overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-28 00:00:00

10 листопада 2017 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 22.08.1999 року перебуває з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільних дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Фактично він та дружина не проживають разом з серпня 2013 року, він перебуває у фактичних шлюбних стосунках з іншою жінкою. Збереження шлюбу за викладених обставин вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна та місця проживання дітей немає. Діти проживають з матір»ю. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу за його відсутності. Вказав, що позовні вимоги підтримує, прохав позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Святилівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 22.08.1999 року, актовий запис № 5. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з серпня 2013 року через втрату почуттів, виникнення непримиренних протиріч. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть, діти з матір»ю. Позивач створив іншу сім»ю. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дітей. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-19 00:00:00

10 листопада 2017 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] в якому просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної малолітньої дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня подачі позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглянути без його участі. Одночасно наполягав на задоволенні позовних вимог, з наведених у позові підстав. Відповідач в судове засідання також не зявився, звернувся до суду із заявою в якій просив справу розглянути без його участі. Вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідач є батьком малолітньої дитини позивача: доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини: серії 1 СР №108193 від 03 грудня 2010 року та не заперечується відповідачем. Дитина знаходиться на утриманні позивача, що стверджується позивачем в позовній заяві та також не заперечується відповідачем і підтверджується довідкою виконавчого комітету комітету Малостаросільської сільської ради від 03 листопада 2017 року №461. Згідно з ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено судове рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. На підставі викладеного, ст. 110, 112, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

10 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 22 липня 2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №49. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з червня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 22 липня 2011 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом Вербківської сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис №49 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з червня 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

10 листопада 2017 року [PERSON] предявив вказаний позов, посилаючись на наступні об- ставини. 02 вересня 2011 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] у Другому Суворовському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий за- пис № 221. Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне проживання вони припинили приблизно рік тому, причиною тому стало те, що вони укла- ли шлюб не пізнавши один одного, між ними виникали сварки з різних побутових причин, в ре- зультаті почуття любові та поваги один до одного зникли, їх шлюб носить формальний характер, та не має права на існування, тому просив його розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу розглядати за його ві- дсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу залишити прізвище «Дротенко». Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб серії І-ЖД № 291272, виданого повторно 04.08.2017 р. (а.с.6) вбачається, що 02.09.2011 р. Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Оде- ського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], 25.01.1981 р. народ- ження, та [PERSON], [INFO], актовий запис № 221. Згідно з копією свідоцтва про народження серії І-ЖД № 290159 (а.с.7), у сторін по справі є син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постановле- но, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу су- перечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день наб- рання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За змістом ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подруж- жя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

10 листопада 2017 року до суду надійшла заява в.о. завідуючого 7 відділення КЗ СОР «Першої обласної спецлікарні м. Ромни» [PERSON], заінтересована особа: [PERSON], про необхідність госпіталізації в примусовому порядку [PERSON], [INFO], мешканця [INFO] до психіатричного закладу без його згоди, у зв'язку із наявністю у нього ознак тяжкого психічного розладу, внаслідок чого він не може задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. Необхідність примусової госпіталізації підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дало підстави звернення до суду. У судовому засіданні в.о. завідуючого 7 відділення КЗ СОР «Першої обласної спецлікарні м. Ромни» [PERSON] заяву підтримала, просила її задовольнити. Пояснила, що [PERSON] згідно рішення Роменського міського суду від 23.06.1982 року визнаний недієздатним. Психічно хворіє з 1971 року, неодноразово лікувався в 111 ОСЛ м.Глухів та в 1-й ОСЛ м.Ромни. Перебуває на «Д» обліку у лікаря-психіатра за місцем проживання з діагнозом «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом». Протягом останніх років відмічається безперервний перебіг захворювання, наростає негативна дефіцитарна психосимптоматика. В судове засідання заінтересована особа [PERSON] не з»явилася, надала суду заяву в якій просила справу розглядати без її участі. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/5331 від 10.11.2017 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає зявитися в судове засідання. Суд, вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу вбачається, що [PERSON] виявляє ознаки тяжкого психічного розладу у вигляді: «Шизофренії, параноїдна форма, безперервний тип перебігу зі стабільним дефектом» F 20.00, внаслідок чого не може задовольнити свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність. (а.с.3). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. З таким висновком погоджується прокурор. Захисник не заперечував проти задоволення даної заяви. Суд вважає, що [PERSON] необхідно госпіталізувати до лікувального закладу в примусовому порядку згідно вимог ст.ст. 14, 16, 22 Закону України „Про психіатричну допомогу», так як він виявляє ознаки тяжкого психічного розладу, який обумовлює його небезпеку для себе і оточуючих, безпорадність і неможливість самостійно задовольняти основні життєві потреби. На основі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

10 листопада 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], 18 вересня 2005 року та [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого в них народились діти син [PERSON] та донька [PERSON], які знаходяться на її утриманні. Відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дітей не надає, а тому позивач вимушена звернутись до суду. В судове засідання позивач не зявилася, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07 жовтня 2005 року (а.с.6). Відповідно до свідоцтв про народження серії І-ФП №083202 від 18 червня 2008 року та серії І-ФП №019322 від 08 грудня 2005 року, позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], 18 вересня 2005 року та [PERSON], [INFO] (а.с.7,8). Згідно довідки Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області від 11 січня 2018 року №28, діти [PERSON], 18 вересня 2005 року та [PERSON], [INFO] проживають разом з позивачем і знаходяться у неї на утриманні (а.с.21). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Визначаючи розмір аліментів, у відповідності до вимог, передбачених статтею 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, тобто з 10 листопада 2017 року. При ухваленні рішення судом також враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-18 00:00:00

10 листопада 2017 року позивач [PERSON], придбав у відповідача [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями розташованих по [ADDRESS] за 30000,00 гривень, що підтверджується розпискою від 1 листопада 2017 року. Позивач неодноразово звертався до відповідача оформити договір через нотаріуса, однак до теперішнього часу оформлення не здійснено, а тому він вимушений звернутися до суду. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухиляється від його нотаріального посвідчення, суд у відповідності з ч. 2 ст. 220 Цивільного кодексу України може визнати такий договір дійсним. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Згідно ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач позов визнав та подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, суд приходить до висновку про ухвалення рішення по справі в підготовчому судовому засіданні. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі - продажу будинку є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією розписки [PERSON], кошти отримав в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 4 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 5 - 7 ), документами на житловий будинок ( а.с. 8 - 11 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 14 ). Позивач володіє придбаним будинком та користується, сплачує вартість комунальних послуг та утримує його в належному стані. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

10 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, позовні вимоги обгрунтовує тим, що з 24.12.1993 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. З відповідачем з липня 2007 року припинені подружні стосунки через постійні сварки і відсутності взаєморозуміння. На даний час проживають окремо. Позивач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволені позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з'явився, до початку розгляду справи надав заяву про розгляд справи у його відсутність, де зазначено, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 24.12.1993 року відділом РАЦС Приморського райвиконкому, [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище - [PERSON]) перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24.12.1993 року, актовий запис №902. Вимогами ст. 112 Сімейного Кодексу України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, шлюбні стосунки між подружжям фактично припинені, суд вважає, що збереження сім'ї не можливе, а подальше спільне життя буде суперечити їх інтересам, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

10 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 10 грудня 2013 року у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 513, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з вересня 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 10 грудня 2003 року сторони зареєстрували шлюб у Костянтинівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Донецької області, актовий запис № 513, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження 1-НО № 204647 (а.с.3). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-НО № 366278, виданим Костянтинівським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецької області (а.с.4). З вересня 2015 року сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-06 00:00:00

10 листопада 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «ПУМб» про припинення зобов'язань за кредитним договором, визнання відсутнім права на стягнення, припинення дії іпотеки, скасування записів. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.11.2007 року між сторонами було укладено кредитний договір, за яким позивач отримав кредит у сумі 350 000,00 доларів США. Того ж дня між сторонами на забезпечення виконання кредитних зобов'язань було укладено договір іпотеки, за яким позивач передав в іпотеку відповідачеві придбане за кредитні кошти нерухоме майно. Згодом відповідач реалізував своє право за договором іпотеки й набув право власності на іпотечне майно, отже кредитні зобов'язання і договір іпотеки, у розумінні закону, вважаються припиненими. Між тим, у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться записи про обтяження щодо іпотечного майна, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про припинення зобов'язань за кредитним договором, визнання відсутнім права на стягнення за кредитним договором, визнання договору іпотеки припиненим, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.а.с. 1 - 4). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, а представник відповідача - заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 14.11.2007 р. між позивачем і Закритим акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний банк» (правонаступником якого є відповідач) було укладено кредитний договір №5823974, за яким позивач отримав кредит у сумі 350 000,00 доларів США (а.с.а.с. 5 - 7). Того ж дня між сторонами на забезпечення вказаних кредитних зобов'язань було укладено договір іпотеки №5824213, за яким позивач передав в іпотеку відповідачеві придбані за кредитні кошти будинок [ADDRESS]. Договір був посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Грищенко В.І. і зареєстрований у реєстрі за №4966 (а.с.а.с. 8 - 13). 14 листопада 2012 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позивача на користь відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором від 14.11.2007 року в сумі 3 882 567,77 грн. Рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і було залишено без змін (а.с. 14). 26 квітня 2016 року відповідач,

Outcome: partial