Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

12 березня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість у сумі 127\~885,73 грн., посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 13 серпня 2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, однак, в зв`язку з порушенням відповідачем зобов`язань за вказаним договором станом на 31 січня 2019 року виникла заборгованість у розмірі 127\~885,73 грн., яка складається з: 8\~482,24 грн. - заборгованість за кредитом; 119\~403,49 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом з 13 серпня 2007 року по 29 грудня 2017 року яку позивач просить стягнути з відповідача разом із судовими витратами в сумі 1 921,00 грн. До позовної заяви позивач додав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та про розгляд справи за відсутності позивача (а.с. 5). Ухвалою від 13 квітня 2020 року справу прийнято до провадження та відкрито провадження у цій справі та з урахуванням ст. 274, 279\~ЦПК України ухвалено її розглядати у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Вказану ухвалу направлено сторонам, а відповідачу разом із копією позовної заяви з додатками. Копії ухвали та позову відповідачем не отримані, кореспонденція повернулась до суду з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Представник позивача до судового засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилась, по дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином шляхом направлення повісток та розміщення оголошень на офіційному веб-сайті «Судова влада». Таким чином, враховуючи вжиття судом всіх передбачених законом заходів для сповіщення відповідача, на підставі ч. 11 ст. 128 ЦПК України, суд вважає його належним чином повідомленим про розгляд справи. З урахуванням положень ст. ст.\~223,\~280 ЦПК України\~та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з вимогами ч. 1\~ст.\~14\~ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що позивач має банківську ліцензію за № 22 на право надання банківських послуг від 05 жовтня 2011 року, визначених частиною третьою\~статті 47\~ЗУ «Про\~банки і\~банківську діяльність» та інші дозволи НБУ щодо здійснення банківської діяльності та Статут АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 20, 22-23). Як вбачається з матеріалів справи, 18 вересня 2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір б/н шляхом підписання заяви, в якій зазначено, що остання отримала платіжну картку кредитка «Універсальна», сума кредитного ліміту зазначена «500,00», базова процентна ставка - 3 % на місяць на залишок заборгованості (а.с. 19). 18 вересня 2007 року [PERSON] ознайомилася з умовами кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», про що поставила свій підпис у довідці про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», в якій зазначена базова відсоткова ставка в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи із розрахунку 360 днів у році) 3,0 %. Також зазначено строк внесення щомісячних платежів, що складають 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн. і не більше залишку заборгованості - до 25 числа кожного місяця, комісія за несвоєчасне погашення заборгованості - 1% від загальної суми заборгованості, та не менше 10 грн., процентна ставка на суму несанкціонованого перевищення ліміту кредитування 4.5 % (а.с. 20). Факт підписання [PERSON] вказаних заяви та довідки про умови кредитування відповідачем не спростований та не оспорюється. До кредитного договору банк додав розрахунки заборгованості (а.с. 6-9), довідку про умови кредитування (а.с. 20) та витяг із Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 11-16). За нормами ч.ч. 1, 2\~ст.\~207\~ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст. ст.\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1\~ст.\~638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно із ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.\~\~\~\~ До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.\~1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до положень статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Приписами ст.\~12\~ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача заборгованість за простроченим кредитом та заборгованість за простроченими відсотками. Посилання позивача на витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: http://privatbank.ua/terms/pages/70/. як невід`ємні частини спірного договору, являються безпідставними, так як матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зазначені в цих документах. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) та узгоджується з правовим висновком Великої Палата Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19). Пленум Верховного Суду України у пункті 11\~постанови від\~18\~грудня 2009\~року №\~14\~«Про судове\~рішення у\~цивільній справі» роз`яснив судам, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6\~ст. 81 ЦПК України). Судом враховується, що належним чином дослідити поданий стороною доказ (у даному випадку розрахунок заборгованості за кредитним договором), перевірити його, оцінити в сукупності та взаємозв`язку з іншими наявними у справі доказами, а у випадку незгоди з ним повністю чи частково - зазначити правові аргументи на його спростування і навести у рішенні свій розрахунок - це процесуальний обов`язок суду. Враховуючи, що довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду» є частиною кредитного договору, оскільки підписана відповідачем, а фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, суд приходить до висновку, що вимоги банку про стягнення заборгованості за кредитом є частково обґрунтованими. Так, вирішуючи справу в частині вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту суд зазначає, що згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 13 серпня 2007 року, укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON] , станом на 31 січня 2019 року сума заборгованості за кредитом до стягнення разом складає 127\~885,73 грн., з них: заборгованість за кредитом банк зазначає 8\~482,24 грн., заборгованість за простроченими відсотками з 13 серпня 2007 року по 29 грудня 2017 року 119\~403,49 грн. (а.с. 8«а»). Вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту в розмірі 8\~482,24 грн. суд вважає безпідставними, оскільки позивач, в порушення вимог ст.\~81\~ЦПК України не надав належних та допустимих доказів на підтвердження того, коли і на підставі чого виникла така заборгованість. В матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того що кредитний ліміт за даним кредитним договором збільшувався. Враховуючи викладене суд приходить до висновку про недоведеність позивачем заявленого розміру заборгованості за тілом кредиту 8\~482,24 грн., а тому підлягає стягненню сума кредиту в розмірі 500 грн. Окрім того розмір процентів, зазначених в Довідці, не відповідає їх розміру, зазначеному в розрахунку заборгованості за договором від 13 серпня 2007 року процентна ставка в подальшому була значно збільшена, а саме з 01 квітня 2015 року - до 43,2%. Використання позивачем відсоткової ставки в розмірі більшому, ніж 36,00 % на рік, як то погоджено сторонами в Довідці про умови кредитування, без погодження з позичальником не відповідає вимогам закону та не узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, яка викладена в постановах від 05 березня 2018 року в справі №192/156/17-ц, від 16 січня 2018 року в справі №128/4810/15-ц, від 30 січня 2018 року в справі №128/4810/15-ц, від 18 квітня 2018 року в справі №234/10860/16-ц та від 11 липня 2018 року у справі №356/1261/16-ц. Як зазначено у постанові Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі № 489/9289/14-ц, в разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо. Боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку. Такий висновок наведений також у постанові Верховного Суду України від 11 жовтня 2017 року у справі № 6-1374цс17. Проте матеріали справи не містять жодних доказів направлення та отримання відповідачем повідомлень про зміну відсоткової ставки. Банком при нарахуванні відсотків застосовувались ставки, які не передбачені умовами кредитного договору, а належних доказів повідомлення позичальника про їх зміну матеріали справи не містять. Статтею 1056-1 ЦК України\~передбачено, що фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Враховуючи викладене суд частково стягує борг за процентами, оскільки розрахунок боргу, наведений позивачем в цій частині, не узгоджується з умовами договору, згідно якого базова відсоткова ставка 36,0% (що відповідає базовій ставці в місяць 3% на місяць з розрахунку 360 днів у році, зазначеній в заяві). За наведених обставин, суд бере до уваги наданий розрахунок заборгованості за кредитом щодо заборгованості за процентами лише в частині, яка визначає відсоткову ставку до 01 квітня 2015 року , що складає\~6\~261,21 грн., а з 01 квітня 2015 року по 29 грудня 2017 року суд розраховує заборгованість за процентами за наступною формулою: (А1*36,0%*А2)/360днів=Х, де А1 500 грн. тіло кредиту, А2 - 1004 кількість днів у періоді, за який підлягають нарахуванню проценти, а 360 днів - кількість календарних днів у році, з вказаного розрахунку проценти відповідно до умов договору, за вказаний період складають 502 грн. Враховуючи наведене, стягненню з відповідача підлягають проценти у розмірі\~6\~763,21 грн.(6\~261,21 грн. + 502 грн.). Враховуючи викладене, суд зазначає про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника суми заборгованості за тілом кредиту в розмірі 500 грн. та заборгованість за відсотками в розмірі 6\~763,21 грн., а всього 7\~263,21 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені та документально підтверджені судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 109,10 грн. (7\~263,21 / 127\~885,73 х 1 921,00).

Outcome: partial