Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-14 00:00:00

10 жовтня 2013 року Краматорським міським судом винесено рішення, згідно якого вимоги Управління житлового та комунального господарства Краматорської міської ради про визнання спадщини відумерлою були задоволені. Визнане спадкове майно [PERSON], в яке входить будинок [NUMBER] по [ADDRESS] відумерлим. Згідно Ухвали Апеляційного суду Донецької області від 16.05.2017 року за апеляційною скаргою [PERSON], рішення Краматорського міського суду Донецької області від 10.10.2013 року та додаткове рішення від 29.01.2014 року скасовані. Заяву УЖКХ залишено без розгляду. Згідно відповіді на запит [PERSON] від 27.02.2017 року до ВКРтСК Краматорської міської Ради, житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] був визнаний відумерлою спадщиною і переданий у власність територіальної громади м.Краматорська за рішенням Краматорського міського суду від 10.10.2013 року. Аукціон з продажу зазначеного будинку, який був призначений на 30.01.2017 року не відбувся в зв'язку з надходженням однієї заявки. Житловий будинок проданий заявнику, а саме [PERSON] Згідно з відомостей з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, власником будинку за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. (договір купівлі-продажу, засвідчений приватним нотаріусом Соловйовою С.С.). Згідно договору купівлі-продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 17.02.2017 року, Краматорська міська рада в особі Відділу комунальних ресурсів та самоврядного контролю Краматорської міської ради продала [PERSON] житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається із постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дії від 06.08.2018 року державного нотаріуса Другої Краматорської державної нотаріальної контори Могильної І.І., з матеріалів спадкової справи №321/2012 до майна померлої [PERSON]: - [INFO] померла [PERSON], яка була спадкоємцем своєї матері, [PERSON], померлої [INFO]. [PERSON] спадщину прийняла вчасно, оформила свої спадкові права на земельну частку (пай); а на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], оформити не встигла; - спадкоємцями [PERSON], в рівних частках є: її донька, [PERSON], та її чоловік, [PERSON]. Який помер [INFO], котрий спадщину фактично прийняв, так як проживав та був зареєстрований за однією адресою зі спадкодавцем на день смерті, але не оформив своїх спадкових прав. Видати свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], спадкоємцю [PERSON] неможливо, так як вчинення такої дії буде суперечити законодавству України. Спадкоємцю, [PERSON], рекомендовано звернутися до суду за вирішенням питань щодо порушення її спадкових прав, відновлення її спадкових прав, усунення перепон для реалізації нею своїх прав та визнання за нею права власності на належну їй частку спадкового права. Приписами ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцями на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Отже в судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] є спадкоємицею [PERSON] і її належить після неї буд.[ADDRESS]. Згідно рішення Краматорського міського суду спадкове майно було визнане відумерлим, на підставі чого було реалізовано згідно договору купівлі-продажу. Але згідно ухвали Апеляційного суду вказане рішення скасовано. Таким чином суд вважає права позивачки порушеними. Згідно до ст.16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Відповідно до ст.215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до узагальнення Верховного суду України від 24.11.2008 року «Про практику розгляду судами цивільних справ недійсними» зазначено, що суди мають розрізняти підстави для визнання правочинів недійсними і підстави для їх розірвання. Визнання правочину недійсним встановлює його недійсність з моменту укладання, що не потребує розірвання, і навпаки - за відсутності підстав для визнання правочину недійсним може порушуватися питання про його розірвання. Таким чином, суд приходить до висновку, що договір купівлі продажу житлового будинку за адресою: [ADDRESS] від 17.02.2017 року, укладений між Краматорською міською радою в особі Відділу комунальних ресурсів та самоврядного контролю Краматорської міської ради та [PERSON], та посвідчений приватним нотаріусом Краматорського міського нотаріального округу Соловйовою С.С. та зареєстрований у реєстрі за №669 необхідно визнати недійсним з моменту укладання. Згідно ст.141 ЦПК України, стягнути солідарно з Відділу комунальних ресурсів та самоврядного контролю Краматорської міської ради, [PERSON] понесені судові витрати у розмірі 640,00грн. Враховуючи викладене,

Outcome: approved