Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-04 00:00:00

11 квітня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із указаною позовною заявою до Голинчинецькоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області (далі - відповідач) про продовження строку для прийняття спадщини. Зазначив, що 23 травня 2004 року у с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно. Спадщину після смерті [PERSON] прийняла мати позивача та дружина спадкодавця [PERSON], однак оформити спадщину вона не встигла, оскільки померла 16 січня 2006 року у с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області. Спадкоємцем після смерті [PERSON] по закону є позивач, оскільки є сином спадкодавця. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає. Під час оформлення спадщини, зясувалось, що позивач пропустив шестимісячний строк, встановлений для прийняття спадщини після смерті матері, у звязку із чим нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії. Причиною пропуску строку звернення у нотаріальну контору для оформлення спадщини стало те, що тривалий час не було вирішено питання про родинні стосунки позивача з померлими, оскільки прізвища батьків у свідоцтві про народження позивача зазначено як «Боднар», а в свідоцтвах про смерть їх прізвище зазначено як «Бондар». Тільки рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року установлено [PERSON], який помер 23 травня 2004 року та [PERSON], яка померла 17 січня 2006 року були рідними батьками позивача. Просить визнати, що строк для прийняття спадщини після смерті матері пропущений ним з поважних причин та визначити йому додатковий строк у два місяці для подання заяви про прийняття спадщини. У судове засідання позивач не зявився, проте від його представника адвоката [PERSON], який діє на підставі договору про надання правової допомоги (а.с. 14) до суду надійшла заява, у якій він просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с. 32). Представник відповідача у судове засідання не зявився, проте у письмовій заяві Голинчинецький сільський голова [PERSON] просить справу розглянути у відсутність представника сільської ради, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 24). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити, виходячи із такого. 23 травня 2004 року у с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть 1-АМ №236308 (а.с. 7). Згідно з довідкою виконкому Голинчинецькоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області від 29 лютого 2016 року № 187 спадщину після смерті [PERSON] прийняла його дружина [PERSON] (а.с. 9). 16 січня 2006 року у с. Голинчинці Шаргородського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [PERSON] 1-АМ № 026582 (а.с. 8). Спадкоємцем після смерті [PERSON] є позивач, оскільки є сином спадкодавця, що вбачається із рішення Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року у справі № 143/11/16-ц (а.с. 13). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельна ділянка площею 1,6545 га на території Голинчинецькоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку Серія ВН № 004321 (а.с. 11) та рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року у справі № 143/11/16-ц (а.с. 13). Згідно з довідкою виконкому Голинчинецькоїсільської ради Шаргородського району Вінницької області від 29 лютого 2016 року № 187 на день смерті [PERSON] разом зі спадкодавцем ніхто не проживав (а.с. 9). Із інформаційних довідок зі Спадкового реєстру вбачається, що спадкові справи до майна померлих [PERSON] та [PERSON] не заводились (а.с. 23, 31). Постановою державного нотаріуса Шаргородської державної нотаріальної контори Вінницької області [PERSON] № 364/02-31 від 1.03.2016 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, з підстави пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 5). Судом установлено, що позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті матері, оскільки тривалий час не було вирішено питання про родинні стосунки позивача з померлими, адже прізвища батьків у свідоцтві про народження позивача зазначено як «Боднар», а в свідоцтвах про смерть їх прізвище зазначено як «Бондар». Тільки рішенням Погребищенського районного суду Вінницької області від 14 січня 2016 року установлено [PERSON], який помер 23 травня 2004 року та [PERSON], яка померла 17 січня 2006 року були рідними батьками позивача. Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, повязані зі спадкуванням, які регулюються Цивільним кодексом України (далі ЦК України). Так, згідно зі статтями 1216 та 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами 1 та 2 ст. 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ч. 1 ст. 1221 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом, зокрема, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно з ч. 2 ст. 1269 ЦК України заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно із частинами 1, 3 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до статей 10, 57-60 ЦПК України кожна сторона зобовязана за допомогою належних та допустимих доказів довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно зі статтями 11 та 212 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених сторонами вимог, на підставі доказів, які він оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, суд вважає поважною та обґрунтованою причину пропуску позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері, з огляду на це, на переконання суду, позивачу слід визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці, який слід відраховувати з дня набрання рішенням суду законної сили. Ураховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved