Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-18 00:00:00

11 травня 2017 року позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] та просив зменшити розмір аліментів на утримання двох дітей, встановлений рішенням суду, з 1/3 частини заробітку на двох дітей до ? частини від заробітку на двох дітей. 14 липня 2017 року позивач уточнив свої позовні вимоги, та просив зменшити розмір аліментів шляхом зміни способу їх стягнення, а саме: з 1/3 частини заробітку на двох дітей на тверду грошову суму по 400 грн. на кожну дитину щомісячно. Позов мотивував наступним. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2014 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно,до досягнення ними повноліття. За даним рішенням було видано виконавчий лист, який знаходиться на виконанні у ДВС Лебединського МУЮ Сумської області. Станом на 01 травня 2017 року заборгованість по сплаті аліментів становить 11\~230,10 грн. та не заперечується позивачем. [PERSON] зазначає, що у січні 2017 року він уклав другий шлюб з [PERSON], у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Крім того, його дружина [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], який проживає з ними та знаходиться на його утриманні. Сам позивач має ряд тяжких захворювань, які загострилися після розлучення у 2014 році. Влаштуватися на нормальну роботу він не може, так як його колишня дружина зробила так, що в його селищі та в м. Лебедин всім стали відомі його проблеми зі здоровям. Посилаючись на ч. 1 ст. 192 СК України, позивач просить суд зменшити розмір аліментів на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] та змінити спосіб їх стягнення: з 1/3 частки від заробітку на тверду грошову суму по 400,00 грн. на кожну дитину, та просить розяснити відповідачу, що відповідно до ч. 3 ст. 184 СК України вона має право на отримання державної допомоги в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON] уточнені (змінені) позовні вимоги підтримали, просили задовольнити. Відповідач та її представник [PERSON] позов не визнали, просили відмовити, надала письмові заперечення (а.с.22-24). Представник відповідача пояснила суду, що відповідач [PERSON] після розірвання шлюбу виховує сама двох дітей. Діти потребують щоденних витрат на харчування, одяг, навчання і розвиток, вони відвідують додаткові гуртки, заняття, і невисокої заробітної плати відповідача не вистачає на необхідне для дітей. Аліментів від позивача вона у повному розмірі не отримує, існує заборгованість, яка утворилась ще до народження дитини відповідача у новому шлюбі. Відповідач зазначає, що той факт, що нинішня дружина позивача є одинокою матірю та виховує сина, не є підставою для того, щоб позивач утримував цю дитину за рахунок відмови від утримання своїх дітей. Третя особа [PERSON] позовну заяву підтримала, просила задовольнити, пояснила, що аліменти на утримання дітей чоловіка від першого шлюбу виплачував спочатку батько чоловіка, потім сестра чоловіка, а на даний час аліменти виплачуються з коштів сімейного бюджету їх сімї, оскільки чоловік не може влаштуватися на роботу в звязку зі своїм захворюванням. Тому вона вважає, що аліменти на дітей її чоловіка від першого шлюбу необхідно зменшити. Суд, вислухавши сторони, їх представників, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 липня 2014 року із [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку щомісячно, до досягнення ними повноліття, постановлено аліменти сплачувати матері [PERSON], починаючи стягнення з 03 липня 2014 року (а.с.5). Вказане рішення суду набрало законної сили та звернуто до виконання. Відповідно до довідки державного виконавця Матюк Я.Б., станом на 01 травня 2017 року утворилась заборгованість по виконавчому листу № 591/4826/14-ц по сплаті аліментів [PERSON] у розмірі 11\~230,10 грн. (а.с.6). Як вбачається з матеріалів справи, 04.01.2017 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб (а.с.12). 20.03.2017 року у [PERSON] та [PERSON] народилась донька [PERSON], батьком якої в свідоцтві про народження зазначено позивача (а.с.11). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, [PERSON] має сина [PERSON], [INFO], відомості про батька дитини записані зі слів матері (а.с.13). [PERSON] отримує допомогу одинокій матері на сина [PERSON], що підтверджується довідкою управління праці та соціального захисту населення (а.с. 45). Згідно довідки Ворожбянської сільської ради Лебединського району від 11.05.2017 року, [PERSON] проживає однією сімєю разом з дружиною [PERSON] та дітьми [PERSON] та [PERSON] в с. Ворожба Лебединського району (а.с.45). Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрована і проживає в м. Суми, разом з нею проживають діти [PERSON], [PERSON], а також батько відповідача [PERSON] (а.с.25). [PERSON] працює в Сумському міському центрі науково-технічної творчості молоді на посаді секретаря (а.с.26), їй нараховується заробітна плата в середньому 4266 грн. на місяць, а за відрахуванням податків відповідач отримує на руки в середньому 2130 грн. на місяць, що підтверджується довідкою про доходи за грудень 2016 року травень 2017 року та розрахунковими листами за цей же період (а.с.28, 29). Крім того, [PERSON] отримує допомогу малозабезпеченим сімям в розмірі 1691,50 грн. на місяць (а.с. 30). Діти сторін [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], навчаються у школі (а.с.31), [PERSON] відвідує гуртки «Знавці англійської мови», «Оригамі», також [PERSON] займається кінним спортом у Сумській кінній ДЮСШ, а [PERSON] навчається в Сумській дитячій музикальній школі по класу фортепіано (а.с.32, 33, 34). Також відповідачем надано суду копії чеків з різних продуктових магазинів м. Суми про придбання продуктів харчування за період травень-червень 2017 року (а.с. 36-38), чек про оплату навчання у музичній школі (а.с.39), чек про оплату смартфону (а.с.40), чеки про придбання ліків (а.с.40), інформація батькам про необхідність здати кошти на робочі зошити та посібники для навчання в школі (а.с.40), товарні чеки про придбання одягу, взуття, предметів гігієни, канцтоварів, матеріалів для занять у гуртках, на оплату дитячих розваг та атракціонів (а.с.41, 42), висновок УЗД та висновок травматолога щодо [PERSON] (а.с.43). Відповідач пояснила, що вказані документи вона подає в якості підтвердження своєму поясненню, що витрати на потреби дітей є різноманітними, необхідними і щоденними, і ці витрати значно перевищують навіть ту мінімальну суму аліментів, яку позивач і так не сплачував повністю. Ст. 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як доказ зміни свого сімейного стану, платник аліментів [PERSON] надав суду копію свідоцтва про укладення шлюбу 04.01.2017 року з [PERSON], та копію свідоцтва про народження 14 березня 2017 року доньки [PERSON], батьком якої записано [PERSON] (а.с.11,12). Вказані факти дійсно підтверджують зміну сімейного стану позивача. З наданої суду копії довідки № 75 від 04.05.2017 року вбачається, що [PERSON] з 04.12.2012 року знаходиться на обліку у Сумському обласному центрі з відповідним діагнозом, встановленим у 2012 році, та другим діагнозом, встановленим у 2014 році (а.с. 46). Дана довідка містить лише посилання на наявність у позивача захворювань, які були встановлені у 2012 та 2014 році, однак вказана довідка не містить інформації щодо динаміки розвитку хвороб позивача (погіршення чи поліпшення стану здоровя, стадій ремісії чи загострення, тощо), а тому суд не може прийняти до уваги цю довідку як доказ погіршення здоровя позивача в період з моменту постановлення рішення суду про стягнення аліментів у липні 2014 року і до моменту звернення позивача до суду з позовом про зменшення аліментів у травні 2017 року. Також суд зауважує, що позивач зазначив у позові про зміну свого матеріального стану, однак жодних доказів на підтвердження цьому не надав. Звертаючись до суду з позовом та уточнивши свої позовні вимоги про зменшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду у 1/3 частці від доходу, на щомісячне стягнення по 400,00 грн. на кожну дитину (тобто просив стягувати аліменти у твердій грошовій сумі), позивач фактично просить суд не про зменшення розміру стягнутих аліментів, а одночасно про зміну способу їх стягнення. Однак ч. 3 ст. 181 СК України визначено, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦК цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. [PERSON] є платником аліментів, а не одержувачем, а закон не наділяє платника аліментів правом звертатись з позовом про зміну способу стягнення аліментів. За вказаних обставин, суд вважає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту свого права, а тому в задоволенні позову платника аліментів [PERSON] про зменшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення - слід відмовити.

Outcome: dismissed