Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

10 жовтня 2017 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] В?ячеслава Олександровича про стягнення боргу за договором позики в сумі 4010985,00 грн. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 31.08.2016 року між позивачем та відповідачем, було укладено договір позики, у відповідності до якого [PERSON] передала [PERSON] грошові кошти у розмірі 150 000,00 доларів США. Позика була надана для особистих потреб. Укладення договору позики підтверджується розпискою Відповідача від 31.08.2016 р. 01.09.2017 року Позивач особисто звернувся із письмовою вимогою до Відповідача про невідкладне (негайне) повернення суми позики, (на письмовій вимозі Позивача міститься напис: «Отримано» особисто. [PERSON] дата та підпис»). Проте Відповідач і до теперішнього часу не виконав свої зобовязання перед Позивачем за згаданим вище договором позики, щодо повернення суми позики, а саме грошових коштів у розмірі 150 000,00 доларів США. Курс долару США до гривні України встановлений НБУ на 09.10.2017 року становить 26.7399 грн. за 1 дол. США, отже на цю дату еквівалент грошової суми в розмірі 150 000,00 дол. США складає 4010985,00 гривень. Ухвалою суду від 30 жовтня 2017 року відкрито провадження у справі. Відповідно до Закону України від 3 жовтня 2017 року № 2147-VIII Цивільний процесуальний Кодекс викладено у новій редакції, який набрав чинності з 15.12.2017 року. Згідно п. 9 ч.1 Перехідних Положень (розділ ХІІІ) справи, провадження яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу (Законом України від 3 жовтня 2017 року N 2147-VIII), розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Сторони в судове засідання не зявились, про день, місце та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Судом справа розглянута за відсутності сторін на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Суд, дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, приходить до наступного. \~ \~ \~ \~31.08.2016 року між [PERSON] та [PERSON], було укладено договір позики, у відповідності до якого [PERSON] передала [PERSON] грошову позику у розмірі 150 000,00 доларів США (сто пятдесят тисяч доларів США) на дванадцять місяців до 01.09.2017 року. Укладення договору позики підтверджується розпискою Відповідача від 31.08.2016 р., що підтверджено матеріалами справи. 01.09.2017 року Позивач звернулася із письмовою вимогою до Відповідача про повернення суми позики, (на письмовій вимозі Позивача міститься напис: «Отримано» особисто. [PERSON] дата 01.09.2017 р. та підпис»). Проте Відповідач і до теперішнього часу не виконав свої зобовязання перед Позивачем за згаданим вище договором позики, щодо повернення суми позики, а саме грошових коштів у розмірі 150 000,00 доларів США. Курс долару США до гривні України встановлений НБУ на 09.10.2017 року становить 26.7399 грн. за 1 дол. США, отже на цю дату еквівалент грошової суми в розмірі 150 000,00 дол. США складає 4010985,00 гривень. Статтею 1047 ЦК України визначені вимоги до форми договору позики, а саме: Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. У відповідності до вимог ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з частиною 2 статті 530 ЦК України, якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня предявлення вимоги. Згідно з частиною 1 статті 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у встановлений строк, а якщо строк не встановлений, протягом 30-ти днів з дня предявлення позикодавцем вимоги про це. Згідно з вимогами ст. 509 ЦК України, зобовязанням є правовідношення, у яких одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства. Згідно зі ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. У разі порушення зобовязання згідно вимог ст. 625 ЦК України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. За приписами ч. 1, 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобовязані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений т договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Враховуючи, що до теперішнього часу відповідач не повернув Позикодавцю суму боргу, яка підтверджуються розпискою від 31.08.2016 року в розмірі\~150000 доларів США, тому підлягають задоволенню вимоги про стягнення боргу що за курсом НБУ станом на день звернення з позовом (1 долар США дорівнює 26,7399 гривень) складає 4010985 гривень. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Відповідно до змісту ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що позивачем понесенні витрати по сплаті судового збору у розмірі 8000 грн., що підтверджується матеріалами справи. Так, відповідно статті 141 ЦПК України, [PERSON] на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а саме судовий збір.

Outcome: approved