Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

11.01.2017 року ТОВ «Кей-Колект» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON], [PERSON], [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом надання постійного безперешкодного доступу та про визнання осіб такими, що втратили право користування. В обґрунтування позову позивач вказує, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту. Між банком та відповідачкою [PERSON] було укладено договір іпотеки згідно умов якого [PERSON] передала в іпотеку банку належний їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями до нього за адресою: [ADDRESS]. 13.02.2012 АКІБ «Укрсиббанк» права вимоги за договором іпотеки передало позивачу ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору факторингу та договору про відступлення прав за договором іпотеки. У зв'язку з грубим порушенням відповідачем умов кредитного договору, зокрема, неповернення кредиту, несплати процентів та комісій за користування кредитом, позивач в позасудовому порядку відповідно до застережень іпотечного договору врегулював питання звернення стягнення на предмет іпотеки. Зокрема, 15.03.2016 позивач набув право власності на предмет іпотеки. 13.12.2016 позивачем, як законним власником, була здійснена спроба потрапити у власне майно, однак було виявлено, що у ньому незаконно проживають відповідачі. Позивач вказує, що відповідно до акту обстеження майна від 13.12.2016 - майно знаходиться в житловому стані, не має жодних видимих пошкоджень, а відповідно до акту обстеження майна від 20.12.2016 стан цього ж майна встановити не можна, не надано доступ до лічильників газу, води, електричної енергії, внаслідок чого неможливо встановити їх справність та використання відповідно до норм. В спірному житловому будинку проживають відповідачі, які позбавляють позивача можливості користуватися своїм майном. З моменту набуття права власності на майно позивач позбавлений можливості реалізувати своє право власності, адже відповідачі чинять перешкоди, відмовляються впустити позивача в свою власність та відмовляються виселитися. Позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права користування майном, розташованого за адресою: [ADDRESS] шляхом надання постійного безперешкодного доступу позивачу до цього майна та визнати відповідачів такими, що втратили право користування цим майном. 20.02.2017 відповідачка [PERSON] звернулася до суду з зустрічною позовною заявою до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кобелєвої Алли Михайлівни, Товариства з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект» про визнання рішення приватного нотаріуса Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на нерухоме майно недійсним, третя особа [PERSON]. В обґрунтування зустрічного позову [PERSON] вказувала, що 19.05.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір № 11347878000 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого [PERSON] отримав кредит в сумі 56000,00 доларів США із терміном його повернення до 18 травня 2015. 19.05.2008 для забезпечення виконання позичальником кредитного договору між [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено договір поруки № 204701, згідно умов якого [PERSON] зобов'язалась перед АКІБ «Укрсиббанк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед банком, що виникли з договору надання споживчого кредиту. [PERSON] для забезпечення виконання кредитного договору передала в іпотеку належні їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями до нього та земельну ділянку площею 1379 кв. метрів, на якій знаходиться зазначене нерухоме майно за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] стало відомо, що АКІБ «Укрсиббанк» права вимоги за договором іпотеки № 85780 від 19.05.2008 передав відповідачу за зустрічним позовом ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору відступлення прав вимоги від 13.02.2012, який було укладено між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору факторингу № 2 від 13.02.2012. Відповідач ТОВ «Кей-Колект» звернуло стягнення на предмет іпотеки відповідно до зазначеного в договорі іпотеки застереження про задоволення вимог іпотекодержателя та протиправно набуло право власності на нього. 21.03.2016 приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва Алла Михайлівна прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 28837643, згідно якого було проведено державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки - домоволодіння (житловий будинок з надвірними будівлями до нього та земельну ділянку відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Славутською міською радою 20.03.1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 136), що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Позивачка вказує, що відповідно до чинного законодавства про іпотеку звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно із договором про задоволення вимог іпотекодержателя і, що діє мараторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті протягом дії якого не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави або предметом іпотеки, якщо таке майно виступає як забезпечення зобов'язань за споживчими кредитами, наданими кредитними установами в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника (майнового поручителя), яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника чи майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно загальна площа якого не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Позивачка просить суд визнати рішення приватного нотаріуса Кобелєвої А.М. про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» № 28837643 від 21.03.2016 на нерухоме майно, а саме: житловий будинок з надвірними будівлями до нього та земельну ділянку площею 1379 кв. метрів, на якій знаходиться зазначене вище нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], належне позивачу на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, виданого Славутською міською радою 20 березня 1995 року, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 136, недійсним та скасувати його, покласти на відповідачів судові витрати. Позивач за первісним позовом ТОВ «Кей-Колект» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з викладених в позові підстав та просив їх задоволити, в задоволенні зустрічного позову просив відмовити. Відповідачі за первісним позовом [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в інтересах неповнолітніх: [PERSON], [PERSON] та [PERSON] подали до суду клопотання про слухання справи у їх відсутність та просили відмовити в задоволенні первісного позову. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] заперечили проти первісного позову з підстав викладених у зустрічній позовній заяві та просили її задоволити. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Славутської міської ради Шаргородська Н.І. заперечила проти первісного позову та вказала, що при його задоволенні будуть порушені права малолітніх дітей на житло. Відповідач за зустрічним позовом приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. подала до суду клопотання про слухання справи у її відсутність. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 19.05.2008 між Акціонерним комерційним інноваційним банком «Укрсиббанк» та [PERSON] було укладено договір № 11347878000 про надання споживчого кредиту, згідно умов якого відповідач [PERSON] отримав кредит в сумі 56000,00 доларів США із терміном його повернення до 18 травня 2015. 19.05.2008 для забезпечення виконання позичальником кредитного договору (зобов'язання) між відповідачкою [PERSON] та АКІБ «Укрсиббанк» було укладено договір поруки № 204701, згідно умов якого [PERSON] зобов'язалась перед АКІБ «Укрсиббанк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов'язань перед банком, що виникли з договору надання споживчого кредиту. [PERSON] для забезпечення виконання кредитного договору передала в іпотеку банку належні їй на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями до нього та земельну ділянку площею 1379 кв. метрів, на якій знаходиться зазначене нерухоме майно за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією договору іпотеки № 85780 від 19.05.2008 року. АКІБ «Укрсиббанк» права вимоги за договором іпотеки № 85780 від 19.05.2008 передав ТОВ «Кей-Колект» відповідно до договору відступлення прав вимоги від 13.02.2012, який було укладено між АКІБ «Укрсиббанк» та ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору факторингу № 2 від 13.02.2012, що підтверджується копіями даних договорів. Відповідач за зустрічним позовом - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. 21.03.2016 в порушення п.п. 5.2. та 5.2.1. застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, передбаченого договором іпотеки № 85780 від 19.05.2008, прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28837643, та на підставі цього рішення внесла до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки - житловий будинок за [ADDRESS], який належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченому Славутською державною нотаріальною конторою 26.07.1991 за реєстром № І-1268, зареєстрованого в Славутському БТІ в книзі за записом № 936, в електронному реєстрі прав власності на об'єкти нерухомого майна за реєстраційним номером 23022830, та земельну ділянку площею 1379 кв.м. за вказаною адресою, яка належить іпотекодавцю на праві власності відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку, виданому Славутською міською радою 20 березня 1995 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 136. Так, відповідно до п. 4.2. договору іпотеки № 85780 від 19.05.2008 (далі договору) звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса та в порядку позасудового врегулювання відповідно до умов цього договору та Закону України «Про іпотеку». Відповідно до п.5.2. позасудове врегулювання здійснюється одним із наступних способів звернення стягнення на предмет іпотеки: 1) передача іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, в порядку встановленому Законом України «Про іпотеку»; 2) отримання іпотекодержателем права продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу від імені іпотекодавця на підставі окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя в порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». Відповідно до ст. 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання (ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»). Застереження договору іпотеки № 85780 від 19.05.2008 вказує на необхідність наявності між його сторонами окремого договору, як на підставу передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання. В судовому засіданні було встановлено, що такий окремий договір між сторонами договору іпотеки не укладався, на що також вказав [PERSON] - представник відповідачки за первісним позовом [PERSON], а отже, іпотекодержатель ТОВ «Кей-Колект» своє право на звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення такого договору не реалізував. Більше того, пункт 5.2. укладеного між сторонами договору іпотеки № 85780 від 19.05.2008 в розумінні Закону № 898-IV не є застереженням, а лише передбачає один із можливих способів звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом укладення окремого договору про задоволення вимог Іпотекодержателя. Отже, відповідач за зустрічним позовом - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кобелєва А.М. не мала правових підстав приймати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28837643, та вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кей-Колект» на предмет іпотеки. Посилання позивачки за зустрічним позовом [PERSON] на положення Закону України «Про мараторій на стягнння майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», як на підставу для задоволення своїх вимог є необгрунтованим, оскільки відповідно до постанови Верховного Суду України від 20.01.2016 в справі № 6-482 цс 15 зроблено правовий висновок про те, що положення даного Закону не передбачають підстав для відмови в захисті порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів кредиторів, вони лише зупиняють виконання судових рішень до вдосконалення механізму, передбаченого пунктом 3 цього Закону. Згідно наданого суду висновку від 24.04.2017 орган опіки і піклування виконавчого комітету Славутської міської ради вважає, що при задоволенні первісного позову будуть порушені права малолітніх дітей на житло. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Відповідно до ст. 18 ЗУ «Про іпотеку» іпотечний договір укладається між одним або декількома іпотекодавцями та іпотекодержателем у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов'язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов'язанням (ст. 24 ЗУ «Про іпотеку»). У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом (ст. 33 Закону). Рішення про реєстрацію права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки, може бути оскаржено іпотекодавцем у суді (ст. 37 ЗУ «Про іпотеку»). Відповідно до ч. 1 ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. З підстав викладеного, здійснивши системний аналіз правових норм, оцінивши наявні докази по справі та заслухавши доводи сторін суд дійшов висновку, що зустрічний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. В судовому засіданні було спростовано правомірність набуття позивачем за первісним позовом ТОВ «Кей-Колект» права власності на предмет іпотеки, а тому в задоволенні цього позову слід відмовити повністю. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 88 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 154 ЦПК України заходи забезпечення позову можуть бути скасовані судом, який розглядає справу. На підставі викладеного,

Outcome: approved