Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-09 00:00:00

11 серпня 2015 року публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк звернулось до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором в сумі 5756 грн. 46 коп. та судові витрати по справі. Позов мотивовано тим, що згідно кредитного договору № б/н від 19 вересня 2006 року відповідачу було надано кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % річних, на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак зобовязання за кредитним договором відповідач не виконав, станом на 30 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором склала 5756 грн. 46 коп., з якої 1872 грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом, 3133 грн. 45 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 500 грн. - штраф (фіксована частина), 250 грн. 31 коп. - штраф (процентна складова). У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримав, просив суд розглянути справу за його відсутності за наявними доказами у справі, просив винести заочне рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 вересня 2006 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача платіжну картку з кредитним лімітом в розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків у розмірі 36 % на рік за користування кредитом, в подальшому змінив кредитний ліміт. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, з якими відповідач ознайомився та погодився при підписанні договору від 19 вересня 2006 року, відповідач повинен погашати заборгованість по кредиту, проценти за його використання та перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до п.8.6. Умов та правил надання банківських послуг у разі порушення строків платежів більш ніж на 120 днів, відповідач зобовязаний сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Зобовязання передбачені кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 30 червня 2015 року заборгованість за кредитним договором склала 5756 (п'ять тисяч сімсот п'ятдесят шість) грн. 46 коп., з якої 1872 (одна тисяча вісімсот сімдесят дві) грн. 70 коп. - заборгованість за кредитом, 3133 (три тисячі сто тридцять три) грн. 45 коп. - заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом, 500 (п'ятсот) грн. - штраф (фіксована частина), 250 (двісті п'ятдесят) грн. 31 коп. - штраф (процентна складова). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання Тобто позовні вимоги є законними та обґрунтованими матеріалами справи. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати.

Outcome: approved