Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-12 00:00:00

12.03.2020 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до Воздвижівської сільської об`єднаної територіальної громади Гуляйпільського району Запорізької області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог: відділ Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області, комунальне підприємство «Імпульс» Пологівської районної ради, приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Тетяна Миколаївна, про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її чоловік - [PERSON] та після його смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,7935 га, наданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, та житловий будинок [ADDRESS] . В подальшому, 17.04.2019 року та 03.12.2019 року представник позивача звернулася до приватного нотаріуса для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріусом було видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не було надано правовстановлюючих документів, які б посвідчували право померлого [PERSON] на зазначену земельну ділянку та житловий будинок. Далі в позові зазначила, що отримати правовстановлюючі документи на спадкодавця не має можливості, оскільки вони не видаються на померлих громадян. Зазначила також, що в районній газеті «Голос Гуляйпілля» нею було розміщено оголошення про те, що втрачений державний акт на право власності на земельну ділянку серії ІІІ-ЗП № 027679, виданий 22.04.2002 рокуна ім`я [PERSON] та свідоцтво про право власності на житловий будинок від 10.08.1992 року, видане згідно рішення виконкому Гуляйпільської ради № 78 від 16.04.1992 року, які необхідно вважати недійсними. Прохає визнати за нею право власності на земельну ділянку та житловий будинок в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] , який помер [INFO] . В судове засідання позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала письмову заяву від 13.05.2020 року про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі (а.с. 77). В судове засідання представник відповідача - Воздвижівської сільської об`єднаної територіальної громади Гуляйпільського району Запорізької області не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали засобами електронного зв`язку заяву про розгляд справи без їх участі, проти задоволення позову не заперечували (а.с. 62). В судове засідання представник третьої особи - відділу Держгеокадастру у Гуляйпільському районі Головного управління Держгеокадастру в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надали. В судове засідання представник третьої особи - комунального підприємства «Імпульс» Пологівської районної ради не з`явився, про час і місце його проведення були повідомлені належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надали. В судове засідання третя особа - приватний нотаріус Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. не з`явилася, про час і місце його проведення була повідомлена належним чином, 25.03.2020 року через канцелярію суду надала заява про розгляд справи без її участі, а також копію спадкової справи № 22/2019 на підставі звернення спадкоємця за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 41-48). Виходячи з положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач - [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Перерисль Ланчиганського району Івано-Франківської області, що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] виданого 20.01.1998 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, в якому міститься відмітка про укладення шлюбу між нею та [PERSON] , 1937 року народження, який зареєстровано у Верхньотерсянській сільській раді Гуляйпільського району Запорізької області 11.09.1963 року. Зареєстроване місце проживання позивача знаходиться в [ADDRESS] (а.с. 6-7, 48). Реєстрація шлюбу проведена 11.09.1963 року виконавчим комітетом Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області між позивачкою - до укладення шлюбу - [PERSON] та [PERSON] , про що було складено актовий запис № 9, підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого повторно Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 21.03.2019 року (а.с. 9, 47). [INFO] в с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області у віці 80 років помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 07.03.2018 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 10, 46). Відповідно до довідки № 184/02-36 від 17.04.2019 року Воздвижівської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, [PERSON] , 1937 року народження, дійсно був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1963 року по день його смерті [INFO] (а.с. 11, 50). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55898446 від 17.04.2019 року, зареєстровано спадкову справу № 64075573, номер у нотаріуса 22/2019, спадкодавець - [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Верхня Терса Гуляйпільського району Запорізької області, дата смерті: [INFO] (а.с.12). 17.04.2019 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. за результатом розгляду документів, наданих представником позивача за довіреністю [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, винесено постанову про відмову гр. [PERSON] у вчинені нотаріальної дії, оскільки її представником [PERSON] не надано жодного правовстановлюючого документу, який свідчив би про право власності померлого [PERSON] на житловий будинок у [ADDRESS] (а.с. 13). 03.12.2019 року приватним нотаріусом Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. за результатом розгляду документів, наданих [PERSON] для оформлення свідоцтва про право на спадщину за законом, винесено постанову про відмову гр. [PERSON] у вчинені нотаріальної дії, оскільки її представником [PERSON] не надано жодного правовстановлюючого документу, який свідчив би про право власності померлого [PERSON] на земельні ділянки (а.с. 14). В газеті «Голос Гуляйпілля» за № 10 від 05.03.2020 року позивачкою були розміщені оголошення про те, що втрачений державний акт ІІІ-ЗП № 027679 на право власності на земельну ділянку, виданий 22.04.2002 року на ім`я [PERSON] , вважати недійсним; а також втрачене свідоцтво на право власності на житловий будинок, видане 10.08.1992 року на підставі рішення виконкому Гуляйпільської міської ради № 78 (79) від 16.04.1992 року, на ім`я [PERSON] , вважати недійсним (а.с. 15). Згідно звіту з незалежної оцінки майна від 11.02.2020 року, ринкова вартість земельної ділянки кадастровий номер 2321880500:07:002:0006 загальною площею 47935 кв.м. (4,7395 га) на території Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, власник [PERSON] , станом на 10.02.2020 року складає 59920,00 грн. (а.с. 17-19). Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 027679 від 22.04.2002 року, виданого на підставі розпорядження Гуляйпільської райдержадміністрації від 14.02.2002 року № 46, про що в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю зроблено відповідний запис № 374, [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,79 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області (а.с 21, 28, 66). Державна реєстрація вказаної земельної ділянки проведена 22.04.2002 року, що підтверджується копією Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0004510102020 від 04.02.2020 року, наданого на запит [PERSON] від 04.02.2020 року (а.с. 22-24). Відповідно до копії свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок від 10.08.1992 року, записано (зареєстровано) Пологівським КП «Імпульс» в реєстрову книгу № 34 за реєстровим № 261, Виконкомом Гуляйпільської районної Ради народних депутатів засвідчено, що весь житловий будинок з належними до нього будовами та спорудами, який знаходиться в [ADDRESS] , дійсно належить гр. [PERSON] на праві приватної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконавчого комітету районної ради народних депутатів за № 79 (78) від 16.04.1992 року (а.с. 29). Відповідно до довідки КП «Імпульс» Пологівської районної ради від 14.11.2018 року, право власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 10.08.1992 року виданого згідно рішення виконкому Гуляйпільської райради № 79 від 16.04.1992 року. Дані правовстановлюючі документи КП «Імпульс» Пологівської районної ради зареєстровано на паперових носіях від 01.08.1992 року в реєстрову книгу № 34 за реєстровим № 261 (а.с. 30). В технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] виготовленому станом на 10.11.2018 року його власником в цілій частині зазначено [PERSON] . Характеристика будинку, господарських будівель та споруд за планом: А - житловий будинок, цегла, загальна площа 50,3 кв.м., житлова площа - 27,4 кв.м.; До А - Ганок, цегла; [PERSON] , шифер; Б - Сарай, шлакоблок; В - Сарай, цегла; Під В - Погріб, цегла; Г - Вбиральня, дерево; № 1 Паркан , сітка металева; № 2 Ворота, штахет. Самочинно збудовані будівлі та споруди - відсутні (а.с. 30-33). Відповідно до наданої копії спадкової справи [PERSON] 17.04.2019 року звернулася до приватного нотаріуса Гуляйпільського районного нотаріального округу Запорізької області Демченко Т.М. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом у відповідності до ст. 1296 ЦК України після смерті її чоловіка [PERSON] .. Склад спадкового майна - житловий будинок та земельна ділянка. Вказана заява була складена приватним нотаріусом м. Дніпро Буцьких О.О. 05.04.2019 року (а.с. 42, 43). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 17.04.2019 року, за параметрами запиту: [PERSON] , дата смерті: [INFO] , інформація у спадковому реєстрі відсутня (а.с. 44). Згідно Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 17.04.2019 року, зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] (а.с. 45). Відповідно до інформації Відділу Держгеокадастру у Гуляйпільському районі від 13.04.2020 року № 9-8-0.27-366/106-20, на ім`я [PERSON] виданий державний акт на право приватної власності на землю ІІІ-ЗП № 027679 від 22.04.2002 року, реєстраційний номер 374. Земельна ділянка знаходиться на території Верхньотерсянської сільської ради Гуляйпільського району Запорізької області, цільове призначення ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Громадянин [PERSON] не звертався щодо видачі дублікату державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (а.с. 65). Згідно відповіді Гуляйпільської районної ради Запорізької області № 114/01-30 від 07.04.2020 року на запит суду, встановлено, що всі рішення ради, які прийняті до 2005 року передані архівним відділом Гуляйпільської райдержадміністрації на постійне зберігання до Державного архіву Запорізької області (а.с.58). Відповідно до інформації Державного архіву Запорізької області № 01-32/ч-0960 від 30.04.2020 року, у протоколі засідання виконавчого комітету Гуляйпільської районної ради народних депутатів Запорізької області від 16.04.1992 року № 5 рішення № 79 «Про надання свідоцтва про право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на ім`я [PERSON] відсутнє, копія відповідного рішення надана для підтвердження (а.с. 74, 75). Таким чином, встановлено, що оскільки за життя [PERSON] , спадкоємицею якого за законом є позивач - [PERSON] , втратив правовстановлюючі документи на земельну ділянку та житловий будинок, позивач позбавлена можливості нотаріально оформити своє право власності як спадкоємиць та отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом. Будь-яких інших спадкоємців, які б прийняли спадщину після смерті [PERSON] судом не встановлено. Таким чином, [PERSON] належним чином прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, але у неї є об`єктивні перешкоди щодо оформлення її прав у встановленому порядку. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. В п. 3.1 Інформаційного листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання, зокрема у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч.ч. 1, 4 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Порядок проведення державної реєстрації прав на нерухомість та підстави відмови в ній встановлюються законом. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЗК України та ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення). Стаття 126 ЗК України передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 392 ЦК України передбачає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкоємство здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути, зокрема, фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1222 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ч. 1 ст. 1261 ЦК України). Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини ст. 1270 ЦК України встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Стаття 1296 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). За загальним правилом, яке визначене в ч. 1 ст. 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] була зареєстрована за однією адресою та фактично проживала спільно зі своїм чоловіком [PERSON] на час його смерті. Факт постійного проживання позивача зі спадкодавцем на час відкриття спадщини підтверджено відповідними документами. Також судом встановлено, що відсутність такого підтвердження не була підставою для відмови нотаріуса в оформленні позивачем спадщини. Отже, [PERSON] є такою, яка прийняла спадщину. Далі вона в установленому порядку через свого представника звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті її чоловіка [PERSON] , оскільки до спадкової маси входило нерухоме майно. Проте останній було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у неї будь-яких правовстановлюючих документів на спадкове майно. Судом встановлено, що оригінали правовстановлюючих документів були втрачені, а також є наявними помилки в оформленні таких документів допущені ще при їх складанні, зокрема це стосується зазначення реквізитів рішення виконкому Гуляйпільської районної ради народних депутатів Запорізької області, яке стало підставою для видачі спадкодавцеві свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач також виконала всі вимоги, які визначені в законодавстві для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але через об`єктивні обставини вона не має змоги оформити спадщину належним чином. Враховуючи те, що позивач є єдиною встановленою спадкоємицею померлого [PERSON] , яка в належному порядку звернулася до приватного нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, а також приймаючи до уваги те, що визнання за позивачем права власності в порядку спадкування на вказане майно не буде порушувати прав та інтересів інших осіб, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved