Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-01 00:00:00

11.11.2020 [PERSON] звернулась до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки по сплаті аліментів. В позовній заяві, [PERSON] посилається на те, що має спільного з відповідачем сина [PERSON] , [INFO] , який мешкає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2018 року по справі №201/2196/18 стягнуто із [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 01 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач не в повному обсязі сплачував аліментів на утримання дитини, у зв`язку із чим станом на\~01\~жовтня 2020\~року утворилася\~заборгованість зі\~сплати аліментів\~у розмірі\~34\~046,01\~грн. За період з 01 березня 2018 року по вересень 2020 року включно, сума неустойки (пені), яку відповідач зобов`язаний сплатити на користь позивача, складає 159\~858,1 грн. Оскільки законом передбачений максимальний розмір пені не більше 100 відсотків заборгованості по аліментам, позивач просить стягнути з відповідача пеню у розмірі 34\~046 грн. Ухвалою судді Батманової В.В. від 26\~листопада 2020\~року було відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи в спрощеному провадженні з повідомленням сторін (а.с. № 19). В наданій суду 02.02.2021 заяві представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, справу просив розглядати за його відсутністю, без фіксування процесу технічними засобами, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судові засідання, які призначалися на 21.12.2020 та 02.02.2021 жодного разу не з`явився. Про дати судових засідань був повідомлений належним чином за адресою вказаною позивачем, а також шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», будь-яких заперечень або відзив на позов відповідач так і не надав. З урахуванням положень п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається таким, що належним чином повідомлений про дату та час слухання. Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази за принципами ст. 89 ЦПК України, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 08 червня 2018 року по справі №201/2196/18 стягнуто із [PERSON] , [INFO] РНОКПП [NUMBER] , на користь [PERSON] , аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 200 (одна тисяча двісті) гривень щомісячно, починаючи стягнення з 01 березня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. № 9-10). Виконавчий лист №201/2196/18 виданий Жовтневим районним судом м. Дніпропетровська, яким стягнуто із [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , було пред`явлено до Павлоградського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, де було відкрито виконавче провадження № 57773704 (а.с. № 11). Відповідач не в повному обсязі сплачував аліментів на утримання дитини, у зв`язку із чим станом на\~01\~жовтня 2020\~року утворилася\~заборгованість зі\~сплати аліментів\~у розмірі\~34\~046,01\~грн, про що свідчить розрахунок заборгованість, який складено державним виконавцем Маслак Ю.А. (а.с.№ 12). За період з 01 березня 2018 року по вересень 2020 року включно, сума неустойки (пені), яка утворилась у зв`язку з несплатою аліментів, складає 159\~858,1 грн. (а.с. № 3). Відповідно до ст. 196\~СК України позивач має право на стягнення неустойки в розмірі 1% від суми боргу за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості по аліментам. Виходячи з вищенаведеного, позивач має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 34\~046 грн., що дорівнює 100 відсоткам заборгованості по аліментам. Згідно п.22 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15.травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 Сімейного Кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати. затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Зазначена правова позиція знайшла відображення в Постанові Великої палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц. Аналогічний правовий висновок зробила Велика палата Верховного суду при розгляді справи № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) та ухваленні постанови від 03 квітня 2019 року. Відповідачем не наведено об`єктивних причин, які перешкоджали йому сплачувати аліменти на утримання дитини своєчасно. Натомість, наведені відповідачем обставини щодо неможливості влаштуватися на постійну роботу, оскільки доглядає за хворою дружиною мають суб`єктивний характер та не свідчать про відсутність вини в розумінні\~ст. 196 СК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів. Відповідно до ч.1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, з урахуванням задоволення позовних вимог позивача, на підставі ст. 141 ЦПК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму сплаченого при пред`явленні позову судового збору в розмірі 840,80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved