Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

12.06.17р. первісний позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності (т.1 а.с.1-4). 14.09.17р. первісний позивач [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] , [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності, стягнення частини витрат на поховання спадкоємця (т.1 а.с.210-213). В уточненому позові зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] на праві власності належав будинок [ADDRESS] . Під час спільного проживання з [PERSON] [PERSON] був зареєстрований з 26.06.03 у будинку [ADDRESS] . Вказані особи вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги, здійснювали спільні витрати на придбання побутової техніки, зробили євроремонт у будинку та літній кухні. [PERSON] самостійно поставив новий паркан та теплицю, повністю перекрив дах над будинком. Також [PERSON] допоміг [PERSON] організувати поховання її сина, який трагічно загинув, та встановити йому пам`ятник. Позивачем на поховання [PERSON] витрачено грошові кошти на загальну суму 9920 грн. У зв`язку з цим просить в позові встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю з 2003 року; визнати будинок [ADDRESS] разом з допоміжними будівлями та спорудами об`єктом права спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 4960,00 грн. витрат на поховання [PERSON] 13.09.17р. [PERSON]. пред`явила зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування (т.1 а.с.215-220). В зустрічному позові зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] на праві власності належав будинок [ADDRESS] . На час відкриття спадщини єдиними спадкоємцями [PERSON] є її двоюрідна сестра [PERSON] та [PERSON] - двоюрідний брат. Відповідно за ч. 1 ст. 1266 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення, як двоюрідна сестра. У зв`язку з цим просить в позові визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] . У задоволенні позову [PERSON] про визнання факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, стягнення витрат на поховання спадкоємця - відмовити. 13.09.17р. [PERSON] пред`явив зустрічний позов до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування (т.1 а.с.234-239). В зустрічному позові зазначено, що [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] на праві власності належав будинок [ADDRESS] . На час відкриття спадщини єдиними спадкоємцями [PERSON] є її двоюрідний брат [PERSON] та двоюрідна сестра [PERSON] . Відповідно за ч. 1 ст. 1266 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення, як двоюрідний брат. У зв`язку з цим просить в позові визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину будинку по [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлої [INFO] . У задоволенні позову [PERSON] про визнання факту проживання однією сім`єю, визнання нерухомого майна об`єктом спільної сумісної власності, стягнення витрат на поховання спадкоємця - відмовити. 17.09.19р. [PERSON] надав суду відзив на зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] , в якому зазначено, що зустрічні позовні вимоги [PERSON] не визнає у повному обсязі, позивачами не доведена спорідненість з померлою, що підтверджено матеріалами спадкової справи, розмір судових витрати позивачами не зазначено, тому просив у задоволенні зустрічних позовів відмовити (т.3 а.с.25-27). Ухвалою суду від 10.05.19р. справа була прийнята суддею Сінєльніком Р.В. (т.2 а.с.226). Ухвалою суду від 29.08.19р. у зв`язку із змінами до ЦПК України було визначено вид позовного провадження та розпочато підготовче провадження по справі (т.3 а.с.13). Ухвалою суду від 23.10.19р. закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду (т.3 а.с.41). В судовому засіданні первісний позивач [PERSON] та його представник адвокат Нінчук-Худякова О.М. свої позовні вимоги підтримали та надали пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові, просили перевісний позов задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовів [PERSON] та [PERSON] відмовити. Відповідачі за первісним позовом [PERSON] та [PERSON] , а також їх представник адвокат Пузін Д.М. проти позову [PERSON] заперечували, свої зустрічні позови підтримали та надали пояснення, аналогічні тим, що викладені в зустрічних позовах, просили зустрічні позови [PERSON] та [PERSON] задовольнити, а в задоволенні первісного позову [PERSON] відмовити. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що [PERSON] була його невісткою, оскільки раніше вона була дружиною його молодшого брата, в неї був син [PERSON] , який був племінником свідка, якого свідок провідував, тому він ходив до них в гості. Позивача [PERSON] він знає з 1995 року, з цього року [PERSON] почав проживати з [PERSON] до її смерті, він її поховав. Вони проживали як чоловік та дружина. [PERSON] в будинку за місцем їх проживання за адресою: [ADDRESS] , зробив газ, воду, дах. В подальшому син [PERSON] трагічно загинув. Спірний будинок побудували батьки [PERSON] в 1965 році, [PERSON] успадкувала цей будинок. [PERSON] з [PERSON] стали ворогами після того, як [PERSON] відмовилась дати 400 гривень на поховання сина [PERSON] . Аналогічна покази надали суду свідки [PERSON] та [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають повному задоволенню, з нижченаведених підстав. Щодо позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] (т.1 а.с.13). За життя [PERSON] на праві власності належав будинок [ADDRESS] , що підтверджено реєстраційним посвідченням про реєстрацію права власності згідно свідоцтва про право на спадщину (т.1 а.с.14). 23.06.16р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (т.1 а.с.95, 99). Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Верховним Судом України, у абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Мати [PERSON] - [PERSON] та батько спадкодавця [PERSON] , [PERSON] були рідними братом та сестрою. Відповідно [PERSON] приходилася рідною тіткою спадкодавцю [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] (архівний витяг актового запису про народження № 267, з книги запису актів цивільного стану відділу ЗАЦС по с. Вознесенка Вознесенського району Запорізького округу від 22.09.2016 р. № 01-32/Г-2202.) та [PERSON] , [INFO] (архівний витяг актового запису з метричної книги Свято-Вознесенівської церкви с. Вознесенка, Олександрівського повіту, Катеринославської губернії про народження [PERSON] , № 01-32/Г-2081 від 08.09.2016 р.) були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження. [PERSON] в 31.10.1930 р. уклала шлюб з [PERSON] (архівний витяг № 01-32/Г-2018 від 08.09.2016, виданий державним архівом Запорізької області). [PERSON] одружилася з [PERSON] у 1977 р., та змінила своє прізвище на « [PERSON] », після розірвання шлюбу у 1981 р., [PERSON] залишила прізвище « [PERSON] » (витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00017232238 від 20.10.2016 р.; свідоцтво про розірвання шлюбу № [NUMBER] , від 05.11.1981 р., актовий запис №109). Вищезазначені докази долучені до справи (т.1 а.с.240-251, а.с.131). Після розірвання шлюбу з [PERSON] , [PERSON] повторно шлюб не укладала. [PERSON] померла [INFO] (Свідоцтво про смерть № [NUMBER] , від 26.03.2016 р., видане Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 89). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не лишила. На час відкриття спадщини єдиними спадкоємцями [PERSON] є її двоюрідна сестра [PERSON] та [PERSON] - двоюрідний брат. Відповідно за ч. 1 ст. 1266 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення, як двоюрідний брат. При зверненні до першої нотаріальної контори, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було відмовлено, що підтверджується повідомленням № 2060/02-14 від 01.10.2016 р, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Отже, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, заснованими на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] (т.1 а.с.13). За життя [PERSON] на праві власності належав будинок [ADDRESS] , що підтверджено реєстраційним посвідченням про реєстрацію права власності згідно свідоцтва про право на спадщину (т.1 а.с.14). 23.06.16р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] (т.1 а.с.95, 99). Ст. 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Верховним Судом України, у абзаці 3 п. 23 Постанови Пленуму від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно з ч. 4 ст. 1266 ЦК України, двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Мати [PERSON] - [PERSON] та батько спадкодавця [PERSON] - [PERSON] були рідними братом та сестрою. Відповідно [PERSON] приходилася рідною тіткою спадкодавцю [PERSON] . Батьками [PERSON] , [INFO] , (архівний витяг актового запису про народження № 267, з книги запису актів цивільного стану відділу ЗАЦС по с. Вознесенка Вознесенського району Запорізького округу від 22.09.2016 р. 01-32/Г-2202) та [PERSON] , були [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується їх свідоцтвами про народження. [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та взяла його прізвище « [PERSON] ». У шлюбі в них народилася донька - [PERSON] . [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] в 1952 р, та змінила прізвище « [PERSON] » на [PERSON][PERSON] одружилася з [PERSON] у 1977 р., та змінила своє прізвище на « [PERSON] », після розірвання шлюбу у 1981 р., [PERSON] залишила прізвище « [PERSON] » (витяг з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00017232238 від 20.10.2016 р.; свідоцтво про розірвання шлюбу № [NUMBER] , від 05.11.1981 р., актовий запис №109). Вищезазначені докази долучені до справи (т.1 а.с.221-230, а.с.131). Після розірвання шлюбу з [PERSON] , [PERSON] повторно шлюб не укладала. [PERSON] померла [INFO] (Свідоцтво про смерть № [NUMBER] , від 26.03.2016 р., видане Заводським районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 89). Заповіту на випадок своєї смерті [PERSON] не лишила. На час відкриття спадщини єдиними спадкоємцями [PERSON] є її двоюрідна сестра [PERSON] та [PERSON] - двоюрідний брат. Відповідно за ч. 1 ст. 1266 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення, як двоюрідна сестра. При зверненні до першої нотаріальної контори, щодо видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] було неодноразово відмовлено, що підтверджується повідомленнями № 2060/02-14 від 01.10.2016 р. та № 398/02-14 від 03.03.2017 р. у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. Отже, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, заснованими на законі, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо позовних вимог [PERSON] . Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про смерть [NUMBER] (т.1 а.с.13). Позивачем [PERSON] на поховання [PERSON] витрачено грошові кошти на загальну суму 9920 грн., а саме: витрати на оплату ритуальних послуг в сумі 8500 грн., та витрати на оплату поминального обіду в сумі 1920 грн., що підтверджено відповідними квитанціями (т.1 а.с.24). Відповідно до ч.1 ст. 1232 Цивільного кодексу України спадкоємці зобов`язані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на утримання, догляд, лікування та поховання спадкодавця. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є спадкоємцями після смерті [PERSON] , які прийняли спадщину після її смерті, про що подали нотаріусу вищезазначені відповідні заяви. Витрати на поховання [PERSON] документально підтверджені. Враховуючи викладене суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] та [PERSON] витрат на поховання [PERSON] в сумі по 3306 грн. 67 коп. з кожного засновані на законі, а тому в цій частині підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю разом зі спадкодавцем, визнання нерухомого майна об`єктом права спільної сумісної власності, суд зазначає наступне. За раніше викладеними мотивами суд прийшов до висновку, що на час відкриття спадщини спадкоємцями [PERSON] є її двоюрідна сестра [PERSON] та [PERSON] - двоюрідний брат. Відповідно за ч. 1 ст. 1266 ЦК України, [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення, як двоюрідна сестра, а [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за правом представлення, як двоюрідний брат. Відповідно до ч.4 ст.1266 ЦК України двоюрідні брати та сестри спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (тітці, дядькові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини. Згідно ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Та згідно ст.1263 ЦК України у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця. Разом з цим, свої позовні вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що він проживав однією сім`єю разом з померлою [PERSON] , без реєстрації шлюбу, у фактичних шлюбних відносинах. Але, подібна ситуація чітко регламентована ст.1264 ЦК України, згідно якої особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, мають право на спадкування тільки у четверту чергу. При цьому факт спільного проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Зазначена позиція визначена в п.21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.08р. «Про судову практику у справах про спадкування», в якому зазначено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. До числа спадкоємців четвертої черги не входить особа, яка хоча і проживала спільно зі спадкодавцем, але перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них права на спадкування за законом у першу чергу на підставі статті 1261 ЦК України. Окрім того, спірне спадкове майно померла [PERSON] набула в порядку спадкування після смерті своїх батьків, отже зазначений об`єкт нерухомості в будь-якому випадку не може бути об`єктом спільного сумісного майна подружжя, режим поділу та використання якого визначено ст.74 СК України. Також в позові [PERSON] посилається на ч.1 ст.62 СК України. Зазначена норма закону регламентує ситуацію, коли майно дружини або чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості. Але доказів початкової вартості спірного об`єкта нерухомості, тобто до початку проживання [PERSON] у спірному будинку, та доказів суттєвого збільшення вартості спірного об`єкта, суду надано не було. При цьому суд зазначає, що договір щодо встановлення вікон в будинку, витрати по якому зазначені в позові, оформлені від імені [PERSON] (т.1 а.с.21-23), а інші чеки на суму: 1820 грн., 4500 грн., 3380 грн., 760 грн., 290 грн., 634 грн., взагалі не містять інформації про платника. Також на думку суду ці витрати не є суттєвими в розумінні ч.1 ст.62 СК України, оскільки доказів збільшення вартості спірного об`єкта нерухомості через купівлю кранів, шпалерів, труб, лінолеуму і т.п. суду надано не було. При цьому суд вважає, що самого факту проживання позивача та померлої [PERSON] за однією адресою недостатньо для визнання об`єкту нерухомості спільною сумісною власністю, тим більше що вказаний об`єкт за спільні кошти позивача [PERSON] та [PERSON] не придбався, тому в задоволенні позовних вимог про визнання будинку [ADDRESS] спільною сумісною власністю необхідно відмовити. Оскільки вимоги про встановлення факту спільного проживання є, фактично способом доказування вимог про визнання об`єкту нерухомості спільною сумісною власністю, то в задоволенні цих вимог також необхідно відмовити, тим більше, що факт подружнього життя суду також доведено не було. У зв`язку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про стягнення витрат на поховання з відповідачів [PERSON] та [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі по 320 грн. з кожного.

Outcome: partial