Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-12 00:00:00

11 вересня 2015 року позивачі звернулись до Шевченківського районного суду Харківської області з позовною заявою про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом, після смерті матері [PERSON], померлої 12 червня 2012 року. У судовому засіданні представник позивача, яка діє на підставі довіреності, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 12 червня 2012 року померла мати позивачів - [PERSON]. Після смерті останньої відкрилась спадщина, яка складається з земельних ділянок , якими померла володіла на підставі державного акту на право приватної власності В строк, встановлений законом, позивачами було подано заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері, але у звязку з відсутністю оригіналу державного акту на право приватної власності на землю , який було втрачено за невідомих обставин, в видачі відповідного свідоцтва їм було відмовлено. Про втрату державного акту було зроблено оголошення в районній газеті «Краєвид» від 22 лютого 2014 року №№ 15-16 (1425-1426) та подано заяву до Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області про видачу дублікату державного акту, де листом позивачам було відмовлено в видачі дублікату, в звязку зі змінами в законодавстві, та рекомендовано для вирішення даного питання звернутися до суду. На підставі наведеного позивачі звернулися до суду з позовом захист свого порушенного права та простять визнання за ними права власності у рівних частках на спадкове майно, яке належало їх матері [PERSON], померлої 12 червня 2012 року. В судове засідання представник Петропілсьької сільської ради Шевченківського району Харківської області не зявився, надавши до суду письмову заяву з клопотанням про розгляд справи у своєї відсутності та проти задоволення позову [PERSON], [PERSON] не заперечував. Суд заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, вважає що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.11 Цивільного кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає ,що кожна сторона зобовязана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Зі змісту свідоцтва про народження ( серія І-ВЛ №174456, виданого Шевченківським райвідділом реєстрації актів громадського стану Харківської обалсті 20 липня 2001 року, та свідоцтва про народження ( серія ІІ-ВЛ №332081, виданого Петропільською сільською радою Шевченківського району Харківської області 8 червня 1978 року), вбачається, що позивачі за справою:Басова ( [PERSON]) [PERSON], народилась 19 червня 1967 року; [PERSON], народився, 1 травня 1978 року, їх батьком та матірю в свідоцтві про народження вказані: [PERSON] та [PERSON]. Позивач за справою [PERSON] 29 жовтня 1988 році зареєструвала шлюб,що посвідчується свідоцтвом(серія ІІІ-ВЛ №318769 виданим Петропільською сільською радою Шевченківського району Харківської обалсті від 29 жовтня 1988 року) та набула прізвища [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про смерть ( серія І-ВЛ № 353404, виданого Петропілсьькою сілсьькою радою Шевченківського району Харківської області 13 червня 2012 року), мати позивачів [PERSON], померла 12 червня 2012 року. За свого життя [PERSON] отримала державний акт на право приватної власності на землю (серія Р2 № 748586) на земельну ділянку площею 6,8383 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Петропільської сільської ради Шевченківського району Харківської області, виданий на підставі розпорядження голови районної державної адміністрації від 10 грудня 2002 року № 254 та зареєстрований 08 квітня 2003 за № 112. Оригінал державного акту на землю було втрачено за невідомих обставин , про що позивачами було зроблено оголошення в районній газеті «Краєвид» від 22 лютого 2014 року №№ 15-16 (1425-1426) та подано заяву до Шевченківської районної державної адміністрації про видачу дублікату державного акту. Згідно листа Шевченківської районної державної адміністрації Харківської області від 21 липня 2014 року № 02-28/1795 позивачам надано відповідь про те, що видача дублікатів державних актів на право власності на земельну ділянку постановами Кабінету Міністрів України від 17 жовтня 2012 року № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» та від 01 серпня 2011 року № 835 «Деякі питання надання Державним агентством земельних ресурсів та його територіальними органами адміністративних послуг» (зі змінами) - не передбачена. У випадку втрати чи псування державного акту на право власності на земельну ділянку для набуття права власності на земельну ділянку в порядку спадкування було рекомендовано звернутися до суду. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно після померлої 12 червня 2012 року [PERSON] позивачі звернулися до Шевченківської державної нотаріальної контори Харківської області, яка відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину (згідно листа від 07 квітня 2015 року № 130/01-16), в зв'язку з відсутністю державного акту на земельну ділянку та також рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до п. 4.15 Наказу Мін'юсту від 22.02.2012 № 296/5 зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» вказано, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві. Згідно із п. 5 ч. 1 ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-1V, однією із підстав державної реєстрації прав на нерухоме майно є рішення судів, що набрали законної сили, оскільки визнання права власності на нерухоме майно є прерогативою суду. Конституції України,зокрема ст.. 41 передбачено ,що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Відносини спадкування регулюються Цивільним кодексом України, який вступив у дію 01 січня 2004 року. Відповідно до ст.328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 1216 Цивільного кодексу України , передбачено ,що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч.1 ст.1220 ЦК України). Спадкоємці відповідно до ст. 1258 Цивільного Кодексу України одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1261 Цивільного Кодексу України мають діти спадкодавця, у тому числі зачатті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно до ст. 1225 Цивільного кодексу України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Оцінивши надані суду докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку , а також враховуючи, що позивачі є спадкоємцями першої черги, визнання за ними права власності не порушають нічиїх прав та інтересів суд вважає, що позовні вимоги [PERSON], [PERSON] є доведеними та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved