Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

11 лютого 2016 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з вказаним позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В позові зазначила, що вона з 09.09.2000 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від вказаного шлюбу вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. 12 листопада 2010 року за рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області вказаний шлюб з відповідачем був розірваний. Після розлучення син залишився проживати разом з нею та вона самостійно несе матеріальні витрати на його утримання. Участі в утриманні їх спільної дитини відповідач не приймає, відповідної матеріальної допомоги не надає, хоча зобовязаний це робити. Відповідач працює неофіційно, має мінливий дохід; інших осіб на утриманні не має. За таких обставин, враховуючи потреби дитини, а також виходячи із встановленого на 2015 рік прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років (1455 гривень), просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень щомісячно. В судовому засіданні позивач позов підтримала, просила його задовольнити. Надала суду пояснення, аналогічні викладеним у позові. Відповідач позов визнав частково. Зазначив, що дійсно з 2000 року перебував з позивакою у шлюбі, від якого вони мають спільну дитину сина [PERSON], [INFO]. У 2010 році їх з позивакою шлюб був розірваний за рішенням суду, та дитина проживає разом з матірю. З часу розлучення за наявності фінансової можливості він надавав позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. Разом з цим просив суд врахувати, що він не працює та його дохід складається з випадкових підробіток, має на утриманні трьох неповнолітніх дітей. За таких обставин він може сплачувати на користь позивачки на утримання їх спільної дитини аліменти у розмірі 500 гривень щомісячно. На останнє судове засідання відповідач не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 12.11.2010 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] був розірваний. Згідно вказаного рішення судом було встановлено, що 09.09.2000 року між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від вказаного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Факт батьківства сторін стосовно дитини [PERSON] підтверджується наданим суду свідоцтвом про народження дитини серія 1-БВ №112476, яке видане 01.05.2001 року відділом РАЦС Хмельницького міського управління юстиції. [PERSON] проживає разом з позивачем, що було визнано і не оспорювалося сторонами у судовому засіданні. Домовленості між сторонами з приводу утримання їх спільної дитини не має. Згідно з вимогами ст.51 Конституції України, ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності з ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Згідно приписів ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює, стабільного доходу не має, у звязку з чим розмір аліментів, які останній повинен сплачувати на утримання неповнолітньої дитини, слід визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні конкретного розміру аліментів суд враховує, що [PERSON] ніде не працює, є працездатною особою, на обліках у закладах охорони здоровя не перебуває, іншим особам аліменти не сплачує. Відповідно до ЗУ «Про державний бюджет на 2016 рік» прожитковий мінімум (вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров'я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості) на дитину віком від 6 до 18 років станом на з 01 травня 2016 року становить 1531 гривню. За таких обставин, та враховуючи, що відповідач є працездатною особою, жодних застережень за станом здоровя щодо працевлаштування не має, з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] у розмірі 750 гривень щомісячно. Стосовно доводів відповідача про те, що він офіційно не працює, має мінливий дохід та на його утриманні перебуває троє неповнолітніх дітей суд зазначає наступне. Відповідно до ст.10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач зазначаючи проте, що він є батьком ще трьох неповнолітніх дітей, які перебувають на його утриманні жодних належних і допустимих доказів на підтвердження цих обставин суду не надав, та пояснив що таких доказів у нього не має. Також суд зазначає, що відповідач є працездатною особою, жодних застережень у працевлаштуванні не має, офіційних заходів щодо працевлаштування через органи соціального захисту населення не приймав, що на переконання суду свідчить про наявний у останнього дохід, достатнього для сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 750 гривень (половини від встановленого прожиткового мінімуму для дитини від 6 до 18 років). У відповідності зі ст. 88 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 551,20 гривень. На підставі ст.ст. 180-184 СК України та

Outcome: partial