Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

10 червня 2016 р. Банк звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Свої вимоги обґрунтовував тим, що 23.05.2013 р. між ним та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію боргу та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт, відповідно до якого останньому надано кредит в сумі 9\~261,85 грн, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач повинен був здійснювати погашення боргу з 1 по 25 число кожного місяця. Зазначили, що боржник свої зобовязання по Договору не виконує. Станом на 23.02.2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 24\~348,96 грн. З посиланням на статті 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 615, 629, 1050 і 1054 ЦК України просили стягнути заборгованість по кредиту та судові витрати по справі. В судове засідання представник позивача не зявився, але надав суду письмову заяву, в якій просив вимоги задовольнити, а позов розглянути за його відсутності. Відповідач будучи неодноразово своєчасно та належним чином повідомленим за місцем реєстрації про час і місце розгляду справи у судове засідання без поважних причин 23.06., 12.07., 26.07. і 19.08.2016 р. не зявився. Про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача у своїй заяві погодився на постановлення судом рішення у заочному порядку. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, а в силу ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Зі змісту положень ст. 1054 ЦК випливає, що банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених кредитним договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Як вбачається з матеріалів справи, 23 травня 2013 р. між Банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов и правил надання продукту кредитних карт без номера, відповідно до умов якої відповідачу надано кредит в сумі 9\~261,85 грн, у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 18,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В день укладення договору боржником була отримана кредитна картка, на рахунку якої знаходилась вищезазначена сума грошових коштів. Боржник зобовязався погашати кредит починаючи з «1» по «25» число кожного місяця. Судом встановлено, що боржник свої зобовязання по договору не виконує. Станом на 23 лютого 2016 р. загальна заборгованість за кредитним договором склала 24\~348,96 грн, з яких: - заборгованість за кредитом 9 261,85 грн; -заборгованість по процентам за користування кредитом 4 663,33 грн; -заборгованість за пенею та комісією 5\~927,52 грн; -штраф 4 496,26 грн. Виходячи з того, що відповідач не зявляється до судового засідання, а отже ухиляється або не бажає надавати докази, що спростовують вимоги позивача, то суд вважає нарахований борг безспірним, а відтак, то наявні правові підстави щодо стягнення у безспірному порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором.

Outcome: approved