Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

11.03.2014 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення коштів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2013 р. Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] - [INFO], яка на даний час проживає з нею і знаходиться на її утриманні. На даний час вона не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, додаткових доходів не має, в зв'язку з чим перебуває у тяжкому матеріальному становищі. Відповідач неофіційно здійснює перевезення пасажирів з с. Раковець та з Богородчанського району на заробітки в Російську Федерацію, з чого має значні доходи, однак добровільно кошти на її утримання не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, однак від неї поступила заява, в якій просить справу слухати в її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав, викладених у позовній заяві. Просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача кошти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з нього в користь позивача коштів на її утримання до досягнення дитиною трьох років, однак просив зменшити розмір аліментів, оскільки на даний час він не працює, тому немає можливості сплачувати аліменти у розмірі, вказаному позивачем. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання дружина, з якою проживає дитина має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що сторони проживали в зареєстрованому шлюбі, який розірвано згідно рішення Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 18.09.2014 р. (а.с. 6). Від шлюбу у них народилася дочка [PERSON] - [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження, яка є в матеріалах справи (а.с. 5). Як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов сім'ї, складеного депутатом Білоославської сільської ради, Надвірнянського району позивач не працює, так як перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, інших доходів не має, власного житла та земельної ділянки у неї не має. Відповідач не надає матеріальної допомоги на її утримання (а.с. 7). Відповідач неофіційно здійснює перевезення пасажирів з с. Раковець та з Богородчанського району на заробітки в Російську Федерацію, з чого має певні доходи, тому має можливість надавати кошти на утримання. 25.04.2014 р. відповідач зареєстрував шлюб з іншою жінкою, з якою разом чекають народження дитини (а.с. 33-34). Таким чином з врахуванням матеріального стану та стану здоров'я платника аліментів, відсутність інших утриманців, стану здоров'я дитини суд прийшов до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання позивача в твердій грошовій сумі по 400 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трьох років. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 300 грн. витрат на правову допомогу в користь позивача згідно квитанції № 001124 від 24.02.2014 р., та 243 грн. 60 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 75, 77, 84 СК України та

Outcome: approved