Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

11 лютого 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем по справі перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 21.10.2009. [INFO] у них народився син [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, дитина проживає разом з позивачем та знаходяться на її утриманні, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. 13 лютого 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 04 березня 2020 року. Позивач в судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання надав заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: згідно копії свідоцтва про розірвання шлюбу від 21 жовтня 2009 року виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, серія [NUMBER] розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Згідно копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області України, [INFO] народився [PERSON] (а.с.5). Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 статті 181 СК України передбачає присудження за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів) у частці від доходу її батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При вирішенні судом питання щодо розміру аліментів, відповідно до ст.182 СК України, враховуються такі обставини, як стан здоров`я та матеріальне становище дітей, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, при цьому згідно п. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та визначає розмір стягуваних аліментів у вигляді 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, що відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», позивач у справах про стягнення аліментів від сплати судового збору звільняється. Відповідно до ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення звільнено від оплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, що їх понесли та якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved