Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

12.12.2016 року до Ширяївського районного суду Одеської області звернулася [PERSON] (далі позивач), з позовом до Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області (далі відповідач ) та просила суд визнати за нею - право приватної власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], у тому числі: літера «А» на плані - житловий будинок загальною площею 68,9 м. кв., житловою - 37,70 м. кв., літера «Б» - сарай, «Г» - погріб, № 1-2- ворота, ринковою вартістю 66 876 грн., який до дня смерті - [INFO] року фактично належав її батьку - [PERSON], в порядку права спадкування за законом. Мотивуючи її тим, що [INFO] року помер її батько, після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді вигляді земельної частки (пай), грошового вкладу, майнового паю та житлового будинку, вона у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав та успадкувала все майно, крім житлового будинку, що стосується успадкування житлового будинку, то нотаріусом їй було відмовлено, у зв'язку з тим, що її батько при житті, придбавши будинок, за життя не встиг провести державну реєстрацію свого права власності відповідно до ст. 1299 ЦК України. В зв'язку з чим вона була змушена звернутися з даним позовом до суду. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи та надані докази, судом встановлено наступне. [PERSON], 1929 р.н. належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ,що підтверджується витягом з погосподарської книги Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області за 1995-1996 роки. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилася спадщина відповідно до закону у вигляді земельної частки (пай), грошового вкладу, майновий пай та житлового будинку. Відповідно до рішення Ширяївського районного суду Одеської області від 24.02.2009 року за позивачкою було визнано в порядку спадкування за законом право власності на майно, зокрема земельну частку (пай), грошовий вклад та майновий пай (а.с. 14). Питання про успадкування вище вказаного житлового будинку вирішено не було. Що стосується житлового будинку, то позивачу нотаріусом було відмовлено в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв'язку з тим, що не була проведена державна реєстрація права власності в Ширяївському районному бюро технічної інвентаризації та не були внесені зміни до реєстру прав власності відносно власника будинку, що підтверджується інформаційним листом нотаріуса Любашівської районної державної нотаріальної контори Одеської області Котюжинської Л.Д. № 1405/01-16 від 12.07.2017 року (а.с. 27). Таким чином, нотаріусом спадкові права позивачки не були оформлені з причини відсутності державної реєстрації спадкового майна, у зв'язку з чим вона була змушена звернутися до суду з вищезгаданою позовною заявою. Вирішуючи цивільно-правовий спір, суд дійшов висновку про таке. Відповідно до ч. 1ст. 178 ЦК України, об'єкти цивільних прав можуть переходити від однієї особи до іншої в порядку спадкування, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід'ємними від фізичної чи юридичної особи. Спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України), після відкриття спадщини (ст. 1220 ЦК України) та належить спадкоємцеві (ст. 1268 ЦК України). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Як вбачається з матеріалів справи позивач є спадкоємцем за законом, але нотаріусом спадкові права позивачки не були оформлені з причини відсутності державної реєстрації спадкового майна. В силу ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Частиною 1 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування»(пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі №6-164цс12 зазначено, що у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України. Таким чином, на думку суду, право на отримання правовстановлюючого документу на нерухоме майно, має особа, яка є власником даного майна, дане право нерозривно пов'язане з особою спадкодавця, тому після його смерті, спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги те, що інші спадкоємці, в судовому засіданні не встановлені, та приймаючи до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку і той факт, що правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно, суд вважає, що вимоги позивачки підлягають задоволенню, оскільки відсутність у спадкодавця державної реєстрації спадкового майна, унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Outcome: approved