Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-25 00:00:00

11.09.2020 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 17.02.2021 р. та заяви про уточнення позовних вимог від 26.03.2021 р., просить визнати за ним право власності на 1/2 частини квартири [ADDRESS] , в порядку спадкування після смерті матері [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [INFO] померла його матір [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина. 16.03.2004 р. його матір склала заповіт, згідно якого заповіла належну їй квартиру по [ADDRESS] , в рівних частках йому та його братові [PERSON] . На час смерті матері, лише він проживав та був зареєстрований у вказаній вище квартирі, відтак вважає, що в силу приписів ст. 1268 ЦК України, є таким що прийняв спадщину. Його брат [PERSON] , в 1995 р. виписався із вищевказаної квартири, а [INFO] помер. Після смерті брата він вернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, оскільки останній спадщини на свою частку майна за заповітом не прийняв, не проживав та не був зареєстрований із спадкодавцем, та пропустив строк для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте у видачі такого йому було відмовлено, так як ним було пропущено шести місячний строк з часу відкриття спадщини. За таких обставин, після смерті матері, він є єдиним спадкоємцем першої черги за законом. Ухвалою від 14.09.2020 р. судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 25.01.2021 р. ухвалою суду задоволено клопотання представника позивача, та залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] . 25.02.2021 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.03.2021 р.. 26.03.2021 р. будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи у судове засідання сторони не з`явилися. Позивач та представник відповідача подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. При цьому, позивач позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. Треті особи заяв чи клопотань про розгляд справи за їх відсутності не подавали, про причини неявки суд не повідомили. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст.ст. 223, 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до такого висновку. [PERSON] (позивач) є сином [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 22.03.2007 р.. Зі змісту позовної заяви та матеріалів справи встановлено, що [PERSON] є братом позивача. Згідно копій свідоцтва право власності на квартиру (будинок) від 25.06.1993 р. та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №19830379 від 08.08.2008 р., [PERSON] на праві приватної власності належала квартира за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії заповіту від 16.03.2004 р., [PERSON] заповіла в рівних частках кожному [PERSON] та [PERSON] належну їй вказану вище квартиру та предмети домашньої обстановки та вжитку, які знаходяться у цій квартирі, а також все інше майно, в тому числі грошові вклади, яке буде належати їй на час її смерті. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.06.2008 р., [PERSON] ,\~ [INFO] , померла [INFO] у віці 73 роки. Відповідно до копії довідки відділу реєстрації Червоноградської міської ради про склад сім`ї №10647 від 09.09.2020 р., після смерті матері, лише позивач значиться зареєстрованим у вказаній вище квартирі. Брат позивача [PERSON] , був виписаний з вказаного житла 11.08.1995 р.. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 04.09.2019 р., [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] .. Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій №292/02-31 від 24.07.2020 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а саме 1/2 частину квартири, яка знаходиться по [ADDRESS] , яка належала матері померлого [PERSON] , яка померла [INFO] , та спадкоємцем якої до 1/2 частини був її син [PERSON] , який помер [INFO] , та є таким, що прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. В той же час, згідно матеріалів спадкової справи №577/2008 від 24.07.2008 р., заведеної після смерті [PERSON] , та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62405367 від 10.11.2020 р., відсутні будь-які відомості про видачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, чи відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку подачі заяви про прийняття спадщини, що датована 24.01.2012 р.. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №62915819 від 16.12.2020 р.. 03.02.2021 р. позивач отримав свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового майна за заповітом після смерті матері, на підставі якого зареєстрував за собою право спільної часткової власності на 1/2 частини квартири по [ADDRESS] , що підтверджується копіями свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 03.02.2021 р. та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №242999717 від 04.02.2021 р.. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.\~1223\~ЦК України,\~право на\~спадкування мають\~особи,\~визначені у\~заповіті. У\~разі відсутності\~заповіту,\~визнання його\~недійсним,\~неприйняття спадщини\~або відмови\~від її\~прийняття спадкоємцями\~за заповітом,\~а також\~у разі\~неохоплення заповітом\~усієї спадщини\~право на\~спадкування за\~законом одержують\~особи,\~визначені у\~статтях 1261-1265\~цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ст. 328 ЦК України). За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Фактичні обставини справи свідчать про те, що [PERSON] на праві приватної власності належала квартира по [ADDRESS] . Після її смерті вище вказане майно входить до складу спадкової маси. Спадкоємцями за заповітом померлої [PERSON] , в рівних частках, є позивач та його покійний брат [PERSON] , який після смерті матері не прийняв спадщину. Позивач, в свою чергу, після смерті матері прийняв спадщину за заповітом, та оформив за собою право власності на 1/2 частини вказаної вище квартири. З урахуванням наведеного, беручи до уваги те, що покійний брат позивача, після смерті матері не прийняв спадщину за заповітом, суд приходить до висновку, що позивач має право на спадкування за законом, як спадкоємець першої черги, на 1/2 частки у спадщині, яку перший мав право прийняти. За таких обставин і міркувань, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved