Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-21 00:00:00

12 березня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачі просять усунути перешкоди у здійсненні ними прав власників жилого приміщення квартири № 59, розташованої у будинку № 1 Добринінського кварталу м. Славутич Київської області, по розпорядженню та користуванню належним їм на праві спільної сумісної власності нерухомим майном, визнавши [PERSON] [INFO], особою, що втратила право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS]. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.10.2000 р. позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира була виділена позивачу [PERSON] у користування на вищевказаний склад сімї ще у 1990 році. З того періоду часу вона була зареєстрована у ній, в подальшому в ній були зареєстровані [PERSON], [PERSON] та її син [PERSON] У вересні 2007 року [PERSON] разом зі своїм батьком [PERSON], виїхав і до цього часу у вищезазначену квартиру не зявлявся жодного разу, не бере участі в оплаті комунальних послуг. З реєстрації [PERSON] не знявся, що створює перешкоди позивачам у користуванні та розпорядженні своєю власністю у повному обсязі та реалізації прав на неї. Будь-яких перешкод у користуванні квартирою позивачами не чинилося. В судовому засіданні позивачі [PERSON], та [PERSON], підтримали позовні вимоги в повному обсязі, дали покази аналогічно викладеним у позовній заяві, не заперечували проти ухвалення заочного рішення. Позивач [PERSON], до суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, відзиву щодо позову та клопотань до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся неодноразово судовими повістками, які направлені рекомендованим листом за місцем його реєстрації, судові повістки повернуті з поштового відділення 03.04.2018 року, 11.04.2018 року з відміткою «за закінченням терміну зберігання». За наявністю умов, передбачених ст.ст.280 282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 22.05.2018 року, яка ухвалена в судовому засіданні під протокол, суд ухвалив заочне рішення у справі. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 19.10.2000року позивачам на праві спільної сумісної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с.15 ). Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 13.02.2018 р. за адресою [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.17 ). Згідно довідки управління адміністративних послуг виконавчого комітету Славутицької міської ради Київської області від 14.03.2018року [PERSON], відповідач у справі, зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.32 ). Згідно копії особового рахунку по вказаній квартирі нарахування оплати за надані житлово-комунальні послуги здійснюється на чотирьох осіб, оплата вноситься нерегулярно, заборгованість станом на 01 лютого 2018 року складає 3449, 58 грн. (а.с.16 ). На підтвердження того, що відповідач за вказаною адресою фактично не проживає, позивачами надано [PERSON] про непроживання відповідача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] від 28.01.2016року, 30.04.2017року, 20.12.2017року(а.с.18-20). Допитані у суді свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] суду повідомили, що є сусідами позивачів та відповідача, в спірному житловому приміщенні відповідач припинив проживання з вересня 2007 року, йому ніхто не чинив перепони, він виїхав із своїм батьком на інше місце проживання. Згідно довідок Славутицького відділення поліції та комунального підприємства «Житлово-комунальний центр» заяви, звернення та повідомлення від [PERSON] щодо вчинення йому перепон у користуванні жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS], протягом 2010-2018 років не надходило (а.с.21-22 ). Вислухавши пояснення позивачів, показання свідків, дослідивши надані письмові докази, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.2 ст.405 ЦК України члени сім'ї власника втрачає право користування жилим приміщенням, в разі відсутності члена сім'ї без поважної причини понад один рік. Враховуючи вищевикладене, та те, що відповідач [PERSON], у спірній квартирі з вересня 2007 року не проживає з власної волі за відсутності перешкод з боку наймача та інших членів сімї, із заявою про продовження строку тимчасової відсутності за місцем проживання до наймодавця не звертався, він тривалий час не використовує квартиру як місце свого проживання і не тримає там свої речі, не користується правами і не виконує обовязків члена сімї наймача, не бере участі в утриманні жилого приміщення і не несе майнову відповідальність, що випливає з договору найму жилого приміщення, звязок з членами сімї наймача підтримує через мережу Інтернет, але своє місце проживання не повідомляє, його відсутність у спірному жилому приміщенні не має причин, за наявності яких жиле приміщення зберігається у передбачених законом випадках понад шість місяців. Виходячи з викладеного, суд погоджується з позовними вимогами і вважає правильним їх задовольнити. За правилами ст.141 ЦПК України позивачу, на користь якого ухвалюється рішення, суд присуджує з відповідача понесені та документально підтверджені судові витрати пропорційно розміру задоволених вимог. Стягненню з відповідача підлягає судовий збір на користь позивача [PERSON]

Outcome: approved