Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

10 червня 2015 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що він перебував у фактичних шлюбних відносинах з відповідачкою по справі, [PERSON], з лютого 2004 року. Від шлюбних відносин вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачкою не склалось і у 2013 році їх родина розпалась остаточно. 12 березня 2007 року Рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська з позивача, [PERSON], стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Однак, намагаючись зберегти родину, в якій виховується неповнолітня дитина, сторони поновили шлюбні відносини і проживали однією сім'єю до 2013 року, хоча стягнення аліментів з позивача не припинялось. У 2013 році відповідачка пішла із сім'ї, залишивши дитину проживати з позивачем у квартирі за адресою: [ADDRESS], де вони мешкали родиною. З того часу сімейно-шлюбні відносини вони не поновлювали. Деякий час після припинення між ними шлюбних відносин, відповідачка повертала позивачу суму отриманих нею аліментів на утримання сина [PERSON], але з кінця 2014 року [PERSON] гроші, сплачені позивачем на утримання неповнолітньої дитини, не повертає, використовує їх за власним розсудом на свої особисті потреби, не пов'язані з потребами дитини. З 2013 року неповнолітній син [PERSON], [INFO], знаходиться на повному утриманні позивача, тому він вважає, що щомісячна сума сплачуваних ним аліментів повинна витрачатись на утримання неповнолітнього сина [PERSON], а не на його матері. Тобто, в теперішній час змінилися обставини, які впливали на раніше постановлене рішення суду про встановлення способу виконання позивачем, як батьком дитини, обов'язку утримувати дитину, шляхом стягнення аліментів з нього на користь відповідачки на утримання сина [PERSON]. Оскільки дитина, яку позивач повинен утримувати, проживає з ним і утримується позивачем добровільно, а подальша сплата аліментів за винесеним рішенням суду на користь відповідачки, фактично проводиться вже на утримання її самої, про що ніяких рішень суду не приймалося, а він добровільно такого обов'язку на себе не брав, вважає, що у нього виникло право звернення до суду з позовом про звільнення від періодичних платежів, якими є аліменти, згідно до рішення про їх стягнення. Позивач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, та розглянути справу без участі відповідача при заочному розгляді справи, без його участі та без застосування технічних засобів. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, згідно з вимогами ст.76 ЦПК України, про причини неявки суду не повідомив, судова повістка - виклик направлена відповідачеві на останню відому суду адресу і в силу ст.77 ЦПК України вважається доставленою, на підставі ст. 169 ЦПК України суд вважає причини неявки відповідача неповажними; є достатньо матеріалів про права та відносини сторін, потрібність дачі особистих пояснень відповідачем відсутня, що дозволило суду за згодою позивача, згідно вимог ст. 224 ЦПК України, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, що дозволило суду вважати за необхідне визнати його неявку з неповажних причин, провести заочний розгляд справи, розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. В звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.197 Цивільного процесуального кодексу України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні сторони перебували у шлюбних відносинах з лютого 2004 року по 2013 рік. Як вбачається з матеріалів справи, сторони мають малолітню дитину, сина: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, яке видано Заводським відділом РАЦС Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області та актовим записом № 405, де батьками зазначені позивачка та відповідач. Згідно Рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12 березня 2007 року, з [PERSON], стягнуто аліменти на користь [PERSON], на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], до досягнення ним повноліття, в розмірі ? частини з усіх видів заробітної плати, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. З матеріалів справи вбачається, що Постановою від 12.04.2007 року відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню в/л 2-581 про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] Як вбачається з Акту № 148 про проживання від 28 травня 2015 року складеного працівниками КЖЕП «Оріон» в присутності свідків вбачається, що [PERSON], [INFO] проживає зі своїм сином [PERSON], [INFO] у квартирі [ADDRESS]. Згідно Довідки ТОВ «Інфо-ком» від 28.05.2015 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстровані у [INFO]. З Довідки № 670 від 03 червня 2015 року, виданої розрахунковим відділом ПАТ «Дніпровагонмаш» вбачається, що з заробітної плати [PERSON] з 01 грудня 2014 року по 31 травня 2015 року утримувались аліменти у розмірі 25% на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO], загальною сумою 3619,16 грн. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В даний час дитина мешкає разом з позивачем, що підтверджується довідкою ТОВ «Інфо-ком» про склад сімї, дитина знаходиться на утриманні позивача, що підтверджується відповідним актом про сумісне мешкання. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Тому, враховуючи зазначене суд вважає правильним припинити стягнення аліментів з позивача.

Outcome: approved