Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

11.01.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача суму банківського вкладу та штрафні санкції у розмірі 652 204 грн. 63 грн. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач посилається на те, що протягом 2009-2011 років між нею та ПАТ «Дельта Банк» було укладено ряд договорів банківського вкладу, відповідно до умов яких позивач передала банку грошові кошти в розмірі 14885 доларів США за договором №002-28133-070211 від 07.02.2011 «Найкращий для Своїх», грошові кошти в розмірі 400 Євро за договором №002-28511-110810 від 11.08.2010 «Найкращий для Своїх», грошові кошти в розмірі 1000грн. за договором №002-28133-011210 від 01.12.2010 «Найкращий для Своїх», грошові кошти в розмірі 4270 Євро за договором №005-28509-151209 від 15.12.2009 «Найкращий для Друга», грошові кошти в розмірі 13995,93 доларів США за договором №2630/40/172524 від 02.02.2010 «Найкращий», грошові кошти в розмірі 1000 грн. за договором №002-28511-050210 від 05.02.2010 «Найкращий», грошові кошти в розмірі 5814,46 доларів США за договором №003-28133-180311 від 18.03.2011 «Найкращий для Своїх», грошові кошти в розмірі 1700грн. за договором №007-28509-191211 від 19.12.2011 «Найкращий від Миколая», грошові кошти в розмірі 400 Євро за договором №001-28511-271211 від 27.12.2011 «Найкращий Новорічний». 18.12.2012 між позивачем та відповідачем була укладена угода про припинення зобов'язання виконанням, проведених належним чином. На виконання умов вказаної угоди відповідач здійснив виплату позивачу суми банківського вкладу за договором «Найкращий для Своїх» № 002-28133-070211 від 07.02.2011 в розмірі 15 876,36 доларів США. Однак, рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20.07.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суд м.Києва від 30.11.2015 вказана угода визнана судом недійсною. Таким чином, оскільки в іншій частині зобов'язання за вказаними договорами банківського вкладу відповідачем виконані не були, позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача суму банківського вкладу з нарахованими віддсотками та штрафні санкції на загальну суму в розмірі 652 204 грн. 63 коп. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини та доводи, просив позов задовольнити. Додатково просив стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. 00 коп. Відповідач, який повідомлений належним чином, в судове засідання уповноваженого представника не направив, причини його неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи без участі представника до суду не надходило. За вказаних обставин, суд на підставі ч.4 ст. 169, ч.1 ст.224 ЦПК України, з огляду на відсутність заперечень представника позивача, визнавши причини неявки відповідача, який не направив до суду свого уповноваженого представника, неповажними, визнав можливим провести заочний розгляд справи, у відсутність відповідача, та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі даних та доказів, які вважає достатніми для правильного вирішення справи. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, з'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами шляхом дослідження письмових доказів в матеріалах справи, надходить до наступних висновків. Як встановлено судом, протягом 2009-2011років між позивачем [PERSON] та відповідачем ПАТ «Дельта Банк» було укладено ряд договорів банківського вкладу, відповідно до умов яких позивач передала банку грошові кошти за договором №002-28133-070211 від 07.02.2011 «Найкращий для Своїх» в розмірі 14885 доларів США, за договором №002-28511-110810 від 11.08.2010 «Найкращий для Своїх» в розмірі 400 Євро, за договором №002-28133-011210 від 01.12.2010 «Найкращий для Своїх» в розмірі 1000грн., за договором №005-28509-151209 від 15.12.2009 «Найкращий для Друга» в розмірі 4270 Євро, за договором №2630/40/172524 від 02.02.2010 «Найкращий» в розмірі 13995,93 доларів США, за договором №002-28511-050210 від 05.02.2010 «Найкращий» в розмірі 1000 грн. 00 коп., за договором №003-28133-180311 від 18.03.2011 «Найкращий для Своїх» в розмірі 5814,46 доларів США, за договором №007-28509-191211 від 19.12.2011 «Найкращий від Миколая» в розмірі 1 700 грн. 00 коп., за договором №001-28511-271211 від 27.12.2011 «Найкращий Новорічний» в розмірі 400 Євро. Вказана обставина підтверджується рішенням Печерського районного суду м.Києва від 20.07.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 30.11.2015 та банківськими виписками по вказаним договорам. (а.с.8-10, 11, 12-20) 18.12.2012 між тими ж сторонами була укладена угода про припинення зобов'язання виконанням, проведених належним чином. На виконання умов вказаної угоди відповідач здійснив виплату позивачу суми банківського вкладу за договором банківського вкладу «Найкращий для Своїх» № 002-28133-070211 від 07.02.2011 в розмірі 15 876,36 доларів США, що не заперечувалось представником позивача. Згідно рішення Печерського районного суду м.Києва від 20.07.2015, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду м.Києва від 30.11.2015 у справі позов [PERSON] до ПАТ Дельта Банк» про визнання вказаної угоди недійсною задоволено. Визнано недійсним угоду про припинення зобов'язання виконанням, проведених належним чином від 18.12.2012, укладену між [PERSON] до ПАТ Дельта Банк». (8-10,11) Відповідно до ст. 1058 ЦК України договір банківського вкладу, в якому вкладником є фізична особа, є публічним договором. Відповідно до ч.2 ст.1060 ЦК України, за договором банківського вкладу незалежно від його виду банк зобов'язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, зроблених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, відповідач взяті на себе зобов'язання за договором №002-28511-110810 від 11.08.2010 «Найкращий для Своїх», за договором №002-28133-011210 від 01.12.2010 «Найкращий для Своїх», за договором №005-28509-151209 від 15.12.2009 «Найкращий для Друга», за договором №2630/40/172524 від 02.02.2010 «Найкращий» в розмірі 13995,93 доларів США, за договором №002-28511-050210 від 05.02.2010 «Найкращий», за договором №003-28133-180311 від 18.03.2011 «Найкращий для Своїх», за договором №007-28509-191211 від 19.12.2011 «Найкращий від Миколая», за договором №001-28511-271211 від 27.12.2011 «Найкращий Новорічний» не виконав, зокрема, не повернув належні позивачу грошові кошти з нарахованими процентами. При цьому, як встановлено судом і вказана обставина є загальновідомою, на підставі Постанови Національного банку України від 02.03.2015 № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 22.03.2015 року № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк». Частиною 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено право кредиторів на заявлення уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Згідно зі ст. 26 вказаного Закону Фонд гарантує кожному вкладнику банку відшкодування коштів за його вкладом. Фонд відшкодовує кошти в розмірі вкладу, включаючи відсотки, нараховані на день початку процедури виведення Фондом банку з ринку, але не більше суми граничного розміру відшкодування коштів за вкладами, встановленого на дату прийняття такого рішення, незалежно від кількості вкладів в одному банку. Сума граничного розміру відшкодування коштів за вкладами не може бути меншою 200000 гривень. Адміністративна рада Фонду не має права приймати рішення про зменшення граничної суми відшкодування коштів за вкладами. Виконання зобов'язань Фонду перед вкладниками здійснюється Фондом з дотриманням вимог щодо найменших витрат Фонду та збитків для вкладників у спосіб, визначений цим Законом, у тому числі шляхом передачі активів і зобов'язань банку приймаючому банку, продажу банку, створення перехідного банку протягом дії тимчасової адміністрації або виплати відшкодування вкладникам після ухвалення рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідації банку. Виплата відшкодування здійснюється з урахуванням сум, сплачених вкладнику протягом дії тимчасової адміністрації у банку. Гарантії Фонду не поширюються на відшкодування коштів за вкладами у випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку; нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), а також зобов'язань перед кредиторами, у тому числі не застосовується індекс інфляції за весь час прострочення виконання грошових зобов'язань банку; 4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом; нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами Виходячи з наведеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав згідно ч.5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» для стягнення суми банківського вкладу, 3% річних від простроченої суми та інфляційних втрат в загальному розмірі 652 204 грн. 63 коп., а тому позов в цій частині не підлягає задоволенню. Крім того, за вказаних обставин не підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. До того ж слід зазначити, що розмір моральної шкоди позивачем не обґрунтований. У зв'язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати на підставі ст. 88 ЦПК України не підлягають стягненню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed