Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 10 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи: Друга дніпровська державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту проживання разом зі спадкодавцем та визнання права власності на частину домоволодіння. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову, з урахуванням уточнень, зазначила, що 25 червня 1977 року позивач уклала шлюб з [PERSON] , який мав рідну сестру [PERSON] , [INFO] . У 2012 році сестра переїхала мешкати до позивача та її чоловіка. [INFO] помер чоловік позивача. Його сестра продовжувала мешкати разом з позивачем до своєї смерті [INFO] . \~ \~ \~ \~Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить 65/400 частин домоволодіння [ADDRESS] . Інших спадкоємців вона не мала. Позивач звернулась з заявою про прийняття спадщини в шестимісячний строк. Однак, державним нотаріусом було видано постанову у вчиненні нотаріальної дії. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, просить встановити факт спільного проживання [PERSON] з [PERSON] з листопада 2012 року по день її смерті за адресою: [ADDRESS] , а також визнати за позивачем право власності на 65/400 частин домоволодіння [ADDRESS] , що складає в житловому будинку літ.А-1 загальною площею 97.6 кв.м., житловою площею 55,0 кв.м., кв. [ADDRESS] , яка складається з 3-х житлових кімнат 2-2, 2-3, 2-4, житловою площею 28,2 кв.м., сіни а? 2-5, веранди літ.а, літньої кухні літ.И, сараю літ.Н, у спільному користуванні споруди №2-5, вбиральня №1 в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 травня 2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 вересня 2019 року у справі замінено первісного відповідача [PERSON] на належного відповідача Дніпровську міську раду. \~ \~ \~ \~08 листопада 2019 року надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача Дніпровської міської ради Ревякіна Н.М. заперечувала проти задоволення позову, оскільки в матеріалах справи відсутні докази ведення спільного побуту та проживання позивача та [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 лютого 2020 року залучено до участі у цивільній справі № 205/3214/19 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача [PERSON] . \~ \~ \~ \~16 червня 2020 року у судовому засіданні судом ухвалено залучити в якості третьої особи [PERSON] . \~ \~ \~ \~Учасники справи у судове засідання не з`явились. \~ \~ \~ \~Від представника позивача [PERSON] адвоката Анохіна В.О. надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, не заперечував проти розгляду справи за відсутності сторін. \~ \~ \~ \~Представник відповідача Дніпровської міської ради Ревякіна Н.М. письмово просила розглянути справу без участі представника, у задоволенні позову відмовити. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи Другої дніпровської державної нотаріальної контори Олехнович Л.Ю. у заяві просила розглянути справу за відсутності представника контори. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, дату, місце судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. \~ \~ \~ \~Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Про час, дату, місце судового засідання повідомлена належним чином. Про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи вищезазначене, суд вважає можливим розглядати справу у відсутності сторін, за наявних у справі матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Положеннями ч. 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно із ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 263 ЦПК України передбачено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. \~ \~ \~ \~У ході судового розгляду встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у с. Любимівка Дніпровського району Дніпропетровської області (а.с.13). \~ \~ \~ \~До реєстрації шлюбу з [PERSON] мала прізвище [PERSON] (а.с. 67-68). \~ \~ \~ \~Заявник [PERSON] була дружиною померлого [INFO] (а.с. 38) [PERSON] (а.с. 19). \~ \~ \~ \~ [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 03 жовтня 2002 року (а.с. 9, 20). \~ \~ \~ \~Відповідно до лікарського свідоцтва про смерть № 293 від 05 липня 2018 року місцем смерті [PERSON] є [ADDRESS] , а місце проживання померлої: [ADDRESS] (а.с. 24). \~ \~ \~ \~Згідно з довідкою № 726 від 13 травня 2019 року, виданою Любиміською сільською радою Дніпровського району Дніпропетровської області, по свідченню сусідів [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] з листопада 2012 року по день смерті [INFO] (а.с.77). \~ \~ \~ \~Ці обставини підтвердженні у судовому засіданні свідками [PERSON] та [PERSON] , а також те, що заявник постійно проживала з сестрою свого чоловіка [PERSON] [PERSON] , вели спільне господарство, дбали одна про одну. \~ \~ \~ \~03 січня 2019 року заявник звернулася до Другої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] як така, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с.61 - зворот). \~ \~ \~ \~11 січня 2019 року [PERSON] звернулася до дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину (а.с.69 - зворот), однак, постановою державного нотаріуса Циганко Є.Л. їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину (а.с.70). З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, у силу вимог ч. 1 ст.1299\~ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявниці відсутні, то вона звернулася до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. Відповідно до ч.1 ст.1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Із роз`ясень, викладених у п.п. 2, 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, слідує, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до п. 211 «Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженої наказом Міністра Юстиції України №20/5 від 03 березня 2004 року - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Враховуючи викладене, оцінивши в сукупності всі докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] , померлою [INFO] до дня смерті останньої за адресою: [ADDRESS] є доведеним. Що стосується позовних вимог в частині визнання права власності на 65/400 частин домоволодіння [ADDRESS] , судом встановлено наступне. [PERSON] на підставі договору дарування від 15 вересня 1997 року посвідченого приватним нотаріусом Поповою І.В., зареєстрованого дніпропетровським бюро технічної інвентаризації 23 лютого 1998 року за реєстровим № 79 у реєстровій книзі № 611, на праві приватної власності належить 65/400 частин жилого будинку [ADDRESS] (а.с.39). Положеннями ст.\~317\~ЦК України передбачено, що власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місце знаходження його майна. Відповідно до ст.\~ст.\~1216,\~1217,\~1218\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтями 1268,\~1270\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. В силу ч. ч. 1, 3 ст.\~1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Враховуючи викладене, а також те, згідно зі спадковою справою № 01/2019 (а.с.61-70), відкритої після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , інші спадкоємці [PERSON] з заявою про прийняття спадщини не зверталися, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Оскільки позивачем не заявлено вимоги про стягнення судового збору з відповідача на його користь, питання про стягнення судового збору судом не вирішується. На підставі викладеного,

Outcome: approved