Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

11 вересня 2014 року заявник звернулася до суду з названою заявою та просила надати їй, [PERSON], [INFO] право на шлюб з [PERSON] [INFO]. В обгрунтування своїх вимог посилається на те, що на даний час вона не досягла повноліття. Однак вона познайомилась з [PERSON], між ними виникло почуття любові, в результаті чого вона згодом завагітніла. Заявник стверджує, що вони вирішили одружитися та звернулись з відповідною заявою до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, проте у реєстрації шлюбу їм було відмовлено, у звязку з тим, що вона не досягла шлюбного віку. Вищевказана обставина і стала підставою для звернення до суду з даною заявою. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. Заявник [PERSON] у судовому засіданні заяву підтримала в повному обсязі, просила її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві. Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Пояснив, що він є рідним братом та опікуном неповнолітньої [PERSON] та дає свою згоду на реєстрацію шлюбу з [PERSON] Зацікавлена особа [PERSON] у судовому засідані просив задовольнити заяву, пояснив, що між ним та заявником [PERSON] виникли почуття кохання та він бажає зареєструвати шлюб з останньою. Представник зацікавленої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, вислухавши сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] [INFO] є громадянкою України та на теперішній час не досягла повноліття. У судовому засіданні заявник [PERSON] пояснила, що в 2013 році вона познайомилась з [PERSON], між ними виникло почуття, вони почали проживати разом та згодом вона завагітніла. Бажаючи зареєструвати шлюб, вони звернулись до відділу РАЦу, однак в реєстрації шлюбу їм було відмовлено через те, що вона не досягла шлюбного віку. [PERSON], [INFO], є громадянином України, в ході судового засідання повідомив суд про те, що він бажає стати батьком та розуміє всю відповідальність за прийняте ним та [PERSON] рішення про реєстрацію шлюбу. Дійсно, як вбачається з довідки № 220, виданої Комунальною установою 7й Пологовий будинок «Жіноча консультація», [PERSON], [INFO] вагітна терміном 12 тижнів. Опікун заявниці [PERSON] у судовому засіданні надав свою згоду на реєстрацію шлюбу та вважає, що майбутня дитина повинна виховуватись в повноцінній сімї, де буде батько та мати. Відповідно до ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Відповідно до ст. 23 Сімейного Кодексу України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Відповідно до ч. 1 ст. 35 ЦК України повна цивільна дієздатність може бути надана фізичній особі, яка досягла шістнадцяти років і працює за трудовим договором, а також неповнолітній особі, яка записана мітірю або батьком дитини. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. З урахуванням вищевказаного, суд вважає, що вимоги [PERSON] обгрунтовані, заявленні відповідно до норм чинного законодавства, а від так підлягають задоволенню в повному обсязі, так як дана обставина буде сприяти інтересам заявника та майбутньої дитини, якою [PERSON] вагітна у теперішній час, а також беручи до уваги згоду з даною заявою опікуна та майбутнього чоловіка заявника. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі викладеного,

Outcome: approved