Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

10 серпня 2021 року [PERSON] (надалі також позивач, [PERSON] ) звернулась до Новосанжарського районного суду Полтавської області з цивільним позовом до [PERSON] (надалі також відповідач, [PERSON] ), в якому просила розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 05 грудня 1981 року Соколово-Балківською сільською Радою Новосанжарського району, актовий запис № 15. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 17 серпня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 24). В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що вони з відповідачем припинили спільне проживання, спільне життя не склалося, перестали розуміти один одного, різні погляди на життя, не бажання уступати один одному. Фактично сім`я припинила своє існування. Зазначила, що вона намірів врятувати сім`ю не має. Подальше спільне життя в якості подружжя неможливе. Зазначено, що від спільного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Позивач в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового засідання повідомлялась належним чином (а.с. 26). 20 серпня 2021 року до суду надійшла письмова заява позивача про розгляд справи без її участі, в якій також [PERSON] просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 27). Відповідач, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 28). Від відповідача 06 вересня 2021 року до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, в якій [PERSON] зазначив, що проти позову не заперечує (а.с. 29). Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладені норми цивільно-процесуального законодавства, судове засідання проведено за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 05 грудня 1981 року Соколово-Балківською сільською Радою Новосанжарського району зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що видано свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с. 12). Від спільного шлюбу сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Встановлено, що спільне життя між подружжям не склалось, вони разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинились. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, любов та повага, які повинні бути притаманні сім`ї. Сторони проживають окремо один від одного. Згідно з частиною 1 статті 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з частиною 3 статті 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Оскільки позивач наполягала на розірванні шлюбу, то, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Враховуючи, що сторони припинили подружні стосунки, спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, сім`я фактично розпалась та її відновлення неможливе, є підстави для розірвання шлюбу. Отже, позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 141 ЦПК України. Відповідно до частини 1 статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на те, що позивачем за подачу вказаного позову сплачено судовий збір відповідно до квитанції № 09-11033006/С від 09 серпня 2021 року в сумі 908 грн 00 коп., і суд вирішив позовну заяву задовольнити, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 908 грн 00 коп. Частиною 1 статті 137 ЦПК України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з частиною 3 статті 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частина 4 статті 137 ЦПК України передбачає, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання правових послуг та інші), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки). Позивачем на підтвердження понесених нею витрат на правничу допомогу надано: договір надання юридичних (адвокатських) послуг № 403 від 03.08.2021 (а.с. 13-14), звіт про виконані адвокатом роботи (надані послуги) та час витрачений на їх реалізацію, а також розмір коштів, що підлягає сплаті клієнтом (а.с. 15-16), згідно з яким вартість правової допомоги становить 2267 грн. На підтвердження факту оплати вказаної суми надана квитанція № 403 від 05.08.2021 на суму 2267 грн, підписана адвокатом (а.с. 17). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення Европейського суду з прав людини від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України»). Дана справа є справою незначної складності, більше того, є типовою на час звернення з позовом до суду. З урахуванням вищенаведеного, а також положень статті 11 ЦПК України, виходячи з вимог розумності та справедливості, суд приходить до висновку про те, що обсяг наданої адвокатом правничої допомоги є неспівмірним з вартістю послуг, визначених договором. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність зменшення розміру правової допомоги, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки [PERSON] , до 500 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved