Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-06 00:00:00

11 січня 2018 року, [PERSON] звернулась до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 11.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 146), від якого у сторін народився малолітній син [PERSON], [INFO], якого після розірвання шлюбу позивачка просила залишити проживати із нею, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалось, протягом спільного життя вони виявили, що в них різні характери, різні погляди на життя, тому в сім'ї часто виникали сварки, вони втратили з відповідачем один до одного необхідні почуття любові та взаємоповаги, вони не проживають разом та не підтримують сімейних відносин з червня 2016 року. В судове засідання позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила, однак надала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала позов, просила його задовольнити і слухати справу без її участі (а.с. 11,12). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак надав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов, та просив суд слухати справу без його участі (а.с. 10,13). З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 11.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області (актовий запис № 146), що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] виданого 11.10.2011 р., від якого у сторін народився малолітній син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.01.2012 р. (а.с. 5,6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у позивачки з відповідачем не склалось, протягом спільного життя вони виявили, що в них різні характери, різні погляди на життя, тому в сім'ї часто виникали сварки, вони втратили з відповідачем один до одного необхідні почуття любові та взаємоповаги, вони не проживають разом та не підтримують сімейних відносин з червня 2016 року. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved