Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

12.03.2019 року повноважний представник заявника [PERSON] звернувся до суду з заявою, згідно якої просить встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON], [INFO] на тимчасово окупованій території України в м.Алушта АРК [PERSON], зареєструвати матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], а батьком дитини записати - [PERSON], [INFO]. В судове засідання заявник та її повноважний представник не з'явилися, але в матеріалах справи наявна заяву про розгляд справи за їхньою відсутності. Представник заінтересованої особи Покровського міського відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився, але надіслав до суду письмову заяву, згідно якої просить розглянути справу за його відсутності, у вирішенні справи та прийнятті рішення покладається на розсуд суду. У зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінивши їх в сукупності, прийшов до висновку, що заявлені вимоги обґрунтовані, підтверджуються зібраними у справі доказами, а тому підлягають до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 07.10.2016р. між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, про що відділом РАЦС Центрального округу міста Новосибірськ управління по справам ЗАГС Новосибірської області зроблено відповідний актовий запис №4003 (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, довідкою про народження дитини №100, медичним свідоцтвом про народження серії 35 №023402 (а.с.6-9). Для отримання свідоцтва про державну реєстрацію народження дитини, заявниця звернулась до Покровського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровські області. Однак, Покровським міським відділом РАЦС [PERSON] видано відмову у проведенні державної реєстрації народження дитини від 16.02.2019 року № 167/14.22-35, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини пред'явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства здоров'я України від 08.08.2006 р. №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006р. за №1150/13024 (а.с. 18). Наведені обставини і стали підставою для звернення [PERSON] із відповідною заявою до суду. Відповідно до ст.13 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану» із відповідними змінами і доповненнями, підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. Державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики, у сфері охорони здоров'я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров'я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження. Водночас, із матеріалів справи слідує, що медична довідка закладу охорони здоров'я видана заявниці комунальним закладом, який знаходиться на території АРК, яка визнана тимчасово окупованою. Так, згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід'ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. У відповідності до ч.1-3 ст.9 цього Закону, державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Так, обґрунтовуючи свої вимоги, заявниця вказує, що отримати свідоцтво про народження дитини у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки факт народження дитини відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації народження відповідно до ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Зазначене місце народження є тимчасово окупованою територією України, визначеною Законом України від 15.04.2014 року № 1207-УII «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України». Відповідно до ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ч.2 ст.317 ЦПК України встановлено, що справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Згідно п.10 роз'яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», відповідно до п.4 ст.273 ЦПК України суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах РАГС не зберігся відповідний запис чи відмовлене в його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акта громадського стану. Тобто факт народження може бути встановлений у порядку особливого провадження. Згідно ч.3 ст.317 ЦПК України у рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків. Таким чином, суд вважає необхідним встановити факт народження дитини жіночої статі - [PERSON], [INFO] на тимчасово окупованій території України в м.Алушта АРК [PERSON], зареєструвати матір'ю дитини - [PERSON], [INFO], а батьком дитини записати - [PERSON], [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved