overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

11 травня 2016 року Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення суми заборгованості за послуги з теплопостачання за період 01.2013р. - 01.2016 р. в сумі 4056,84 грн., пославшись на те, що позивач надає послугу з теплопостачання населенню м. Костянтинівки, а відповідач є споживачем цієї послуги за адресою: м. Костянтинівка, бул. Космонавтів, 5-110. Згідно із Законами України «Про теплопостачання», «Про житлово-комунальні послуги», постановою КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» позивач виробляє теплову енергію відповідно до стандартів, нормативів, норм і правил, а відповідач зобовязаний оплачувати послуги з постачання теплової енергії у строки, встановлені договором або законом. У звязку із неналежним виконанням обовязку по сплаті наданих послуг з теплопостачання, за особовим рахунком відповідача № 12510 за період 01.2013 р. - 01.2016 р. утворилась заборгованість у сумі 4056,84 грн., яку відповідач в добровільному порядку не оплачує. Представник позивача за довіреністю [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши суду заяву про повне підтримання позовних вимог ОКП «Донецьктеплокомуненерго» та про розгляд справи у його відсутність. В наданій суду заяві, представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи згідно із ч.5 ст.74 ЦПК України належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не зявилася, причини своєї неявки суду не повідомила, тому суд у відповідності до ч.1 ст.224 ЦПК України вирішує справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення). Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає\~ задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що ОКП «Донецьктеплокомуненерго» є постачальником послуг з централізованого опалення за місцем проживання [PERSON] за адресою: м. Костянтинівка, бул. Космонавтів, 5-110, за особовим рахунком № 12510. Доказом фактичного надання відповідних послуг служать акти про підключення житлового будинку до системи централізованого опалення, в якому мешкає відповідач (а.с.9-12). В порушенні вимог ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року № 630,\~відповідач не оплачує вартість послуг з централізованого опалення за особовим рахунком №12510 заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.2013-01.2016 р. складає 4056,84 грн., що підтверджено відповідною довідкою позивача (а.с.5-6) і не спростовано відповідачем. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за надані послуги з теплопостачання за період 01.2013 р. - 01.2016 р. у розмірі 4056,84 грн., позов задовольнити. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

11 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON], який зареєстровано 02 квітня 2009 року Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 02 квітня 2009 року. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. З 2011 року сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сімї неможливе, оскільки має намір створити нову родину з жінкою, від якої має дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно та належним чином. Справа розглядається в порядку заочного провадження. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, судом встановлено наступне. 02 квітня 2009 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Шевченківською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис № 3 (а.с. 6). Відповідно до свідоцтва про зміну імені позивачем було змінено прізвище з Михайлюк на Городюк (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії 1-ФП № 106864 від 07.08.2009 (а.с.5). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, неявка належним чином повідомленого відповідача в судове засідання, є свідченням того, що вона також втратила будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сімю, у звязку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 79, ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 551 грн. 20 коп Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

11 травня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 10 березня 2011 року виконавчим комітетом Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09, між ним та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу 16 березня 2010 року у сторін народився син [PERSON], який проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні. Зазначає, що в останні роки з відповідачкою проживають окремо, подружніх відносин не підтримують. Примирення між ними не можливе, так як і збереження шлюб, адже він набув формального характеру. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Підтримуючи вищевикладене просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але від неї на адресу суду надійшла заява про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги визнає. Після реєстрації розірвання шлюбу бажає залишитись на шлюбному прізвищі «Тимкул». Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 10 березня 2011 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Колінковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області за актовим записом № 09 (а.с.3). Від шлюбу 16 березня 2010 року у сторін народився син [PERSON] (а.с.6). Сторони припинили шлюбно-сімейні відносини, проживають окремо. Наміру зберегти шлюбні відносини сторони не мають, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-12 00:00:00

11 травня 2016 року позивач, [PERSON] звернулась до Київського районного суду м.Полтави із позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Посилалась на те, що 05 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] Вони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та перебуває на повному її утриманні. [PERSON] не надає потрібної матеріальної допомоги необхідної для утримання та виховання дитини. Просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки, [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення повноліття. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків. Встановлено, що сторони мають доньку, [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання доньки. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач не має інших аліментних зобов'язань, не має інших утриманців, згоден сплачувати аліменти на утримання сина та зобов'язаний це робити. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволення чи відхилення частин вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

11 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що вони з відповідачем 29 червня 2013 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Вказує на те, що шлюбні відносити між ним та відповідачем припинені з червня 2014 року. Розлад сімейного життя стався через несумісність характерів та різних поглядів на сімейне життя. Вважає, що родина розпалась остаточно, на примирення вона не згодна. Майновий спір на даний час відсутній. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надавши суду заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився по невідомим суду причина, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.224 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року №1618-IV\~(зі змінами та доповненнями), згідно з якими у разі неявки в судове засідання відповідача, який був належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно з ч.2\~ст.197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 29 червня 2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 321869, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції Донецької області29 червня 2013 року, актовий запис № 416. Суд, дослідивши матеріали, дійшов висновку про те, що фактичні взаємостосунки подружжя такі, що немає ніяких підстав для відкладення розгляду справи, оскільки фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Суд вважає, безперечним встановлений факт, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, оскільки сімейні відносини, що склалися, негативно позначаються на їх здоров'ї і психологічному стані . Таким чином, суд приходить до висновку, що на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб між сторонами повинен бути розірваний. Відповідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище дружині присвоїти Агапова. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-21 00:00:00

11 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову посилається на те, що 19 грудня 1985 року у Комарівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області за актовим записом № 13, між нею та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у сторін спільних неповнолітніх дітей немає. Зазначає, що вже більше 20 років проживають окремо. Шлюб між ними існує формально, зникли спільні інтереси та не ведеться спільне господарство. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС в добровільному порядку не має можливості оскільки позивач відмовився від реєстрації розірвання шлюбу. Подальше спільне проживання та збереження сімї з відповідачем не можливе, а тому підтримуючи вищевикладене позивач просить задовольнити позовну заяву та розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати без її участі та зазначила, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає на розірвання шлюбу згідний. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 19 грудня 1985 року, зареєстрованому у Комарівській сільській раді Кельменецького району Чернівецької області за актовим записом № 13 (а.с.5). Від подружніх відносин малолітніх та неповнолітніх дітей у сторін не має. Проживають окремо. Їх шлюб набув формального характеру, а тому суд вважає, що його необхідно розірвати. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 30 серпня 2002 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося через те, що відповідачка створила іншу сімю. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надавши заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Красюк». Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 30 серпня 2002 року. Шлюб зареєстровано Шахворостівською сільською радою Миргородського району Полтавської області, актовий запис- № 7 (а.с.3). Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітній син [PERSON], [INFO] (а.с.4). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки сторони наполягали на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-19 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернувся до суду з позовною заявою про надання додаткового строку на прийняття спадщини. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 08.02.1997 року помер його дід [PERSON] після його смерті відкрилася спадщина. Його батько [PERSON] помер 05.10.1992 року. Посилаючись на те, що на момент відкриття спадщини йому виповнилося 4 роки 8 місяців, а тому не міг звернутися до нотаріальної контори у встановлений законом строк, позивач просив суд задовольнити позов і визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, а рішення прийняти відповідно до норм діючого законодавства. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши і оцінивши в сукупності матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. 08 червня 1992 року народився [PERSON], де у графі батько вказано «Заратуйченко Юрій Андрійович», а у графі мати вказано «Заратуйченко Вікторія Вікторівна». 05 жовтня 1992 року [PERSON] помер. 08 лютого 1997 року помер [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 64/100 часток домоволодіння №135 по вул. Софіївська в м.Миколаєві. При зверненні до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, позивачу 27.04.2016 року постановою відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у звязку з пропуском шестимісячного строку на прийняття спадщини. Як передбачено ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч.1 ст. 1266 ЦК України, внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1267 ЦК України, частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи те, на момент прийняття спадщини позивчау було лише 4 року, суд вважає, що позивач пропустив строк на прийняття спадщини з поважних причин. За такого, позов підлягає задоволенню на підставі ст.1261, 1266, 1268-1270, 1272 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-25 00:00:00

11 травня 2016року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 28 квітня 2015року у ВРАЦС РС Новоодеського РУЮ Миколаївської області він уклав шлюб з відповідачем. Позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають спільного сина [PERSON], 07.05.2015року народження. Позивач вказав, що в останній час шлюбні відносини між подружжям погіршились і фактично припинились через постійні сварки, різні погляди на життя, крім того дружина зрадила йому і в теперішній час проживає однією сімєю з іншим чоловіком. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та просила залишити їй після розірвання шлюбу дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2015року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №113290 виданим ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ у Миколаївській області 28.05.2015року. Сторони мають спільного сина [PERSON], 07.05.2015року народження, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинилися більш ніж пять місяців тому, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу дошлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Маснійчук».

Outcome: approved