overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-21 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин. Свої вимоги обгрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON], після якої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5,210 га. Позивач є єдиним спадкоємцем першої черги, тому звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, однак не може оформити спадкові права, так як в свідоцтві про її народження ім'я матері вказано «[PERSON]» замість «[PERSON]». Зацікавленою особою є її донька, онучка померлої, [PERSON], так як спадкоємців інших черг немає. Просила встановити факт, що померла [PERSON] є її матір'ю. Заявник [PERSON] просила розглянути заяву у її відсутність та задовольнити її вимоги. . Зацікавлена особа [PERSON]вважає заяву обґрунтованою, просила її задовольнити , оскільки померла [PERSON] дійсно є матір,ю заявниці. Суд, заслухавши пояснення , дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності з ч. 2 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, змінення або припинення особистих та немайнових прав фізичних осіб, якщо законом не встановлений інший порядок їх встановлення. Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 26.12.1997 року Малинівською сільською радою Слов'янського району Донецької області, позивач народилась [INFO], та її матір'ю є [PERSON], батьком - [PERSON]. 09.08.1969 року [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] і після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]», свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Зі свідоцтва про право на спадщину за законом серії НБ №0804853 від 09.01.1998 року та додаткового свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.12.2000 року серії АВО №577241 вбачається, що спадкоємцем майна, що залишилось після смерті [PERSON], є [PERSON] - донька, в тому числі і на 1/2 частку спадкового майна у зв'язку з відмовою на користь доньки [PERSON]- дружини спадкодавця. Відповідно до довідки Малинівської сільської ради №316 від 03.07.2007 року [PERSON] з січня 2007 року по день її смерті [INFO] дійсно проживала із своєю матір'ю [PERSON] в [ADDRESS] і вели сумісне господарство. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER]. Заявник має намір отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно, для чого їй необхідно в судовому порядку встановити факт родинних відносин з померлою, і законом не передбачено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідно заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. З урахуванням наведеного, оцінивши представлені в силу положень ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Також в квартирі зареєстровані її діти: донька [PERSON] та [PERSON] Відповідачка більш ніж 4 роки не проживає за вказаною адресою, витрати за комунальні послуги не сплачує, її особисті речі в приміщенні відсутні. Заявниця просить визнати відповідачку такою, що втратила право користуватися житловим приміщення, оскільки їй необхідно оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач до суду не зявився, просив справу розглянути за його відсутності, підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідачка до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення вимог не заперечує, оскільки тривалий час не проживає у спірній квартирі та зареєстрована в Російській Федерації м.Тамбов, по вул.Чиканова, 129/27. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що позивачка є основним квартиронаймачем квартири [ADDRESS]. Відповідачка в квартирі не мешкає на протязі 4 років, про житло не піклується, її особисті речі в квартирі відсутні, що підтверджено актом вуличного комітету від 08.05.2015 року. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Враховуючи вищевказане та те, що відповідачка сама не заперечує проти задоволення вимог, оскільки проживає за іншою адресою, маються всі підстави для визнання відповідачки такою, що втратила право на користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-17 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 08.06.2007 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 08.06.2007 року. Сторони з січня 2015 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-20 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] та має намір вступити з ним в шлюб, на даний час очікує на народження дитини, однак своє право реалізувати не може, оскільки не досягла шлюбного віку, тому просить надати їй право на шлюб. У судовому засіданні заявниця підтримала свої вимоги та просила їх задовольнити. Заінтересовані особи в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви, та висловили свою думку про те, що шлюб заявниці з [PERSON] відповідає її інтересам. Представник Відділу ДРАЦС по м. Первомайську РС Первомайського МРУЮ Миколаївської області не з'явився, надав заяву про розгляд справи у їх відсутність, заперечень проти прийняття даного рішення не надали. [PERSON] В судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень не надав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась [INFO] і має повних 17 років. Згідно виписки з амбулаторної карти КЗ ПМЦПМСД № 6 від 30.04.2015 року [PERSON] є вагітною. Звернення до суду викликане тим, що органи РАЦС не можуть зареєструвати шлюб без надання права на його реєстрацію судом. Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається із ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до абзацу третього пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту про відповідність такого права інтересам заявника. Заінтересовані особи не заперечують проти надання заявниці права на шлюб. Беручи до уваги, що шлюб заявниці з [PERSON] відповідає її інтересам, суд приходить до висновку, що її заява про надання права на шлюб підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-07 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина. У позові вона вказала, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі, від якого народився син [PERSON], [INFO]. З кінця лютого 2015 року вона з дитиною проживає у батьків, припинив відносини з відповідачем, який не утримував сім'ю. Відповідач не має постійної роботи, виконує роботи населенню за які отримує дохід більше, а ніж 1500 грн. [PERSON] просить суд стягнути 1500 грн. аліментів на утримання сина, або в розмірі ближче до 1000 грн. Такий розмір аліментів пояснює значними витратами на дитину. Відповідач [PERSON] позов визнав частково у межах суми 600-700 грн., пояснюючи відсутністю постійної роботи та неможливість сплачувати аліменти у визначеній позивачкою сумі. Ознайомившись з матеріалами справи, вислухав пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER]. ( а.с.5) Малолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір'ю, що не оспорюється відповідачем та підтверджується довідкою директора КП « Зміїв-Сервіс» ( а.с.4). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Данних про те, що відповідач має регулярний дохід судові не надано. Позивачкою не надано доказів того, що щомісячний дохід [PERSON] дозволяє йому сплачувати аліменти на утримання сина у розмірі 1500 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову. Ч.2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначений позивачкою розмір аліментів, на думку суду, є недоведеним та таким, що за конкретних обставин не відповідає матеріальному становищу відповідача, який офіційно не працевлаштований. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з дня подачі позову - 12.05.2015 року. Судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-09 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулась із позовною заявою до Дарницького районного суду м. Києва, якою просила: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON]. Позивач у судове засідання не з'явилась, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила суд їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не надходило (а.с. 13). За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи. Судом встановлені наступні обставини. Відповідно до ст.ст. 21, 24 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 04 квітня 1991 року в Дарницьким відділом реєстрації актів цивільного стану в м. Києві (актовий запис №527). Від шлюбу подружжя має двох дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. Аналіз наведених обставин та вимог закону дозволяє суду зробити висновок про те, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити як інтересам сторін, так і інтересам дітей, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дітей, тому шлюб між подружжям необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-26 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 30.01.2001 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON], який було розірвано рішенням Краматорського міського суду від 23.12.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Донька мешкає з нею та знаходиться на її утриманні повністю. Відповідач мешкає окремо. Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються свідоцтвом про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 7), рішенням Краматорського міського суду про розірвання шлюбу (а.с. 9-10), довідкою з місця мешкання (а.с. 8). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 12.05.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що 12 жовтня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем в Центральному відділі РАЦС Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №812.Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки з відповідачем припинили в середині лютого 2015 року. Причиною розпаду їхньої сімї було те, що у них з чоловіком відсутнє взаєморозуміння, у них різні характери, погляди на життя, тому при вирішенні різних побутових питань вони не могли прийти до єдиної точки зору. На ґрунті непорозумінь в їхній сімї виникали сварки та скандали. Після чергової сварки в лютому 2015 року відповідач залишив родину і з вказаного часу проживають окремо, порізно ведуть домашнє господарство, у них різні бюджети. Переконавшись, що при існуючих взаємовідносинах подальше збереження їхньої сімї стало неможливим, оскільки фактично їхня родина розпалася, і існує лише формально, вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Спору щодо поділу їхнього спільного майна не існує. Після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище [PERSON]. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 12 жовтня 2007 року у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №812. Позивач в судове засідання не зявилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, на примирення не згодна. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо їх задоволення. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 жовтня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Кіровоградській області, актовий запис №812 ( а.с. 3 ). Сторони мають сина [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 ). Фактичні шлюбні відносини сторони припинили, з лютого 2015 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть. З урахуванням наведених обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, оскільки між сторонами втрачене взаєморозуміння, почуття любові та поваги один до одного, примирення подружжя та збереження шлюбно-сімейних відносин між сторонами неможливе, шлюб між ними існує формально. У відповідності до вимог Закону України « Про судовий збір » позивачем при подачі позовної заяви сплачено судовий збір на користь держави у розмірі 243 грн. 60 коп. Згідно ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, однак позивач не просила судові витрати стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення в якій посилаючись на необхідність підтвердження юридичного факту, що має значення для створення умов щодо оформлення пенсії за віком, просила встановити факт належності їй [PERSON], [INFO], трудової книжки серії БТ-І №0410895 виданої 19 липня 1976 року на імя «[PERSON] - Шапер - [PERSON]». У судовому засіданні заявниця [PERSON] заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи управління Пенсійного фонду України в Казанківському районі Миколаївської області в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про можливість слухання справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] Вислухавши пояснення заявниці [PERSON]О, дослідивши письмові докази, суд приходе до такого висновку. З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії ІІ-БМ №436461 виданого Оланештською с/радою Суворівського району р. Молдова від 24.04.1982 року вбачається, що громадянин [PERSON], [INFO] і громадянка [PERSON], [INFO] уклали шлюб 24.04.1982 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №17. З копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ-БМ №284161 виданого Суворівським районним відділом ЗАГС р. Молдови від 27.01.1987 року вбачається, що шлюб між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 27.01.1987 року зроблено запис за №9. З копії архівної виписки із запису акта про шлюб від 28.03.2002 року вбачається, що громадянин [PERSON], [INFO] і громадянка [PERSON], [INFO] уклали шлюб 10.03.1987 року про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за №10. З копії дубліката свідоцтва про розірвання шлюбу серії D-IV №0015151 виданого відділом ЗАГС Штефан-Воде р. Молдови від 06.08.2002 року вбачається, що шлюб між громадянином [PERSON] і громадянкою [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22.06.1991 року зроблено запис за №61 (після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено надошлюбне прізвищем «Райлян»). З матеріалів справи та пояснень заявниці вбачається, що дійсно [PERSON] (Шапер [PERSON]) [PERSON], [INFO] працювала лицювальником плиточником у пересувній механізованій колоні №152 Трест Старобільськсільбуд та на її імя була виписана трудова книжка. Дослідженні докази вказують на те, що в документі, а саме в трудовій книжці допущена помилка, усунення якої є неможливе, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності [PERSON], [INFO], трудової книжки виданої на імя «[PERSON] Шапер - [PERSON]», має для заявниці юридичне значення, так як вона зможе реалізувати своє право на отримання пенсії за віком, тому суд задовольняє її заяву.

Outcome: approved