Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

10 червня 2015 року позивач публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (далі Банк) звернувся до відповідачки Слив»янчук Л.В. з позовом, в якому вказує, що відповідачка відповідно до кредитного договору від 26 жовтня 2011 року отримала кредит. Відповідно до умов договору щомісячно Слив»янчук Л.В. повинна була вносити гроші на погашення кредиту та сплати процентів за його користування. Але відповідачка неналежним чином виконувала своє зобовязання, внаслідок чого утворилась заборгованість. Оскільки відповідачка не виконує умов договору, тому просить стягнути з неї відповідно до умов договору борг за кредитом на суму 6946 грн. В письмовій заяві представник позивача просить розглядати справу без участі представника банку, підтримує позовні вимоги у повному обсязі. Відповідачка в судовому засіданні з позовом не погоджується і пояснила, що в квітні 2014 року їй телефонували працівники банку і повідомляли, що необхідно сплатити борг в сумі 400 грн., що вона і зробила. Вважає, що вона виплатила суму боргу і відсотки, тому боргу немає. Клопотання про призначення судової бухгалтерської експертизи заявлати не бажає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Між публічним акціонерним товариством „Дельта Банк та Слив»янчук Л.В. укладено кредитний договір. Відповідачка не виконала вимоги договору і не сплачувала всіх встановлених договором платежів. На час розгляду справи в суді Слив»янчук Л.В. зобовязана сплатити позивачеві борг з кредиту в загальній сумі 6946 грн. Позивач звільнений від сплати судового збору під час звернення до суду з позовом. Вказані обставини встановлені з документальних доказів, досліджених в судовому засіданні: договором кредиту, тарифами обслуговування платіжних карток, розрахунком боргу за кредитним договором, статутом банку, наказом №1 від 03 березня 2015 року про запровадження в Банку тимчасової адміністрації. Відповідно до ст.526, 527,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, належними сторонами за договором, у встановлені строки. Згідно ст..626 ЦК України боржник за прострочення грошового зобовязання на вимогу кредитора зобовязаний повернути суму боргу та сплатити проценти передбачені договором. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1048, ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України якщо кредитним договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позики, позикодавець має право вимагати дострокового припинення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до договору. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини суд вважає, що відповідачка Слив»янчук Л.В. порушила умови виконання кредитного договору, не спростувала розрахунок боргу належними та допустимими доказами, тому позивачем обґрунтовано заявлені вимоги про стягнення всіх належних платежів за кредитним договором. Судовий збір підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.

Outcome: approved