Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

11 вересня 2017 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Сільвестрова, 3а, в якому зареєстрований він, його син [PERSON] та його колишня невістка [PERSON], [INFO], що є відповідачем у справі. Рішенням Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 серпня 2016 року, шлюб між його сином та [PERSON] розірвано та його невістка переїхала проживати з новим чоловіком до другого житла, але з реєстрації не знялась та йому відомо, що вона має своє житло. Фактично відповідач з квітня 2016\~року не проживає у будинку, не є його власником, власних речей там не має, не несе витрат з його утримання та сплаті комунальних послуг, а у нього наразі виникла необхідність в оформленні субсидії на комунальні послуги. У звязку з чим, позивач просив суд усунути порушення його прав, як власника будинку, шляхом визнання [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком №\~3а на вул.\~Сільвестрова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні позовній заяві. Додатково зазначив, що пройшов рік після того, як розірваний шлюб, укладений між його сином [PERSON] та [PERSON], однак відповідач продовжує бути зареєстрованою в належному йому житловому будинку та з реєстрації не знялась. Так в квітні 2016 року відповідач зібрала свої особисті речі та виїхала з його будинку, та більше не поверталась до нього проживати. Відповідач обіцяла йому знятись з реєстраційного обліку місця проживання, однак досі цієї обіцянки не дотрималась. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, заперечувала проти їх задоволення. Пояснила, що починаючи з 2008 року вона зареєстрована [INFO] на вул. Сільвестрова в м. Новомосковськ Дніпропетровської області, в квітні 2016 року її чоловік [PERSON] виїхав з будинку та переїхав проживати до іншої жінки та до травня місяця 2016 року вона фактично проживала у зазначеному будинку, оскільки сподівалась, що її чоловік повернеться до неї, після чого вона зібрала особисті речі та переїхала жити до помешкання її колеги. Додала, що з будинку не виганяли та вона самостійно залишила помешкання, і не намагалась вселитись до спірного будинку. Фактично вона не проживає у цьому будинку з травня 2016 року. Представник третьої особи Відділу обліку та реєстрації громадян [PERSON] комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а.с. 25). Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши письмові докази, приходить до переконання, що позовна заява обґрунтована і підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як встановлено судом, позивач є власником житлового будинку, розташованого за адресою: Дніпропетровська область, м.\~Новомосковськ, вул.\~Сільвестрова, 3а (а.с.\~8, 9, 10). У вищезазначеному житловому будинку зареєстрована зокрема відповідач [PERSON], [INFO] (а.с. 12, 34), яка до 25\~серпня 2016 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з сином позивача [PERSON] Відповідач в зазначеному житловому будинку № 3а на вул.\~Сільвестрова в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області з квітня-травня 2016 року не проживає, що підтверджується актом-довідкою від 07 вересня 2017 року, складеного комісією в складі голови квартального комітету [PERSON] в присутності сусідів [PERSON] та [PERSON] (а.с. 12) та визнано в судовому засіданні відповідачем. Як пояснила в судовому засіданні відповідач [PERSON], вона залишила зазначене житлове приміщення за власною згодою, їй не чинили перешкод в проживанні та вона не намагалась знову вселитись до будинку, що в сукупності свідчить про відсутність інтересу відповідача до спірного житла і як наслідок її заперечення проти задоволення позову не можуть бути прийняті судом, як вагомі. Згідно зі ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року, в будинку № 3а на вул.\~Сільвестрова в м.\~Новомосковськ Дніпропетровської області, де право власності належить позивачу, але з реєстрації не знялась, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому майном, і може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved