overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-27 00:00:00

10.10.2018 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] (далі відповідач) батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню та матеріальному утриманню дочки. У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Вона пояснила, що після розірвання шлюбу з відповідачем у 2008 році, сторони почали проживати окремо; дочка залишився разом із нею, при цьому відповідач повністю самоусунулася від виховання та матеріального утримання дочки і жодного разу з нею навіть не спілкувався та цікавився розвитком дитини. Відповідач не зявився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. У підготовчому засіданні відповідач повідомив суду про невизнання позову, при цьому стверджував, що позивач створювала йому перешкоди у спілкування з дитиною. Втім, жодного доказу на підтвердження своїх пояснень і вжиття заходів, спрямованих на усунення перешкод, про які розповів у суді, він не надав. Представник Деснянської районної у місті Чернігові ради, що бере участь у справі в якості органу опіки та піклування, висловив позицію про доцільність задоволення позову та позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Допитані судом в якості свідків [PERSON] (мати позивача) і [PERSON] (рідна сестра позивача) підтвердили, що після розірвання шлюбу з позивачем відповідач жодного разу не спілкувався з дочкою [PERSON]; він повністю усунувся від виконання своїх батьківських обовязків, при цьому дитина навіть не знає свого батька в обличчя. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. В період з 14.10.2006 року по 23.12.2008 року сторони перебували в шлюбі і мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 6, 7, 11, 12). Як убачається з пояснень позивача, показань допитаних судом свідків і матеріалів справи (а.с. 5, 9, 10, 13), які повністю узгоджуються між собою, після розірвання шлюбу в грудні 2008 року сторони проживають окремо, при цьому дитина залишилася проживати разом із позивачем; з цього часу відповідач жодного разу не цікавився фізичним і духовним розвитком дочки, її навчанням; він не бере участі у вихованні дочки та її матеріальному утриманні, внаслідок чого виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 01.09.2018 року становить 85087 грн 07 коп. Орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до його малолітньої дочки [PERSON], [INFO]. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обовязків по вихованню малолітньої дочки [PERSON] є повністю доведеним, предявлений позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

10.10.2018\~року [PERSON]\~(далі\~ позивач)\~звернулася до\~суду з\~позовом про\~стягнення з\~приватного акціонерного\~товариства «Чернігівський\~завод радіоприладів» (далі відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 18522 грн. 54 коп. В обґрунтування позову зазначила, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує її право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 11.10.2018 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 24.10.2018 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді інспектора ВОХОР. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка станом на 01.10.2018 року становить 18522 грн. 54 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 22.10.2018 № 414/481. \~ \~ \~ \~Таким чином, предявлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

10.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, заінтересована особа Балтська міська рада Одеської області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. На обґрунтування вимог зазначив, що згідно договору купівлі-продажу від 19.02.1985 року, посвідченого державним нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Логач Е.Г., реєстр № 295, ним було придбано 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями, розташованого в [ADDRESS]. У вказаному договорі купівлі-продажу його прізвище було зазначено як «[PERSON]», а в паспорті - «[PERSON]». Через дану розбіжність він не може реалізувати його право власності на вищевказаний будинок, тому він просив суд встановити факт належності йому зазначеного договору купівлі-продажу. Заявник в судовому засіданні заяву підтримав. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, у якій зазначив, що заперечень по справі не має. Вислухавши доводи заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В судовому засіданні встановлено, що дійсно [PERSON] належить договір купівлі-продажу від 19.02.1985 року, посвідчений державним нотаріусом Балтської державної нотаріальної контори Логач Е.Г., реєстр № 295, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], копією технічного паспорту на житловий будинок, розташований в [ADDRESS], копією свідоцтва про право власності на земельну ділянку, копіями довідок КП «Техінвентаризатор» від 27.09.2018 року та 02.10.2018 року. Встановлення факту належності заявнику даного договору купівлі-продажу необхідне для реалізації його права власності на вищевказаний будинок, тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-21 00:00:00

10.10.2018\~року [PERSON]звернувся до суду з позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу, зазначивши, що 01.10.2016 року між ним та відповідачкою у Балтському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області був зареєстрований шлюб. Від шлюбу вони дітей не мають. По причині не сумісності характеру та розладів сімейних стосунків їхнє сімейне життя не склалось. В звязку з чим позивач вважає, що подальше спільне життя є недоцільним і суперечить його інтересам. Позивач до судового засідання не зявився, але надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, та зазначив, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не зявилася, надавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище «Журук». Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, можливість збереження сім`ї втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

10.10.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.08.2000р. Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції у м. Києві , актовий запис № 405. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 11.08.2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалось, вже довгий час подружжя не проживає разом та спільне господарства не веде. На даний час шлюбні відносини фактично розірвані, спільне проживання неможливе, шлюб має формальний характер. Позивач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, просив розглядати справу без його участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, неодноразово повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

10.10.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.02.2011 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 129. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 11.02.2011 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Протягом останніх чотирьох років сімейне життя погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен має діаметрального протилежні погляди на шлюб, сім»ю. З 28.01.2018року ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 11.02.2011р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрваний шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва /а.с.20/. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]/а.с.12,13/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім'я сторін перестала фактично існувати. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, доказів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги відповідачем суду надано не було, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

10.10.2018 року [PERSON] звернулася до Заводського районного суду міста Миколаєва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, а їх родина фактично розпалася, просить суд розірвати шлюб, укладений між ними 04.06.1983 року, зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №725. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 04.06.1983 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу спільних неповнолітніх дітей немає. Спільне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного просить суд вказаний шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно належним чином, причин неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 04.06.1983 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №725, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 20.09.2018 року, серії І-ФП №163286. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу подружжя не має. Подружнє життя між сторонами не склалося через несумісність характерів, поглядів на сімейне життя, права й обов'язки чоловіка, а також по багатьом іншим, життєво важливим питанням. Протягом останніх десяти років подружніх відносин сторони не підтримують, відновляти їх не мають наміру через відсутність між ними взаєморозуміння, почуттів любові та поваги. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам позивачки. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-29 00:00:00

10.10.2018 року відкрите провадження за позовом [PERSON], в якому вона просила: шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12.05.2007 року в Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції, актовий запис №\~ 469 розірвати. Позов обґрунтований тим, що сімейне життя сторін не склалось, сімейно-шлюбних відносин не підтримують. Позиція відповідача щодо позову суду не відома. 31.10.2018 року закрите підготовче провадження. 30.11.2018 року суд проводив розгляд справи по суті за відсутності учасників справи, в заочному порядку, оскільки були наявні умови передбачені ст. 280 ЦПК України, а саме: відповідач повідомлявся про час та місце розгляду належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзиву не надав, а позивач надала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій не заперечувала проти винесення заочного рішення по справі. Із наданих до суду письмових доказів суд встановив, що 12.05.2007 року між сторонами укладений шлюб, який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 469. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи той факт, що шлюб базується на вільній згоді чоловіка і жінки, збереження шлюбу суперечить інтересам обох з подружжя, а суд встановив, що шлюбні стосунки та спільне проживання сторін фактично припинені, шлюб між сторонами слід розірвати. Одночасно суд розяснює, що відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не зявився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

10.10.2018 року заявник звернулася до Марківського районного суду Луганської області з заявою про встановлення факту народження, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] вона у медичному закладі на території м. Луганська Луганської області від шлюбу з [PERSON] народила другу за рахунком дитину, дівчинку. З метою проведення реєстрації народження дитини 05.10.2018 року вона звернулася до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області. Однак в реєстрації народження було відмовлено на підставі того, що документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник та її представник [PERSON] у судове засідання не з'явилися, просили розглянути справу за їх відсутності. Від Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення заяви з наступних підстав. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Судом установлено, що [INFO] на тимчасово окупованій території України, в м. Луганську Луганської області, громадянка України [PERSON], [INFO], яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS], народила другу за рахунком дитину, дівчинку. 24.08.2018 року у медичному закладі на території м. Луганська Луганської області видано медичне свідоцтво про народження дитини № 399. На момент народження дитини [PERSON] перебувала у шлюбі з громадянином України [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Заявник 05.10.2018 року звернулася до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації народження дитини, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації народження дитини, а саме медичне свідоцтво про народження дитини було видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Відповідно до ч. 1 ст. 144 СК України батьки зобов'язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, суд вважає, що підстав для відмови у задоволенні заяви немає. Відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-10 00:00:00

10.10.2018 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті, в обгрунтування якої посилається на те, що [INFO] у м. Свердловську Луганської області помер її чоловік [PERSON]. Медичним закладом на тимчасово окупованій території України була видана довідка про причину його смерті № 160 від 18.08.2018 року, також вона отримала на цій території свідоцтво про смерть. Станично-Луганським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області в реєстрації смерті було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, які потрібні для проведення державної реєстрації смерті особи відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». У зв'язку з неможливістю проведення державної реєстрації смерті заявник просить суд задовольнити заяву. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності. Від Довжанського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області заперечень не надійшло. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. [INFO] в м. Довжанську (Свердловську) Луганської області внаслідок хронічної недостатності кровообігу, дифузного кардіосклерозу помер громадянин України [PERSON], що підтверджується медичною довідкою про причину смерті № 160, виданою 18.08.2018 року медичним закладом, розташованим на території м. Довжанська (Свердловська) Луганської області. Як убачається із копії паспорта померлого, свідоцтва про смерть, [PERSON] народився в с. Волна Приазовського району Запорізької області [INFO], був зареєстрований на день смерті за адресою: [ADDRESS] 12.09.2018 року заявник, яка є дружиною померлого, звернулася до Станично-Луганського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Луганській області з метою проведення реєстрації смерті, однак їй було відмовлено на підставі того, що відсутні документи, необхідні для проведення державної реєстрації смерті особи, а саме відсутній медичний документ, виданий медичним закладом, розташованим на території, підконтрольній українській владі. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті за умовами підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Приймаючи до уваги викладені заявником обставини, підтвердження їх належними доказами, відсутність заперечень з боку заінтересованої соби, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ст. 317 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного,

Outcome: approved