Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-18 00:00:00

12.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.07.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. 19.08.2019 року [PERSON] до початку судового засідання через канцелярію суду надала уточнену позовну заяву, у якій просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 12.07.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що 08 серпня 1998 року вона зареєструвала шлюб із відповідачем. Від шлюбу у них напродилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З квітня 2019 року шлюбні відносини між ними припинені, хоча і проживають разом, але спільне господарство не ведуть. Діти повністю перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно коштів на утримання дітей не надає, хоча має таку можливість. Вищенаведені обставини є підставою для звернення до суду. У судове засідання позивач не з`явилась, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 08 серпня 1998 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 08.08.1998 року Червонодонецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області (а.с. 7). Позивач є матір`ю, а відповідач батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 10.08.2017 року, та серії [NUMBER] від 13.07.2011 року (а.с. 8, 9). Неповнолітні діти проживають з матір`ю, що підтверджується довідкою № 588 від 18.06.2019 року виданою ПЖКГ «Донецьке» Балаклійського району Харківської області (а.с. 10). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1ст. 183СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191СК України). Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов`язок по утриманню дітей, а тому вимоги позивача про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. На підставі викладеного,

Outcome: approved