Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

11.09.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що між ним та відповідачем 08.09.2001 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено актовий запис за № 76. Далі позивач зазначив, що від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки, що призводило до постійних сварок, свідком яких нерідко ставала їхня дитина. З вересня 2019 року вони з відповідачем припинили подружні стосунки та ведення спільного господарства, внаслідок чого він вважає подальше перебування в шлюбі та його збереження таким, що буде суперечити інтересам сторін та інтересам їхнього спільного сина, який проживає разом з відповідачем, проти чого позивач не заперечував. Спору щодо його утримання між ними немає. Спір щодо поділу спільного майна наразі відсутній. Прохає розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON] , зареєстрований 08.09.2001 року було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що складено актовий запис за № 76. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце його проведення повідомлена належним чином. В позові просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, прохав їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце його проведення повідомлена належним чином, подала 12.10.2020 року через канцелярію суду відзив на позовну заяву, в якому проти задоволення позовних вимог не заперечувала, прохала справу розглянути без її участі та залишити їй для подальшого іменування прізвище « [PERSON] » (а.с.15). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за таких підстав. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] виданого 03.04.1996 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, [PERSON] народився [INFO] в м. Гуляйполе Запорізької області, зареєстрований та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, 08.09.2001 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено актовий запис за № 76 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 13.09.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 128 (а.с. 6). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої управлінням «ЦНАП» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради за № 4687375 від 04.09.2020 року сторони зареєстровані за одним місцем проживання (а.с.7). З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинено з вересня 2019 року. На теперішній час, відносин, які притаманні подружжю, сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть. На даний час, сторони не намагаються зберегти сім`ю. Як позивач, так і відповідач, зазначені обставини у справі не оспорювали, фактично їх визнали в своїх письмових заявах, тому у відповідності до ч.1 ст. 82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, не клопотали про надання строку для примирення, відповідних заяв не надавали, навпаки заперечували щодо цього. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя та їх спільного сина. Відповідач фактично визнала позовні вимоги в повному обсязі, обставини щодо припинення шлюбних відносин та викладені у позові підстави для розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає, що в розглядуваному випадку, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому, за таких обставин, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Так, відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище та у своєму відзиві на позовну заяву від 12.10.2020 року просила залишити їй для подальшого іменування прізвище отримане нею після реєстрації шлюбу - « [PERSON] ». Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач у позові не просив стягнути з відповідача на його користь суму судового збору. Таким чином,

Outcome: approved