Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-17 00:00:00

10 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та уточнивши позовні вимоги просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення у межах платежу за один місяць. Мотивує свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який на даний час знаходиться на її утриманні. Вказує, що відповідач в добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає. Крім того, дитина постійно хворіє, а відтак потребує додаткових витрат на придбання ліків та проходження курсу лікування. Відповідач, на її думку, може надавати матеріальну допомогу, оскільки має постійну роботу і отримує заробітну плату. Позивач в судове засідання не з'явилась, в поданій заяві просила розгляд справи провести без її присутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/4 частини від його доходів. Судом встановлено, що сторони з 20 листопада 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі. [PERSON] є батьком малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач разом із дитиною проживає в [ADDRESS]. Матеріали справи містять відомості про звернення до лікарів з приводу лікування опорно-рухового апарату та серцево-судинної системи малолітнього [PERSON] (а.с. 7-11). Відповідач зареєстрований в [ADDRESS]. Згідно письмової заяви відповідача, він повідомив, що офіційно працює, але про місце роботи та розмір заробітної плати не повідомив. Відповідачем не надано відомостей на підтвердження наявності у нього інших дітей, непрацездатних дружини, батьків. Вжитими судом заходами не вдалось отримати відомості про місце роботи та розмір заробітної плати відповідача. Суд вважає, що в силу положень ст. 180 Сімейного кодексу України, яка покладає обов'язок утримувати дитину на обох батьків, відповідач, як її батько, зобов'язаний утримувати свою дитину шляхом сплати щомісячно аліментів на користь матері дитини. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років на даний час становить 1777 грн., 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років від цієї суми становить 888 грн. 50 коп. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи всі фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Однак вважає, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач, є завищеним і приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову, та

Outcome: partial