Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

11.05.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідачів про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що 27 лютого 2006 року померла її двоюрідна баба [PERSON]. Після її смерті лишилося спадкове майно, що складається із земельної частки (паю) розміром 2,92 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), яка перебувала у колективній власності КСП ім. газети «Зоря Полтавщини» на території Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. Спадкоємицею за законом після померлої [PERSON] є відповідач [PERSON], яка від належної їй спадщини відмовилась на користь позивачки [PERSON] На даний час [PERSON] бажає визнати право на земельну частку (пай) після померлої двоюрідної баби, що і змусило її звернутися до суду. Також прохає поновити їй строк для звернення до суду, встановлений відповідно до закону, який був нею пропущений з поважних причин. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 14.05.2018 року відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявилися, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності. Позов визнають повністю. Представник відповідача Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області в судове засідання не зявився, надав заяву № 02-17/636 від 31.05.2018 року про розгляд справи за його відсутності. При вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Судом встановлено, що згідно довідки відділу у Новосанжарському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 197/173-18 від 02.05.2018 року, у відповідності до розпорядження голови Новосанжарської РДА № 536 від 24.12.1996 року на імя [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0027607, який зареєстровано 27.12.1996 року за № 6236 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Новосанжарською райдержадміністрацією по КСП ім. газети «Зоря Полтавщини». Взамін вищезазначеного сертифікату державний акт на право власності на земельну ділянку не видавався (а.с. 16). [PERSON] є двоюрідною бабою [PERSON], що підтверджується свідоцтвами про народження серії ІІІ-КЕ № 408907 від 27.01.1993 року, серії ЯД № 558307 від 20.11.1952 року, серії ІV-УР № 2023812 від 12.03.1963 року, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 6-10). [PERSON] померла 27 лютого 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 375697 від 04.05.2018 року (а.с. 14). Згідно повідомлення Новосанжарської державної нотаріальної контори № 870/01-16 від 23.05.2018 року, після померлої 27.02.2006 року [PERSON] заведена спадкова справа № 98/2006 від 10.03.2006 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON] (а.с. 29, 30). Відповідно до письмової заяви [PERSON] відмовляється від належного їй після смерті [PERSON] спадкового майна, визнаючи позовні вимоги [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до ст. 1276 Цивільного Кодексу України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обовязкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Спадкоємцями другої черги спадкування, згідно ст. 1262 ЦК України, є рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Право на прийняття спадщини у випадку спадкової трансмісії здійснюється протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. Відповідно до ч. 2 ст. 1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для прийняття спадщини. Про те, що на імя [PERSON] було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0027607, що видавалися Новосанжарською райдержадміністрацією по КСП ім. газети «Зоря Полтавщини», позивач дізналася лише у жовтні 2017 року, коли відвідувала постійне місце проживання родини в с. Марянівка Новосанжарського району Полтавської області. Суд вважає поважною причиною пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved