Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

11.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, в обгрунтування якого зазначила наступне. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітньої [PERSON], [INFO] З 2015 року дитина проживає разом з нею, знаходиться на її утриманні, батьки не цікавляться життям дитини, не виконують батьківських обов'язків по її утриманню. Просила позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON], [INFO] народження. 14.12.2017 року позивач [PERSON] уточнила позовні вимоги та остаточно просила позбавити [PERSON], [PERSON] батьківських прав відносно їх доньки [PERSON], [INFO] народження, стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], з кожного в розмірі по ? частки від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причин неявки суду не повідомили, про час і місце судового розгляду були повідомлені у встановленому законом порядку, відзив до суду не надали, у зв'язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Представник служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва в судове засідання не з'явилася, надала до суду висновок органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження від 01.06.2006 року, виданого міським ВДРАЦС ММУЮ, серія [NUMBER]. 16.09.2015 року Заводський районний суд м. Миколаєва ухвалив рішення, відповідно до якого шлюб, який зареєстрований 10.12.2005 року міським ВДРАЦС ММУЮ між подружжям [PERSON] та [PERSON] розірвано. Відповідно до довідки від 09.10.2017 року за №1563, виданої ТОВ «ЛІСКИ-М» відповідач [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з акта від 04.09.2017 року, який видано ТОВ «ЛІСКИ-М», місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS], проте з 2015 року за вказаною адресою остання не проживає, а на теперішній час проживає за адресою: [ADDRESS]. Судом також встановлено, що [PERSON] проживає разом зі своєю бабусею, позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] не цікавляться життям доньки, участі у її вихованні та піклуванні не беруть, допомогу на утримання доньки не надають, що підтверджується характеристиками з місяця навчання дитини [PERSON] - Миколаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів №57 Миколаївської міської ради Миколаївської області. За висновком органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 20.03.2018 року №542/02.02.01-22/14/18 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав батьків [PERSON] та [PERSON] стосовно дитини, [PERSON], [INFO] народження. Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років (ст. 165 СК). Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Згідно зі ст.151 СК України батьки мають право на переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; мають право вибирати форми й методи виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Пунктом 2 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Згідно з ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно з ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частиною 3 статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та п. 17 Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника, не повинен перевищувати 50 відсотків заробітної плати цієї особи. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає, що відповідачі зобов'язані сплачувати на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] народження, аліменти з кожного у розмірі по 1/4 частки від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 11.10.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, з відповідачів підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 704,80,00 грн. з кожного, відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, в судовому засіданні встановлені підстави для позбавлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] народження, а також стягнення з кожного аліментів на утримання дитини на користь [PERSON] у розмірі по 1/4 частини від усіх видів їх заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня подання позову, тобто з 11.10.2017 року, і до досягнення дитиною повноліття. А за такого суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved