Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

12.06.2019 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій позивач просить поновити їй, пропущений з поважних причин строк на звернення до суду з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування; визнати за нею право власності на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах згідно сертифікату серії ХР № 0107860 від 07.02.1997 року із земель запасу або резервного фонду комунальної власності сільськогосподарського призначення Золочівської селищної ради Харківської області в порядку спадкування за законом після діда [PERSON] , померлого [INFO] . Свої вимоги позивач мотивувала тим, що за життя її дідові [PERSON] належало, окрім іншого спадкового майна, і право на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності САТ «Івашківське» розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах. За життя дід позивача залишив заповіт від 27.03.1999 року, за яким все своє майно заповів своїй онуці позивачу у справі [PERSON] . При цьому інших спадкоємців після [PERSON] за заповітом та законом немає. Позивач спадщину прийняла, та отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на грошовий вклад з усіма видами відсотків, компенсацій та індексацій. Однак згодом їй стало відомо, що окрім вказаного майна її діду [PERSON] належало також право на земельну частку (пай). Так, звернувшись до Золочівської державної нотаріальної контори з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом на право на пай їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, з мотивів відсутності правовстановлюючих документів. В даний час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. Ухвалою суду від 28.08.2019 року було закрито підготовче судове засідання, справу призначено до розгляду по суті. У судове засідання позивач не з`явилася, завчасно через канцелярію суду подала письмову заяву з проханням справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник відповідача Золочівський селищний голова Канівець Л.В. завчасно подав до канцелярії суду письмову заяву, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності їх представника, вирішення справи відніс на розсуд суду. Представники третіх осіб також подали до канцелярії суду письмові заяви, відповідно до яких просили слухати справу за їх відсутності. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 27 квітня 1967 року в родині [PERSON] та [PERSON] , народилася донька [PERSON] , про що 01 червня 1967 року Одноробівським сльським відділом РАЦС Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 16, та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про народження серії [NUMBER] . Рішенням Золочівської районної ради народних депутатів від 13 серпня 1996 року № 343 сільськогосподарському акціонерному товариству «Івашківське», що знаходиться у с. Одноробівка Золочівського району було передано у колективну власність 3134,79 гектарів землі в межах згідно з планом, що вбачається з державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-13-00-000813 від 11 лютого 1997 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право колективної власності на землю за № 11. У додатку 1 до вказаного Державного акту списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільського господарського кооперативу або товариства за № 537 значиться [PERSON] , що проживає у с. Івашки Золочівського району Харківської області. 27 березня 1999 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого: все його майно, де б таке не знаходилося та з чого б воно не складалося, на яке він за законом матиме право, заповів [PERSON] . Вказаний заповіт посвідчений державним нотаріусом Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Пендюріною Л.С., зареєстрований в реєстрі за № 224. [INFO] у віці 89 років помер [PERSON] , про що 18 квітня 2003 року Одноробівською Пепршою сільською радою Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 16 та того ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно довідки секретаря виконкому Одноробівської Першої сільської ради Піддубної С.М. від 31.10.2005 року № 1196 [PERSON] вступила у фактичне управління спадковим майном [PERSON] , який на день смерті був постійно прописаний за адресою: [ADDRESS] , з яким ніхто за вказаною адресою прописаним не був. 11 листопада 2011 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Золочівського районного управління юстиції Харківської області, про що 07 листопада 2018 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області повторно видано відповідне свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу подружжя обрало спільне прізвище - [PERSON] . Згідно повідомлення в.о. начальника відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Голобородька Л. від 25.10.2018 року № 865/112-18 сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності ВАТ «Івашківське» серія ХР № 0107860, був виписаний, на ім`я [PERSON] зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за № 492 від 07.02.1997 року, але не отриманий власником. [PERSON] включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (най) із земель реформованого ВАТ «Івашківське». Відповідно до Книг реєстрації державних актів на право власності на землю, державних актів на право постійного користування землею та договорів оренди землі станом на 01.01.2013 р. на ім`я [PERSON] державний акт на право власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колективної власності ВАТ «Івашківське» не видавався. Вартість залишку земельної частки (паю) загальною площею 4,11 в умовних кадастрових гектарах станом на 01.01.2018 року становить 138298,597 грн. З повідомлення начальника відділу у Золочівському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області Трофімова В. від 22.11.2018 року № 89/142-18 сертифікат на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності власності ВАТ «Івашківське», виписаний на ім`я [PERSON] серії [NUMBER] , зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів за № 492 від 07.02.1997 року не був отриманий власником, тому участь у розподілі земельних ділянок [PERSON] не приймав, та до списку осіб, взяли участь у розподілі не був внесений; в натурі (на місцевості) земельна ділянка [PERSON] не закріплювалась; сертифікат на право на земельну частку (пай) повернений в ДП Харківський інститут землеустрою, про що свідчить запис у Книзі реєстрації сертифікатів. З повідомлення в.о. старости Одноробівського Першого старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради Кузьменко Н.І. від 19.12.2018 року № 14.06-01-06/225 інформація стосовно виділення, оформлення та належності земельної частки (паю) [PERSON] в окрузі відсутня. З повідомлення в.о. старости Одноробівського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради Гой Л.М. від 22.01.2019 року № Д-02 інформацією щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах колишнього ВАТ «Івашківське» Одноробівський старостинський округ не володіє. Як вбачається з повідомлення заступника директора ДП «Харківський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» Саєнко О.А. від 18.02.2019 року № 70/01-144 інститут дійно заповнював бланки сертифікатів на право на земельну частку (пай) із земель колективної власності ВАТ «Івашківське» на території Золочівського району Харківської області, проте не є установою, яка зберігає правовстановлюючі документи, а саме сертифікати на право на земельну частку (пай). Згідно належним чином завіреної копії спадкової справи № 365/2005, наданої на виконання ухвали суду про витребування доказів від 06.08.2019 року Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області 31 жовтня 2005 року заведена спадкова справа №365/2005, після померлого [INFO] [PERSON] . 31.10.2005 року до нотаріальної контори за вх. № 738 надійшла заява про видачу свідоцтва про право на спадщину [PERSON] . Інших заяв про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не надходило. 31 жовтня 2005 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] , на грошовий вклад з усіма видами відсотків, компенсацій та індексацій, посвідчене нотаріусом Золочівської нотаріальної контори Харківської області Тихоновою Н.П., зареєстроване в реєстрі за № 1710. Більше свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом нікому не видавалися. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 листопада 2018 року, винесеною державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Нікуліною О.М. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом направо на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах в ВАТ «Івашківське» Золочівського району Харківської області, після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки у спадкоємця правовстановлюючі документи відсутні. При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України, Закону України «Про нотаріат», Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до пункту 4 перехідних положень ЦК України цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Згідно із положеннями ст.ст. 524, 525, 526 ЦК УРСР (1963 р.) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця. У відповідності до положень ст. 526 ЦК УРСР (1963 р.) Кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. Статті 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) регламентують прийняття спадщини та перелічують дії, що свідчать про прийняття спадщини. Так. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він в тому числі фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Пунктом 4.15 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Мін`юст України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 встановлено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів правом на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах, проте сертифікат про право на земельну частку (пай), що посвідчував вказане право наразі втрачено, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі право на земельну частку (пай). Позивач, як єдиний спадкоємець за заповітом, що фактично вступила в управління спадковим майном, відповідно до положень ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963 р.) є такою, що прийняла спадщину. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом немає. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивача перейшло право на земельну частку (пай) розміром 4,11 в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] . Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved