Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-14 00:00:00

12.08.2014р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинок [ADDRESS] належав його діду - [PERSON] на підставі договору дарування від 17.03.1975 року, посвідченого державним нотаріусом Мостиської державної нотаріальної контори за реєстровим № 568. Вказує, що у 1987 році [PERSON] помер. Спадкоємцями за законом після його смерті були: дружина - [PERSON], дочка - [PERSON], дочка [PERSON] та син [PERSON] Спадкоємцями, які прийняли спадщину, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, були син спадкодавця - [PERSON] (батько позивача) та дружина - [PERSON](бабця позивача), яким належало по ? ідеальній частині вищевказаного будинку. У 1989 році померла [PERSON] Єдиним спадкоємцем за законом після смерті останньої був [PERSON] - батько позивача, який прийняв спадщину, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном в цілому, однак своє право власності він не зареєстрував, правовстановлюючі документи на будинок не отримав. Зазначає, що з метою покращення житлових умов його батько переобладнав старий ганок у веранду площею 25,1 кв.м. та ганок площею 9,3 кв.м., при цьому з дотриманням будівельних норм, вимог протипожежної та санітарної безпеки, без порушення прав власників та користувачів суміжних земельних ділянок. Вказує, що у 2009 році його батько помер. Спадкоємців за заповітом після його смерті немає. Спадкоємцями за законом є [PERSON] - мати позивача, та двоє синів померлого - він та його брат [PERSON], які згідно ст.1268 ЦК України прийняли спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Разом з цим, вказує, що його мати [PERSON] та брат [PERSON] на належну їм частку у спадщині не претендують та відмовляються від такої в його користь, проте в повній мірі оформити свої спадкові права та відповідні заяви вони не можуть, оскільки відсутні правовстановлюючі документи щодо права на спадщину як його бабці - [PERSON], так і батька - [PERSON] З огляду на наведені обставини просить суд визнати за ним право власності на спадкове майно, що складається з житлового будинку [ADDRESS] та господарських будівель: веранда площею 25,1 кв.м, ганок площею 9,3 кв.м, літня кухня площею 27 кв.м., гараж площею 18 кв.м. вбиральня площею 1,0 кв.м, огорожа та криниця. Вимоги позову підтримано в судовому засіданні представником позивача. Відповідачі - [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечили, зазначивши, що не претендують на свою частку у спадщині і відмовляються від такої на користь позивача. Треті особи - Судововишнянська міська рада Мостиського району Львівської області та Інспекція Держархбудконтролю у Львівській області були своєчасно та належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, однак представники таких в судове засідання не з'явилися, не надіслали клопотання про відкладення розгляду справи та не повідомили про причини своєї неявки. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутності, вирішення спору покладає на розсуд суду. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в які просить розглянути справу за його відсутності. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що дідові позивача [PERSON] належав на підставі договору дарування житловий будинок [ADDRESS]. [INFO] [PERSON] помер і за свого життя своїм майном не розпорядився. Спадкоємцями за законом після смерті [PERSON] були: дружина [PERSON] та діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] Так, дочки спадкодавця [PERSON], [PERSON] у відповідності до ч.2 ст.549 ЦК УРСР - не вчинили дій, які б свідчили про прийняття спадщини та у встановлений законом строк не звернулись в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Бабця позивача [PERSON] у встановлений законом строк звернулась в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини і останній видані свідоцтва про право на спадщину за законом на грошові вклади та 1/2 частину автомашини марки «ВАЗ-21011», а син спадкодавця [PERSON] у встановлений законом строк написав заяву про те, що строк на прийняття спадщини пропустив і на оформлення своїх спадкових прав не претендує. Також [PERSON] стала фактичним власником спірного будинковолодіння, хоча належним чином і не оформила право власності на таке. [INFO] померла бабця позивача [PERSON], яка за свого життя своїм майном не розпорядилася. Батько позивача [PERSON] у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини і остатньому видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади. Спадковим майном було також спірне будинковолодіння, однак останній не зміг оформити на таке право власності, так як бабцею [PERSON] за життя не здійснено переоформлення права власності на таке. Інші спадкоємці: [PERSON] спадщини не прийняла, а [PERSON] написала заяву, в якій визнала, що пропустила строк на прийняття спадщини і на таку не претендує. Позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON] є спадкоємцями першої черги спадкування за законом спадщини, що відкрилася після смерті їх батька (чоловіка) [PERSON]. Спадковим майном є будинковолодіння [ADDRESS]. На момент смерті спадкодавця [PERSON], який помер [INFO], тобто на час відкриття спадщини, позивач проживав разом з померлим у спірному будинку, а тому у відповідності до вимог ч.3 ст. 1268 ЦК України вважається таким, що прийняв спадщину. Як встановлено в судовому засіданні відповідачі позов визнали та на спірне спадкове майно не претендують і відмовляються від своєї частки у спадщині на користь позивача. Однак позивач не може оформити свої спадкові права в позасудовому порядку, оскільки спадкодавцем [PERSON] належним чином не переоформлено право власності після смерті своїх батьків і здійснено переобладнання ґанків. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, вважаються самочинним будівництвом. Згідно з ч.5 цієї ж статті на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує прав інших осіб. Встановлено, що [PERSON] здійснив добудову до житлового будинку, а саме здійснив переобладнання старого ґанку у веранду площею 25,1 кв.м. та ганоку площею 9,3 кв.м. без відповідного дозволу та належно затвердженого проекту, однак на виділеній йому для цієї мети земельній ділянці. Відповідно до звіту про технічний огляд на відповідність державним будівельним нормам добудови до житлового будинку, - технічний стан основних несучих конструктивних елементів будинку: фундаментів, стін, перекриття, даху та покриття добудови до житлового будинку по [ADDRESS] - добрий. Середній фізичний процент зносу житлового будинку складає - 21,15%. Планування будинку в основному відповідає чинним будівельним нормам і правилам ДБН В.2.2-15-2005 «Житлові будинки. Основні положення». Добудова до житлового будинку по [ADDRESS] відповідає чинним будівельним нормам і правилам та є технічно можливим для експлуатації. Приймаючи до уваги те, що самочинне будівництво добудови до спірного нерухомого майна здійснено на відведеній для цієї мети земельній ділянці, без порушення будівельних норм і правил та будівля є технічно можлива для експлуатації, а також те, що судом не здобуто доказів того, що таке будівництво суперечить суспільним інтересам чи порушує права інших осіб, суд не вбачає перешкод для задоволення позову, тобто визнання за позивачами права власності на будинковолодіння в цілому. Вказані обставини підтверджуються поясненнями сторін, заявами третіх осіб; копіями свідоцтв про смерть [PERSON], [PERSON], [PERSON]; копією договору дарування спірного будинковолодіння, виданому [PERSON]; копією сторінок із домової книги; копією технічної документації на спірний будинок виготовлений на власника [PERSON]; копією свідоцтва про укладення шлюбу між [PERSON], [PERSON]; копіями свідоцтв про народження [PERSON], [PERSON]; копією довідки з КП «Мостиське РБТІ»; копією технічного паспорта на спірний будинок виготовлений на [PERSON]; звітом про технічний огляд на відповідність державним будівельним нормам добудови до житлового будинку; копією сторінок із спадкової справи №205/2013р., заведеної після смерті [PERSON]; копіями сторінок із спадкових справ №141/1987р., заведеної після смерті [PERSON] та №15/1990, заведеної після смерті [PERSON] Враховуючи вищенаведене та те, що померлий [PERSON] був власником вищевказаного будинковолодіння, суд вважає, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на дане спадкове майно, оскільки він є спадкоємцем першої черги спадкування за законом і прийняв спадщину, а інші спадкоємці першої черги спадкування за законом - [PERSON], [PERSON] від своєї частки відмовились на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved