Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-06 00:00:00

12.10.2017 року Бориспільська міська рада звернулась до суду з позовом, в якому просила суд: - витребувати на користь Бориспільської міської ради від [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану в [ADDRESS] , та скасувати рішення про державну реєстрацію права власності відповідача на зазначену земельну ділянку (т.2 а.с.1-6). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. Бориспільською радою в ході розгляду клопотань громадян щодо передачі у власність земельних ділянок було встановлено факт присвоєння кадастрового номеру та державної реєстрації права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , хоча відповідного рішення про її передачу у власність міською радою не приймалося. Зазначили, що відповідно до відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, право власності на вказану земельну ділянку (кадастровий номер 3210500000:06:014:0022 розміром 0,10га) зареєстровано за [PERSON] , підставою виникнення права власності згідно даних Реєстру є договір купівлі-продажу. Зазначають, що згідно з архівним витягом від 17.08.2017 рішенням №188 виконкомом Бориспільської міської ради від 29.01.1984 та в подальшому рішенням №232 від 24.03.1998 року, земельна ділянка площею 0,10 га за адресою : [ADDRESS] , була відведена у власність [PERSON] і має кадастровий номер [NUMBER] . Жодних рішень щодо передачі у власність земельної ділянки за вищевказаною адресою з кадастровим номером [NUMBER] в м.Бориспіль міською радою не приймалось. З урахуванням викладеного, позивач стверджує, що спірна земельна ділянка неправомірно, всупереч встановленому законом порядку, визначеному ст.ст.118,122 Земельного кодексу України та волі територіальної громади міста в особі уповноваженого органу Бориспільської міської ради вибула із комунальної власності міста, відповідно у [PERSON] , на користь якого в подальшому відчужено земельну ділянку, не виникло право власності, і у позивача наявні підстави для пред`явлення вимог про витребування спірної земельної ділянки на підставі ст.388 Цивільного кодексу України. Одночасно з позовною заявою позивач подав заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку (т.2 а.с.19-21). Ухвалою від 17.10.2017 заяву було задоволено та накладено арешт на земельну ділянку площею 0,10 га, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] (т.2 а.с.25-26). 17.04.2018 громадянин [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду із самостійним позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.2-9) з позовними вимогами: -скасувати наказ Управління Дергеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 23.02.2016 про надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,10000 га, кадастровий номер [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); -скасувати запис про державну реєстрацію права власності на вказану земельну ділянку за [PERSON] за індексним номером 13594298 від 23.02.2016 року, проведену Реєстраційною службою Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області; -визнати договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , укладений 02.07.2004 року між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С. та зареєстрований за №3158, недійсним; - витребувати на користь Бориспільської міської ради з незаконного володіння [PERSON] земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером [NUMBER] , розташовану в [ADDRESS] , яка належить останньому на підставі договору купівлі-продажу від 07 червня 2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідченого приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. та зареєстрованого за №491. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує наступним. [INFO] помер його батько [PERSON] , після смерті якого він звернувся до Бориспільської міської державної нотаріальної контори і оформив спадщину, яка складається з частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] . Будь-які інші спадкоємці відсутні. Позивач стверджує, що житловий будинок за вказаною адресою розташований на земельній ділянці площею 0,15 га, яка була виділена засіданням виконкому Бориспільської селищної Ради народних депутатів від 07 березня 1950 року діду [PERSON] для особистого користування. З 1950 року і по теперішній час земельна ділянка площею 0,15 га, з яких 0,5 га віднесено до житлового будинку та 0,10га знаходиться під городом та перебуває у постійному користуванні їх сім`ї, право користування якою переходило спадкоємцям діда. Також зазначає, що 23 червня 2017 року, ще за життя [PERSON] на городі невідомими особами були спиляні дерева та на земельній ділянці намагались розпочати будівництво. Після звернення до органів національної поліції стало відомо, що частина вказаної земельної ділянки невідомими особами була приватизована та за короткий проміжок часу двічі перепродана. Позивач стверджує, що після оформлення спадщини він, хоч і не є власником земельної ділянки, але до нього перейшло право користування і за законом він має право на подачу даного позову. Позивач зазначає, що ним встановлено, що 23.02.2016 року відбулась державна реєстрація земельної ділянки площею 0,1000 га по [ADDRESS] для будівництва і обслуговування житлового будинку та присвоєно кадастровий номер [NUMBER] . Підставою для реєстрації права власності є архівний витяг №24-06-56/177 від 25.11.2015 з рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів від 18 лютого 1997 року №99. Зазначає, що 01.03.2016 року Реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції було зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] , якій начебто земельна ділянка була передана у власність ще у 1997 році рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради народних депутатів від 18 лютого 1997 року №99 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадянам для будівництва та обслуговування жилих будинків». Водночас вказане рішення відносно [PERSON] не приймалось, землевпорядна документація в архів Головного управління Держгеокадастру у Київській області не передавалась, висновки про погодження проекту, довідки форми 6-зем відсутні. Також зазначає, що після оформлення підробленого рішення на ім`я [PERSON] , від її імені за довіреністю був укладений договір купівлі-продажу від 10.11.2016, посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С., за яким земельна ділянка була продана [PERSON] , а в подальшому 07 червня 2017 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки між [PERSON] та [PERSON] . З урахуванням викладеного зазначає, що реєстрація приватизації земельної ділянки відбулась з порушенням закону, без дотримання процедури відведення земель у власність фізичній особі на підставі підробленого рішення, а також, що в порушення вимог ст.ст.141,149 ЗК України не було припинено право користування земельною ділянкою родиною позивача, що договір, укладений на підставі недійного державного акту, не відповідав нормам земельного законодавства, порушує публічний порядок, оскільки був спрямований виключно на незаконне заволодіння землею, що перебуває у державній власності, та підлягає визнанню недійсним внаслідок його нікчемності в силу вимог ст.ст.203,210,216,228 ЦК України, а земельна ділянка вибула з державної власності поза волею Бориспільської міської ради, та підлягає витребуванню на підставі ст.388 ЦК України.. Ухвалою суду від 20 липня 2018 року цивільні справи за позовами Бориспільської міської ради Київської області та [PERSON] були об`єднані в одне провадження (т.2 а.с.171-172). Ухвалою суду від 02 травня 2018 року було задоволено клопотання представника відповідача [PERSON] та витребувано письмові докази (т.2 а.с.62-65, 85-88). Представником відповідача Шон [PERSON] Габріел адвокатом Борт П.С. 26.12.2018 було подано відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог у даній цивільній справі за об`єднаними позовами Бориспільської міської ради Київської області та [PERSON] (т.3 а.с.65-70). В обґрунтування зазначив, що відповідач не згодний з позовними вимогами. Звертає увагу, що твердження, що рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 29.10.1984 року №188 та рішенням №232 від 24.03.1998 року земельна ділянка площею 0,10 га за адресою: [ADDRESS] , була передана у власність [PERSON] не відповідає дійсності, оскільки згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] : [NUMBER] 0002 площею 0,0799 га та житловий будинок, який на ній розташований, мають адресу: м.Бориспіль, [ADDRESS] Головатого [ADDRESS] . Зазначає, що позивачем двічі приймались рішення про передачу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] Головатого, 86а, а саме: рішення №188 від 29.10.1984 та рішення №232 від 24.03.1998 року щодо передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] та рішенням №99 від 18.02.1997 року щодо передачі у приватну власність земельної ділянки [PERSON] .. Оскільки позивач Бориспільська міська рада двічі самостійно приймала рішення про передачу спірної земельної ділянки громадянам, що підтверджує наміри щодо відчуження земельної ділянки, майно не може вважатись таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Разом з тим, згідно із складеним протоколом опитування [PERSON] , що був присутнім під час укладення договору купівлі-продажу земельної ділянки від 07.06.2017, документи про право власності перевірялись нотаріусом та процедура купівлі-продажу земельної ділянки відбулась в межах законодавства України. Вважає протиправним втручання держави в право на мирне володіння своїм майном шляхом його витребовування на користь держави або територіальної громади, гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Щодо позовних вимог [PERSON] зазначає, що жодних прав позивача порушено не було, відсутні будь-які відомості щодо надання позивачем 1 (Бориспільська міська рада) позивачу 2 ( [PERSON] ) права виступати в своїх інтересах. Зазначає, що з наданих позивачем документів не вбачається, що [PERSON] надавалась земельна ділянка та виділявся окремий номер по селищній раді за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вимоги ст.ст.125,126 ЗК України ст.4 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» зважаючи на відсутність зареєстрованого у встановленому порядку права постійного користування земельною ділянкою, відсутність повноважень щодо подання такої позовної заяви та відсутність належних і допустимих доказів щодо надання права користування спірною земельною ділянкою, підстав для задоволення позову [PERSON] не вбачається. У судовому\~засіданні представники позивачів Бориспільської міської ради Волошина Ю.Г., Лосинець, а також представника позивача [PERSON] адвокат Чорна О.О. позовні вимоги підтримали з наведених у позові підстав. Представником Бориспільської міської ради також надані пояснення, що зазначена в позовній заяві земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] 0002, яка виділялась у власність [PERSON] , дійсно, має іншу конфігурацію та місце розташування зі спірною земельною ділянкою, щодо якої жодних рішень про передачу у власність Бориспільською міською радою та виконавчим комітетом не приймалось, рішення №99 від 18 лютого 1997 року, на підставі якого будо зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] щодо вказаної особи не приймалось, а надана для реєстрації права власності архівна довідка містить неправдиву інформацію. Відповідач [PERSON] \~та його\~представник адвокат\~Борт П.С. проти задоволення позові заперечували з наведених у відзиві підстав, зазначивши, що земельна ділянка не може бути витребувана у відповідача як у добросовісного набувача. Інші учасники справи в призначені судові засіданні повторно не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялись належним чином. Відповідач [PERSON] згідно з письмовою заявою від 06.08.2018 (т.2 а.с.183) зазначила, що нею ніколи не подавалися документи на приватизацію спірної земельної ділянки, про наявність рішення від 01.02.3016 року реєстраційної служби Броварського міськрайонного управління юстиції про її право власності на спірну земельну ділянку їй стало відомо під час допиту у кримінальному провадженні №12017110100000881 від 19.04.2017 року за фактом зловживання службовими особами Управління Держгеокадастру Бориспільського району Київської області, що спричинило тяжкі наслідки, за ознаками злочину, передбаченого ч.2 ст.364 КК України. Зазначає, що відносно неї не приймалось рішення Бориспільської міської ради народних депутатів №99 від 18.02.1997 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян для будівництва та обслуговування жилих будинків», і вона не видавала довіреність на укладення від її імені договору купівлі-продажу земельної ділянки із [PERSON] від 10.11.2016 року Згідно з клопотанням від 20.09.2018 відповідач [PERSON] просив розглянути дану справу без його участі (т.3 а.с.23). Відзиву по суті позовів не подав. Заслухавши пояснення представників позивачів, відповідача та його представника, дослідивши матеріали цивільної справи та надані суду документи, суд дійшов висновку, що позов Бориспільської міської ради є обґрунтований та підлягає задоволенню, а позов [PERSON] задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.142 Конституції України, матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування серед іншого є земля та природні ресурси, що є у власності територіальних громад сіл, селищ, міст, районів у містах, а також об`єкти їхньої спільної власності, що перебувають в управлінні районних і обласних рад. Згідно ч.1 ст.\~143\~Конституції України територіальні громади села, селища, міста безпосередньо або через утворені ними органи місцевого самоврядування управляють майном, що є в комунальній власності. Бориспільська міська рада, у відповідності до ст.10 Закону України «Про місцеве урядування в Україні», є органом місцевого самоврядування в Україні, що представляє територіальну громаду міста Борисполя та здійснює від її імені та в її інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування визначені Конституцією України та іншими законами України. Згідно зі ст.83 ЗК України, землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.09.2017 №98292054 (т.2 а.с.7) право власності на земельну ділянку площею 0,10 га з кадастровим номером [NUMBER] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за відповідачем [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер 491, виданий 07.06.2017, видавник: приватний нотаріус Бориспільського міського нотаріального округу Лазоренко Л.Є. Відповідні відомості щодо реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за відповідачем [PERSON] також підтверджуються Витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, номер витягу НВ-3209567702017 від 01.08.2017 (т.2 а.с.9-10). З витягу також вбачається, що дата реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі 23.02.2016. Щодо встановленої судом хронології фактичних обставин, які передували та стали підставою для реєстрації права власності. Так, дослідженням наданих сторонами та витребуваних судом письмових доказів встановлено наступне. 01.03.2016 реєстраційною службою Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області було зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером [NUMBER] , цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровано за відповідачем [PERSON] . Підставою виникнення права власності за [PERSON] є : витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, серія та номер НВ-3205985132016, виданий 23.02.2016, видавник: Управління Держгеокадастру у Бороварському районі Київської області, а також рішення виконавчого комітету місцевої Ради депутатів, серія та номер : 99, виданий 27.11.2015, видавник : Бориспільська міська рада (т.2 а.с. 164). З досліджених копії рішення та архівного витягу від 27.11.2015 №24-05-56/177 (т.2 а.с.143,144а), які зберігаються у приватного нотаріуса Бориспільського міського нотаріального округу Дудка О.С., встановлено, що право власності на зазначену земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] на підставі архівного витягу з додатку до рішення Бориспільської міської ради від 18.02.1997 № 99, згідно якого під порядковим номером 472 списку громадян, яким було передано у приватну власність земельні ділянки для обслуговування житлових будинків на території м.Бориспіль, значиться [PERSON] , адреса земельної ділянки: [ADDRESS] , розмір: 0,100 га.(т.2 а.с.144). Однак, з досліджених судом додатків до рішення від 18.02.1997 № 99 «Про передачу у приватну власність земельних ділянок громадян для будівництва та обслуговування жилих будинків» вбачається, що під порядковим номером 472 значиться інша особа [PERSON] , адреса земельної ділянки: [ADDRESS] , розмір: 0,080 га, тоді як прізвище [PERSON] у досліджених списках не значиться (т.2 а.с.192-271). Також встановлено, що 10 листопада 2016 року приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудкою О.С. було посвідчено за реєстровим №3158 договір купівлі-продажу земельної площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , укладений між відповідачем [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] на підставі довіреності, посвідченої Ткачем Є.В., приватним нотаріусом Бориспільського районного нотаріального округу Київської області 3 листопада 2016 року за реєстровим №1040, та відповідачем [PERSON] (т.2 а.с.137-138,157). В той же день приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Дудкою О.С. на підставі зазначеного договору купівлі-продажу земельної ділянки від 10.11.2016, реєстровий №3158, було здійснено реєстрацію права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №72835564 від 11.11.2016 (т.2 а.с.106). В подальшому приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Лазоренко Л.Є. . було посвідчено за реєстровим №491 договір купівлі-продажу спірної земельної площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , укладений між відповідачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] (т.2 а.с.100-101). Відповідно до положень ст.118 Земельного кодексу України визначено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки ) у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідної районної, Київської чи Севастопольської міської державної адміністрації або сільської, селищної, міської ради за місцезнаходженням земельної ділянки. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки. Уповноважена установа розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки розробляється за замовленням громадян суб`єктами господарювання, що є виконавцями робіт із землеустрою згідно із законом, у строки, що обумовлюються угодою сторін. Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, у двотижневий строк з дня отримання погодженого проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом - після отримання позитивного висновку такої експертизи) приймає рішення про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність. Таким чином, для отримання безоплатно у власність земельної ділянки за вищевказаною адресою особа, зокрема, відповідач [PERSON] мала звернутися у встановленому законом порядку з відповідним клопотанням до Бориспільської міської ради. Однак, з такою заявою [PERSON] , що підтверджується її заявою по суті позову, не зверталась, а Бориспільська міська рада, як було встановлено в судовому засіданні, в свою чергу рішення щодо передачі [PERSON] вищевказаної земельної ділянки у власність не приймала. Доказів протилежного відповідачами суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. При цьому, посилання представника відповідача [PERSON] на архівний витяг від 27.11.2015 №24-05-56/177 (т.2 а.с.143,144а), на підставі якого була здійснена реєстрація права власності за відповідачем [PERSON] , суд вважає необґрунтованим, оскільки, як встановлено в судовому засіданні, даний витяг не відповідає змісту рішення Бориспільської міської ради від 18.02.1997 № 99, на підставі якого він формувався, а отже не може бути визнаний допустимим доказом на підтвердження правомірності та законності набуття права власності на спірну земельну ділянку за [PERSON] . Отже, відповідач [PERSON] внаслідок здійсненої на її ім`я реєстрації земельної ділянки незаконно набула право власності на неї, а тому подальше відчуження спірної земельної ділянки спочатку відповідачу [PERSON] , а в подальшому [PERSON] суперечать вимогам ст.ст.317,328 ЦК України, за змістом яких виключно власникові належать\~права володіння,\~користування та\~розпоряджання своїм\~майном,\~а також,\~що право\~власності набувається\~на підставах,\~що не\~заборонені законом,\~зокрема із\~правочинів. Відповідно до ст.\~41\~Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Зважаючи на встановлені судом обставини, та вимоги ст.ст.330,388 ЦК України, оскільки спірна земельна ділянка неправомірно, в порушення чинного законодавства без згоди власника вибула з комунальної власності територіальної громади міста, позов Бориспільської міської ради про витребування земельної ділянки, а також скасування рішення про реєстрацію права власності на земельну ділянку, є обґрунтованим, доведеним, законним та ефективним способом захисту порушених прав позивача, в зв`язку з чим підлягає задоволенню. При цьому сам лише факт того, що відповідач є добросовісним набувачем, набув право власності на земельну ділянку за відплатним договором, не може бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки земельна ділянка вибула із власності територіальної громади міста Бориспіль без згоди власника в особі уповноваженого органу місцевого самоврядування. Та обставина, що згідно з архівним витягом від 17.08.2017 №24.06.56/228 з рішення виконкому Бориспільської міської Ради народних депутатів №188 від 29.10.1984 «Розгляд зав громадян з питань індивідуального будівництва» виділено земельну ділянку площею 0,06 га під будівництво індивідуальних житлових будинків за рахунок вилучення частини від садибних ділянок громадян: [PERSON] по [ADDRESS] (т.2 а.с.13), а також згідно з архівним витягом від 17.08.2017 №24.06.56/228 та додатку до рішення виконкому Бориспільської міської ради №232 від 24.03.1998 «список громадян, яким передано у приватну власність земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків на території м.Бориспіль», згідно з яким під порядковим номером 6 значиться [PERSON] , адреса розташування земельної ділянки : по [ADDRESS] ,загальна площа 0,10 га (т.2 а.с.15), не спростовують вище наведених висновків суду щодо наявності підставі для витребування земельної ділянки від відповідача [PERSON] на користь Бориспільської міської ради в порядку ст.388 ЦК України. При цьому суд зазначає, що досліджені докази дають суду підстави стверджувати що спірна земельна ділянка з кадастровим [NUMBER] , з моменту її первинної реєстрації належала іншій особі. Жодних доказів того, що [PERSON] набув право власності або користування спірною земельною ділянкою у встановленому законом порядку суду надано не було. Інша згадувана позивачем Бориспільською міською радою та представником відповідача Шон [PERSON] земельна ділянка з кадастровим [NUMBER] :06:014:0002 також не має жодного відношення до даного спору, оскільки, як слідує з досліджених належних і допустимих доказів : Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.12.2018 та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №150637082 від 21.12.2018 (т.393,94-95) має площу 0,08га, належить іншій особі [PERSON] та розташована за іншою адресою: м.Бориспіль, [ADDRESS] .Головатого, буд.3. Щодо заявлених позовних вимог позивачем [PERSON] , суд дійшов висновку, що вони є необґрунтованими, безпідставними, недоведеними, а отже задоволенню не підлягають, враховуючи наступне. Так, позивач [PERSON] , дійсно, є спадкоємцем за законом спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] та в порядку спадкування набув право власності на 47/100 часток житлового будинку [ADDRESS] часткою господарських будівель [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 3 квітня 2018 року, реєстровий №2-561, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №119523748 від 03.04.2018 та копією Технічного паспорта на житловий будинок, виготовленого 26 лютого 2018 року (т.1 а.с.68, 68-на звороті, т.3 а.с.7,8-9-12). Будь-яких належних і допустимих доказів того, що спадкодавцю на момент смерті на праві власності, постійного користування належала земельна ділянка по [ADDRESS] або [ADDRESS] , суду надано не було. Суд критично оцінює надані позивачем [PERSON] докази архівний витяг з Протоколу №6 засідання виконкому Бориспільської селищної Ради депутатів трудящих від 7 березня 1950 року щодо задоволення прохання [PERSON] і виділення йому окремого номеру по селищній раді і йому надано ділянку під забудову, а також архівний витяг з наказу по радгоспу «Промінь» №15 а від 30 квітня 1965 року щодо залишення присадибних ділянок особистого користування за порядковим №1532 [PERSON] площею 0,15га (т.1 а.с.12,18) оскільки ці документи не свідчать про те, що [PERSON] в установленому законом порядку були встановлені межі земельної ділянки в натурі, виготовлений відповідний Державний акт на право власності або постійного користування земельною ділянкою та здійснена її державна реєстрація, як того вимагало чинне земельне законодавство. Крім того, наданий позивачем кадастровий план земельної ділянки, виготовлений ПП «МІРА» (т.3 а.с.14,15) також не може бути визнаний належним, допустимим доказом того, що позивач набув право користування зазначеною на плані земельною ділянкою, враховуючи що таке право за законом\~має бути\~підтверджено певними\~засобами доказування\~(Державним\~актом на\~право власності\~на земельну\~ділянку,\~свідоцтвом про\~право власності\~на нерухоме\~майно,\~Свідоцтвом про\~право на\~спадщину,\~витягом з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно,\~рішенням суду\~про визнання\~права власності,\~або іншим\~правовстановлювальним документом,\~передбаченим чинним\~законодавством),\~та не\~можуть підтверджуватися\~іншими засобами\~доказування. Водночас, доказів того, частина належного позивачу [PERSON] нерухомого майна знаходиться на належній Шон Саморро Габріель спірній земельні ділянці з кадастровим [NUMBER] :06:014: [NUMBER] , що знаходиться по [ADDRESS] .Головатого, 86 [ADDRESS] Бориспіль, суду надано не було, з дослідженого кадастрового плану цю обставину встановити не видається за можливе, будь-яких інших доказів позивачем надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Суд, також, звертає увагу, що позовні вимоги щодо скасування наказу Управління Дергеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 23.02.2016 про надання у власність [PERSON] земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), а також щодо визнання договору купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,10 га, для будівництва і обслуговування жилого будинку, розташовану в [ADDRESS] , кадастровий номер [NUMBER] , укладений 02.07.2004 року між [PERSON] та [PERSON] , що посвідчений приватним нотаріусом Бориспільського міського нотаріального округу Київської області Дудкою О.С. та зареєстрований за №3158, недійсним, - позивачем не обґрунтовані, не доведені та не відповідають фактичним обставинам справи. Так, будь-яких належних і допустимих доказів того, що ухвалювався зазначений [PERSON] наказ Управління Дергеокадастру у Бориспільському районі Київської області від 23.02.2016 про надання у власність [PERSON] спірної земельної ділянки, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. Крім того, встановлено, що реєстрація права власності на земельну ділянку (кадастровий номер [NUMBER] , адреса: м.Бориспіль, вул.Головатого, 86а) за [PERSON] здійснювалось на підставі недійсної архівної довідки з рішення Бориспільської міської ради від 18.02.1997 № 99. А щодо оспорюваного договору купівлі-продажу, укладеного 02.07.2004 року між [PERSON] та [PERSON] , то такі твердження не відповідають встановленим фактичним обставинам справи, оскільки досліджені письмові докази свідчать, що такий договір був укладений 10.11.2016 року. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що матеріали цивільної справи не містять достатніх належних і допустимих доказів того, що права позивача Удода С.С. порушені, а повноваження щодо представництва інтересів територіальної громади м.Борисполя у позивача [PERSON] відсутні. Відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України понесені Бориспільської міською радою судові витрати по сплаті судового збору на загальну суму 4168 гривень (т.2 а.с.17,18) підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Судові витрати, понесені позивачем [PERSON] , а також відповідачем [PERSON] в силу вимог ст.141 ЦПК України відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved