Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

12.03.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій [PERSON] просить : визначити додатковий строк для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька [PERSON] , терміном в 1 місяць, з часу набрання рішення суду законної сили. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що він та відповідач [PERSON] є рідними братами, а відповідач [PERSON] їх матір`ю. [INFO] помер батько позивача та [PERSON] , чоловік [PERSON] 07.03.2020 він отримав лист Бориспільської міської державної нотаріальної контори, з якого дізнався, що його батько залишив заповіт, яким заповів на його та брата користь в рівних частках все своє майно. Він відразу звернувся до нотаріальної контори, проте йому було роз`яснено, що він пропустив строк для подачі заяви про прийняття спадщини та роз`яснено право звернутись до суду для визначення додаткового строку. Також йому стало відомо, що його брат та матір подали заяви про прийняття спадщини. Як тільки йому стало відомо про порядок спадкування, він звернувся до брата та матері з проханням надати згоду на прийняття ним спадщини, однак рідні йому відмовили. Крім того позивач зазначає, що у зв`язку з юридичною необізнаністю, він пропустив строк на звернення з заявою про прийняття спадщини, також помилково вважав, що він фактично вступив у володіння спадковим майном. Згідно відзиву на позовну заяву (а. с. 49-51) відповідачі просили відмовити у задоволенні позову про визначення додаткового строку, при цьому зазначили, що у позивача не було перешкод прийняти спадщину шляхом подачі заяви нотаріусу про прийняття спадщини, а про наявність заповіту йому було відомо ще у 2016 році. 06 липня 2020 року від позивача надійшов відповідь на відзив, в якому зазначив, що про наявність заповіту йому не було відомо, про це він дізнався з листа нотаріуса. Також просив врахувати, що не прийняття спадщини не повинно позбавляти його права на спадщину, яка відкрилась після смерті його батька, який розпорядився своїм майном на його користь та брата. Ухвалою від 02 квітня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а. с. 18). Ухвалою від 10 липня 2020 року витребувано з Бориспільської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи відкритої щодо майна померлого [PERSON] (а. с. 56, 58-59). Ухвалою від 11вересня 2020 року закрито підготовче провадження ( а. с. 105). У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили задовольнити. Відповідачі та їх представник заперечували проти позову та просили відмовити в повному обсязі, додатково пояснили, що пропонували відповідачу разом звернутися до нотаріуса за прийняттям спадщини, проте позивач повідомив, що бажає продати свою частку у будинку, та разом з ними до нотаріуса не пішов. Через ці обставини вони не визнають позов. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, покази свідків : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.82 цього Кодексу. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] (а.с. 67). Спадкоємцями померлого за заповітом є його діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] , що підтверджується заповітом від 09 серпня 2016 року, який посвідчений державним нотаріусом Бориспільської міської державної нотаріальної контори Кардашевською М.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2-800 (а.с. 68), а також свідоцтвами про народження, де батьком [PERSON] та [PERSON] зазначений спадкодавець [PERSON] (а.с. 9,73). Відповідач [PERSON] , є дружиною померлого спадкодавця [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.66). Також встановлено, що на підставі поданих 29.10.2019 заяв відповідачів: [PERSON] як спадкоємця за заповітом та [PERSON] як спадкоємець, який має право на обов`язкову частку у спадщині, - було відкрито спадкову справу № 342/2019 щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 63-93). За змістом статей 1220, 1222, 1270 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини - дня смерті спадкодавця. Частиною 1 ст. 1269 ЦК України, визначено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Крім того непрацездатна вдова спадкують незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка), що визначено ч. 1 ст. 1241 ЦК України. Таким чином відповідач [PERSON] як спадкоємець за заповітом та [PERSON] як спадкоємець, яка має право на обов`язкову частку у спадщині прийняли спадщину у встановлений законом строк. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено зареєстроване місце проживання спадкодавця [PERSON] було [ADDRESS] , що підтверджується копією заповіту (а.с. 68). При цьому зареєстроване місце проживання позивача - [ADDRESS] , що підтверджується копією його паспорта (а. с. 6-7). Той факт, що позивач на момент смерті спадкодавця проживав окремо зі своєю родиною, визнаний сторонами та підтвердили допитані в судовому засіданні свідки. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини визнані судом поважними. Згідно роз`яснень з метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування, викладених у постанові Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Такі ж висновки викладені, в тому числі у постанові Верховного Суду від 13 грудня 2018 року у справі № 703/1560/17 (провадження № 61-7643св18), вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Відповідно до положень ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином зазначена позивачем причина пропуску шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини, а саме його юридична необізнаність порядку прийняття спадщини, а також щодо складеного спадкодавцем на його користь заповіту, не може бути визнана поважною. Інших причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, пов`язаних з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для нього, позивачем у позові зазначено не було, а також не надано таких доказів у судовому засіданні. Враховуючи вище викладене, в задоволенні позову слід відмовити. При цьому суд враховує, що прийняття спадщини є абсолютним, і позивач, будучи спадкоємцем першої черги за законом та бажаючи прийняти спадщину, не мав об`єктивних перешкод зробити це у встановленому законом порядку, зокрема, звернутися до нотаріуса з відповідною заявою у визначений законодавством шестимісячний термін після смерті батька. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати слід покласти на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed