Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

12.10.2020 року\~ [PERSON] \~звернулася до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб між нею та відповідачем,\~\~зареєстрований 19.10.2019 року Суворовським районнім у місті Одеси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1185, мотивуючи тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, відповідач після чергової сварки забрав свої речі та пішов від неї. Протягом 6 місяців вони шлюбних відносин не підтримують, збереження сім`ї неможливе і суперечить її інтересам, від шлюбу сторони не мають неповнолітніх дітей, але відповідач не бажає добровільно розірвати шлюб, тому вона вимушена звернутися з позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просить розглядати справу у її відсутності (а.с.2). Відповідач\~ [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення (а.с.13). Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно вивчивши обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 19.10.2019 року, який зареєстровано Суворовським районнім у місті Одеси відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1185, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Сторони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть, зберегти шлюб не бажають. Згідно\~статті 51 Конституції України\~та статті 24 Сімейного Кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 55 СК України\~дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Відповідно до ч. 3\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на свободу та особисту недоторканість. Згідно ч. 3\~ст. 105 СК України\~шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~ст. 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст.\~112\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім`єю проживати не бажають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Суд доходить висновку, що примирення між сторонами, збереження шлюбу та подальше спільне проживання сторін неможливе, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню.\~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved