overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовує тим, що з 25 липня 2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO], який в даний час знаходиться на повному утриманні матері. Відповідач не надає матеріальної допомоги дитині. У зв'язку з чим просить суд, стягувати з [PERSON] в її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі - 1000,00 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Подав до суду письмові заперечення, в яких просив позов задовольнити частково, стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі у розмірі 300 гривень, щомісячно, розгляд справи просив проводити без його участі. Позивач в судове засідання не з'явилась, проте подала суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Просила суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається з матеріалів справи сторони з 25 липня 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. (а.с. 4) Від спільного подружнього життя у сторін народилась одна дитина: син - [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження неповнолітньої дитини, відповідач [PERSON] являється батьком останнього. (а.с. 5) В судовому засіданні встановлено, що відповідач не приймає участі в утриманні та вихованні неповнолітньої дитини, хоча спроможний надавати матеріальну допомогу дитині, яка знаходиться на утриманні та вихованні матері. Ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує стан здоров'я, матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, а також прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. Суд вважає, що [PERSON] спроможний платити аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн., щомісячно починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, а тому позов слід задовольнити частково. В решті вимог слід відмовити за безпідставністю. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі - 243,60 грн. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі наведеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 24.07.2004 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 24.07.2004 року. Від шлюбу мають дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Сторони з вересня 2013 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Сторонам надавався строк для примирення, однак по закінченню строку позивач наполягала на розірванні шлюбу. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулась з цим позовом до суду, посилалася на те, що відповідач [PERSON] не виконує добровільно обов'язки надавати кошти на утримання дочки [PERSON], [INFO] року; просила постановити рішення за яким стягувати аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі 1000 грн., щомісячно до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, письмово просила справу розглянути у її відсутність, вимоги позову задовольнити (а.с.13). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав частково, в межах 400 грн, вказував, що на його утриманні знаходяться непрацездатні батьки, він сплачує кредит (а.с.19-30). Відповідно до положень ч. 2 ст. 158, ч. 2 ст. 197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій сторін, дослідження матеріалів справи та вимог закону суд визнає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково з таких підстав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] року, яка проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом РАЦСу Гайсинського РУЮ 17.07.2013 року та довідкою виконкому Гайсинської міськради № 1736 від 28.05.2014 року (а.с. 5, 6). [PERSON] доказів про доходи суду не надав. Спірні правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п. 3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей присуджуються в частці від доходу за рішенням суду, розмір якої не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; якщо ж платник аліментів має нерегулярний дохід, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника, одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, яка підлягає індексації відповідно до закону. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню дитини, чим порушує її права, то кошти на утримання дитини потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням визначеного прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та необхідності задоволення особистих потреб коштами платника, стягненню підлягають аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

11.06.2014 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] та просить стягнути з відповідача кошти в сумі 25 869-48 грн., з яких: -24 450 - 00 грн. - сума боргу; -812 - 58 грн. - сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції в період з 01.07.2013 року по 28.04.2014 року; -606 - 90 грн. - 3% річних від простроченої суми в період з 01.07.2013 року по 28.04.2014року; Свої вимоги мотивує тим, що 27.04.2013року, відповідач взяв у неї в борг кошти в сумі 24 450 - 00 грн., які зобов»язався повернути 30.06.2013року, про що було складено розписку. По даний час гроші не повернуті, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивачки - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її та позивачки участі, при цьому вона позов підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує.(а.с.28) Відповідач також не з»явився в судове засідання, призначене на 11.07.2014року, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка [PERSON] свої позовні вимоги підтримала. Пояснила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2002 року. Мають двох спільних дітей -сина [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати. На примирення не згодна. Після розірвання шлюбу просить суд залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач [PERSON] позов визнав, шлюб просив розірвати, своєї згоди на примирення не надав. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 березня 2002 року, мають двох спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO] і сина [PERSON] [INFO], що підтверджується копіями відповідних свідоцтв (а.с. 6-8). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що сторони наполягали на розірванні шлюбу - позов підлягає до задоволення. Оскільки позивачка не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на її користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 26.03.2011р., зареєстрованим у відділі РАЦС Самарського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис №566. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання з кінця 2012 року, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 26.03.2011р., шлюб зареєстровано у відділ РАЦС Самарського району м. Дніпропетровська, актовий запис №566 (а.с.8). Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 9), зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що з кінця 2012 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя, зберігати сім`ю позивачка не бажає, та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючі вищезазначені обставини, та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з кінця 2012 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням, в якій посилаючись на те, що у зв'язку з переїздом на інше постійне місце проживання відповідач [PERSON] довгий час не проживає в будинку [ADDRESS] Казанківського району Миколаївської області, просила визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням у будинку [ADDRESS] У судовому засіданні позивачка [PERSON], позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду повідомлення про можливість розгляду справи в його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. З 2009 року [PERSON] у будинку [ADDRESS] Казанківського району Миколаївської області, не проживає, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Великоолександрівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 21.04.2014 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно (копії) серії САС №144610 від 20.01.2010 року позивачка [PERSON] є власницею житлового будинку [ADDRESS] Відповідно до ст.167 ЖК України у разі вибуття наймача на постійне місце проживання до іншого населеного пункту договір найму вважається розірваним з дня вибуття. Жиле приміщення зберігається за наймачем протягом шести місяців, що видно зі ст.71 ЖК України, тому відповідач [PERSON] втратив право на житлову площу в будинку, що належить [PERSON] внаслідок відсутності понад встановлені строки. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. У відповідності до ст.88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивачки витрати, понесені нею у зв'язку з розглядом справи в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 28 березня 2012 року Роздольською сільською радою Первомайського району Харківської області Україна, актовий запис № 1, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, внаслідок чого подальше спільне життя та збереження шлюбу з відповідачем неможливе. Фактично сім'я розпалась у 2013 році, спільне господарство не ведеться, у зв'язку з чим позивач і звернулася до суду з даним позовом про розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з матір'ю. У судове засідання позивач не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, заяву повністю підтримує, просить її задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем 09 червня 2012 року, вказуючи на те, що протягом сумісного життя у них виникли непорозуміння, різні погляди на сімейне життя. Неодноразові спроби примиритися не дали позитивних результатів, шлюбні стосунки припинено остаточно, відновлення шлюбу вважає неможливим. Від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON] [INFO], який проживає та буде проживати з нею. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, поросила після розірвання шлюбу залишити прізвище «[PERSON]». Зазначила, що фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року. Відповідач не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Зазначив, що фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2013 року. Після розірвання шлюбу не заперечує, щоб син [PERSON] проживав з матір'ю. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 09 червня 2012 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №521. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітнього сина [PERSON] [INFO] року. Як зазначила в заяві позивачка, син проживає з нею. Відповідач в заяві не заперечує, щоб син [PERSON] проживав з матір'ю, після розірвання шлюбу. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини припинені з жовтня 2013 року, примирення неможливе, сумісного господарства не ведуть. Суд, оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності, вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

11.06.2014 року в Немирівський районний суд з заявою звернувся [PERSON] про встановлення факту належності особі правовстановлюючого документу. В своїй заяві він вказав, що [INFO] року померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина до складу якої входить земельна ділянка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на яку мала право спадкодавець на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0271956. Спадкоємцем за законом на майно спадкодавця є заявник, інших спадкоємців не має. Після смерті спадкодавця він прийняв спадщину, подав заяву до державної нотаріальної контори про прийнятя спадщини. В травні 2014 року він звернувся до державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкового майна, але через розбіжності в написанні прізвища, імені та по батькові спадкодавця «[PERSON]» та прізвища, імені, по-батькові власника Сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0271956, «[PERSON]». В зв'язку з розбіжностями в написанні по батькові «Ульянівна», «Омельянівна» в нього виникла необхідність звернутися до суду з приводу встановлення факту належності правовстановлюючого документа, Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0271956 його матері [PERSON]. В судовому засіданні представник заявника [PERSON], яка діє згідно довіреності заяву підтримує та просить її задовольнити з підстав викладених в ній. Будучи допитанні в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що покійна [PERSON] та [PERSON] одна і таж особа. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, вислухавши в судовому засіданні пояснення представника заявника та свідків, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, так як в судовому засіданні встановлено факт, що Сертифікат на право на земельну частку (пай) серія ВН № 0271956 виданий на ім'я [PERSON] є правовстановлюючим документом [PERSON] померлої [INFO] року, що підтверджується свідченнями представника заявника та свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили даний факт, а також заява підтверджується матеріалами справи, а саме: довідками виконкому Вовчоцької сільської ради за № 541, № 542 від 02.06.2014 року ( а. с. 4 ), копією рішення Немирівського районного суду від 05.03.2001 року ( а. с. 5 ), копією свідоцтва про смерть ( а. с. 6 ), копією сертифіката на право на земельну частку (пай) Серія ВН № 0271956 ( а. с. 7 ), паспортними даними ( а. с. 8 ), копією довідки виконкому Вовчоцької сільської ради за № 150 від 14.02.2014 року ( а. с. 9 ) та копією свідоцтва про народження ( а. с. 10 ). На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

11.06.2014 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій в Одеській області звернулося до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку регресу. При цьому, посилалися на тс, що 09 вересня 2011 року наказом № 206 по Котовському РУ ГУ МНС України в Одеській області було звільнено працівників ППЧ-14 Любашівського РВ ГУ МНС України в Одеській області [PERSON] - начальника караулу та [PERSON] - командира відділення у зв'язку з ліквідацією установи. Рішеннями Любашівського районного суду Одеської області зазначені особи були поновлені на роботі зі сплатою їм середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, судового збору. Дані рішення набрали законної сили. На підставі викладеного, позивач просив стягнути з відповідача як керівника Котовського районного управління Головного управління МНС України в Одеській області у порядку регресу, як з особи, винної у незаконному звільненні працівників - 129 356 гривень 39 копійок на користь держави на рахунок Головного управління ДСНС України в Одеській області; стягнути з відповідача судові витрати, пов'язані з оплатою судового збору - 1293 гривні 56 копійок,

Outcome: dismissed