Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-21 00:00:00

11.06.2021 року з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , зареєстрованого 09.09.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис 812, до суду звернувся [PERSON] . Через автоматизований розподіл судової справи між суддями, справу розподілено судді Київського районного суду м.Одеси Луняченку В.О. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 01.07.2021 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] до судового засідання надав заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити та розглядати справу за його відсутністю. В заяві зазначено, що діти після розірвання шлюбу залишаться проживати з ним. Відповідач [PERSON] надала до судового засідання заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу та просить справу розглядати за її відсутністю. Щодо місця мешкання дітей з батьком не заперечує. Відповідно до вимог ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 09.09.2011 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №812, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 09.09.2011 року ( а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, між ними відсутні спільні інтереси, вони не бажають бути разом. Причиною розпаду сім`ї є відсутність між подружжям взаєморозуміння, любові та поваги. Про наявність майнового спору в позові не йдеться. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відновлювати подружні відносини з відповідачем не має наміру, оскільки вважає, що їхня сім`я розпалася остаточно. Відповідно до ст.56 ч.3 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Стаття 105 ч.3 Сімейного Кодексу України наголошує на те, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу, відповідно до вимог ч.1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як наголошує положення ст. 24 ч.1 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд приймає той факт, що сторони дійшли згоди щодо мешкання малолітніх дітей разом з батьком. За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін. Судовий збір по справі складає 908 грн., який повністю сплачено позивачем при зверненні до суду. На підставі ч.3 ст.\~105, ст.ст.\~110,\~112,115, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved