Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-29 00:00:00

1. 24 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, третя особа - державний нотаріус П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори Ужва Т.М., про визнання бездіяльності протиправною, визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом, зобов`язання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що його батько - [PERSON] , за життя одержував страхові виплати у зв`язку з трудовим каліцтвом. [INFO] батько позивача помер. Позивач прийняв спадщину після смерті останнього та отримав відповідне свідоцтво. Між тим, відповідач протиправно не нараховує страхові виплати батькові позивача, у зв`язку з чим останній не може отримати ці кошти у спадщину. Викладене стало причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання бездіяльності відповідача протиправною, визнання права власності позивача на відповідні виплати у порядку спадкування за законом, зобов`язання відповідача здійснити нарахування таких виплат та надати інформацію про їх розмір (а.с.а.с. 2 - 13, 53). 2. 14 лютого 2020 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому визнав позов у частині нарахування [PERSON] страхових виплат від 21.06.2018 (день звернення) по день смерті та надання інформації про розмір нарахованих виплат. У решті відповідач просив у позові відмовити у зв`язку з відсутністю особової справи спадкодавця (а.с.а.с. 67 - 71). 3. 19 лютого 2020 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 74). 4. Позивач, його представниця, третя особа до суду не з`явилися, звернувшись з клопотаннями про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 64). 5. Представник відповідача до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. 6. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 7. Судом встановлено, що позивач доводиться сином [PERSON] (а.с. 16). 8. За життя [PERSON] мав статус особи з інвалідністю ІІІ групи у зв`язку з трудовим каліцтвом (перебував на обліку від 01.04.2001), а також статус внутрішньо переміщеної особи. Від 02.07.2018 [PERSON] перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа у м. Дніпрі (а.с.а.с. 21 - 24). 9. 21 червня 2018 року [PERSON] звернувся до відповідача із заявою про продовження йому виплату раніше призначеної страхової виплати у зв`язку з нещасним випадком на виробництві (а.с. 34). 10. Того ж дня комісією з питань призначення (відновлення) соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам при виконавчому комітеті Новокодацької районної у м. Дніпрі ради було ухвалене протокольне рішення №79 про призначення (відновлення) [PERSON] виплату щомісячної страхової виплати внутрішньо переміщеним особам (а.с. 33). 11. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 17). 12. 05 грудня 2018 року позивач звернувся до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті батька. 13. 15 січня 2019 року позивач звернувся до П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину у вигляді автомобіля, причепу автомобільного, недоотриманої пенсії в сумі 57 852,84 грн. після смерті батька. 14. Того ж дня позивачеві було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька, за яким він набув право власності на автомобіль, причеп автомобільний та пенсію в сумі 57 852,84 грн. (а.с. 18). 15. 17 травня 2019 року позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування йому страхових виплат [PERSON] від серпня 2014 року по день смерті (а.с. 35). 16. 20 травня 2019 року відповідач своїм листом №31.1-07/4077 відмовив позивачеві у задоволенні поданої заяви, пославшись на те, що спадкодавець перебував на обліку у Донецькій області, а протокольне рішення від 21.06.2018 №79 надійшло вже після смерті батька позивача (а.с. 36). 17. 23 січня 2020 року відповідачем було ухвалено постанову №0402/44260/44260/1 про продовження [PERSON] раніше призначеної щомісячної грошової суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку, у сумі 2 895,54 грн.; проведення виплат від 01.06.2018 по 07.07.2018 включно; проведення донарахування щомісячних виплат за червень 2018 року у сумі 2 895,54 грн., липень 2018 року - у сумі 653,83 грн. (а.с. 72). 18. Страхові виплати внутрішньо переміщеним особам до грудня 2018 року здійснювалися відповідно до Порядку надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для осіб, які переміщуються з тимчасово окупованої території і районів проведення антитерористичної операції, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України від 11.12.2014 №20. 19. Згідно з частиною 4 статті 47 Закону України від 23.09.1999 №1105-ХІV «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон №1105-ХІV) виплати, призначені, але не одержані своєчасно потерпілим або особою, яка має право на одержання виплат, провадяться за весь минулий час, але не більш як за три роки з дня звернення за їх одержанням. 20. 12 травня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 №335 « Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 8 червня 2016 р. № 365», за якою орган, що здійснює соціальні виплати, на підставі рішення комісії призначає (відновлює) таку соціальну виплату з місяця, в якому надійшла заява внутрішньо переміщеної особи. Суми соціальних виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в органі, що здійснює соціальні виплати, та виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. При цьому такий порядок дотепер Кабінетом Міністрів України не визначено. 21. 12 грудня 2018 року правлінням Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України було затверджено Порядок надання страхових виплат, фінансування витрат на медичну та соціальну допомогу, передбачених загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання для внутрішньо переміщених осіб №27 (далі - Порядок), згідно з пунктом 3.1 якого внутрішньо переміщені особи мають право на продовження раніше призначених страхових виплат у робочому органі виконавчої дирекції Фонду або його відділенні за фактичним місцем проживання (перебування). 22. Пунктом 3.8 Порядку також було визначено, що суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, виплачуються на умовах окремого порядку, визначеного Кабінетом Міністрів України. Такий порядок дотепер Кабінетом Міністрів України не встановлено. 23. За змістом пункту 3.9 Порядку суми страхових виплат, які не виплачені за минулий період, обліковуються в робочих органах виконавчої дирекції Фонду, в яких зберігались справи про страхові виплати до початку антитерористичної операції, та тимчасової окупації українських територій, в порядку визначеному виконавчою дирекцією Фонду. 24. Судом встановлено, що справа про страхові виплати [PERSON] відповідачеві передано не було, що виключає можливість задоволення позовних вимог про нарахування коштів за минулий період та надання інформації про розмір нарахованих виплат. 25. У цьому випадку обґрунтованими є лише вимоги про нарахування [PERSON] страхових виплат за період звернення із заявою від 21.06.2018 по дату його смерті та визнання бездіяльності відповідача з такого ненарахування протиправною. Між тим, зважаючи на те, що вимогу про нарахування страхових виплат за період звернення із заявою по дату його смерті виконано відповідачем у добровільному порядку, суд вважає за необхідне позов задовольнити лише в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача. 26. Що стосується решти позовних вимог (визнання права власності позивача на відповідні виплати у порядку спадкування за законом, зобов`язання відповідача надати інформацію про розмір відповідних нарахувань), то суд при цьому виходить з такого. 27. Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 28. Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 29. За правилами, встановленими частиною 1 статті 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 30. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. 31. При цьому такий захист забезпечується судом винятково в разі, якщо він встановить, що права, свободи чи інтереси особи, що звернулася до суду, порушені. 32. Судом встановлено, що позивач не звертався до відповідача із заявами про надання інформації про розмір відповідних нарахувань, отже з цього приводу між сторонами спору ще не виникло. 33. Такого ж висновку суд доходить і з приводу вимоги про визнання права власності на відповідні виплати у порядку спадкування за законом після смерті батька позивача. 34. Так, матеріали спадкової справи, копія якої долучена до справи, свідчать про те, що позивач просив нотаріуса видати йому свідоцтво про право на спадщину лише відносно автомобіля, причепа автомобільного та пенсії в сумі 57 852,84 грн. Жодної згадки про спадкові права на страхові виплати батька ані заява про прийняття спадщини, ані заява про видачу свідоцтва про право на спадщину не містять. 35. Викладене, безумовно, свідчить про відсутність ознак порушення спадкового права позивача на нараховані страхові виплати його батька. 36. Що стосується вимоги позивача про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу, то суд при цьому виходить з такого. 37. Частиною 1 статті 133 ЦПК визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 38. За змістом пункту 1 частини 3 статті 133 ЦПК до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 39. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 40. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 41. Суд критично ставиться до наданого позивачем на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу меморіального ордеру від 18.09.2019 №J091853KB2, оскільки з його змісту не вбачається, що зазначені у ньому кошти в сумі 3 000,00 грн. були сплачені саме позивачем (а.с. 51). 42. Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 43. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеній частині позову підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 768,40 грн. (а.с. 1). 44.

Outcome: partial