Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-30 00:00:00

12.03.2021 року позивач звернувся до суду із зазначеною позовною завою, мотивуючи наступним. [INFO] померла його мати, [PERSON] , яка за життя проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира за адресою - [ADDRESS] , що належала померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло видане Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням Нікопольської міської ради від 16.05.1996 року. За життя [PERSON] заповіту не склала, він є єдиним спадкоємцем за законом після її смерті, інших спадкоємців немає. На його звернення до приватного нотаріуса Нікопольського міського нотаріального округу, Максименко О .В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті матері від 01.03.2021 року, отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2021 року з причини пропуску встановленого строку для прийняття спадщина. Зазначає, що він не звертався до нотаріуса у встановлений строк, оскільки вважав, що прийняв спадщину після смерті матері фактично, так як проживав разом з нею однією сім`єю у її квартирі більше восьми років, тобто з весни 2012 року і до дня її смерті [INFO] , мав з нею спільний бюджет та турбувався про неї через її похилий вік та у періоди загострення її хвороби, хоча і був зареєстрований за іншою адресою. Крім того, він здійснив всі необхідні дії по проведенню та організації похорон померлої матері за рахунок власних коштів. На підставі викладеного, просить встановити факт його спільного проживання однією сім`єю з матір`ю [PERSON] , яка померла [INFO] у період з весни 2012 року і до часу відкриття спадщини [INFO] та визнати за ним право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою - [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 08.04.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та по справі призначено підготовче судове засідання (а.с. 28-29). Ухвалою суду від 11.05.2021 року закрито підготовче засідання по даній справі, справу призначено до розгляду по суті ( а.с. 61) У судове засідання сторони не з`явилися. Представник позивача, згідно поданої заяви, просить справу розглядати за відсутності позивача та його як представника, на задоволенні позовних вимог наполягають (а.с. 62). Представник Нікопольської міської ради В. В. Гречишникова, згідно поданої заяви, просить справу розглядати без участі відповідача та прийняти рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с. 58). Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутністю сторін, що відповідає положенням ч.2\~ст.247 ЦПК України. Розглянувши подані документи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , яка за життя проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с. 7-9). Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира за адресою - [ADDRESS] , що належала померлій [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло видане Нікопольським житлово-експлуатаційним об`єднанням Нікопольської міської ради від 16.05.1996 року (а.с. 12,14). \~За життя\~ [PERSON] \~ заповіту\~не склала,\~позивач \~є єдиним\~спадкоємцем за\~законом після\~її смерті,\~інших спадкоємців\~немає. З копії спадкової справи № 13/2021, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] та наданої приватним нотаріусом Нікопольського міського нотаріального округу Максименко О. В. на запит суду 07.05.2021 року вбачається, що позивач 01.03.2021 року звертався із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що залишилося після смерті матері (а.с. 39), однак Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.03.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з причини пропуску встановленого строку для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи своє право на спадкування майна після смерті матері [PERSON] , позивач зазначив, що він прийняв спадщину після смерті матері фактично, оскільки спільно проживав з нею однією сім`єю у її квартирі протягом більш як восьми років, вони вели спільне господарство, мали спільний бюджет, крім того він здійснив всі необхідні дії по проведенню та організації похорон матері за рахунок власних коштів. Так, згідно акту від 01.03.2021 року, затвердженого Головою правління ОСББ «Горлиця-1», у квартирі [ADDRESS] була зареєстрована на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Фактично з нею, без реєстрації, мешкав її син, [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона дуже хворіла. Він її і поховав. Вони жили однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет (а.с. 24). Відповідно до\~статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до положень\~статті 1218 Цивільного кодексу України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом\~статті 1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі\~статтею 1264 ЦК України\~у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Таким чином, для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю. Ознакою проживання спадкоємця однією сім`єю зі спадкодавцем є систематичне ведення з ним спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї. При цьому важливою, проте не основною ознакою, є проживання в одному приміщенні зі спадкодавцем. Згідно п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Згідно п. 21 Постанови, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої\~статті 3 СК\~про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Зазначене положення поширюється щодо осіб - чоловіка або жінки, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, але перебувають в іншому зареєстрованому шлюбі; проте не поширюється щодо інших осіб, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з іншою особою, але проживали однією сім`єю зі спадкодавцем на інших засадах, ніж фактичні шлюбні відносини. У пункті 6\~Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99\~встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, тощо. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що з весни 202 року та по [INFO] позивач та його померла мати [PERSON] , спільно проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Позивач також здійснива всі необхідні дії по проведенню та організації похорон померлої матері за рахунок власних коштів (а.с. 17-18). Зміст\~статті 89 ЦПК України\~визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позивач дійсно спільно проживав з померлою матір`ю [PERSON] однією сім`єю з весни 2012 року по день смерті матері тобто [INFO] за адресою - [ADDRESS] , вів з померлою матір`ю спільне господарство, був пов`язаний сумісним побутом. Таким чином суд вважає що позивачем доведено факт спільного проживання з померлою матір`ю [PERSON] належними та допустимими доказами. Оскільки судом встановлено факт спільного проживання однією сім`єю позивача з померлою [PERSON] з весни 2012 року по [INFO] , тобто понад п?ять років, тому суд вважає, що [PERSON] набув право на спадкування майна, що залишилося після смерті [PERSON] , як спадкоємець четвертої черги за законом . Судом не виявлено інших осіб, що прийняли спадщину після смерті [PERSON] , мають право на її обов`язкову частку, заявили будь-які вимоги щодо спадкового майна та мають вищий пріоритет на спадкування, тобто є спадкоємцями першої, другої або третьої черг спадкування. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, тому їх слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved