Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

12.01.2018 року до Новосанжарського районного суду Полтавської області надійшов позов, в якому ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 22.12.2014 року в сумі 13993,56 грн. та судові витрати у розмірі 1762,00 грн. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що відповідно до укладеного договору №б/н від 22.12.2014 року відповідач отримав кредит у розмірі 5166,47 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку та прийняв на себе зобов'язання сплачувати відсотки за користування кредитом у розмірі 10,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов кредитного договору відповідач несвоєчасно надавав банку грошові кошти для погашення кредиту, відсотків, а також інших витрат, в результаті чого виникла заборгованість, стягнення якої є предметом позову. Станом на 20.12.2017 року відповідач має загальну заборгованість у сумі 13993,56 грн, яка складається з наступного: - 5166,47 грн - заборгованість за кредитом; - 1571,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6996,43 грн - заборгованість за пенею та комісією; - 259,20 грн - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, надав заяву про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Справу розглянуто в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду встановлено заочний розгляд справи. Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. 26.04.2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем було укладено договір про надання банківських послуг в порядку ст. 634 ЦК України до умов, запропонованих банком в письмових Умовах та правилах надання банківських послуг, на підставі поданої відповідачем Анкети-заяви (надалі - Заява), в якій міститься підпис відповідача та зазначено про його ознайомлення з Умовами та правилами надання банківських послуг (надалі - Умов), Тарифами банку, Пам'яткою клієнта (а.с.71). 22.12.2014 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ КОМЕРЦІЙНИМ БАНКОМ «ПРИВАТБАНК», та відповідачем було укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості, згідно якої відповідач визнав заборгованість за договором №SAMDNWFC00000049347 від 20.01.2013 року в сумі 5571,47 грн, зобов'язався сплатити заборгованість, сплатити проценти в розмірі 0,833% в місяць на суму заборгованості. Банком видано відповідачу платіжну картку (п.2.3. Генеральної угоди). (а.с.61). Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст.1066 ЦК України є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до Анкети - Заяви, підписаної позивачем, він ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку. Тариф - розмір винагороди за послуги Банку; невід'ємною частиною Договору (п.1.1.1.91 Умов). Відповідно до п.2.1.1.12.6. Умов за користування Кредитом та Овердрафтом Банк нараховує проценти в розмірі, встановленому Тарифами Банку, із розрахунку 360 календарних днів в році. Відповідно до п.1.1.7.14. Клієнт зобов'язується комісії та інші плати, встановлені Банком за банківське обслуговування Клієнта, у відповідності з Тарифами. Відповідно до п.1.1.7.6. Умов при відсутності на Картрахунку грошових коштів в розмірі, достатньому для оплати послуг банку для продовження дії Картки, та при ненадходженні грошових коштів протягом 3 місяців з моменту закінчення строку дії Картки Банк стягує комісію за обслуговування рахунку згідно діючих тарифів. Вказана комісія стягується Банком по закінченню вказаного в цьому пункті строку щомісячно. У випадку якщо залишок на Картрахунку менше розміру комісії, встановленої Тарифами Банку, то розмір комісії за обслуговування Картрахунку встановлюється в розмірі залишку коштів на Картрахунку Держателя. При нульовому залишку коштів на неактивному Картрахунку Картки останній закривається. Відповідно до п.1.1.2.5., 2.1.1.5.5. Умов клієнт зобов'язаний здійснювати погашення заборгованості по Кредиту, процентам за користування ним, по перевитратам платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. Відповідно до п.1.1.2.6., 2.1.1.5.6. Умов клієнт обов'язаний у випадку невиконання обов'язків по Договору на вимогу Банку виконати обов'язки по поверненню Кредиту (в тому числі Простроченого кредиту та Овердрафту), оплаті Винагороди Банку. Відповідно до п.1.1.1.17 Умов Винагородою банку визначено суму обов'язків Держателя платіжної картки по сплаті встановлених Банком Тарифами: - відсотків за користування Кредитом, в тому числі за користування Простроченим кредитом та Овердрафтом; - плати за відкриття/випуск/обслуговування Рахунків/Карток; - інших комісій та штрафних санкцій (якщо такі будуть мати місце). Відповідно до п.2.1.1.12.4. строки та порядок погашення по Кредиту (кредитний ліміт) по кредитним карткам з встановленим Мінімальним обов'язковим платежем, а також Овердрафту, який виникає по таким карткам, наведено в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування, яка є невід'ємною частиною Договору, а також встановлюються даним пунктом. Платіж включає плату за користування Кредитом, передбачену Тарифами, та частину заборгованості по Кредиту. Згідно ст.212 ЦКУ, у випадку наявності Простроченого Кредиту (Овердрафту) - строком повернення Кредиту (Овердрафту в повному обсязі являється 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості; Строк повернення Овердрафту в повному обсязі - протягом 30 днів з моменту виникнення Овердрафту; Строк погашення процентів по Овердрафту - щомісячно за попередній місяць до 25-го числа. Відповідно до п.1.1.5.20., 1.1.5.32., 2.1.1.7.6. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому із з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більше ніж на 30 днів, Клієнт зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту, з врахуванням нарахованих та прострочених процентів та комісій. Відповідно до п.1.1.5.25 Умов за несвоєчасну оплату послуг, передбачених цим Договором, Умовами та Правилами Клієнт платить Банку за кожним порушенням пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості, але не вище подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який платиться пеня, за кожен день прострочення. Відповідно до п.2.1.1.12.6.1. Умов у випадку виникнення прострочених обов'язків на суму від 100 грн., включаючи прострочені обов'язки, передбачені п.п.2.1.1.12.6.2., 2.1.1.12.8.1. Умов та правил Клієнт сплачує Банку пеню, яка розраховується так: ПЕНЯ = базова процентна ставка по договору / 30 (Нараховується за кожний день прострочення кредиту) + грн. (одноразово). Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту. В свою чергу, п.2.1.1.12.6.2. Умов передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання Позичальником обов'язків по сплаті процентів за користування Кредитом в розмірі, зазначеному в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах, Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежне сплачених процентів, встановлених в Пам'ятці Клієнта/Довідці про умови кредитування та Тарифах. В свою чергу, п.2.1.1.12.8.1. Умов передбачено, що у випадку відсутності грошових коштів на Картковому рахунку Позичальника, що призвело до невиконання або неналежного виконання Позичальником обов'язків по сплаті комісії за обслуговування у відповідності з Пам'яткою Клієнта/Довідкою про умови кредитування, Тарифами, Позичальник сплачує Банку штраф в розмірі 100% від розміру неналежно сплаченої комісії. З розрахунку заборгованості (а.с.4) вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 20.12.2017 року становить 13993,56 грн, стягнення якої є предметом позову, яка складається з наступного: - 5166,47 грн заборгованість за кредитом; - 1571,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 6996,43 грн - заборгованість за пенею та комісією; - 259,20 грн - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує вищевказані умови кредитного договору №б/н від 09.01.2013 року та має заборгованість: - 5166,47 грн заборгованість за кредитом; - 1571,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; Таким чином, в цій частині позов підлягає задоволенню. В свою чергу, позовні вимоги в частині стягнення 6996,43 грн заборгованості за пенею та комісією, задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.119 ЦПК України позовна заява повинна містити, в тому числі, зміст позовних вимог. Суд зазначає, що враховуючи вищенаведене, у разі заявлення декількох вимог, які є майновими, до змісту кожної позовної вимоги належить визначення конкретної її грошової оцінки. Тобто, у разі стягнення грошових сум, позивач повинен визначити конкретну суму, яку він просить стягнути за кожною вимогою. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). Неустойка є видом забезпечення виконання зобов'язань (ч.1 ст.546 ЦК України) та правовим наслідком порушення зобов'язання (ст.611 ЦК України). В свою чергу, з аналізу довідки про умови кредитування (а.с.5), Умов та правил надання банківських послуг (а.с.7 - 30), вбачається, що комісію позивач визначає як плату за певні свої послуги. Таким чином, правовідносини, пов'язані із сплати пені та правовідносини, пов'язані з сплатою комісії мають різну правову природу. В порушення вказаних норм, позивачем розмір заборгованості із пені та комісії визначено у позовній заяві разом у сумі 6996,43 грн. В розрахунку заборгованості відповідні графи мають назви «ставка пені», «сума комісії та пені», «сума комісії та пені накопичувальним підсумком» (а.с.4). На вимогу суду позивачем надано пояснення, що надати суду окремий розрахунок заборгованості з пені не виявляється можливим з технічних причин. Також зазначено, що пеня нараховувалась у сумі 50 грн та 100 грн відповідно до внутрішніх наказів позивача (а.с.60). З розрахунку заборгованості (а.с.5) вбачається, що позивачем, починаючи з 20.02.2015 року за колонкою «сума комісії та пені» нараховувалось щомісячно тверда грошова сума - 206,65 грн, що суперечить визначенню пені, передбаченому ч.3 ст.549 ЦК України та не передбачено Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, Пам'яткою клієнта, Таким чином, неодноразове нарахування позивачем пені в твердій грошовій сумі суперечить вимогам ч.3 ст.549 ЦК України. Крім цього, таке нарахування суперечить Умовам та правилами надання банківських послуг, пункт 1.1.5.25 яких передбачає нарахування пені у відсотковому значенні до заборгованості. Враховуючи вищенаведене, суд вважає позовні вимоги в цій частині недоведеними. Позовні вимоги в частині стягнення 259,20 грн штрафу відповідно до п.2.2 Генеральної угоди задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК України). За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Пунктами 1.1.5.25, 2.1.1.12.6.1. Умов передбачено застосування пені як виду цивільно-правової відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань по даному договору, внаслідок чого нарахування пені відбувається за кожний день прострочення. У той самий час, згідно з пунктом 2.1.1.7.6. Умов передбачено сплату штрафів як виду цивільно-правової відповідальності за порушення строків платежів грошових зобов'язань більш ніж на 30 днів. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена у правовому висновку Верховного Суду України, викладеному у постанові від 21.10.2015 р. № 6-2003цс15, який є обов'язковим для застосування за правилами ст.360-7 ЦПК України. Незважаючи на те, що суд визнав недоведеним розмір пені, яку просив стягнути позивач, ця вимога ним заявлена, тому в даному випадку, стягнення штрафів буде суперечити викладеній вище забороні подвійної відповідальності. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє частково, в загальній сумі 6737,93 грн, тобто на 48,1%, то з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судові витрати в сумі 847,52 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved