Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

11.02.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], треті особи: [PERSON], [PERSON] в обґрунтування якого, послався на таке: він є власником будинку № [ADDRESS]. Будинок належить йому на підставі договору-дарування від 15.06.1991 року. Разом з позивачем у вказаному будинку зареєстрована його дружина [PERSON] та сини, [PERSON] та [PERSON]. Відповідач [PERSON], зареєстрований за вказаною вище адресою однак тривалий час, а саме з 2010 року там не мешкає. Наразі позивач не має можливості оформити субсидію та сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ній понад 1 рік без поважних причин. Позивач до судового засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягає, проти винесення заочного рішення не заперечує. Треті особи, [PERSON], [PERSON] у судове засідання також не прибули, проте надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не прибув, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про день та час розгляду справи, якихось заперечень суду не надав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач [PERSON] є власником будинку № [ADDRESS], будинок належить йому на підставі договору дарування будинку від 15.06. 1991 року (а.с.9,10), право власності на який 29.08.1991 року зареєстровано за позивачем у КП «Первомайське бюро технічної інвентаризації» (а.с.11,12). Відповідач [PERSON] зареєстрований в якості сина, за зазначеною вище адресою, що вбачається з наданої довідки від 06.02.2019 року № 112, наданої ВК Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області (а.с.13), однак тривалий час з 2010 року там не мешкає, згідно акту обстеження житлового будинку від 06.02.2019 року, складеного комісією у складі сільського голови Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області [PERSON], члена виконавчого комітету Олексіївської сільської ради [PERSON], спеціаліста Олексіївської сільської ради [PERSON].(а.с.14). Позивач не має можливості оформити субсидію та сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача, це і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов'язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання у будинку позивача більше року, визначив для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається з акту від 04.02.2019 року, що у спірному будинку відповідач не мешкає з 2010 року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.

Outcome: approved