), «Про загальну середню освіту» (ст. ст. 2, 6), «Про охорону дитинства» (ст. 19), кожному гарантується право на освіту. Відповідно до рішення Конституційного суду України від 04 березня 2004 року №5-рп, доступність освіти як конституційна гарантія реалізації права на освіту на принципах рівності, визначених статтею 24 Конституції України, означає, що нікому не може бути відмовлено у праві на освіту, і держава має створити можливості для реалізації цього права. Враховуючи зазначені обставини суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають до повного задоволення. Відповідно до ст. 11 ч. 1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Беручи до уваги норми вказаної статті, суд не вправі скасувати подання Державної санітарно-епідеміологічної служби України «Про відсторонення від навчальної діяльності» від 29 січня 2014 року №6, на підставі якого виданий оскаржуваний наказ, оскільки позовні вимоги про скасування названого подання не заявлялися. Судові витрати з відповідача та співвідповідачів суд не стягує, оскільки позивачка таких вимог не заявляла.

Outcome: approved