Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

10.08.2018 [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловою квартирою № 15 в будинку №4 по вулиці Сонячній в місті Нововолинську Волинської області. Вимоги мотивує тим, що вищезазначена квартира належить їй на праві приватної власності, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2013. В квартирі зареєстрована відповідач [PERSON], однак фактично з 2013 року в спірному житлі не проживала, фактичне місце проживання відповідача невідоме. Позивач змушена нести витрати з оплати нарахувань за комунальні послуги, які проводяться через наявність реєстрації відповідача в її квартирі. Формальна реєстрація відповідача в квартирі, яка належить на праві приватної власності позивачу, обмежує її право власності, перешкоджає в повній мірі користуватися та розпоряджатися цим майном, а тому вважає, що є всі підстави визнати відповідача таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. В судове засідання позивач [PERSON] не з?явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через розміщення судового виклику на веб-сайті суду, відзив на позов не подано. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в звязку з наступним. Житлова квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], що підтверджується з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 31.01.2013 (а.с.3). Відповідач [PERSON] зареєстрована в [INFO] з 18.07.2013, що підтверджується копією будинкової книги (а.с.4-6). Як вбачається з акту складеного комісією в складі працівників КП Управляюча житлова контора ЖКО Нововолинської міської ради від 11.08.2018 (а.с. 7) [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO], однак не проживає з 2013 року. \~ \~ \~ \~Предметом спору розглядуваної справи є питання захисту права приватної власності позивача на житло, яке вирішується судом в межах цивільно-правових відносин. \~ \~ \~ \~Житлова квартира [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачу [PERSON], а [PERSON] будучи зареєстрованою за вказаною адресою порушує право власності позивача, в т.ч. можливості на свій розсуд здійснювати правомочності щодо володіння, користування і розпорядження своїм майно. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Як зазначено в ч.2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, в суді встановлено, що [PERSON] понад один рік без поважних причин відсутня по місцю постійного проживання, і не належить до переліку осіб, за яким, у відповідності до ст.71 ЖК України, зберігається житло понад зазначений строк. Судом не встановлено поважних причин відсутності відповідача у спірній квартирі, а тому суд визнає [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням, відповідно до вимог ст.405 ЦК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved