overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що він перебуває у шлюбі із [PERSON] з 27 серпня 2010 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у зв'язку з різними поглядами на життя відсутністю взаємопорозуміння між ними. Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини між сторонами припинено з травня 2015 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не з'явився, надавши заяву в якій просив розгляд справи провести без своєї участі, позовні вимоги підтримав повністю.. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши заяву в якій розгляд справи просила провести без своєї участі. Позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2010 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано Кантакузівською сільською радою Драбівського району Полтавської області, актовим записом №01. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з відповідачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що він перебуває у шлюбі із [PERSON] з 27 серпня 2010 року. Від даного шлюбу у подружжя є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. [PERSON] в позовній заяві зазначив, що спільне життя між ним та [PERSON] не склалося у звязку з різними поглядами на життя відсутністю взаємопорозуміння між ними. Спору майнового характеру між сторонами не має. Шлюбні відносини між сторонами припинено з травня 2015 року. Позивач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надавши заяву в якій просив розгляд справи провести без своєї участі, позовні вимоги підтримав повністю.. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не зявилася, надавши заяву в якій розгляд справи просила провести без своєї участі. Позовні вимоги визнала, на розірвання шлюбу згодна. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27 серпня 2010 року (а.с.3). Шлюб зареєстровано Кантакузівською сільською радою Драбівського району Черкської області, актовим записом №01. Від цього шлюбу у сторін є неповнолітня донька: [PERSON], [INFO] (а.с.6), яка проживає разом з відповідачкою. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони шлюбні відносини не підтримують, позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення з відповідачем не бажає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, а тому є підстави для розірвання шлюбу. Суд прийшов до висновку, що шлюб подружжя сторін слід припинити шляхом його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19 липня 2013 року відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Козелецького районного управління юстиції, відповідний актовий запис № 67. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.\~\~ Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 21 серпня 1993 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу мають одну дитину , яка на даний час досягла повноліття, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припинені з 12 липня 2015 року , шлюб носить лише формальний характер.\~\~Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачкою та збереження шлюбу є неможливим. У зв'язку із вказаними вище підставами просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач до суду не зявився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка до суду також не зявилось, надала суду заяву про слухання справи без її участі з позовними вимогами згодна . Суд, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як убачається із матеріалів справи, Гаврилівською сільською радою Барвінківського району 21.08.1993 року був зареєстрований шлюб між сторонами,\~\~про що було внесено відповідний актовий запис № 16 (а.с.4). В судовому засіданні встановлено, що з 12 липня 2015 року позивач з відповідачкою жодних сімейних стосунків не підтримують, не ведуть спільного господарства, шлюб між ними існує лише формально. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу,\~\~ якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідача,\~\~ позовні вимоги позивачки підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 26 жовтня 2013 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 466. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з листопада 2015 року через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявилася, надав заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №327621, виданого 26 жовтня 2013 року Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №466, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-12 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 26 вересня 2003 року, від якого мають сина [PERSON],[INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

10 грудня 2015року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 10 жовтня 2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю. Шлюбні відносини з відповідачем припинені за відсутністю взаєморозуміння та взаємної поваги, виникнення постійних сварок. Вважає, що подальше сімейне життя та збереження сім'ї не можливе, спору про розділ майна немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлено відповідно до вимог ЦПК України; заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надано, про причини неявки не повідомлено, заяв про розгляд справи у його відсутність не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 224,226 ЦПК України за згодою представника позивача суд постановляє заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 10 жовтня 2009 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], про що складено відповідний актовий запис №1003, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 10 жовтня 2009 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що 24 березня 2011 року складено відповідний актовий запис за №258 Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області 24.03.2011, де батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. Позивач посилається на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок несумісність характерів та відсутності взаєморозуміння. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення вважає неможливим. Спору про розділ майна подружжя немає. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 ч.2 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких умовах, суд вважає, що сім'я фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін та дитини. На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

10 грудня 2015 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 07 вересня 2002 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого мають доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені з серпня 2014 року через те що, у них різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. Вказані обставини стали причиною звернення позивача до суду з вказаним позовом. 11 січня 2016 року ухвалою суду сторонам було надано строк для примирення. Позивач в судовому засіданні після надання строку для примирення просила суд задовольнити позов в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище без змін. Відповідач в судове засідання після надання строку для примирення не з'явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін і немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторони, яка не з'явилась до суду. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07 вересня 2002 року, про що свідчить копія свідоцтва про одруження (а.с.12). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.15-16). З серпня 2014 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини через то, що, у них різні погляди на сімейне життя та виховання дітей, між ними втрачено почуття любові та взаєморозуміння. У відповідності до роз'яснень Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року N 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суд застосовував передбачені ч. 1 ст. 111 СК України заходи щодо примирення подружжя. У пункті 10 вказаної Постанови зазначається, що якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Після розірвання шлюбу у відповідності до вимог частини 8 статті 235 Цивільного процесуального кодексу України позивачу залишити прізвище, отримане після реєстрації шлюбу - «[PERSON]». Враховуючи зміст наведених вище норм права та встановлених в судовому засіданні обставини справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-24 00:00:00

10 грудня 2015 року представник Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» (далі - ПАТ «Альфа Банк») звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 39559, 58 грн., посилаючись на те, що 06.02.2014 року між позивачем та [PERSON] укладено кредитний договір № 500456413 за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 23372,85 грн., однак останній порушив зобовязання щодо своєчасного погашення кредиту, у звязку з чим у нього утворилась заборгованість, яку позивач просить стягнути. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, доказів поважності причин неявки у судове засідання, а також письмових заперечень не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

10 грудня 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.05.2012 в розмірі 35 544,13 грн., мотивуючи свої вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору. У судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві дав згоду на заочний розгляд справи, просив задовольнити позов, а справу слухати за його відсутності. Відповідач до суду не з'явилася, про час і місце розгляду справи оповіщена, причин неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим за згодою позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 10.05.2012 ПАТ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. За розрахунком позивача, станом на 31.10.2016 заборгованість за кредитним договором № б/н від 10.05.2012 становить 35 544 грн. 13 коп., з яких 3 590 грн. 41 коп. - заборгованість за кредитом; 26 684 грн. 95 коп. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 3 100 грн. 00 коп. - заборгованість за пенею та комісією, а також: 500 грн. 00 коп. - штраф (фіксована частина); 1668 грн. 77 коп. - штраф (процентна складова) (а.с. 4-5). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, [PERSON] в односторонньому порядку відмовилася від виконання зобов'язання за кредитним договором № б/н від 10.05.2012, внаслідок чого за розрахунком позивача, правильність якого не спростовано відповідачем, утворилася заборгованість в розмірі 35 544 грн. 13 коп., яка підлягає стягненню з останнього. У зв'язку із задоволенням позову, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача 1 378 грн. 00 коп. судового збору. На підставі наведеного,

Outcome: approved