Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

12 березня 2019 р. [PERSON] звернулася до суду в інтересах малолітнього [PERSON] з позовом до [PERSON] до [PERSON], треті особи Служба у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Орган опіки та піклування при Жданівській сільській раді Магдалинівського району Дніпропетровської області про позбавлення батьківських прав, в якому просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] та [PERSON] проживали разом. Мають спільну дитину, сина - [PERSON], [INFO], який від народження і до 2018 року проживав разом з бабусею у с. Кудашівка Криничанського району Дніпропетровської області. Відповідач проживає окремо від дитини, вихованням його не займається, матеріальної допомоги не надає. Місце знаходження матері взагалі невідоме. На даний час малолітній [PERSON] проживає у будинку дідуся [PERSON] разом з бабусею і дідусем із травня 2018 р. за адресою: [ADDRESS]. Неповнолітня дитина знаходиться на утриманні позивача, потребує матеріальної допомоги. Тому позивач [PERSON] звернулася до суду і прохає ухвалити рішення, яким позбавити [PERSON] батьківських прав відносно дитини. В судове засідання позивач та представник позивача [PERSON] не з`явилися, надавши письмову заяву, в якій позивач позовні вимоги підтримала, висновок про доцільність позбавлення відповідача відносно сина батьківських прав підтримала, просила задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, звернувся до суду з заявою, у якій зазначив, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо його неповнолітнього сина [PERSON], просить слухати справу за його відсутності. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області - в судове засідання не з`явилася надавши письмову заяву, в якій прохає розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування при Жданівській сільській раді Магдалинівського району Дніпропетровської області - до суду не з`явився, надавши письмову заяву, в якій прохає розглянути справу без його участі, проти заяви не заперечує. За таких обставин, згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно з ч. 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Стаття 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] та [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 12). Мати хлопчика - [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS], але вже чотири роки за вказаною адресою не проживає. (а. с. 20). Згідно довідки вих. № 112 від 06.06.2018 р., виданої Жданівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів Магдалинівської районної ради Дніпропетровської області, [PERSON], [INFO], дійсно є учнем 1 класу. (а. с. 19) Відповідно до акту обстеження від 05 червня 2018 р., [PERSON], 1991 р. н., проживала без реєстрації в [ADDRESS] з 2010 р. по 2014 р. з [PERSON], та має сина від нього - [PERSON]. (а. с. 18) Згідно довідки № 505 від 07 червня 2018 р., виданої виконкомом Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про те, що [PERSON], [INFO], проживав постійно за адресою [ADDRESS] з квітня 2014 р. по 19 травня 2018 р. (а. с. 22) У висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] вказано, що на території Жданівської сільської ради проживає [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS], а фактично проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. Будинок 1949 року забудови, загальна площа будинку становить 45 кв. м., житлова - 33 кв. м. Будинок газифікований. В с. Жданівка [PERSON] характеризується посередньо, живе разом з співмешканкою [PERSON] та дочкою [PERSON] Працює в ТОВ «Агро-Овен» механізатором. Стосовно свого сина [PERSON], [INFO], батько не виконує своїх батьківських обов'язків, не цікавиться його життям, не приймає участі у його вихованні, так як дитина проживає з бабусею по [ADDRESS] з 18 травня 2018 р. по даний час. Скарг та звернень щодо [PERSON] до сільської ради не надходило. Враховуючи вищевикладене, можна зробити висновок, що [PERSON], [INFO], самоусунувся від виконання батьківських обов'язків по відношенню до свого сина. А саме: не займається його вихованням та утриманням, не цікавиться його життям та здоров`ям. Захищаючи права малолітньої дитини, [PERSON], [INFO], орган опіки та піклування виконавчого комітету Жданівської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], щодо його сина [PERSON], [INFO] (а. с. 23) Згідно довідки-характеристики вих. № 396 від 12.06.2018 р., [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS], а фактично проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі співмешканкою [PERSON] та дочко. [PERSON] У [PERSON] є ще дві доньки та син, які проживають з бабусею за адресою: [ADDRESS]. На даний час [PERSON] працює механізатором ТОВ «Агро-Овен». Скарги на [PERSON] до сільської ради не надходили. (а. с. 24) Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON], вона проживає в газифікованому будинку, загальна площа якого: 51,87 кв. м., житлова - 27,88 кв. м., має три житлові кімнати. Проживає разом з чоловіком [PERSON], [INFO], та онуками: [PERSON] та [PERSON] З 18.05.2018 р. разом з [PERSON] почав проживати ще один онук [PERSON], [INFO] всі онуки мають кімнати для проживання. [PERSON] має спільну частку у розмірі 10 га, яку обробляє самостійно, а в господарстві має птицю, козу. Місце роботи [PERSON] - КУ Магдалинівський територіальний центр, має дохід - заробітну плату та пенсію по інвалідності. (а. с. 21) Із заяви [PERSON], батька дитини, вбачається, що він не заперечує проти позбавлення батьківських прав відносно сина. Згідно з міжнародними та національними правовими нормами до прав дитини належить, зокрема, право на врахування її думки щодо питань, які стосуються її життя. Зокрема, відповідно до положень ст. 12 ч. І Конвенції ООН від 20 листопада 1989 р. «Про права дитини» (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року ), держави - учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. З цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що стосується дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до частини 1 статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов'язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов'язків. Ухилення батьків від виховання дітей, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей У Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківський прав» від 30 березня 2007 року зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню до дитини, матеріально її не забезпечує, а тому підлягає позбавленню батьківських прав. Приймаючи до уваги викладене, виходячи з інтересів дитини, суд приходить до висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, то згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає поверненню позивачу з державного бюджету. Враховуючи приписи ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем у розмірі 384,20 грн., покладається на відповідача з урахуванням приписів ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

Outcome: approved