Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-15 00:00:00

10 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, у якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Брянка Луганської області, який помер [INFO] у місті\~Брянка Луганської\~області, причина смерті - « [PERSON] ». Заява обґрунтована тим, що заявник є сином померлого [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження та копією його паспорта. Оскільки, особа померла на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, який може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті особи, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, а тому заявник просить суд встановити факт, що має юридичне значення з метою отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Згідно із частиною другою статті 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалою суду від 10 червня 2021 року заяву [PERSON] було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду. 14 червня 2021 року через канцелярією Вишгородського районного суду від позивача отримано заяву разом із додатком (копія довідки про причини смерті) на виконання недоліків, зазначених в ухвалі Вишгородського районного суду Київської області від 10 червня 2021 року. Також, 15 червня 2021 року від заявника надійшла заяву про уточнення заявлених вимог, а саме: у частині встановлення причини смерті [PERSON] просить зазначити - «гострий панкреатит», замість вказаної ним «тромбоемболія», оскільки, на момент подачі заяви він не мав довідки про причину смерті, а тому не вірно зазначив її у своїй заяві. Ухвалою Вишгородського районного суду від 15 червня 2021 року заяву призначено до розгляду у порядку окремого провадження на 16 червня 2021 року о 9:00, про що повідомлено учасників провадження. Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився. Причини неявки не повідомив, із клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався. Заінтересована особа Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) у судове засідання свого представника не направили, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до пункту 5 частини другої статті 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно із пунктом 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 317 ЦПК передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Як вбачається з матеріалів справи, заявник [PERSON] , [INFO] , уродженець міста Брянка Луганської області, є сином померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серія [NUMBER] , виданим Брянським відділом РАЦС Ворошиловоградської області 25 травня 1985 року. [INFO] у м. Брянка Луганської області, розташованому на тимчасово окупованій території України, помер громадянин України [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Як убачається із довідки від 1 березня 2021 року, про причини смерті (до форми № 106/у № 755, видається для поховання), [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] з причини «гострий панкреатит». Пунктом 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/5 від 18 жовтня 2000 року передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о). Для реєстрації факту смерті [PERSON] , заявник [PERSON] звернулася до Вишгородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) із відповідною заявою. 9 червня 2021 року Вишгородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) відмовив [PERSON] у проведенні державної реєстрації смерті [PERSON] , який помер [INFO] у м. Брянка Луганської області, оскільки представлений заявником документ у формі свідоцтва про смерть від 23 березня 2021 року, не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8 серпня 2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки, народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024. Таким чином, судом встановлено, що заявник, який є громадянином України, не має можливості здійснити державну реєстрацію смерті особи та реалізувати інші права та обов`язки, що стало підставою звернення до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення для отримання свідоцтва про смерть державного зразка. Відповідно до статті 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно якої м. Антрацит Луганської області, відноситься до такої території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження в повному обсязі внаслідок проведення антитерористичної операції. Згідно з частинами першою та другої статті 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території. Україна зобов`язується підтримувати і забезпечувати економічні, фінансові, політичні, соціальні, інформаційні, культурні та інші зв`язки з громадянами України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до частин другої та третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною першою статті 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна. Згідно із статтею 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; встановлення у судовому порядку факту смерті; звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, підлягає задоволенню.

Outcome: approved