Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

12.03.2019 року заявник звернувся до суду із заявою, у якій, з урахуванням заяви про уточнення вимог від 14.03.2019 року, просить встановити факт його перебування на утриманні [PERSON], [INFO], з яким вони спільно проживали за адресою: [INFO], у період з 2012 року по 24.04.2018 року день смерті [PERSON] В обґрунтуваннях заявник послався на те, що він є інвалідом ІІ групи з дитинства. До 2012 року він проживав разом зі своїми батьками, які не цікавилися його життям, не приділяли йому увагу, зловживали алкоголем та вели розгульний спосіб життя. Після досягнення повноліття він оформив соціальну допомогу, ці кошти батьки також витрачали на свої потреби. У 2012 році він переїхав у м.Львів у квартиру [PERSON], який був студентським товаришем його батька. [PERSON] забезпечував його усім необхідним, оплачував комунальні послуги, утримував житло, отже він перебував на утриманні останнього. Після смерті [PERSON] він, як спадкоємець 5 черги звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Для реалізації спадкових прав йому необхідне встановлення даного факту. В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, з підстав, викладених у ній, просив її задовольнити. 02.04.2019 року представник заінтересованої особи подав клопотання про розгляд справи без його участі. Заслухавши пояснення представника заявника, оцінивши зібрані докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Відповідно до положень п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Пунктом 8 постанови Пленуму ВСУ від 31.03.1995 №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», судам дано розяснення, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що знав померлого близько 20 років. 5-7 років тому познайомився із заявником, він жив у квартирі [PERSON] та перебував на його утриманні. [PERSON] не мав родичів, говорив що все майно залишить заявнику. На даний час заявник проживає у нього за адресою: м.Червоноград, вул. Купчинського. Як вбачається з копії пенсійного посвідчення [PERSON] є інвалідом ІІ групи з дитинства. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть від 05.02.2019 року №00022035344, [PERSON] помер 24.04.2018 року. [PERSON] перебуває на обліку у Головному управлінні пенсійного фонду України у Львівській області та отримує пенсію у разі втрати годувальника, що підтверджується копією довідки №4324 від 26.12.2018 року. Згідно копії довідки Управління соціального захисту населення Пустомитівської РДА від 26.12.2018 року №5570, [PERSON] отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства 2 групи. З врахуванням наведеного суд прийшов до висновку, що заявник проживав разом та перебував на утриманні покійного [PERSON], оскільки допомога, яку він отримував від померлого, була для нього постійним і основним джерелом засобів до існування, а тому заява підлягає до задоволення. Встановлення даного факту необхідно заявнику для реалізації спадкових прав.

Outcome: approved