Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-17 00:00:00

11 липня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07 жовтня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 125, посилаючись на те, що з грудня 2017 року сторони разом не мешкають, не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбно-сімейних стосунків, спір про майно відсутній. Подружжя має спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Фактичне припинення шлюбних відносин сталось внаслідок погіршення відносин з чоловіком, втратою почуття любові один до одного. Вважаючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, моральним засадам суспільства, в продовженні формальних шлюбних відносинах немає сенсу, [PERSON] звернулась до суду з даним позовом. У підготовче засідання позивач [PERSON] не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій зазначив, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, визнає їх в повному обсязі, справу просить розглядати за його відсутності без фіксування судового процесу технічними засобами. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , 07 жовтня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] відділом реєстрації актів цивільного стану Зміївського районного управління юстиції Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 125 (а.с. 10). Сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , копія Свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , актовий запис № 51 (а.с. 11). Дитина мешкає та залишається мешкати разом із позивачем. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають разом, сімейно-шлюбні відносини припинені, сім`я існує формально, відповідач не заперечує проти задоволення позову, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про спільне майно немає, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України. Беручи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання сторін на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам. Крім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved