Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

12.11.2019 року позивач звернувся до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . В будинку зареєстрована його колишня дружина - [PERSON] , яка з 13 травня 2017 року в будинку не проживає, особистих речей в будинку не має. Оскільки відповідач не мешкає у вказаній квартирі вже більше двох років, а її реєстрація в квартирі створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, він вимушений був звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати останню такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с.25). Представник позивача - адвокат Клочкова О.М., що діє на підставі ордера серія ДН № 097207 від 15.11.2019 року, в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення (а.с.27-28). Відповідач [PERSON] двічі до судового засідання не з`явилася, про час та місце судового розгляду повідомлялася належним чином (а.с.30). За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у її відсутності та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серія ВАЕ №553162 від 18.06.2003 року та договору дарування серії ВВО № 960021 від 02.12.2004 року [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] (а.с.6-7). З довідки Виконавчого комітету Слов`янської міської ради від 10.06.2019 року та домової книги спірного будинку вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] , 1970 р.н. (а.с.8, 10). Згідно Акту від 27.09.2019 року, складеного керівником комітету мікрорайону «Лиман» м. Слов`янська, вбачається, що з 13 травня 2017 року [PERSON] по теперішній час не мешкає у вказаному будинку (а.с.9). Відповідно заочного рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 03.07.2018 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с.14-16). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач має бути визнаним таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки його право користування спірним житловим будинком перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягнення з відповідача судового збору, тому суд покладає судові витрати на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved