Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-13 00:00:00

11.12.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою звернулась позивач [PERSON] до відповідачів [PERSON] технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (надалі НТУ «ХПІ»), Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України» (надалі ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України») і просить зобовязати ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» надати їй довідку про заробіток для обчислення пенсії за час роботи заявника в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» та зобовязати Національнийтехнічний університет «Харківський політехнічний інститут» надати [PERSON] довідку про заробіток для обчислення пенсії за час роботи в НТУ«ХПІ» (Додаток 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»). В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона перебувала у трудових відносинах з відповідачем ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року - працювала за сумісництвом на посаді провідного наукового співробітника, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] від 26.10.2015 року (форма ОК-5). Також, позивач перебувала у трудових відносинах з відповідачем НТУ «ХПІ» з 01.09.2003 року по 30.06.2004 року - працювала на посаді старшого викладача кафедри біотехнології та аналітичної хімії з почасовою оплатою, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу [PERSON] від 26.10.2015 року (форма ОК-5) та архівною довідкою відповідача НТУ «ХПІ» №66-04-44/876 від 04.11.2003 року. Як вказано в позові, 06.10.2017 року позивач направила відповідачу ДУ «ІМІ ім.І.І. Мечникова НАМН України» заяву щодо надання довідки про заробіток для обчислення пенсії за час роботи заявника в установі з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року (Додаток 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1). Зазначена заява отримана відповідачем ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» 10.10.2017 року, проте до теперішнього часу відповідач ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» не надав позивачу довідку про заробіток для обчислення пенсії за час роботи позивача в ДУ «ІМІ ім.І.І. Мечникова НАМН України». 16.11.2017 року позивач направила відповідачу НТУ «ХПІ» заяву щодо надання довідки про заробіток для обчислення пенсії за час роботи заявника в НТУ «ХПІ» (Додаток 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1). Зазначена заява [PERSON] отримана відповідачем НТУ «ХПІ», що підтверджується листом відповідача позивачу № 66-12/179 від 21.11.2017 року, яким відповідач відмовився надати позивачу зазначену довідку, мотивуючи тим, що [PERSON] не значиться в електронній базі відділу кадрів НТУ «ХПІ». Таким чином, як вказує позивач, відповідач НТУ «ХПІ» до теперішнього часу не надав їй довідку про заробіток для обчислення пенсії за час роботи заявника в НТУ «ХПІ». Позивач [PERSON] посилається на ст. 49 КЗпПУ, відповідно до якої власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати, тому позивач вважає, що фактичне надання довідки про роботу позивача в установі на її вимогу є беззастережним обовязком роботодавців відповідачів. Позивач, посилаючись на абзац 2 пункту 3 гливи ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» зазначає, що за бажанням пенсіонера у період до 01.01.2016 року ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) до 01 липня 2000 року (додаток1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. Також позивач вказує, що відповідно до ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу, починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. Тому позивач вважає, що відповідачами порушено абсолютне право позивача на отримання довідки про заробіток для обчислення пенсії за час роботи в установах відповідачів, зазначені довідки позивач вважає складовою права позивача на інформацію про роботу в НТУ «ХПІ» та ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України», необхідного для забезпечення інших прав позивача, в тому числі для пенсійного забезпечення, тому позивач звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.12.2017 року відкрито провадження в даній справі за позовною заявою [PERSON] та справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 11.01.2018 року, відповідачам запропоновано подати письмові заперечення проти позову та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються, до початку судового засідання. 15.12.2017 року набув чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року. Відповідно до п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року, який набув чинності з 15.12.2017 року, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу. Відповідно до вимог чинного ЦПК України представником відповідача ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» 29.12.2017 року подано відзив на позов, в якому представник відповідача ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» [PERSON] просив повністю відмовити у позові [PERSON], виходячи з наступного. Як вказано у відзиві, в позові не зазначаються обставини що мають суттєве значення для правильного вирішення справи і розуміння фактичних відносин сторін, висновки позивача не відповідають фактичним обставинам, позивач на власний розсуд тлумачить правові підстави і вимоги, виходить за межі правового регулювання, підмінює правові змісти відносин та документів, якими обґрунтовує свої вимоги. Позивач подає четвертий позов до ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» з різними предметами позовних вимог, частина вимог клонуються уникає звернень до колишнього роботодавця та позасудового спілкування з метою оперативного вирішення її вимог. Основним методом написання текстів процесуальних документів позивача є спотворення змістів і довільна інтерпретація правових значень та висновків. Також, представник відповідача вказує, що ним визнається, що колишній працівник [PERSON] працювала в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року; колишній працівник [PERSON]Ю направляла ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» поштовим відправленням заяву щодо надання довідки про заробіток для обчислення пенсії. Позивач зазначила, що «до теперішнього часу відповідач ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» не надав позивачу довідку про заробіток для обчислення пенсії за час роботи позивача в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України». Однак, позивач не посилається на норму законодавства, яка надає йому право вимагати надання довідки для обчислення пенсії за час роботи в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року. Більше того, така норма відсутня в Законі України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та в нормах Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Представник відповідача у відзиві також вказує, що згідно з абзацом 5 ч.1 ст. 40 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1липня 2000 року - за даними, що містяться в систем персоніфікованого обліку. Це положення закону дублюється в абз. 1 п.3 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» - «3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1. З до Положення)». Отже, згідно наведених норм, представник відповідача вважає, що після 1 липня 2000 року, з врахуванням роботи позивача в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року підтвердження заробітної плати проводиться не в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України», а за даними системи персоніфікованого обліку спеціальним відділом персоніфікованого обліку, який «надає структурномупідрозділу відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування» (п.п.2 п.2.1 вищезазначеного Порядку). Позивач в п.5 позовної заяви вимагає надати довідку про заробіток для обчислення пенсії за час роботи заявника в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» з посиланням на Додаток 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» (скорочено - Порядок), однак, довідка, як зазначено в п.1 цього відзиву, з 01 липня 2000 року не надається. Вимагаючи довідку для обчислення пенсії позивач посилається на ст.49 КЗпПУ, однак предметно ця норма стосується трудових відносин і не стосується Довідки в пенсійному законодавстві, яка передбачена Додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» (пункт 2.1 розділу II). У відзиві зазначено, що до позову не додано докази віку позивача, пільгового стажу, звернення до органу Пенсійного фонду за отриманням пенсії, пенсійного свідоцтва (документів), звернення до адміністрації по місцю роботи про оформлення документів для пенсії, уповноваження на оформлення пенсії, тощо. Представник відповідача також вказує, що позивач вдається до ряду процесуальних порушень. Судом розглянуто ряд клопотань представника відповідача НТУ «ХПІ» [PERSON] 11.01.2018 року задоволено клопотання про залишення позову без руху через неповну сплату судового збору, зазначений недолік позовної заяви усунуто позивачем 12.01.2018 року (а.с.70, 71, 74, 75), та на підставі ухвали суду від 30.01.2018 року - відмовлено в розєднанні позовних вимог в порядку ст. 188 ЦПК України (а.с.98,99). Крім того за ініціативою суду ухвалою від 30.01.2018 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, у звязку з чим розгляд справи відкладено до 13.02.2018 року (а.с. 100-101). Також судом вирішено відвід головуючому у справі (а.с.112-118 та провадження 2-і/639/1/18), а 13.02.2018 року розглянуті клопотання позивача [PERSON] та її представника [PERSON] щодо витребування доказів та виклик свідка, в задоволенні яких відмовлено на підставі ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.02.2018 року (а.с. 136-138). В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та письмові пояснення. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, на запитання суду підтвердив, що предметом позову є саме зобовязання відповідачів надати довідки про заробіток для обчислення пенсії позивача [PERSON] відповідно до Додатку І до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», оскільки на заяви, копії яких додані до справи, позивач довідок не отримала, однак остання має намір звертатися в майбутньому за призначенням пенсії. При цьому представник позивача на запитання суду зазначив, що дані про дохід позивача їй відомі з довідки про доходи, а ті дані, які позивач вимагає від відповідачів стосуються саме заробітку для призначенні пенсії, оскільки у позивача та її представника є сумніви в правильності таких даних. Представник відповідача ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов. Представник відповідача НТУ «ХПІ» [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечувала, однак після розгляду клопотання позивача та його представника щодо витребування доказів 13.02.2018 року під час перебування суду у нарадчій кімнаті залишила судове засідання, яке після зясування думки учасників справи з цього приводу, проведено у відсутність вказаного представника відповідача. Представник третьої особи Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомлений належним чином про місце, день і час розгляд справи у своїй письмовій заяві вказав, що відповідно до наданих пояснень Шевченківського обєднаного управління пенсійного фонду України м. Харкова [PERSON] (позивач), що проживає за адресою: [INFO] на обліку в управлінні не перебуває, пенсію не отримує, протягом 2016-2018 років з письмовими зверненнями до управління не зверталась, у звязку з чим просив проводити розгляд даної справи без участі представника Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (а.с. 124). Суд, дослідивши письмові докази, вислухавши вступне слово присутніх в судовому засіданні учасників справи, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, враховуючи наступне. Положеннями ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Згідно з ч.1ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Ухвалою суду без видалення до нарадчої кімнати від 13.02.2018 року прийнято визнання відповідачами обставин, а саме: представником відповідача ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» [PERSON] визнано, що колишній працівник позивач [PERSON] працювала в даній установі з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року, а також те, що позивач направляла зазначеній установі поштовим відправленням заяву щодо надання довідки про заробіток для обчислення пенсії; представником НТУ «ХПІ» [PERSON] визнано, що позивач працювала в НТУ «ХПІ». Так, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] працювала в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України»з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року і звільнена на підставі наказу від 20.02.2013 року №6-к з 20.02.2013 року у звязку з прийомом на роботу основного працівника, ст. 43-1 КЗпПУ, що підтверджується копією відповідного наказу (а.с.32) та визнано представником відповідача. Відповідно до заяви [PERSON] від 06.10.2017 року та фіскального чеку ПАТ «Укрпошта» № 6102306008101 від 06.10.2017 року [PERSON] направила відповідачу ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» заяву щодо надання довідки про заробіток для обчислення пенсії за час роботи заявника в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 01.11.2001 року по 20.02.2013 року (Додаток І до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»(а.с.20-22, 33). Листом від 29.12.2017 року №427 за підписом директора [PERSON] та головного бухгалтера [PERSON] ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України»у відповідь на заяву про надання довідки про заробіток для обчислення пенсії за час роботи в ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» з 01.11.2001 по 20.02.2013 року повідомила [PERSON], що в звязку з введенням з 2000 року індивідуальних відомостей про застраховану особу по системі персоніфікованого обліку [PERSON] може отримати в Пенсійному фонді довідку Форма ОК-5 індивідуальні відомості про застраховану особу» про всі нарахування, які будуть враховуватися при обчисленні її пенсії, що підтверджується копією листа (а.с.49). Такі індивідуальні відомості про застраховану особу з Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 26.10.2015 року за звітні роки з 2001 року отримані [PERSON] (номер облікової картки [NUMBER]), що вбачається з наданих позивачем до позову копій перших двох аркушів форми ОК-5 (а.с.16-17). Як стверджує сама позивач в позові, [PERSON] перебувала у трудових відносинах з відповідачем НТУ«ХПІ» з 01.09.2003 року по 30.06.2004 року працювала на посаді старшого викладача кафедри біотехнології та аналітичної хімії з почасовою оплатою, що не суперечить данимкопії архівної довідки НТУ «ХПІ» №.66-04-44/876 від 04.11.2003 року (а.с. 18) та узгоджується з зазначеними вище індивідуальними відомостями про застраховану особу з Пенсійного фонду України за формою ОК-5 від 26.10.2015 року, де ДУ «ІМІ ім. І.І. Мечникова НАМН України» та НТУ «ХПІ», вказані як страхувальники застрахованої особи (а.с.16-17). З копії відповідної заяви вбачається, що 19.10.2017 року [PERSON] направляла відповідачу НТУ «ХПІ» заяву з проханням надати довідку про заробіток для обчислення пенсії за час роботи [PERSON] в установі НТУ «ХПІ» (Додаток 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування») (а.с.23). Листом від 24.10.№66-18/132 за підписом головного бухгалтера [PERSON] НТУ «ХПІ» позивачу надано відповідь про те, що [PERSON] технічний університет «Харківський політехнічний інститут» може надати довідку про заробіток для нарахування пенсії при наявності наступних даних: - конкретний період роботи для довідки (5 років з…по…); копію трудової книжки, - де, ким працювала (відділ або кафедра) (а.с.26). Після цього позивач [PERSON] 16.11.2017 року звернулась до НТУ «ХПІ» з двома запитами на інформацію на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» та Закону України «Про інформацію» стосовно часу роботи заявника в НТУ «ХПІ», ким працювала заявник та назви підрозділу, в якому працювала заявник, а також щодо норми закону, на підставі якої НТУ «ХПІ» вимагає надання вказаних документів (а.с. 24-25). Відповідно до листа НТУ «ХПІ» № 66-12/179 від 21.11.2017 року, НТУ «ХПІ» у відповідь на заяву [PERSON] від 16.11.2017 року вказано, що [PERSON] не значиться в електронній базі відділу кадрів НТУ «ХПІ» (а.с.19). Однак зазначене листування з приводу запитів на інформацію не є предметом даного позову, оскільки сам факт ненадання довідки про заробіток для обчислення пенсії [PERSON] за відповідною формою ніким не заперечується. Так, статтею 49 КЗпПУ передбачено, що власник або уповноважений ним орган зобов'язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Питання про видачу довідки саме в порядку ст. 49 КЗпПУ суд не розглядає, оскільки видача таких довідок не є предметом даного позову, що беззаперечно зясовано в судовому засіданні, оскільки вимоги позивача [PERSON] стосуються видачі спеціального виду довідки про заробіток саме для обчислення пенсії, яка повинна відповідати певній формі, передбаченій спеціальними нормативними актами, на які міститься посилання позивача при формулюванні змісту позовних вимог. Таким спеціальним нормативним актом, що регулює вказані відносини, є Закон України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Стаття 40 Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування» передбачає порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії. В частині першій зазначеної статті зазначено: для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв. (Абзац перший частини першої статті 40 в редакції Законів\~№ 3668-VI від 08.07.2011,\~№ 1043-VIII від 29.03.2016) У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж. За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з\~абзацом третім\~частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 16 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов'язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до\~пунктів\~7,\~8\~і\~9\~статті 11 цього Закону. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців. (Абзац третій частини першої статті 40 в редакції Закону\~№ 107-VI від 28.12.2007\~- зміну визнано неконституційною згідно з Рішенням Конституційного Суду\~№ 10-рп/2008 від 22.05.2008; в редакції Закону\~№ 3668-VI від 08.07.2011; із змінами, внесеними згідно із Законами\~№ 231-VII від 14.05.2013,\~№ 2148-VIII від 03.10.2017). Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до\~частини другої\~статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини. Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку ( Абзац п'ятий частини першої статті 40 із змінами, внесеними згідно із Законом\~№ 2148-VIII від 03.10.2017) У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообовязкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для призначення пенсії військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу, заробітна плата (дохід) обчислюється на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески. (Частину першу статті 40 доповнено абзацом шостим згідно із Законом\~№ 2148-VIII від 03.10.2017). При цьому в п.3 Глави ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до\~Закону України\~«Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління\~Пенсійного фонду України\~ від 25.11.2005\~ № 22-1\~(у редакції постанови правління\~Пенсійного фонду України\~від 07.07.2014 № 13-1) зазначено наступне: 3) для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються інд ивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року (додатки 1,\~3\~до Положення). За бажанням пенсіонера ним може подаватись довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 1) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам. ( Абзац другий підпункту 3 пункту 2.1\~ розділу II із змінами, внесеними згідно з\~Постановою Пенсійного фонду\~№ 9-1 від 26.04.2017). У разі якщо страховий стаж починаючи з 01 липня 2000 року становить менше 60 місяців, особою подається довідка про заробітну плату (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року (додаток 1). Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права чи інтересу. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України закріплено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з частиною 3 статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Таким чином, суд в даному випадку не бере до уваги докази, як такі, що не стосуються предмета доказування, на які посилався представник позивача [PERSON] у вигляді документів про надання саме йому, а не позивачу довідки про заробітну плату (а.с.88-90), у вигляді акту перевірки відповідності первинних документів змісту довідки про заробітну плату наданої для призначення (перерахунку) пенсії [PERSON] (а.с.50-63), а також у вигляді довідки [PERSON], виданої установою, яка не є відповідачем у справі (а.с.66). Згідно зі ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи досліджені в судовому засіданні докази суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] в судовому засіданні не доведено факт порушення її цивільного права, за захистом якого вона звернулась до суду. Право позивача [PERSON] щодо оформлення пенсії через ненадання довідки про заробітну плату для обчислення пенсії фактом ненадання саме такої довідки - не порушено, оскільки чинний закон, враховуючи період роботи позивача в установах відповідачів після 1.07.2000 року, не зобовязує особу, що звертається за оформленням пенсії надавати таку довідку (Додаток 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування»), а виходить з інших вимог до даних, які є підставою для нарахування (призначення) пенсії, зокрема, для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу. Гіпотетичні твердження представника позивача про можливі помилки при оформленні пенсії позивача [PERSON] нічим не підтверджені та спростовуються встановленими в судовому засіданні даними про те, що позивач [PERSON], яка проживає за адресою: [INFO] на обліку в Шевченківському обєднаному управлінні Пенсійного фонду України м. Харкова не перебуває, пенсію не отримує, протягом 2016-2018 років з письмовими зверненнями до управління не зверталась. Іншої причини для отримання довідки про заробітну плату саме для обчислення пенсії законом не передбачено, це не є абсолютним правом позивача, і відмова в наданні такої довідки не може свідчити про порушення загального обовязку щодо надання відповідачами довідки на підставі ст. 49 КЗпПУ. За таких умов суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови в повному обсязі в задоволенні позовних вимог за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] технічного університету «Харківський політехнічний інститут», Державної установи «Інститут мікробіології та імунології ім. І.І. Мечникова НАМН України», третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобовязання надати довідку про заробіток для обчислення пенсії, а саме згідно з Додатком 1 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування». Відповідно до ч.1 ст. 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. За змістом ст. 262 ЦПК України постановлення окремої ухвали є правом суду. В даному випадку при вирішенні спору судом не встановлено фактів порушення законодавства або недоліків в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, що мали б бути підставою для постановлення окремої ухвали.

Outcome: dismissed