Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

12.01.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у розмірі 47520 грн. 68 коп., витрати на проведення оцінки 800 грн., витрати на правову допомогу 50 грн., судовий збір 551,20 грн. В своїх доводах посилається на те, що 31.10.2015 року вона відповідач, керуючи автомобілем, порушив ПДР, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем, який належить їй на праві власності, чим спричинив матеріальну шкоду. Постановою суду від 19.11.2015 року відповідача визнано винуватим у вчиненні вказаного ДТП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована у жодній страховій компанії, але відповідно до Закону МТСБУ виплатило їй страхову суму у розмірі 50000 грн. Для визначення вартості шкоди вона звернулася до експерта, за що було сплачено нею 800 грн. Згідно з дослідженням експерта вартість матеріальної шкоди завданої ДТП становить 97 520,68 грн. У зв'язку з цим на підставі ст. 1194 ЦК України з відповідача підлягає стягненню різниця у сумі 47520,68 (97520,68-50000). В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 31.10.2015 року о 20 год. 30 хв. [PERSON] по вулиці Героїв Праці буд. 7, біля ТРЦ «Дафі», керуючи автомобілем Chevrolet Lacetti, державний номер [NUMBER], рухаючись по дорозі з двостороннім рухом, яка має три смуги для руху в одному напрямку, здійснив виїзд на призначений для зустрічного руху бік дороги, перетнувши дорожню розмітку 1.3, подвійну суцільну смугу, в наслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Nissan Murano, державний номер [NUMBER], чим заподіяв матеріальні збитки. Постановою Київського районного суду м. Харкова від 19.11.2015 року, яка набула законної сили, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні вказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль [NUMBER], належить позивачці [PERSON] Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 08.12.2015 року №221, проведеного ФОП [PERSON], вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля [NUMBER], внаслідок його пошкодження під час ДТП 31.10.2015 року, становить 97520 грн. 68 коп. (з урахуванням ПДВ) Згідно з квитанцією №598874 від 29.01.2016 року, за проведення експертного автотоварознавчого дослідження вказаного автомобіля замовником (представником) було сплачено суб'єкту оціночної діяльності ФОП [PERSON] - 800 грн. Відповідно до пп. а) п. 41.1 ст. 41 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 1 липня 2004 року N 1961-IV, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно з п. 9.2 вказаного Закону розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого. Як зазначив позивач, на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована у жодній страховій компанії, але відповідно до Закону МТСБУ виплатило їй страхову суму у розмірі 50 000 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи, що виплата страхової суми у розмірі 50 000 грн. для повного відшкодування завданої відповідачем шкоди недостатньо, позивачка просить стягнути з відповідача, як особи, яка завдала шкоду, різницю між завданим розміром шкоди і страховою сумою. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 08.12.2015 року вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля (позивачки) становить 97520 грн. 68 коп. (з урахуванням ПДВ). Суд враховує, що у висновком експертного автотоварознавчого дослідження від 08.12.2015 року вказано вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля (позивачки) становить 97520 грн. 68 коп. (з урахуванням ПДВ). Вказаний висновок не є підставою для виникнення податкових зобов'язань, що виникають з надання послуг щодо проведення відновлювального ремонту. Зазначені зобов'язання виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником ПДВ. Таким чином, у випадку не проведення фактичного ремонту, або проведення його особою, яка не платником ПДВ, податкові зобов'язання не виникають. Оскільки позивачем не надані належні та допустимі докази того, що послуги з відновлювального ремонту її пошкодженого автомобіля здійснювались у платника податку на додану вартість, то суд не вбачає підстав для включення суми ПДВ у розрахунок спричиненої шкоди. Отже, вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Nissan Murano» складає 81267 грн. 23 коп. без включення суми ПДВ (97520,68 / 1,2 = 81 267,23) У зв'язку з цим, різниця між завданим розміром шкоди, спричиненої позивачці внаслідок ДТП, і страховою сумою складає 31 267 грн. 23 коп. (81 267,23 - 50 000 = 31 267,23), та яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Враховуючи, що позивачка для відновлення свого порушеного права вимушена була сплатити за проведення експертного автотоварознавчого дослідження від 08.12.2015 року з приводу визначення розміру спричиненої шкоди - 800 грн., то ці витрати є збитками і підлягають відшкодуванню за рахунок винуватої особи. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем були заявлені вимоги щодо відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 48 320 грн. 68 коп. Судовий збір за вимогами майнового характеру станом на 01.01.2017 року складав 640 грн. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 551,20 грн., тобто не доплачено на користь Держави судовий збір у розмірі 88,80 грн. (640-551,20) Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то з відповідача стягненню підлягає судовий збір у розмірі 424 грн. 73 коп. (32067,23 х 640 / 48320,68 = 424,73), зокрема, на користь позивача - 335,93 грн. (424,73-88,80), і на користь Держави - 88,80 грн. Відповідно п. 2 ч. 3 ст. 79 ЦПК України до витрат пов'язаних з розгляду справи, належить витрати на правову допомогу. Позивач просить стягнути з відповідача понесені витрати на правову допомогу у розмірі 50 грн. Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Разом з тим, матеріали справи не містять доказів (документального підтвердження) сплати витрат на правову допомогу, у зв'язку з цим, вимоги щодо стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 50 грн. задоволенню не підлягають. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial