Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

10.07.2019 року [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ТОВ «Мотто Євро Плюс», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 4237 грн. 52 коп., компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 910 грн. 90 коп., середній заробіток за несвоєчасне проведення розрахунку в сумі 19852 грн. 31 коп., відшкодування моральної суми в сумі 5000 грн., та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за 1 місяць, та стягнути понесені судові витрати. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 15.11.2018 року він був прийнятий на посаду оператора заправних станцій АЗС «Обухів». 01.04.2019 року позивач був звільнений з посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення відповідач розрахунку з позивачем не провів. 14.06.2019 року позивач направив відповідачу письмову вимогу про проведення з ним розрахунку, але останній ніяких платежів не здійснив. Тому, позивач вказуючи на порушення відповідачем трудового законодавства, звернувся до суду з даним позовом. 10.07.2019 року [PERSON] звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ТОВ «Мотто Євро Плюс», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 4237 грн. 52 коп., компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 2069 грн. 86 коп., середній заробіток за несвоєчасне проведення розрахунку в сумі 20952 грн. 56 коп., відшкодування моральної суми в сумі 5000 грн., допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за 1 місяць, та стягнути понесені судові витрати. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що 26.07.2018 року він був прийнятий на посаду оператора заправних станцій АЗС «Обухів». 01.04.2019 року позивач був звільнений з посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення відповідач розрахунку з позивачем не провів. 14.06.2019 року позивач направив відповідачу письмову вимогу про проведення з ним розрахунку, але останній ніяких платежів не здійснив. Тому, позивач вказуючи на порушення відповідачем трудового законодавства, звернувся до суду з даним позовом. 10.07.2019 року [PERSON] звернулася до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до ТОВ «Мотто Євро Плюс», в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі у сумі 4237 грн. 52 коп., компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки у сумі 1812 грн. 73 коп., середній заробіток за несвоєчасне проведення розрахунку в сумі 20358 грн. 00 коп., відшкодування моральної суми в сумі 5000 грн., допустити негайне виконання рішення в частині стягнення середнього заробітку за 1 місяць, та стягнути понесені судові витрати. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначила, що 20.08.2018 року вона була прийнята на посаду оператора заправних станцій АЗС «Обухів». 01.04.2019 року позивач була звільнена з посади за угодою сторін відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. В день звільнення відповідач розрахунку з позивачем не провів. 14.06.2019 року позивач направила відповідачу письмову вимогу про проведення з ним розрахунку, але останній ніяких платежів не здійснив. Тому, позивач вказуючи на порушення відповідачем трудового законодавства, звернувся до суду з даним позовом. Ухвалами судді від 11.07.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судові засідання для розгляду справ по суті. Ухвалою суду від 21.10.2019 року об`єднано в одне провадження цивільні справи № 372/2500/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Мотто Євро Плюс» про стягнення заробітної плати, грошової компенсації за невикористанні щорічні відпустки, середній заробіток за несвоєчасний розрахунок та моральну шкоду, № 372/2501/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Мотто Євро Плюс» про стягнення заробітної плати, грошової компенсації за невикористанні щорічні відпустки, середній заробіток за несвоєчасний розрахунок та моральну шкоду, та № 372/2502/19 за позовом [PERSON] до ТОВ «Мотто Євро Плюс» про стягнення заробітної плати, грошової компенсації за невикористанні щорічні відпустки, середній заробіток за несвоєчасний розрахунок та моральну шкоду. Присвоєно об`єднаній цивільній справі № 372/2500/19. Витребувано у ТОВ «Мотто Євро Плюс» інформацію щодо виплати заробітних плат на час звільнення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та розрахунки щодо їх заробітних плат з 09.07.2019 року по 21.10.2019 року. Ухвалою суду від 17.12.2019 року повторно витребувано у ТОВ «Мотто Євро Плюс» інформацію щодо виплати заробітних плат на час звільнення [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , та розрахунки щодо їх заробітних плат з 09.07.2019 року по 21.10.2019 року. Ухвалою суду від 17.12.2019 року застосовано заходи процесуального примусу у виді накладення штрафу на ТОВ «Мотто Євро Плюс», стягнуто з ТОВ «Мотто Євро Плюс» в дохід державного бюджету штраф у розмірі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576,30 грн. Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечили. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі сторін, на підставі наявних доказів у матеріалах справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 15.11.2018 року по 01.04.2019 року працював в ТОВ «Мотто Євро Плюс» на посаді оператора заправних станцій, що підтверджується копією трудової книжки. Позивач [PERSON] з 26.07.2018 року по 01.04.2019 року працював в ТОВ «Мотто Євро Плюс» на посаді оператора заправних станцій, що підтверджується копією трудової книжки. Позивач [PERSON] з 20.08.2018 року по 01.04.2019 року працювала в ТОВ «Мотто Євро Плюс» на посаді оператора заправних станцій, що підтверджується копією трудової книжки. З копій наказів «Про прийняття на посаду» № 52 к-тр від 14.11.2018 року, № 2 к-тр від 25.07.2018 року та № 7 к-тр від 20.08.2018 року вбачається, що позивачі були прийняті на посаду оператора заправних станцій на АЗС «Обухів» з посадовим окладом - 4 200 грн. на місяць. 01.04.2019 року наказом ТОВ «Мотто Євро Плюс» «Про звільнення з посади працівників АЗС «Обухів» № 36/к-тр було звільнено позивачів з посади операторів заправних станцій АЗС «Обухів» 01.04.2019 року за угодою сторін, відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України з виплатою грошових компенсацій за невикористану щорічну основну відпустку у [PERSON] за 15 календарних днів, [PERSON] за 9 календарних днів, [PERSON] за 16 календарних днів. 14.06.2019 року позивачі направили директору ТОВ «Мотто Євро Плюс» письмові вимоги про стягнення грошових коштів невиплачених при звільнення, відповідь на які відповідачем надано не було. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Вирішуючи позовну вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд керується Постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», згідно п. 8 якої, нарахування виплат, що обчислюються iз середньої заробітної плати за останні два мiсяцi роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. При цьому середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата. Верховним Судом України було висловлено правову позицію у справі № 6-259цс17 (постанова від 13.03.2017 року) відповідно до якої, установивши при розгляді справи про стягнення заробітної плати у зв`язку із затримкою розрахунку при звільненні, що працівникові не були виплачені належні йому від підприємства, установи, організації суми в день звільнення, або в разі його відсутності в цей день - наступного дня після пред`явлення ним роботодавцеві вимог про розрахунок, суд на підставі статті 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь період затримки розрахунку, а в разі непроведення його до розгляду справи - по день ухвалення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутності в цьому своєї вини. Сама по собі відсутність коштів у роботодавця не позбавляє його відповідальності. Відповідно до правового висновку Верховного Суду України у справі № 6-2807цс16 (постанова від 01.03.2017 року) згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, за відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Механізм здійснення відповідного розрахунку визначено Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100. При обчисленні розміру середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку слід використовувати формулу, за якою обрахуванню підлягає період затримки за робочі дні виходячи із середньоденного заробітку, законодавством. Згідно даних, які містяться в матеріалах справи, середньомісячна зарплата позивачів складає 4237 грн. 52 коп. За час роботи у відповідача позивачем [PERSON] було отримано 15384 грн. 20 коп. = 3752 грн. 13 коп. (грудень 2018 року) + 2897 грн. 05 коп. (січень 2019 року) + 4497 грн. 50 коп. (лютий 2019 року) + 4237 грн. 52 коп. (березень 2019 року). За цей період було 152 календарних днів, а тому його середньоденний заробіток складав - 101 грн. 21 коп. = 15384 грн. 20 коп.(отриманий заробіток): 152 календарних дні. Відповідно до наказу ТОВ «Мотто Євро Плюс» про звільнення [PERSON] було визначено виплати компенсацію за 9 календарних днів не використаної відпустки, що складає 910 грн. 90 коп. = 101 грн. 21 коп. (середньоденний заробіток) х 9 (календарних днів невикористаної відпустки). Середньомісячна заробітна плата [PERSON] без нарахувань складала за лютий, березень 2019 року - 4367 грн. 51 коп. = (4497 грн. 50 коп. (лютий 2019 року) + 4237 грн. 52 коп. (березень 2019 року) : 2 місяця. Виходячи з цього його середньоденна заробітна плата складала 198 грн. 52 коп. = 4367 грн. 51 коп.(середньомісячна заробітна плата) : 22 (робочих дні в місяць). Враховуючи вищевказане підлягає стягненню з відповідача на його користь 19852 грн. 31 коп. = 198 грн. 52 коп. (середньоденна заробітна плата) х 100 днів (з 01 квітня 2019 року по 09 липня 2019 року). За час роботи у відповідача [PERSON] було отримано 33894 грн. 04 коп. = 8214 грн. 53 коп. (вересень 2018 року) + 4327 грн. 69 коп. (жовтень 2018 року) + 3757грн. 53 коп. (листопада 2018 року) + 3934 грн. 27 коп. (грудень 2018 року) + 4440 грн. 89 коп. (січень 2019 року) + 4981 грн. 61 коп. (лютий 2019 року) + 4237 гри. 52 коп. (березень 2019 року). За цей період було 262 календарних дні, а тому його середньоденний заробіток складав - 129 грн. 36 коп. = 33894 грн. 04 коп. (отриманий заробіток) : 262 календарних днів. Відповідно до наказу ТОВ «Мотто Євро Плюс» про звільнення [PERSON] було визначено виплати компенсацію за 16 календарних днів не використаної відпустки, що складає 2069 грн. 86 коп. = 129 грн. 36 коп. (середньоденний заробіток) х 16 (календарних днів невикористаної відпустки). Середньомісячна заробітна плата [PERSON] без нарахувань складала за лютий, березень 2019 року - 4609 грн. 56 коп. = 4981 грн. 61 коп. (лютий 2019 року) + 4237 грн. 52 коп. (березень 2019 року) : 2 місяця. Виходячи з цього його середньоденна заробітна плата складала 209 грн. 52 коп. = 4609 грн. 56 коп. (середньомісячна заробітна плата) : 22 (робочих дні в місяць). За час роботи у відповідача [PERSON] було отримано 28882 грн. 87 коп. = 4033 грн. 85 коп. (вересень 2018 року) + 3786 грн. 72 коп. (жовтень 2018 року) + 3972 грн. 68 коп. (листопада 2018 року) + 3934 грн. 27 коп. (грудень 2018 року) + 4197 грн. 47 коп. (січень 2019 року) + 4720 грн. 36 коп. (лютий 2019 року) + 4237 грн. 52 коп. (березень 2019 року). За цей період було 239 календарних днів, а тому її середньоденний заробіток складав 120 грн. 84 коп. = 28882грн. 87 коп.(отриманий заробіток):239 календарних днів. Відповідно до наказу ТОВ «Мотто Євро Плюс» про звільнення [PERSON] було визначено виплати компенсацію за 15 календарних днів не використаної відпустки, що складає 1812 грн. 73 коп. = 120 грн. 84 коп. (середньоденний заробіток) х 15 (календарних днів невикористаної відпустки). Середньомісячна заробітна плата [PERSON] без нарахувань складала за лютий, березень 2019 року - 4478 грн. 94 коп. = (4720 грн. 36 коп. (лютий 2019 року) + 4237 грн. 52 коп. (березень 2019 року) : 2 місяця. Виходячи з цього її середньоденна заробітна плата складала 203 грн. 58 коп. = 4478 грн. 94 коп. (середньомісячна заробітна плата) : 22 (робочих дні в місяць). Зазначені розрахунки відповідачем не оспорені, перевірені судом, відтак є обґрунтованими та такими, що відповідають матеріалам справи. Крім того, частинами 1, 2 ст. 83 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину-інваліда з дитинства підгрупи А І групи. Таким чином, суд погоджується з розрахунками позивачів, які відповідачем не спростовані жодним чином, та суду не надані докази, що ці відомості є недостовірними. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, суд вважає, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Тому, задоволенню підлягає і вимога позивачів про стягнення моральної шкоди. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір у розмірі 2 305 грн. 20 коп., та судовий збір у розмірі 1536 грн. 80 коп. підлягає відшкодуванню на користь позивачів [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи вище та

Outcome: approved