Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

12.04.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є людиною похилого віку, пенсіонером, отримує мінімальну пенсію, інших доходів не має, має проблеми зі здоровям. Відповідач є сином позивача, матеріально батька не підтримує, має доходи від реалізації сільськогосподарської продукції, за ним зареєстровано транспортні засоби, що свідчить про те, що має можливість надавати батьку матеріальну допомогу. Просив стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно до зміни матеріального стану позивача. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги на підставах, що вказані в позові, наполягав на задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, надали письмові заперечення, відповідач пояснив, що у позивача крім нього є донька, яка також має можливість надавати матеріальну допомогу батьку. Позивач ніколи не цікавився його життям, здоровям. З 1973 року батько не приймав участі у його вихованні, платив мінімальні аліменти, через що відповідач змушений був покинути школу та піти працювати. Сімя відповідача складається з пятьох чоловік, які не працюють та потребують також лікування. Сімя відповідача живе за рахунок вирощування сільськогосподарської продукції. Позивач також має город, який обробляє за допомогою мотоблоку, також має мопед, купує побутову техніку. Оскільки не має можливості надавати матеріальну допомогу позивачу, майновий стан якого більше, відповідач просив в задоволенні позову відмовити. Заслухавши сторони, допитавши свідків, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON], 21.07.1938р.н., є батьком відповідача [PERSON], 05.05.1962р.н. Обґрунтовуючи підстави позову, позивач посилався на те, що він є пенсіонером, часто хворіє та потребує матеріальної допомоги, яку йому може надати син [PERSON], оскільки він займається вирощуванням сільськогосподарської продукції, має транспортні засоби. Відповідно до ст. 202 Сімейного кодексу України повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] є пенсіонером, отримує пенсію за віком в розмірі 1297,29грн., яка перевищує розмір прожиткового мінімуму, встановленого державою на відповідний період для категорії осіб, до яких відноситься позивач, - 1130 грн. Разом із тим у матеріалах справи відсутні будь-які докази понесення позивачем значних витрат на лікування. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON], [PERSON] пояснили, що позивач займається вирощуванням та реалізацією сільськогосподарської продукції, має мопед та мотоблок. Відповідач [PERSON] в судове засідання надав акт обстеження матеріально-побутових умов, довідку про склад сімї, довідку про свій стан здоровя та стан здоровя членів сімї, з яких вбачається, що не має можливості надавати матеріальну допомогу батьку. Враховуючи, що позивач, всупереч вимог ст.60 ЦПК України, не довів обставин, на які посилався як на обґрунтування своїх вимог, зокрема потреби в отриманні матеріальної допомоги, та необхідності отримання її саме від відповідача за умови наявності інших повнолітніх дітей, суд приходить до висновку про безпідставність позову. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed