Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-20 00:00:00

11 квітня 2019 року близько 13-ої години по [ADDRESS] [PERSON] , [INFO] , який керував автомобілем «ВАЗ-2101», номерний знак [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху України та скоїв ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Ford Fusion», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] . У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» 18 червня 2019 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 5 тисяч гривень. Оскільки [PERSON] , як відповідальний за заподіяний збиток, самовільно залишив місце скоєння ДТП, позивач 04.03.2020, в порядку п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» звернувся до суду з вимогою стягнути з [PERSON] на відшкодування сплаченої [PERSON] страхової виплати, а також витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги та судового збору. Ухвалою від 16 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду Мурованокуриловецьким районним судом та відкрито провадження у справі (а.с. 53). Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача та прийнято рішення про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, а відповідачу встановлено строк в 15 днів з дня вручення ухвали для подання відзиву на позов чи для подання клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Поштове відправлення із ухвалою про відкриття провадження, копією позовної заяви та додатками до позову відповідачу було направлено 16.03.2020 та вручено адресату 20 березня 2020 року (а.с. 57). Відзив на позовну заяву чи клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач не подав. Суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі (ст. 275 ЦПК України). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч. 13 ст. 7 ЦПК України). За вказаних обставин, за приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Розглянувши справу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення у заявленому об`ємі з врахуванням наступного: У судовому засіданні встановлено, що 11 квітня 2019 року близько 13-ої години по [ADDRESS] району [PERSON] , [INFO] , який керував автомобілем «ВАЗ-2101», номерний знак [NUMBER] , порушив Правила дорожнього руху України та скоїв ДТП, в результаті якої був пошкоджений автомобіль «Ford Fusion», номерний знак [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , після чого [PERSON] самовільно залишив місце вчинення ДТП. Така обставина, зокрема, стверджується постановою судді Мурованокуриловецького районного суду від 02 травня 2019 року (а.с. 18). Цивільна відповідальність потерпілого в ДТП [PERSON] була застрахована згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортів № АК 8473132, строк дії якого з 15.07.2018 до 14.07.2019 (а.с. 15). На дату скоєння цієї пригоди цивільно-правова відповідальність водія [PERSON] була застрахована в ТДВ СК «Альфа-Гарант» за полісом АМ/984690, який був укладений між ТОВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] , строк дії якого з 02.03.2019 до 01.03.2020 (а.с. 12). 15 квітня 2019 року потерпілий подав до ТДВ СК «Альфа-Гарант» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 10) та 21 травня 2019 року - заяву про страхове відшкодування (а.с. 16). Згідно консультації та аварійного сертифікату з розрахунку вартості матеріального збитку № 16-D/55/6 (а.с. 20-29), завданого власнику «Ford Fusion», номерний знак [NUMBER] , внаслідок пошкодження у ДТП від 02 травня 2019 року (а.с. 18-19) встановлено, що розмір матеріального збитку приймається рівним вартості відновлюваного ремонту з врахуванням фізичного зносу запчастини та становить 8 616 гривень 34 копійки з урахуванням ПДВ та 7 180 гривень 28 копійок без урахування ПДВ. 05 червня 2019 року з метою отримання відшкодування шкоди, між ТДВ СК «Альфа-Гарант» та [PERSON] було укладено угоду про розмір страхового відшкодування (а.с. 30). У зв`язку з настанням події, передбаченої п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ТДВ СК «Альфа-Гарант» 18 червня 2019 року здійснило виплату страхового відшкодування потерпілому в розмірі 5 тисяч гривень (а.с. 31, 33). Відповідно до положень ст. 1166 ЦК України майнова шкода відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, крім того, єдиною підставою для цивільно-правової відповідальності за завдання шкоди є правопорушення, що включає як складові елементи: шкоду, протиправне діяння особи, котра її завдала, причинний зв`язок між ними, а також вину заподіювача шкоди. Частиною 1 ст. 1188 ЦК України передбачено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної безпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частині залежно від обставин, що мають істотне значення. Згідно п. 22.1 ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. За правилами ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Згідно із вимогами ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до пп. «в» п. 38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він, зокрема після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Факт залишенням [PERSON] місця ДТП підтверджується постановою Мурованокуриловецького районного суду від 02 травня 2019 року справі № 139/389/19 (а.с. 18-19). Враховуючи принцип диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України) та положення цивільного процесуального кодексу України про обов`язок сторін доказування і подання доказів (ст. 81 ЦПК України), суд прийшов до висновку, що вимога про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу доведена позивачем належними доказами, крім того, ця вимога не заперечується відповідачем, а тому суд прийшов до висновку про необхідність повного задоволення цієї частини вимоги. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). У зв`язку із отриманням правничої допомоги ТДВ СК «Альфа-Гарант» понесло витрати на загальну суму послуг 3 200 гривень (а.с. 36-41). Крім того, у зв`язку зі зверненням до суду з цим позовом позивачем було сплачено судовий збір в сумі 2 102 гривні (а.с. 4). З врахуванням вимог ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати позивача слід покласти на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача слід стягнути 5 302 гривні судових витрат (2102 грн судового збору + 3200 грн витрат на правничу допомогу = 5302 грн). На підставі викладеного та

Outcome: approved