Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

11 травня 2016 року Орган опіки та піклування виконавчого комітету Корабельної районної у м. Херсоні звернувся до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з вказаним позовом, посилаючись на те, що відповідачка по справі має малолітнього сина - [PERSON] [INFO]. Батько дитини записаний у свідоцтві про народження зі слів матері. Позивач вказує, що відповідачка вихованням та утриманням сина не цікавиться, не телефонує та матеріальної допомоги не надає. Дитина проживає у родині бабусі, яка займається його вихованням та утриманням. У зв'язку з цим позивач просив позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] та стягнути з відповідачки аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку на утримання дитини, шляхом перерахування коштів на особистий рахунок дитини у відділенні державного ощадного банку України. Представник позивача в судове засідання не з»явився, своєю заявою просять справу розглянути без їх участі, підтримують позов, але в частині стягнення аліментів просять стягнути ? частину на утримання малолітнього [PERSON]. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, своєю заявою просить справу розглянути без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідно до ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. З свідоцтва про народження [PERSON] [INFO], вбачається, що його матер»ю є [PERSON], дані про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 ЦК України, що підтверджується витягом з державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Відповідно до п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо,так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. В Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов'язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з'ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, відповідачка самоухилилася від виконання батьківських обов'язків, покладених на нєї чинним законодавством, що виразилося в тому, що він не спілкується з сином, не проявляє до нього батьківської турботи та не відвідує його, не турбується про фізичний та духовний розвиток свого сина, матеріальної допомоги не надає, що свідчить про свідомість дій [PERSON] а тому є всі підстави для позбавлення її батьківських прав. Більш того, сама відповідачка у своїй заяві від 16.02.2016 року не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав. При цьому, суд не приймає до уваги рішення Джанкойського районного суду республіки Крим від 29.07.2015 року, лист відділу по справам неповнолітніх та захисту їх прав аміністрації м. Джанкой АР Крим від 11.02.2016 року, постанову Адміністрації м. Джанкоя АР Крим № 365 від 29.10.2015 року, довідку про тимчасову непрацездатність учня від 11.02.2016 року, довідку № 38 від 08.02.2016 року видану муніципальним загальноосвітнім закладом м. Джанкоя республіки Крим «Середня школа № 5», характеристику учня 1-а класу муніципального загальноосвітнього навчального закладу м. Джанкоя республіки Крим «Середня школа № 5», оскільки, відповідно до ч.3ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Також, відповідно до відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Враховуючи викладе позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку також підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved