Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-22 00:00:00

11.02.2016 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти у розмірі 1/4 частина доходу останнього щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у шлюбі з 10.06.2000 року і мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач ухиляється від свого обовязку щодо утримання та виховання сина, договір про сплату аліментів на утримання сина сторони не укладали, а відповідач зобовязаний утримувати сина, тому позивач звернулася до суду з цим позовом. В судове засідання позивач не зявилася. В матеріалах справи міститься заява позивача від 28.03.2016 року, в якій вона просить розглядати справу без її участі і зазначає, що підтримує позов у повному обсязі і просить такий задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився. Причина неявки відповідача суду не відома. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином особисто, під підпис (а.с. 35). В матеріалах справи міститься письмове заперечення відповідача, в якому він зазначає, що не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина, проте у розмірі 1/6 частина від його щомісячного доходу, оскільки на його утриманні перебувають неповнолітні діти Анастасія, Ілля та Кіріл, непрацездатна мати [PERSON], крім того він має заборгованість по сплаті аліментів на утримання 3 дітей, що виникла з вини позивача, яка ввела його в оману щодо неподання виконавчих листів. Відповідач також просить врахувати, що він не має власного житла. (а.с. 17-18) Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У своїй заяві від 28.03.2016 року позивач зазначила, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Згідно зі ст. 180 СК України - батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення що передбачено ст. 182 СК України. Статтею 182 СК визначено мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) батьків, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Під час розгляду справи встановлено, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво серії І-КЕ №189083, на утримання якого позивач просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі ? частина його доходу щомісячно. (а.с. 3) Свідоцтво про одруження серії І-КЕ №055820 свідчить, що сторони перебувають у шлюбі з 10.06.2000 року. (а.с. 4) З долучених до заперечення доказів вбачається, що окрім сина [PERSON], сторони мають іще 3 спільних дітей: синів [PERSON] (свідоцтво серії І-КЕ №240906) та Іллю (свідоцтво серії І-КЕ №240905) і доньку Анастасію (свідоцтво серії І-КЕ №240907). (а.с.28-30) Згідно довідки про склад сімї, що надана позивачем, такі діти проживають в [INFO], разом з батьком і матірю. (а.с. 5) Відповідач долучив до заперечення виконавчі листи, видані Карлівським районним судом, які свідчать, що на утримання синів [PERSON] та [PERSON], рішенням Карлівського районного суду вирішено стягувати аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] у розмірі 1/3 частина його доходу щомісячно, а на утримання доньки Анастасії ? частина. (а.с. 19-23) Відповідач також долучив до матеріалів справи довідки про стан заборгованості за виконавчими листами про стягнення аліментів, що вказані вище. (а.с. 24-25) [PERSON] довідки не є достатнім доказом скрутного матеріального становища відповідача, як підстави для зменшення розміру аліментів, що підлягають до стягнення. Пославшись на відсутність у нього житла, відповідач не довів таку обставину доказами, а з наданих суду матеріалів вбачається, що він має постійне місце проживання. Посилаючись на те, що на його утриманні окрім 3 дітей перебуває іще і непрацездатна мати, відповідач долучив до матеріалів справи довідку про склад сімї від 24.03.2016 року згідно якої він проживає по вул. Лісна (Комсомольська), 111 в м. Карлівка, разом з матірю [PERSON] та сестрами [PERSON] і [PERSON] (а.с. 26) [PERSON] довідка видана пізніше, ніж довідка про склад сімї, що долучена позивачем, згідно якою відповідач проживає з дружиною і дітьми. (а.с. 5) Крім того, відповідач зареєстрований по вул. Лісна (Комсомольська), 111 в м. Карлівка. (а.с. 9) Зі свідоцтва про народження серії І-КЕ №240905 вбачається, що [PERSON] дійсно є матірю відповідача. (а.с. 27). Відповідач надав суду копію пенсійного посвідчення [PERSON] згідно якого останній встановлена пенсія по 2 гр. інвалідності. Пенсія встановлена не безстроково і згідно копії посвідчення останнього разу таку продовжено до 2004 року. (а.с. 33) Таким чином, суд не має доказів того, що мати відповідача є інвалідом на час розгляду справи. Суд також звертає увагу на те, що мати позивача має іще 2 доньок, які зазначені в довідці про склад сімї від 24.03.2016 року і які також мають обовязок утримувати матір. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку, що при винесенні рішення про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], слід врахувати наявність у нього на утриманні іще 3 неповнолітніх дітей. Всі троє неповнолітніх дітей, на утримання яких уже стягуються аліменти, народжені у шлюбі з позивачем. Факт перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері не доведено. Наданими суду доказами достовірно встановлено лише той факт, що мати зареєстрована за тією ж адресою, що і відповідач і на даний час вони проживають разом. Відповідачем також не доведено, що він не може утримувати дитину у звязку з матеріальними труднощами. Враховуючи зазначене суд вважає за можливе частково задовольнити позов і стягувати з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/6 частина його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. З наданих сторонами доказів суд вбачає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у зазначеному розмірі. З урахуванням положень п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 даного Закону та ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial