Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-15 00:00:00

10.12.2013 року представник заявника [PERSON] звернулась до суду з вказаною заявою, якою просить суд, оголосити матір заявниці [PERSON] [INFO] - померлою. В обґрунтування вказаних вимог заявниця в судовому засіданні зазначила, що її матір [PERSON], яка проживала в [ADDRESS], в кінці вересня 2010 року вийшла з дому і не повернулася. За даним фактом було заведено розшукову справу, однак місцезнаходження останньої встановити не вдалося. Її мати хворіла на психічні захворювання. З цих підстав знаходилась на лікуванні в лікарні ім.Павлова м.Київ. Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12.03.2012 року її мати визнано безвісно відсутньою. На даний час жодних відомостей про неї не має. Оголошення померлою [PERSON], обґрунтовується необхідністю прийняття спадщини, з огляду на це вона і звернулась до суду. У судовому засіданні заінтересована особа [PERSON] заяву підтримав та не заперечував проти її задоволення. Він всі три роки її шукав сам і в лікарнях і в будинках для пристарілих і в рідних, але все було марно. Представник зацікавленої особи Бориспільської міської ради направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та при вирішенні справи покладається на думку суду. Прокурор в судовому засідання висловила думку про можливість задоволення вказаної заяви та визнати особу померлою. Вислухавши сторін по справі, дослідив, оцінив та проаналізувавши в сукупності матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 28 квітня 1976 року ( а.с.5) та довідкою Відділу реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області № 14/3-72 від 16 січня 2008 року (а.с.6). Згідно даних довідки Бориспільського МВ ГУ МВС України в Київській області від 21.05.2013 року по заяві [PERSON] з приводу зникнення її матері [PERSON], яка проживала в [ADDRESS]., 30.09.2010 року було заведено розшукову справу, на даний час місцезнаходження останньої не встановлено її розшук триває (а.с.7). 12 березня 2012 року рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області, заяву рідного брата заявниці [PERSON], було задоволено та визнано [PERSON] безвісно відсутньою з дати набрання рішенням чинності. Вищезазначене рішення не оскаржувалося та набрало чинності 23 березня 2012 року ( а.с.8-9). Відповідно до виписки з історії хвороби [PERSON], остання перебувала на стаціонарному лікуванні в Київській міській клінічній психоневрологічній лікарні №1 з 19.02.2010 р. по 27.03.2010 р. з діагнозом «сосудисто-атрофическая деменція» (а.с.27-28). Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Оголошення особи померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав:1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку,- протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Наведені в судовому засіданні заявником обставини та мета, з якою останній необхідно оголосити особу померлою, свідчать про наявність між заявником та особою, яку вона просить оголосити померлою такого матеріально-правового зв'язку. Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для ухвалення рішення про оголошення [PERSON] [INFO], яка є матір'ю заявниці - померлою. За змістом ст. 47 ЦК України, правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Спадкоємці фізичної особи, яка оголошена померлою, не мають права відчужувати протягом п'яти років нерухоме майно, що перейшло до них у зв'язку з відкриттям спадщини. Суд роз'яснює заявнику, що у випадку, якщо фізична особа яка була оголошена померлою, з'явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. В заяві було вказано [PERSON], яку і просили оголосити померлою. В судовому засіданні представник заявниці вказав, що по-батькові вказано не вірно і потрібно визнати померлою [PERSON]. Вірність анкетних даних [PERSON] підтверджується копією паспорта останньої. В російському варіанті вона вказана як [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved