Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

12 вересня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання повнолітнього сина [PERSON], який навчається, аліментів у розмірі 50% усіх його доходів щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до закінчення ним навчання чи до досягнення ним 23-го віку, в залежності від того, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що від шлюбу з відповідачем має сина [PERSON], який на даний час досяг повноліття, однак продовжує навчання у Прилуцькому агротехнічному коледжі, а тому потребує матеріальної допомоги на проїзд до місця навчання та проживання, придбання одягу, харчування, підручників. Оскільки через навчання на денній формі навчання [PERSON] не має змоги влаштуватися на роботу, має слабкий стан здоров'я, а вона самостійно утримувати його невзмозі, виникла необхідність у зверненні до суду з даним позовом. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згоден сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі 30% всіх його доходів щомісячно. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON], відповідача [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити часткового з таких підстав. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). [PERSON] проживає разом з матір'ю (а.с. 9). У 2014 році [PERSON] вступив до Прилуцького агротехнічного коледжу за спеціальністю монтаж, обслуговування та ремонт електротехнічних установок в АПК на денну форму навчання. Термін закінчення коледжу - 7 червня 2017 року, що підтверджується відповідною довідкою навчального закладу (а.с. 5). Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина визначається судом у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] працездатний, має постійне місце роботи і стабільну заробітну плату, а тому здатний утримувати сина [PERSON] на період його навчання. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та його сина [PERSON], їх стан здоров'я, зокрема те, що [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в КЛПЗ «Варвинська ЦРЛ та потребує постійного лікування, те, що відповідач інших дітей на утриманні не має, а тому вважає, що розмір аліментів на сина [PERSON] повинен становити 30% від всіх видів доходів відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі ст. ст. 198-200 СК,

Outcome: partial