Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

11.03.16 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь грошову суму розміром 736122,98 гривень, з яких позика у розмірі 733118,40 гривень, 3% річних за користування грошовими коштами сумою 3004,58 гривень, мотивуючи позовні вимоги тим, що 20 січня 2014 року [PERSON] позичив у [PERSON] 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США, що на час подачі позову за курсом НБУ складає 733118, 4 грн. (сімсот тридцять три тисячі сто вісімнадцять гривень сорок копійок). Даний факт підтверджується борговою розпискою від 20.01.2014 року, яка була власноручно написана та підписана [PERSON] у м. Одеса, в якій також було зазначено, що борг буде повернуто за місцем проживання [PERSON], тобто у Київському районі м. Одеси. За письмовою домовленістю сторін позичальник зобов'язався до 20.01.2014 року повернути борг в повному обсязі саме у м. Одеса за місцем проживання позивача. До сьогоднішнього дня відповідач боргових зобов'язань перед позивачем не виконав. Вже більш ніж півтора місяці, незважаючи на постійні нагадування про повернення боргу позивачем, відповідач на бажає у добровільному порядку повертати борг, що змусило позивача на звернення до суду з відповідним позовом. У судовому засіданні представник позивача [PERSON], [PERSON], діючий на підставі довіреності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просить позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON], [PERSON], діючий на підставі довіреності, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, визнав факт надання розписки, факт наявності заборгованості, та згоден з нарахуванням 3% річних, не заперечує проти задоволення позовних вимог, однак на даний час боржник не сплатоспроможний. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 20 січня 2014 року [PERSON] позичив у [PERSON] 28 000 (двадцять вісім тисяч) доларів США, що на час подачі позову за курсом НБУ складає 733118, 4 грн. (сімсот тридцять три тисячі сто вісімнадцять гривень сорок копійок). Даний факт підтверджується борговою розпискою від 20.01.2014 року, яка була власноручно написана та підписана [PERSON] у м. Одеса, в якій також було зазначено, що борг буде повернуто за місцем проживання [PERSON], тобто у Київському районі м. Одеси. За письмовою домовленістю сторін позичальник зобов'язався до 20.01.2014 року повернути борг в повному обсязі саме у м. Одеса за місцем проживання позивача. До сьогоднішнього дня відповідач боргових зобов'язань перед позивачем не виконав. Частиною 1 ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як в десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавець є юридична особа, - незалежно від суми. Відповідно ч.2 ст. 1047 ЦК України , за якою на підтвердження укладеного договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно з вимогами ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає іншій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Борговим документом, що підтверджує укладання договору позики між відповідачем та позивачем є розписка, яка посвідчує передання йому визначеної грошової суми. Таким чином, так як договір позики це односторонній договір, то у відповідача виник обов'язок повернути позикодавцю грошові кошти у такій самій сумі, відповідно до ст. 1049 ЦК України. Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. При викладених обставинах суд вважає, що відповідач [PERSON] не виконує умови договору позики, чим завдає позивачу матеріальну шкоду у розмірі 28 000 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ на строк звернення до суду складає 733118,40 грн, яка підлягає стягненню. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливості виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3 відсотки річних від простроченої суми заборгованості за розпискою за користування грошовими коштами становлять 3004,58 гривень, які також підлягають стягнення з відповідача. Вирішуючи даний позов, суд враховує вимоги ст. 88 ЦПК України, а саме, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У зв'язку з чим з відповідача на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору сумою 6890,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved