Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

11 квітня 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 20.01.2010 року нею укладено з відповідачем, терміном на 10 років, договір оренди її земельної ділянки площею 9,5400 га, яка належить їй на підставі Державного акту, з виплатою орендної плати в грошовій формі у розмірі 3371,19 грн. або натуральній формі - ячменю, пшениці - 3,5 т, соняшника - 0,3 т, соломи - 1 т, відробітковій - оранка та культивація до 0,5 га площі. Договір зареєстрований у Софіївському районному відділі Дніпропетровської філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 18.03.2010 року за № 041013300365. Відповідно до п. 11 Договору відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно до 31 грудня звітного року сплачувати орендну плату, визначену в Договорі. Згідно п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 3371,19 грн. Згідно п. 13 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання переглядати розмір орендної плати у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміна розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. Указом Президента України № 725/2008 від 19.08.2008 року було внесено зміни до Указу № 92/2002 про запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Вказана норма набрала чинності з 01.09.2008 року. Згідно цього Указу, орендна плата, яку повинен сплачувати позивачу відповідач за оренду її земельного паю в грошовій формі, згідно довідки відділу Держземагентства у Софіївському районі, складає 6268,50 грн. Для виконання цього Указу відповідач зобов'язаний внести зміни до укладеного між ними Договору, підвищивши до 3 % грошову мінімальну оплату за оренду її земельного паю. Відповідач вимоги Указу не виконує і розраховується із позивачем за оренду земельної ділянки не в повному обсязі. 15.01.2014 року позивач звернулася із листом до відповідача з проханням про повний розрахунок та внесення змін до Договору, але відповіді на лист не отримала. Позивач вважає дії відповідача такими, що не відповідають умовам Договору та вимогам чинного законодавства, а тому звернулася до суду із даним позовом і просить зобов'язати відповідача внести відповідні зміни до Договору оренди земельної ділянки. 07 травня 2014 року відповідач надав до суду письмові заперечення проти позову, в яких вказав, що 14.03.2011 року позивач звернулася до відповідача із заявою про видачу орендної плати у грошовій формі наперед за 2011 рік, 2012 рік, 2013 рік, 2014 рік і за їхньою домовленістю у вищевказані роки п.п. 13.14 Договору оренди земельної ділянки від 20.01.2010 року діяти не будуть, орендна плата збільшуватися не буде, так як він змушений буде вилучити значні фінансові кошти з виробничого обороту, які були призначені для підвищення виробництва та відповідно прибутків, що свідчить про недоотримання ним за період з 14.03.2001 року по 31.12.2014 року відповідних прибутків. В зв'язку з чим, у відповідності до п. 36 Договору, сторони погодилися на вказані умови і на їх виконання відповідач видатковим касовим ордером від 14.03.2011 року сплатив [PERSON] взаємно погоджену суму в розмірі 13484 грн. Після закінчення строку дії вищевказаної угоди, а саме: з 01.01.2015 року відповідач буде проводити орендну плату за земельну ділянку за Договором оренди згідно вимог чинного законодавства, а тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечують, позовні вимоги визнають. Представник третьої особи - Хваль Олександр Вікторович проти позову заперечує, вважає позовні вимоги не обгрунтованими. Дослідивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги доводи позивача, визнання позову відповідачем, заперечення проти позову представника третьої особи, оцінивши зібрані докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню за наступними підставами. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.ст. 130 ч. 4, 174 ч. 4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, що на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказування відповідно до ст. 61 ЦПК України. Наявність земельної ділянки у позивача на праві приватної власності, договірні відносини між позивачем та відповідачем, невиконання відповідачем чинного законодавства - Указу Президента, підтверджується наданими позивачем доказами. Відповідно до положень статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому вказаним Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У відповідності до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за заявою осіб, зазначених у п. 5 Цього кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі доказів. Під час розгляду даної цивільної справи судом були створені всі умови для реалізації прав та обов'язків учасниками судового розгляду, у тому числі й в частині подання ними доказів та клопотань, проведення експертиз. Однак, учасники судового розгляду, розпорядившись своїми правами на власний розсуд, відмовились від надання суду інших доказів у підтвердження своїх вимог та заперечень і вважали, що наявні всі документи для вирішення справи по суті, тому суд розглядає справу на підставі тих доказів що містяться у справі і вважає що в ній міститься достатньо документів для правильного та об'єктивного розгляду. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, 20.01.2010 року позивачем укладено з відповідачем, терміном на 10 років, договір оренди її земельної ділянки площею 9,5400 га, яка належить їй на підставі Державного акту, з виплатою орендної плати в грошовій формі у розмірі 3371,19 грн. або натуральній формі - ячменю, пшениці - 3,5 т, соняшника - 0,3 т, соломи - 1 т, відробітковій - оранка та культивація до 0,5 га площі. Договір зареєстрований у Софіївському районному відділі Дніпропетровської філії ДП «Центр ДЗК при Держкомземі України» 18.03.2010 року за № 041013300365 (а.с. 4-6). Відповідно до п. 11 Договору відповідач взяв на себе обов'язок своєчасно до 31 грудня звітного року сплачувати орендну плату, визначену в Договорі. Згідно п. 9 Договору орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в сумі 3371,19 грн. Згідно п. 13 Договору відповідач взяв на себе зобов'язання переглядати розмір орендної плати у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором; зміна розмірів земельного податку, підвищення цін і тарифів, зміни коефіцієнтів індексації, визначених законодавством; погіршення стану орендованої ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; в інших випадках передбачених законом. Указом Президента України № 725/2008 від 19.08.2008 року було внесено зміни до Указу № 92/2002 про запровадження плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення у розмірі не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості земельної ділянки. Вказана норма набрала чинності з 01.09.2008 року. Згідно цього Указу, орендна плата, яку повинен сплачувати позивачу відповідач за оренду її земельного паю в грошовій формі, згідно довідки відділу Держземагентства у Софіївському районі, складає 6268,50 грн. (а.с. 8). Для виконання цього Указу відповідач зобов'язаний внести зміни до укладеного між ними Договору, підвищивши до 3 % грошову мінімальну оплату за оренду її земельного паю. Відповідач вимоги Указу не виконує і розраховується із позивачем за оренду земельної ділянки не в повному обсязі. 15.01.2014 року позивач звернулася із листом до відповідача з проханням про повний розрахунок та внесення змін до Договору (а.с. 9), але відповіді на лист не отримала. Ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» - визначено поняття договору оренди землі: Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Згідно ст. 21 ЗУ «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Згідно ст. 1 Указу Президента України № 92/2002 року Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв) постановлено підтримати ініціативу виборчого блоку політичних партій «За єдину Україну», Асоціації фермерів та землевласників України та Всеукраїнського союзу сільськогосподарських підприємств щодо підвищення розміру плати за оренду земельних ділянок сільськогосподарського призначення, земельних часток (паїв), а також диференціації її мінімального розміру залежно від особистої участі орендодавців у використанні наданих в оренду зазначених земельних ділянок та земельних часток (паїв) у такому порядку: для орендодавців, що є працівниками сільськогосподарських підприємств, селянських (фермерських) господарств, яким вони надали в оренду земельні ділянки сільськогосподарського призначення чи земельні частки (паї), - не менше 3 відсотків визначеної відповідно до законодавства вартості такої орендованої земельної ділянки, земельної частки (паю). Як вбачається з довідки відділу Держземагентства у Софіївському районі Дніпропетровської області № 212 від 12.03.2014 року нормативна грошова оцінка земельної ділянки позивача з урахуванням коефіцієнта індексації станом на 01.01.2014 року становить 208949,95 грн. (а.с. 8). Отже розмір орендної плати у 2014 році повинен становити не менше 6268,50 грн., що не відповідає умовам Договору оренди земельної ділянки укладеному між сторонами, де в п. 9 вказано, що розмір орендної плати складає 3371,19 грн. Згідно ст. 30 ЗУ «Про оренду землі», зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку. Ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» визначає, що однією із істотних умов договору оренди землі є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно до п. 36 договору оренди земельної ділянки, зміна умов договору оренди здійснюється у письмовій формі за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору спір розв'язується у судовому порядку. Таким чином, відповідач порушує майнові права орендодавця, вносячи плату за користування земельними ділянками у розмірах менших, ніж передбачено чинним законодавством. Оскільки відповідач позов визнав, суд вважає можливим зобов'язати відповідача внести відповідні зміни в договір оренди земельної ділянки. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судові витрати складають: судовий збір - 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved