Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-12 00:00:00

10 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом, який в подальшому 22 квітня 2019 року уточнила, та в якому просить визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , посилаючись на те, що вона є власником квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 27 листопада 2006 року. Відповідач [PERSON] є її сином. Крім неї та відповідача, у належній їй квартирі також зареєстровані її дочка [PERSON] та онука [PERSON] . Відповідач [PERSON] в її квартирі зареєстрований, але не проживає більше 10 років. Реєстрація відповідача [PERSON] перешкоджає позивачу оформити субсидію та порушує право розпорядження належним їй майном. Комунальні послуги нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб, субсидію не можуть призначити у зв`язку із реєстрацією у квартирі відповідача, а також вона несе, як власник, додаткові витрати, пов`язані з оплатою комунальних послуг, які нараховуються за кількістю зареєстрованих осіб. [PERSON] помер. За відсутності добровільної згоди відповідача вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. 27 серпня 2019 року за № 26869 надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. 27 серпня 2019 року представником позивача надано суду заяву від [PERSON] , в якій він просить розглянути справу без його участі та з позовними вимогами згоден. Треті особи [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце судового засідання, оскільки їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] та третім особам [PERSON] , [PERSON] на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 листопада 2006 року, виданим Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради (а.с. 8). Відповідач [PERSON] є сином позивача [PERSON] (а.с. 9). Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» місто Артемівськ Донецької області було перейменоване на місто Бахмут Донецької області. Згідно довідок ТОВ «ТБК «СХІД» № 538 від 29 березня 2019 року та № 2039 від 30 серпня 2019 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 10). До теперішнього часу у спірній квартирі залишається зареєстрованим відповідач [PERSON] , який у квартирі [ADDRESS] не проживає з 1993 року, квартирою не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, його особистого майна та речей у квартирі немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема, актом про не проживання № 2038 від 30 серпня 2019 року. Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно зі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 78 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірній квартирі відповідача [PERSON] з 1993 року, тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved