Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

12.07.2018 року позивач звернулася в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 серпня 2002 року /актовий запис № 87/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння з відповідачем та розходженням поглядів на сімейне життя. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечила. В судове\~засідання відповідач\~[PERSON]\~двічі не\~зявився,\~про дату,\~час,\~місце розгляду справи був повідомлений в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення про його виклик на офіційному веб-сайті судової влади України, причини неявки не повідомив, відзив на позов не подав (а.с.25, 27). Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 23 серпня 2002 року /актовий запис № 87/ відділом реєстрації актів громадянського стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції Черкаської області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-СР № 070316. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди щодо сімейного життя, у результаті чого постійно виникають сварки. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені в грудні 2016 року за взаємною згодою. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам сторін і дитини. Спору про поділ майна та місце проживання дитини на даний час не виникає. Строк для примирення не потрібний. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану, що передбачено ч.1 ст.21 СК України. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про одруження вбачається, що прізвище позивача було змінено із «Завертайло» на «Вершиніна» і позивачем не заявлено клопотання про відновлення дошлюбного прізвища. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved