Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

11 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування обовязкової частки у спадщині за заповітом на земельну ділянку, посилаючись на таке: 03 травня 2011 року померла її мати [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається, зокрема, і з земельної ділянки, розміром 5,85 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в територіальних межах Дмитрівської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 031327, виданого Первомайською райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження від 10.12.2002 року № 420. Спадковим майном померла розпорядилася за життя, склавши заповіт на імя відповідача. Спадщину він прийняв, отримавши свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку та оформив на себе право власності на неї. Вона ж спадщину не прийняла, оскільки в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте, за рішенням суду від 09.02.2016 року строк для звернення з вказаною заявою до нотаріуса їй поновлено. Однак, звернувшись до нотаріуса, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що спадщина вже розподілена з видачею відповідного свідоцтва [PERSON] Вона є спадкоємицею обовязкової частки у спадщині за заповітом померлої матері, оскільки на час відкриття спадщини вона була повнолітньою непрацездатною дитиною спадкодавці, а відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). У спадкодавці залишилося лише двоє дітей (позивачка та відповідач), які б могли спадкувати в рівних частках спадщину за законом у разі відсутності заповіту, тому, їй належить ? частка у спадщину матері, як обовязкова частка. На даний час спадкові права на ? частку земельної ділянки не може оформити, оскільки спадщина вже видана за заповітом братові відповідачу у справі. Позивачка в судове засіданні не прибула, проте надала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи. Від позивачки заперечень щодо ухвалення заочного рішення не надходило. Тому, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України і вирішує спір на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України розглядає справу без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: так, з викладеного позивачкою в позовній заяві встановлено, що 03 травня 2011 року померла мати сторін у справі -[PERSON]., що також вбачається з свідоцтва про її смерть (а.с.4). Після своєї смерті вона залишила спадкове майно, в тому числі, і у виді земельної ділянки розміром 5,85 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в територіальних межах Дмитрівської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка належала їй на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 031327, виданого Первомайською райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження від 10.12.2002 року № 420 (а.с.9). Також спадкодавиця залишила заповіт на імя відповідача у справі - [PERSON], який спадщину прийняв, отримавши на вказану земельну ділянку свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий номер 1-598, видане 29.04.2013 року державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області, а також вже оформив право власності. Позивачка спадщину не приймала, оскільки в шестимісячний термін з дня відкриття спадщини не звернулася до нотаріальної контори з відповідною заявою, проте, за рішенням суду від 09.02.2016 року (а.с.10) строк для звернення з вказаною заявою до нотаріуса їй поновлено і 09.03.2016 року вона з нею звернулася до нотаріуса (а.с.8). Однак, звернувшись до нотаріуса, вона отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме, у видачі свідоцтва про право на спадщину через те, що спадщина вже розподілена з видачею відповідного свідоцтва [PERSON] (а.с.11). Відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Позивачка пенсійного віку, [INFO], крім того, є інвалідом ІІ групи безстроково (а.с.12), тому, вона має право на обовязкову частку у спадщині за заповітом. Оскільки у спадкодавиці є лише двоє спадкоємців першої черги спадкування, які спадщину прийняли, якби був відсутній заповіт, то згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України позивачці належить обовязкова частка у спадщині розміром ? частки. Відповідно до ч.1 ст. 1280 ЦК України якщо після спливу строку для прийняття спадщини і після розподілу її між спадкоємцями спадщину прийняли інші спадкоємці (частини друга і третя статті 1272 цього Кодексу), вона підлягає перерозподілу між ними. Такі спадкоємці мають право вимагати передання їм у натурі частини майна, яке збереглося, або сплати грошової компенсації. Оскільки спадкове майно складається, зокрема із земельної ділянки, то суд вважає за необхідно здійснити перерозподіл спадщини, визнавши частково недійсним, в ? частці земельної ділянки, свідоцтво про право на спадщину за заповітом, реєстровий номер 1-598, видане 29.04.2013 року державним нотаріусом Первомайської державної нотаріальної контори Харківської області на імя [PERSON] на земельну ділянку розміром 5,85 га, цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в територіальних межах Дмитрівської сільської ради Первомайського району Харківської області, яка належала [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ХР № 031327, виданого Первомайською райдержадміністрацією Харківської області на підставі розпорядження від 10.12.2002 року № 420. А також визнати за [PERSON] право власності на ? частку вказаної земельної ділянки, а на решту ? часток земельної ділянки залишити право власності за [PERSON] З огляду на викладене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, бо заявлені вимоги законні, обґрунтовані та у повному обсязі підтверджені доказами.

Outcome: approved