Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

10 березня 2020 року позивач звернувся до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] на засіданні робочої групи з земельних питань учасників бойових дій антитерористичної операції та операції об`єднаних сил [PERSON] , який є засновником ГО «Ніжинська об`єднана міськрайонна спілка ветеранів АТО «Патріот», під час публічного виступу, поширив недостовірну та негативну інформацію, наступного змісту: «саме [PERSON] , під час особистих розмов, в присутності учасників бойових дій, в присутності громадських діячів, депутатів районної ради висловлювався зневажливо. Зневажливо ставився до почесного громадянина Ніжина, Народного Героя України, військового капелана, волонтера [PERSON] . Також, неодноразово, лунали заяви, що в Україні іде громадянська війна, та не війна з Росією та незаконними збройними формуваннями на території України». [INFO] о 00:45 на веб-сторінці користувача з іменем « [PERSON] » в соціальній мережі інтернет Facebook (посиланням в мережі інтернет: [INFO] користувачем якої є [PERSON] , був опублікований допис з відео під назвою « Ворог серед нас....В РОБОЧІЙ ГРУПІ УЧАСНИКІВ БОЙОВИХ ДІЙ АТО ООС , воно назвало війну з московитами - «гражданской вайной»...Тре ініціювати прийняття кримінальної відповідальності за подібні висловлювання. Як в Німеччині, чи Ізраїлі. Щоб навіть думки не виникало, щось подібне своїм ротом говорити. Готуємо колективне звернення до міської ради та комісії по законності. ПОДІБНЕ НЕ ПРОБАЧИМО. НІКОМУ». У цій публікації міститься відеозапис із засідання робочої групи з земельних питань учасників бойових дій антитерористичної операції та операції об`єднаних сил, на якому [PERSON] під час свого публічного виступу, заявив:«саме [PERSON] , під час особистих розмов, в присутності учасників бойових дій, в присутності громадських діячів, депутатів районної ради висловлювався зневажливо. Зневажливо ставився до почесного громадянина Ніжина, Народного Героя України, військового капелана, волонтера [PERSON] . Також, неодноразово, лунали заяви, що в Україні іде громадянська війна, та не війна з Росією та незаконними збройними формуваннями на території України». До даної публікації користувачем сторінки, а саме [PERSON] , зроблено допис наступного змісту:...воно назвало війну з московитами - «гражданской вайной». [INFO] за підписами: керівника ГО «Ніжинська об`єднана міськрайонна спілка ветеранів АТО «Патріот» [PERSON] , керівника ГО «Дозір-Крук» [PERSON] , уповноваженої особи ГО «Єдина родина Чернігівщини» [PERSON] , на ім`я голови постійної депутатської комісії з питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку, антикорупційної політики, свободи слова та зв`язку з громадськістю Ніжинської міської ради [PERSON] було направлено звернення, в якому поширено наступного змісту недостовірну інформацію: «Депутат Ніжинської міської ради [PERSON] , будучи членом робочої групи з земельних питань УБД АТО ООС за посадою, як голова постійної депутатської комісії із земельних відносин, під час особистого спілкування з членами робочої групи та на засіданні робочої групи [INFO] публічно висловлював своє зневажливе ставлення до почесного громадянина м. Ніжин, Народного Героя, військового капелана, волонтера [PERSON] . Публічно назвав російську агресію на сході України громадянським конфліктом та заявив, що не вважає росію агресором. Пропагує інформаційні штампи російської федерації, розповсюджуючи російську пропаганду, допомагаючи ворогу в інформаційній війні та підриваючи цілісність України під час військової агресії російської федерації...». Поширена про нього (позивача) інформація не містить алегорій, сатири, гіпербол, вона не є припущенням чи критикою, оціночними судженнями. Відповідачі поширили інформацію, яка є твердженням про факти, яких не існувало. Ця інформація є негативною, не відповідає дійсності, є неправдивою та такою, що порушує його (позивача) особисті немайнові права, зачіпає честь та гідність, а також завдає шкоди діловій репутації, а тому порушені права підлягають судовому захисту шляхом визнання поширеної інформації недостовірною та спростування її відповідачами. [PERSON] просив суд: - визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права, інформацію, поширену [INFO] на засіданні робочої групи з земельних питань учасників бойових дій антитерористичної операція та операції об`єднаних сил Ніжинської міської ради, [PERSON] , під час його публічного виступу, наступного змісту: «... саме [PERSON] , під час особистих розмов, в присутності учасників бойових дій, в присутності громадських діячів, депутатів районної ради висловлювався зневажливо. Зневажливо ставився до почесного громадянина Ніжина, Народного Героя України, військового капелана, волонтера [PERSON] . Також, неодноразово, лунали заяви, що в Україні іде громадянська війна, та не війна з Росією та незаконними збройними формуваннями на території України»; - визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права, інформацію, поширену [INFO] о 00:45 в соціальній мережі інтернет Facebook на веб-сторінці під іменем « [PERSON] », користувачем якої є [PERSON] , за адресою в мережі інтернет ( [INFO] наступного змісту: «... саме [PERSON] , під час особистих розмов, в присутності учасників бойових дій, в присутності громадських діячів, депутатів районної ради висловлювався зневажливо. Зневажливо ставився до почесного громадянина Ніжина, Народного Героя України, військового капелана, волонтера [PERSON] . Також, неодноразово, лунали заяви, що в Україні іде громадянська війна, та не війна з Росією та незаконними збройними формуваннями на території України». Також, допис до публікації наступного змісту: «...воно назвало війну з московитами - «гражданской вайной». - визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права, інформацію, поширену 18 лютого 2020 року, вказану у зверненні за підписами: керівника ГО «Ніжинська об`єднана міськрайонна спілка ветеранів АТО «Патріот» Шкарупи В.В., керівника ГО «Дозір-Крук» Вертюка М.С., уповноваженої особи ГО «Єдина родина Чернігівщини» [PERSON] , на ім`я голови постійної депутатської комісії з питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку, антикорупційної політики, свободи слова та зв`язку з громадськістю Ніжинської міської ради [PERSON] , наступного змісту: «Депутат Ніжинської міської ради [PERSON] будучи членом робочої групи з земельних питань УБД АТО ООС за посадою, як голова постійної депутатської комісії із земельних відносин під час особистого спілкування з членами робочої групи та на засіданні робочої групи 14.02.2020 року публічно висловлював своє зневажливе ставлення до Почесного громадянина м. Ніжин, Народного Героя, військового капелана, волонтера [PERSON] . Публічно назвав російську агресію на Сході України «громадянським конфліктом» та заявив, що не вважає росію агресором. Пропагує інформаційні штампи російської федерації, розповсюджуючи російську пропаганду, допомагаючи ворогу в інформаційній війні та підриваючи цілісність України під час військової агресії російської федерації...»; - зобов`язати [PERSON] протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про мене в соціальній мережі інтернет Facebook, за адресою в мережі інтернет: [INFO] шляхом розміщення в соціальній мережі інтернет Facebook на веб-сторінці під іменем « [PERSON] », користувачем якої є [PERSON] , за адресою в мережі інтернет: [INFO] вступної та резолютивної частини рішення суду у цій справі під заголовком «Спростування недостовірної інформації» та публічно повідомити про недостовірність розповсюдженої інформації про його на черговому засіданні робочої групи з земельних питань учасників бойових дій антитерористичної операції та операції об`єднаних сил та сесії Ніжинської міської ради; - зобов`язати громадську організацію «Ніжинська об`єднана міськрайонна спілка ветеранів АТО «Патріот», громадське об`єднання «Дозір-Крук», громадську організацію «Єдина родина Чернігівщини» протягом 5 (п`яти) календарних днів з дня набрання рішенням у даній справі законної сили спростувати недостовірну інформацію, поширену про нього у зверненні на ім`я голови постійної депутатської комісії з питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку, антикорупційної політики, свободи слова та зв`язку з громадськістю Ніжинської міської ради [PERSON] , шляхом направлення повідомлення на ім`я голови постійної депутатської комісії з питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку, антикорупційної політики, свободи слова та зв`язку з громадськістю Ніжинської міської ради [PERSON] про недостовірність розповсюдженої інформації та відкликання спірного документа (звернення). У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просили їх задовольнити. У судовому засіданні представник відповідачів позовні вимоги не визнав повністю з підстав, які зазначені у відзиві на позовну заяву, суть якого зводиться до того, що у січні 2020 року у приміщенні Ніжинської міської ради між позивачем, відповідачем [PERSON] , який є учасником бойових дій в зоні АТО/ООС і громадським діячем, та громадським діячем, депутатом Ніжинської районної ради [PERSON] відбулася розмова, яка торкнулася подій на Сході України та учасників цих подій та переросла в дискусію різних точок зору. У ході цієї розмови висловлювання позивача на адресу широко відомого в м. Ніжині та за його межами волонтера, військового капелана, Народного Героя України, учасника бойових дій в зоні АТО/ООС отця [PERSON] відповідачем [PERSON] та [PERSON] були розцінені як вкрай зневажливі. У ході цієї розмови позивач також висловив свою позицію про те, що на Сході України відбувається не агресія зі сторони Російської Федерації, а громадянська війна. Такі висловлювання позивача вкрай обурили відповідача [PERSON] та [PERSON] . З цього приводу [PERSON] та [PERSON] зверталися з відповідними заявами до Служби безпеки України. Обурення було викликано, зокрема тим, що позивач є депутатом Ніжинської міської ради, займав посаду голови постійної комісії Ніжинської міської ради з питань земельних відносин, будівництва, архітектури, інвестиційного розвитку міста та децентралізації, був членом постійно діючої робочої групи з питань обліку та визначення черговості надання земельних ділянок учасникам АТО та членів їх сімей. Ніжинською міською радою ще 26 лютого 2015 року було прийнято рішення № 1-65/2015 підтримати звернення Верховної Ради України до Організації Об`єднаних Націй, інших міжнародних інституцій про визнання Російської Федерації державою-агресором щодо України, а так звані Донецьку народну республіку (ДНР), Луганську народну республіку (ЛНР) - терористичними організаціями; підтримати звернення Верховної Ради України до міжнародної спільноти щодо визнання фактів часткової окупації окремих територій України з боку агресора - Російської Федерації. Тобто, було розцінене, що позивач, будучи депутатом Ніжинської міської ради, не поважає її рішення та бере участь у вирішенні питань, що стосуються надання земельних ділянок учасникам АТО та членам їх сімей, і, при цьому, не сприймає належно події на Сході України, публічно вважає їх громадянською війною, зневажливо ставиться до волонтерів та учасників АТО/ООС. Саме ця дискусія мала своє продовження між позивачем та відповідачем [PERSON] [INFO] на засіданні робочої групи з земельних питань учасників бойових дій АТО та ООС Ніжинської міської ради, відеозаписи якої згодом були доступні для перегляду в мережі «Фейсбук». З цих відеозаписів вбачається, що відповідачем [PERSON] слова позивача, сказані ним у січні 2020 року в приміщенні Ніжинської міської ради, дослівно не цитувалися, а акцент робився на оцінці цих слів відповідачем. Зокрема, [PERSON] було дослівно сказано: «...саме [PERSON] , під час особистих розмов, в присутності учасників бойових дій, в присутності громадських діячів, депутатів районної ради висловлювався зневажливо, на мою думку і на нашу спільну думку. Зневажливо ставився до почесного громадянина Ніжина, Народного Героя України, військового капелана, волонтера [PERSON] .... Також, неодноразово, лунали заяви, що в Україні іде громадянська війна, та не війна з Росією, та незаконними збройними формуваннями ... на території України». Наведена цитата, яка підтверджується відеозаписом, вказує на те, що позивачем у позовній заяві, в тому числі й у прохальній її частині, цитата слів відповідача [PERSON] подана не дослівно, а з редагуванням та перекручуванням. Зокрема, зі зробленої відповідачем заяви виключено слова: «на мою думку і на нашу спільну думку», які вказують на висловлювання відповідачем саме власної думки, тобто, особистісного судження щодо оцінки висловів позивача. На переконання відповідачів, наведене вже саме по собі вказує на безпідставність позовних вимог, оскільки викладена позивачем як у мотивувальній, так і в прохальній частині позовної заяви начебто цитата слів відповідача [PERSON] , які позивач просить визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права інформацією, такою не є і дослівно не відповідає фактичним обставинам справи. Вказаний позивачем текст є ним же відредагованим з метою його подачі не як особистої думки [PERSON] та інших осіб. Крім того, у відповідь на вищевказану заяву відповідача [PERSON] , зроблену [INFO] на засіданні робочої групи з земельних питань учасників бойових дій АТО та ООС Ніжинської міської ради, позивач не заперечував факту такої попередньої розмови, а навпаки - неодноразово підтвердив цей факт і свої вислови та позицію не спростовував, а намагався продовжити дискусію та відстоювати власну точку зору. Позивач, зокрема, говорив: «…Ну, да, я подтвержу свои слова, то, что я говорил...». При цьому, позивач знову першим сам згадав про отця [PERSON] , чим підтвердив факт розмови про нього раніше з відповідачем [PERSON] , та допустив висловлювання про вказаного громадянина, які були оцінені відповідачами та всіма присутніми, як очевидно зневажливі. Зокрема, позивач спочатку намагався перекручувати прізвище отця [PERSON] , всім своїм виглядом і поведінкою показуючи своє зневажливе до нього ставлення, а потім сказав: «... Я сказал только одно при нашем разговоре, я подтвержу фразу, что я отношусь к священникам, которые в сутане, с уважением, а которые ходят в военной форме, я их не воспринимаю». Саме відеозаписи з засідання робочої групи з земельних питань учасників бойових дій АТО та ООС Ніжинської міської ради [INFO] стали основною підставою для подачі відповідачами звернення до голови постійної депутатської комісії з питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку, антикорупційної політики, свободи слова та зв`язків з громадськістю Ніжинської міської ради [PERSON] про виключення позивача з голови постійної комісії із земельних відносин, будівництва, архітектури, інвестиційного розвитку міста та децентралізації та зі складу робочої групи з земельних питань УБД АТО ООС. Мотиви, викладені у вказаному зверненні ґрунтувалися виключно на оцінці поведінки і слів позивача на засіданні робочої групи з земельних питань учасників бойових дій АТО та ООС Ніжинської міської ради [INFO], підтверджених відеозаписами. На засіданні постійної депутатської комісії з питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку, антикорупційної політики, свободи слова та зв`язків з громадськістю Ніжинської міської ради 18 лютого 2020 року вказане звернення було обговорене та розглянуте. Комісія вирішила рекомендувати міському голові [PERSON] доручити відповідним особам на чергову 68 сесію міської ради підготувати проекти рішень: щодо виведення депутата [PERSON] із складу постійно діючої робочої групи з питань обліку та визначення черговості надання земельних ділянок учасникам АТО та членам їх сімей; щодо складання депутатом [PERSON] повноважень голови комісії з питань земельних відносин, будівництва, архітектури, інвестиційного розвитку міста та децентралізації. Рішенням 68 сесії 7 скликання Ніжинської міської ради позивача відкликано з голови постійної комісії міської ради з питань земельних відносин, будівництва, архітектури, інвестиційного розвитку міста та децентралізації. Вислови позивача - це його особиста думка, а вислови відповідачів - це особиста думка відповідачів, яка відображає їх власну оцінку висловам та особистій думці позивача. Позовні вимоги позивача фактично є вимогами до суду визнати недостовірною та такою, що порушує його особисті немайнові права, інформацією і спростувати її, яка за своїм змістом є висловлюваннями, які не містять фактичних даних, а є критикою, оцінкою дій, особистою думкою відповідачів, тобто, оціночним судженням щодо висловів, переконань та поглядів позивача. Представник відповідачів просив відмовити повністю у задоволенні позову та стягнути з позивача на користь відповідачів понесені судові витрати. У судовому засіданні свідок [PERSON] дав показання, суть яких зводиться до того, що у січні 2020 року у приміщенні Ніжинської міської ради між ним, позивачем та [PERSON] відбулася розмова, яка торкнулася подій на Сході України та учасників цих подій. У ході цієї розмови позивач висловлювався зневажливо на адресу отця [PERSON] та говорив про те, що на Сході України відбувається не агресія зі сторони Російської Федерації, а громадянська війна. Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідка, переглянувши відеозапис від [INFO], вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що станом на час виникнення спірних правовідносин позивач був депутатом Ніжинської міської ради Чернігівської області, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 11). З матеріалів справи (а.с. 12-19) вбачається, що між сторонами виник спір з приводу публічного виступу [PERSON] , який є засновником ГО «Ніжинська об`єднана міськрайонна спілка ветеранів АТО «Патріот», [INFO] на засіданні робочої групи з земельних питань учасників бойових дій антитерористичної операції та операції об`єднаних сил та допису від [INFO] з відео на веб-сторінці користувача з іменем « [PERSON] » в соціальній мережі інтернет Facebook під назвою « Ворог серед нас....В РОБОЧІЙ ГРУПІ УЧАСНИКІВ БОЙОВИХ ДІЙ АТО ООС , воно назвало війну з московитами - «гражданской вайной»...Тре ініціювати прийняття кримінальної відповідальності за подібні висловлювання. Як в Німеччині, чи Ізраїлі. Щоб навіть думки не виникало, щось подібне своїм ротом говорити. Готуємо колективне звернення до міської ради та комісії по законності. ПОДІБНЕ НЕ ПРОБАЧИМО. НІКОМУ», а також інформації, викладеній у зверненні керівника ГО «Ніжинська об`єднана міськрайонна спілка ветеранів АТО «Патріот» [PERSON] , керівника ГО «Дозір-Крук» [PERSON] , уповноваженої особи ГО «Єдина родина Чернігівщини» [PERSON] від 18 лютого 2020 року на ім`я голови постійної депутатської комісії з питань регламенту, депутатської діяльності та етики, законності, правопорядку, антикорупційної політики, свободи слова та зв`язку з громадськістю Ніжинської міської ради [PERSON] . На думку позивача у зазначені вище способи про нього була поширена інформація, яка є негативною, не відповідає дійсності, є неправдивою та такою, що порушує його (позивача) особисті немайнові права, зачіпає честь та гідність, а також завдає шкоди діловій репутації. Статтями 3 та 28 Конституції України встановлено, що найвищою соціальною цінністю є людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека. Кожен має право на повагу до його гідності. Відповідно до ст. 32 Конституції України кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Конституцією України гарантується право на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів та переконань. Статтею 201 ЦК України встановлено, що особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є зокрема, честь, гідність і ділова репутація. Відповідно до ст. 297 ЦК України кожен має право на повагу до його гідності та честі. Гідність та честь фізичної особи є недоторканними. Фізична особа має право звернутися до суду з позовом про захист її гідності та честі. Частинами 1 та 2 ст. 299 ЦК України фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації. Відповідно до ч. 1 ст. 277 ЦК України особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї недостовірної інформації, має право на спростування. Верховний Суд України у пункті 18 постанови Пленуму від 27 лютого 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» роз`яснив, що позивач повинен довести факт поширення інформації відповідачем, а також те, що внаслідок цього було порушено його особисті немайнові права. Статтею 277 ЦК України визначений загальний порядок доказування у такій категорії справ. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 30 Закону України «Про інформацію» ніхто не може бути притягнутий до відповідальності за висловлення оціночних суджень. Оціночними судженнями, за винятком наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, зокрема з огляду на характер використання мовно-стилістичних засобів (вживання гіпербол, алегорій, сатири). Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Якщо особа вважає, що оціночні судження або думки принижують її гідність, честь чи ділову репутацію, а також інші особисті немайнові права, вона вправі скористатися наданим їй законодавством правом на відповідь, а також на власне тлумачення справи у тому самому засобі масової інформації з метою обґрунтування безпідставності поширених суджень, надавши їм іншу оцінку. Якщо суб`єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на особу, яка таким чином та у такий спосіб висловила думку або оцінку, може бути покладено обов`язок відшкодувати завдану моральну шкоду. Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). При розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Пунктом 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про захист гідності та честі фізичної особи, а також репутації фізичної та юридичної особи» визначено, що, вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з`ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням - висловлюванням, яке не містить фактичних даних, за винятком образи чи наклепу, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Відповідно до ст. 277 ЦК України не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які будучи вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Частиною 3 ст. 277 ЦК України встановлено, що негативна інформація, поширена про особу, вважається недостовірною, якщо особа, яка її поширила, не доведе протилежного (презумпція добропорядності). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Кваліфікація поданої в тексті негативної інформації як фактологічної (стверджуваної) або суб`єктивно-оцінної (суб`єктивна думка, припущення, оцінне судження) має значення для з`ясування підстав юридизації спірного тексту, наявність або відсутність його елементів у площині правового регулювання. Право на недоторканість ділової репутації та честь і гідність публічної особи, до категорії якої належать і народні депутати України, підлягають захисту лише у випадках, коли політичний, державний або громадський діяч доведе, що інформація про нього була поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення до громадськості особистих тверджень про наміри і позицію таких лідерів. Відповідно до рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Українська Прес-група» проти України» від 29 березня 2005 року параграф 41 зазначено: «У своїй практиці Суд розрізняє факти та оціночні судження. Якщо існування фактів може бути підтверджене, правдивість оціночних суджень не піддається доведенню. Вимога довести правдивість оціночних суджень є нездійсненною і порушує свободу висловлення думки як таку, що є фундаментальною частиною права, яке охороняється статтею 10 Конвенції». У рішенні ЄСПЛ у справі «Лінгенс проти Австрії» від 8 липня 1986 року суд зазначив про необхідність розрізняти факти та оціночні судження, оскільки наявність фактів можна довести, а правдивість оціночних суджень ні. Вимога доводити правдивість критичного висловлювання є неможливою для виконання і порушує свободу на власну точку зору, що є фундаментальною частиною права, захищеного статтею10 Конвенції. Повідомлення негативних відомостей про фізичну або юридичну особу не підпадає під поняття «недостовірна інформація», а є лише критикою цієї діяльності. Оскільки політичні діячі та посадові особи, які обіймають публічні посади або здійснюють публічну владу на місцевому, регіональному, національному чи міжнародному рівнях, вирішили апелювати до довіри громадськості та погодилися «виставити» себе на публічне політичне обговорювання, то вони підлягають ретельному громадському контролю і потенційно можуть зазнати гострої та сильної громадської критики у засобах масової інформації з приводу того, як вони виконували або виконують свої функції. При цьому зазначені діячі та особи не повинні мати більшого захисту своєї репутації та інших прав порівняно з іншими особами. У зв`язку з цим межа допустимої критики щодо політичного діяча чи іншої публічної особи або органу державної влади є значно ширшою, ніж окремої пересічної особи. Зазначені особи неминуче відкриваються для прискіпливого висвітлення їх слів та вчинків і повинні це усвідомлювати. Межа допустимої критики щодо державного службовця визначається з урахуванням конкретних обставин і може бути ширшою, ніж щодо приватної особи. Тому державний службовець має бути готовим виявляти більшу толерантність до висловлювань засобів масової інформації. Статтею 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи те, що позивач є особою, яка здійснює діяльність в суспільно-політичній сфері, відіграє певну роль у суспільному житті (у сфері політики), як публічна особа має бути готовим до публічного обговорення та може піддаватися гострій критиці, суд вважає, що інформація про позивача, яка була поширена у вищезазначені способи, містить критичну оцінку певних подій, які є вираженням суб`єктивної думки і поглядів відповідачів, відображає їх власну критичну оцінку суспільно-політичної діяльності позивача, висловлену у формі оціночних суджень. Позивач не довів, що інформація про нього є фактами, а не оціночними судженнями, і була поширена з явним злим умислом, тобто з нехтуванням питання про їх правдивість чи неправдивість, а не з метою доведення особистих критичних думок відповідачів з приводу діяльності позивача. Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що інформація, поширена відповідачами стосовно позивача, є оціночним судженням та відповідно до ст. 30 Закону України «Про інформацію» не підлягає спростуванню, а тому в даному випадку відсутні правові підстави для застосування положень ст. 277 ЦК України. За таких обставин позов [PERSON] суд визнає необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові - на позивача. У судовому засіданні встановлено, що відповідачами було понесено витрати на професійну правничу допомогу в загальному розмірі 18 000 грн. (по 4 500 грн. кожен з відповідачів), що підтверджується матеріалами справи (а.с. 104-116). За таких обставин, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з позивача на користь кожного з відповідачів підлягають присудженню судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі по 4 500 грн. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Outcome: approved