Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-20 00:00:00

10 січня 2019 року до Зарічненського районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що позивачка перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13 липня 2008 року. Під час шлюбу у сторін народились троє спільних дітей син [PERSON], 16 листопада 2009 р. н., син [PERSON] 30 серпня 2011 р. н. та син [PERSON], 30 січня 2014 р. н. На даний час позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Зазначає, що відповідач майже півроку вчиняє скандали має неврівноважений характер, принижує її, вчиняє домашнє насильство щодо позивачки у присутності дітей. Намагання зберегти сімю є безрезультатними. Вказує, що не вважає за можливе зберегти шлюб, тому звернулась до суду із вказаною позовною заявою, яку просить задовольнити. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідач у підготовче судове засідання з'явився, позовні вимоги визнав повністю та просив ухвалити рішення про задоволення позовних вимог. Заслухавши позивачку та відповідача, дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 13 липня 2008 року у Харалузькій сільській раді Корецького району Рівненської області, актовий запис № 2 (свідоцтво про шлюб серії 1-ГЮ № 037648), під час даного шлюбу у сторін народились троє дітей син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ГЮ № 200622 видане 23 листопада 2013 року), син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ГЮ № 147172, видане 05 вересня 2011 року), син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серія 1-ГЮ № 200787, видане 11 лютого 2014 року) Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними постійно виникають суперечки та непорозуміння, оскільки відповідач вчиняє скандали, принижує позивачку, вчиняє щодо неї домашнє насильство, внаслідок чого негативного психологічного впливу зазнають діти сторін. Спору щодо місця проживання дітей та щодо майна у сторін немає. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1, ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати в розмірі 768,40 грн. по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved