Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

12.11.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району, треті особи: Управління Держземагентства у Верхньодніпровському районі та державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, про визнання права власності. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO] р. померла його мати - [PERSON]. Після її смерті, він звернувся до державного нотаріуса за отриманням свідоцтва про право на спадщину на майно, яке складається з земельної ділянки, що розташована на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва, у зв»язку з тим, що надані ним документи не дають змоги встановити факт належності земельної ділянки померлій, у зв»язку з відсутністю правовстановлюючого документу, на підставі чого просить визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті його матері - [PERSON] на земельну ділянку (пай), розташовану на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району. Заявою від 05.02.2014 року позивач уточнив позовні вимоги та просив визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну ділянку (пай), розташовану на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, поле №36, кадастровий номер земельної ділянки 1221082200-01-035-0093. площею 2,8559 га.; визнати за ним право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на земельну ділянку (пай), розташовану на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, поле №47, кадастровий номер земельної ділянки 1221082200-01-047-0093. площею 2,1359 га.(а.с.18). В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги, з урахуванням змін, підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа - Верхньодніпровська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі (а.с. 13). Третя особа - Управління держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розглянути справу без її участі (а.с. 14). Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що на ім'я [PERSON] був виготовлений та зареєстрований Державний Акт на право власності на земельну ділянку: серії ЯА №182136, зареєстрований 11.12.2009р. за реєстраційним номером 010911901081, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на території Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, кадастровий номер земельної ділянки: 1221082200-01-035-0093 - площа 2,8559га, 1221082200-01-047-0093 - площа 2,1359 га., про що свідчить Лист Управління Держземагенства у Верхньодніпровському районі Дніпропетровської області за №9/18-1913 від 30.09.2013р. (а.с.9), Довідкою Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району від 20.04.2012р. №381 (а.с. 8). Проте, як убачається із матеріалів справи та пояснень позивача, [PERSON] зазначений акт не отримувала в зв'язку з неявкою власника (а.с.9). Відповідно до ст. 125 ЗК право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, а також право власності на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж, цільового призначення, посвідчується: - цивільно-правовою угодою щодо відчуження земельної ділянки, укладеною у порядку, встановленому законом, у разі набуття права власності на земельну ділянку за такою угодою; - свідоцтвом про право на спадщину (ч. 1 і ч. 2 ст. 126 ЗК). Отже [PERSON] набула право власності на зазначені земельні ділянки та оформила документи, що підтверджують це право, в порядку передбаченому чиним законодавством, а само по собі не отримання виготовленого та зареєстрованого Державного Акту не припиняє права власності, оскільки така підстава припинення права власності не передбачена діючим законодавством. [INFO] року [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим [INFO] року виконавчим комітетом Бородаївської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається, зокрема із вищевказаних земельних ділянок. Позивач є сином спадкодавця - [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим повторно Бородаївською сільською радою Верхньодніпровського району (а.с. 6). Позивач звернувся до нотаріальної контори та отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 25.09.2013р. після померлої [PERSON] на спадщину, яка складається із житлового будинку [ADDRESS] (а.с.10). Крім того, Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 08 жовтня 2013 року, державний нотаріус Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Малашова Г.В. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спірні земельні ділянки в зв'язку з тим, що позивачем не надано правовстановлюючого документу на земельні ділянки (а.с.7). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.. Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Враховуючи вищевикладене, а також те що, спадкодавець за життя виготовив та зареєстровав Державний Акт на спірні земельні ділянки; позивач прийняв спадщину, подав до нотаріальної контори відповідну заяву та на частину спадщини отримав свідоцтво про право на спадщину; наявність інших спадкоємців судом не встановлено, то позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved