Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

12.03.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області про визнання права власності. В обґрунтування позовних вимог вказала, що на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради від 24.11.1959 року № 314 [PERSON] отримав у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва земельну ділянку [ADDRESS] в с.Новгородське м.Дзержинська Донецької області площею 700 м.кв. На виконання зазначеного вище рішення 25.11.1959 року було виконано відвід земельної ділянки в натурі із встановленням її меж, про що свідчить відповідний акт та укладено договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку. Будівництво житлового будинку було завершене в 1960 році. В подальшому під час експлуатації будинку у зв'язку з упорядкуванням нумерації будинків, його адреса змінилась і на теперішній час будинок розташований за адресою: [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно. [PERSON], яка є онукою померлого та спадкоємцем за заповітом, звернулась до нотаріальної контори за оформленням спадщини, де їй було відмовлено, оскільки спадкодавець за своє життя після закінчення будівництва житлового будинку не зареєстрував його та не отримав відповідного свідоцтва про право власності. Позивачка просить визнати за нею право власності на зазначений будинок у судовому порядку. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю. Представник відповідача Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області проти задоволення позовних вимог не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі рішення виконавчого комітету Дзержинської міської ради від 24.11.1959 року № 314 [PERSON] отримав у безстрокове користування для індивідуального житлового будівництва земельну ділянку [ADDRESS] в с.Новгородське м.Дзержинська Донецької області площею 700 м.кв. На виконання зазначеного вище рішення 25.11.1959 року було виконано відвід земельної ділянки в натурі із встановленням її меж. У зв'язку з упорядкуванням нумерації будинків, його адреса змінилась на адресу: [ADDRESS] [INFO] року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на належне йому на праві власності майно. Позивач є онукою померлого та спадкоємцем за заповітом. Правовідносини, що є предметом спору між сторонами по справі, регулюються цивільним законодавством України щодо набуття права власності. Зокрема, відповідно до ст.ст. 328, 331 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом; право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна); якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. В п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обмеження» від 1 липня 2004 року з наступними змінами, одним із правовстановлюючих документів про право власності на нерухоме майно є рішення суду. У відповідності до ст.ст.1217, 1218, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У відповідності із п.п. 4.15, 4.18 глави 10 Видача свідоцтв про право на спадщину Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз'яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Судом встановлено, що такі умови для одержання в нотаріуса свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у [PERSON] відсутні з причин відсутності у спадкодавця свідоцтва про право власності, тому її вимоги щодо визнання права власності на спадкове майно за нею при таких обставинах є обґрунтованими. Ці вимоги є доведені, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved