Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

11.04.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що 23.02.2015 року між ним та відповідачем [PERSON] було укладено Договір про відкриття та обслуговування картрахунку № 26258001015463, згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок № 26258001015463 в українські гривні, видав платіжну картку та зобовязався здійснювати банківське обслуговування відповідно до законодавства України. 11.03.2015 року між ПАТ «МОТОР-БАНК» та [PERSON] було укладено Додаткову угоду про встановлення ліміту кредитування на платіжну карту № 1 («Додаткова угода № 1») до зазначеного Договору приєднання, згідно якої позивач встановив відповідачу ліміт кредитування за картковим рахунком та надав кредит у сумі 6150,00 гривень, терміном до 09.03.2018 року, зі сплатою процентів у розмірі 36% річних. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що в порушення зобовязань за кредитним договором, відповідач станом на 21.03.2017 року має заборгованість в сумі 2837,35 гривень, яка складається з наступного: 1525,21 заборгованість за простроченою часткою кредиту; 1025,57 гривень заборгованість за простроченими процентами; 286,57 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту. Просив стягнути з відповідача заборгованість за Договором про відкриття та обслуговування карткового рахунку в розмірі 2837,35 гривень та судові витрати в розмірі 1600 гривень. В судове засідання представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на задоволенні позову. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, у звязку з чим на підставі ст. 169 ЦПК України справу розглянуто у відсутності відповідача на підставі доказів, наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2015 року між сторонами було укладено Договір про відкриття та обслуговування картрахунку № 26258001015463, згідно якого позивач відкрив відповідачу картковий рахунок в українські гривні, видав платіжну картку та зобовязався здійснювати банківське обслуговування відповідно до законодавства України. 11.03.2015 року між сторонами було укладено Додаткову угоду про встановлення ліміту кредитування на платіжну карту № 1 («Додаткова угода № 1») до зазначеного Договору приєднання, згідно якої позивач встановив відповідачу ліміт кредитування за картковим рахунком та надав кредит у сумі 6150,00 гривень, терміном до 09.03.2018 року, зі сплатою процентів у розмірі 36% річних (а.с. 11-13). Згідно Додаткової угоди № 1 відповідач зобовязався у строк, визначений договором, виконати свої зобовязання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед Банком, а також сплачувати плату за кредит на користь банку відповідно до умов договору. Позивач виконав обовязок перед відповідачем, відповідно до умов договору, відкривши картковий рахунок та надавши кредитний ліміт на платіжну картку, що підтверджено розрахунком заборгованості за договором (а.с. 5-9). Як вбачається з матеріалів справи, відповідач ухиляється від виконання зобовязань за кредитним договором і заборгованість за договором не погашає, через що, станом на 21.03.2017 року виникла заборгованість в сумі 2837,35 гривень, яка складається з наступного: 1525,21 заборгованість за простроченою часткою кредиту; 1025,57 гривень заборгованість за простроченими процентами; 286,57 гривень пеня за несвоєчасне погашення кредиту (а.с. 5). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України при порушенні зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 статті 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку встановленим договором. Якщо договором не встановлено строк повернення позики або цей строк визначений моментом предявлення вимоги, позика повинна бути повернена позичальником протягом 30 днів з дня предявлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Таким чином, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на законі та знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, через що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача заборгованість за договором в сумі 2837,35 гривень. Питання про судові втрати слід вирішити на підставі ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved