Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

11 вересня 2015 року позивачка за первісним позовом [PERSON] звернулася до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу з відповідача [PERSON] щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В подальшому позивачка уточнила свої вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на свою користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі ? частини з усіх видів доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дня предявлення позову до суду і до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.08.2004 року, який було розірвано 28.04.2010 року. В шлюбі у них народилося двоє дітей: доньок- Анастасія [INFO] та [PERSON] [INFO] В своїй уточненій позовній заяві [PERSON] вказує, що біологічним батьком доньки [PERSON] відповідач не являється. Крім того, наразі старша донька [PERSON], біологічним батьком якої є відповідач, перебуває на повному утриманні матері. При цьому відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання доньки. 24.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду із зустрічним позовом в якому просив виключити відомості про його батьківство з актового запису №17 від 16.12.2009 року про народження [PERSON],[INFO], в Книзі реєстрації народжень Олександрівської сільської ради Золочівського району Харківської області. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що рішенням Золочівського районного суду Харківської області від 28.10.2008 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. З рішення суду вбачається, що на час звернення до суду та на час ухвалення по справі рішення, а також після розірвання шлюбу та реєстрації розірвання шлюбу сторони не підтримують ніяких сімейних відносин. З первісним позовом в частині стягнення аліментів на [PERSON] не згоден, так як вважає що його безпідставно та незаконно записано батьком дитини [PERSON], народженої після спливу більш ніж року з часу припинення шлюбних відносин між ними та розірвання шлюбу між ними. Зазначає, що ще на початку літа 2008 року він посварився зі своєю дружиною [PERSON] і з того часу з нею не спілкувався. На протязі зазначеного часу він додому до неї не приїжджав і з нею не бачився, не мав сімейних або інтимних стосунків. Бути батьком народженої нею дитиною він не може, оскільки на час її зачаття проживав в іншому місті та окремо від її матері. Позивачка у судове засідання не з`явилася, проте надала суду письмову заяву, відповідно до якої свої уточнені позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зустрічний позов також визнала та вказала що немає необхідності призначати судово-біологічну експертизу для встановлення батьківства, оскільки [PERSON] не являється біологічним батьком [PERSON], просила розгляд справи проводити за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої уточнені позовні вимоги за первісним позовом визнав, свої вимоги за зустрічним позовом в частині виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини [PERSON] підтримав, на проведенні судово-біологічної експертизи не наголошував, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що первісний та зустрічний позови підлягають задоволенню з наступних мотивів. Згідно\~ст. 136 СК України\~особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей\~122,\~124,\~126\~і\~127\~цього\~Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною, суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Як зазначено у п. 11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України\~- шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України\~- звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини). Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорюваних відомостей з актового запису про народження дитини. Згідно ч.ч.1,4\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно до положень\~ст. 61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, враховуючи визнання сторонами факту відсутності кровного споріднення позивача за зустрічним позовом [PERSON] з малолітньою [PERSON], між сторонами відсутній спір про біологічне походження дитини. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень\~ст. 134 СК України\~на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що зустрічний позов підлягає задоволенню, так як відповідачка позов визнала, вона не заперечує, що позивач не є батьком дитини, позов підтверджений копіями правовстановлюючих документів: копією паспорта позивача (а.с.4), копією свідоцтва про народження дитини (а.с.5), копією рішення Золочівського районного суду Харківської області про розірвання шлюбу (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія 1-ВЛ №001418 від 17.05.2005 року, актовий запис №02 (а.с. 6). Малолітня [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області від 09.09.2015 року (а.с.7). Визначаючи розмір аліментів у сумі 1/4 від усіх видів доходу відповідача, судом враховано положення ст. 182 СК України, а також визначений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком до 18 років - 1455 грн., стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved