Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

11 грудня 2013 року позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 24.03.2008 між банком та [PERSON] укладено кредитний договір б/н за умовами якого банк надав відповідачу кредит у розмірі 5 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Оскільки відповідач порушує свої зобов'язання за договором, допустив заборгованість, яка станом на 31.10.2013 року становить 19 067 грн. 99 коп., в тому числі заборгованість за кредитом у сумі 4 621 грн. 82 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 10386 коп. 98 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором у розмірі 2675 грн, а також штрафів згідно п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. фіксована частина, 884 грн. 19 коп. процентна складова, просить стягнути з відповідача зазначену заборгованість та судові витрати. В судове засідання належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник позивача не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність сторін, на підставі наявних доказів. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Між сторонами склалися договірні правовідносини. Як встановлено судом, 28.03.2008 року на підставі письмової заяви [PERSON] між ним та ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк» було укладено кредитний договір б/н (далі - договір), за умовами якого позивач надав відповідачу картковий рахунок та видав кредитну картку з кредитним лімітом в сумі 5000 грн. зі сплатою базової процентної ставки у розмірі 30% річних із строком повернення, що відповідає строку дії картки, з погашенням кредиту щомісячними платежами у розмірі 7% від суми заборгованості. Як вбачається з цієї заяви, відповідач погодився, що дана заява разом з Пам'яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами складають між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.9). Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобов'язаний погашати заборгованість по кредиту, процентах за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Згідно п. 8.6 Умов при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більше ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. Пунктом 9.12 Умов визначено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо протягом цього строку ні одна із сторін не інформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично лонгується на той же термін. Матеріали справи не містять доказів про те, що після закінчення 12 місяців з моменту підписання кредитного договору, відповідач звертався до Банку з вимогою про припинення дії Договору, а тому його дія продовжується. Згідно з ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч.2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.546 та ст..549 ЦК України зобов'язання забезпечується, зокрема, неустойкою, яка визначається як пеня і штраф і є грошовою сумою чи іншим майном, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення зобов'язання. Сплата неустойки є правовим наслідком у разі порушення зобов'язання (п.3 ч.1 ст.611 ЦК). Судом встановлено, відповідач належним чином не виконував зобов'язання по погашенню кредиту, у зв'язку з чим станом на 31.10.2013 року має заборгованість перед банком по тілу кредиту у розмірі 4621.82 грн., за відсотками - 10386.98 грн. Вказана заборгованість підтверджена розрахунком (а.с. 6-8), розмір якої відповідач визнає. За такого, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в цій частині. Згідно зі ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивач просить стягнути з відповідача 2 675 грн. пені за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Оскільки стягнення пені Договором, укладеним між сторонами, не передбачено, то позивач безпідставно вимагає її стягнення з відповідача. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача штрафи: 500 грн. (фіксована частина) та 884 грн. 19 коп. (процентна складова). Відповідно до 8.6 Умов та правил надання банківських послуг складовими штрафу є фіксована сума -500 грн. та розрахункова - 5% від суми позову. Як наслідок неналежного виконання зобов'язання відповідачка має нести відповідальність у вигляді штрафів, однак у іншому розмірі за зменшення суми загальної заборгованості з якої розрахована процентна складова штрафу, а саме: 500 грн. фіксована сума, а також 750.44 грн. процентна складова ((4621.82 грн.+10386.98)х5%). Таким чином, позовні вимоги підлягають до задоволення частково у частині стягнення 4621.82 грн. заборгованості по кредиту, 10386.98 грн. - процентів, а також штрафи 500 грн. фіксована частина й 750.44 грн. процентна складова, а всього 15759.24 грн. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів», споживач має право на необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України, суд ухвалює рішення про задоволення позову у разі визнання відповідачем позову за наявності для того законних підстав. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вправі відмовити у прийнятті визнання відповідачем позову. Безпідставне стягнення непередбачених умовами кредитного договору платежів з відповідача, який є слабшою стороною кредитного договору, є порушенням Закону України «Про захист прав споживачів», а тому визнання позову відповідачем судом не приймається. Відповідно до статті 88 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 157 грн. 59 коп.

Outcome: approved