Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

11 грудня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред’явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття; також стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред’явлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трирічного віку. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дитини та утримання дружини, участі у вихованні доньки не приймає, не цікавиться її станом здоров’я та розвитком, при цьому є працездатним, його стан здоров’я дозволяє працювати, інших дітей не має, тому має можливість сплачувати аліменти. Позивач не має змоги самостійно утримувати та надавати дитині належне лікування, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною і не має можливості вийти на роботу, тому також потребує матеріальної допомоги на своє утримання від відповідача. За вказаних обставин позивач змушена звернутися до суду з позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 04 лютого 2019 року відкрито провадження по справі. Відповідач подав суду відзив, в якому вимоги позивача визнав частково та не заперечував проти стягнення з нього аліментів, але у розмірі меншому ніж просить позивач, а саме на утримання дитини - в розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку до досягнення донькою повноліття; на утримання дружини - в розмірі 1/8 частини усіх видів його заробітку до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, посилаючись на те, що він не має постійного місця роботи та доходу, але має бажання виховувати дитину та постійно допомагає позивачу матеріально. В умовах сьогодення перебуває у дуже скрутному матеріальному стані, шукає роботу, не має власного житла та автомобіля та проживає зі своїми батьками. Позивач у судове засідання не з’явилася, подала суду заяву, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, також просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з’явився, у відзиві вказав про розгляд справи за його відсутності. Будь-яких інших заяв та клопотань сторонами не надано. Враховуючи заяви сторін, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши докази по справі, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23 листопада 2017 року у виконавчому комітеті Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 51 від 23 листопада 2017 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області 23 листопада 2017 року. Відповідач є батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про її народження серії [NUMBER] , що видано 04 липня 2018 року виконавчим комітетом Безлюдівської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 31 від 04 липня 20918 року. За даними відомостей № 2601, наданих 30 листопада 2018 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області, [PERSON] , [INFO] року народження зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та разом з нею проживає її донька [PERSON] , [INFO] . Також в якості доказів суду надано: консультативний висновок спеціаліста (лікаря-консультанта кардіолога) ОДКЛ № 1 Консультативної поліклініки від 21 серпня 2018 року на ім’я [PERSON] , [INFO] ; консультативний висновок спеціаліста – дитячого кардіолога № 697, сформований 11 жовтня 2018 року обласним дитячим кардіологічним центром КНП Харківської обласної ради «Обласна дитяча клінічна лікарня» на ім’я [PERSON] , [INFO] ; консультативний висновок спеціаліста (лікаря-консультанта хірурга) ОДКЛ № 1 Консультативної поліклініки від 21 серпня 2018 року на ім’я [PERSON] , [INFO] ; протокол ультразвукового дослідження м’яких тканей від 31 серпня 2018 року; довідка № 367про реєстрацію місця проживання, сформована 20 листопада 2018 року Безлюдівською селищною радою Харківського району Харківської області. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до частин 1-3 статті 181 Сімейного Кодексу України, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України враховує наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що батьки мають рівні обов’язки щодо утримання дитини, відповідач є батьком малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , зобов’язаний утримувати дитину, але свої обов'язки щодо її утримання не виконує, тому суд приходить до висновку, що з відповідача необхідно стягнути на користь позивача аліменти на утримання їх спільної доньки в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до повноліття [PERSON] , при цьому, суд враховує, що батьки проживають окремо, дитина проживає з матір’ю, яка несе основний тягар щодо забезпечення утримання малолітнього доньки. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів на її утримання до досягнення дочкою трирічного віку суд приходить до наступного. Частинами 1 та 2 статті 75 Сімейного Кодексу України, передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного, при цьому право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Статтями 77; 79; 80 Сімейного Кодексу України визначено, що способом надання утримання одному з подружжя другим у грошовій формі є аліменти, які присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви одному з подружжя, з другого з подружжя, у частці від заробітку (доходу) і (або) у твердій грошовій сумі та сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що позивач здійснює догляд за спільною з відповідачем малолітньою донькою [PERSON] , якій ще не виповнилось три роки та у зв’язку з чим не має можливості працювати і відповідно до ст. 84 Сімейного Кодексу України, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення донькою трьох років, тому суд задовольняє вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання в розмірі 1/8 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] , трирічного віку, при цьому суд стягує аліменти у розмірі меншому ніж просить позивач оскільки вона не надала доказів на підтвердження тих обставин, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дружини у вказаному нею розмірі. На підставі викладеного суд частково задовольняє вимоги позивача та допускає негайне виконання рішення суду в межах стягнення суми платежу за один місяць в частині стягнення аліментів на утримання дитини та в частині стягнення аліментів на утримання дружини. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial