Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-29 00:00:00

11 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до Миронівського районного суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 26 грудня 2006 року перебуває у шлюбі з відповідачем, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 155. Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей: доньку: [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Також вказав, що стосунки між ними припинено в січні 2020 року. Відповідач зловживає алкогольними напоями, притягувалась до адміністративної відповідальності за невиконання обов`язків щодо виховання дітей, веде аморальний спосіб життя. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, на шлюб, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. За час їхнього подружнього життя вони переконались, що в них немає спільних інтересів, крім дітей. Вони не мають бажання бути разом, вони жили кожен своїм життям і не намагалися перейнятися проблемами іншого. Вважає, що шлюб між ними є лише формальним, оскільки особисті відносини між ними мають переважно негативний характер, між ними відсутнє навіть нормальне спілкування. Його неодноразові намагання налагодити стосунки не дали жодних позитивних результатів. Такі стосунки негативно впливають на стан морально-психологічного клімату в сім`ї, а тому збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дітей. Як вбачається в повідомленні про вручення поштового відправлення, відповідач ухвалу суду про відкриття провадження у справі разом з додатками отримала 03 квітня 2020 року, що підтверджується датою у поштовому повідомленні. В установлений судом строк письмовий відзив проти позову з посиланням на докази, якими він обґрунтовується, до суду не надала. Від сторін до суду не надійшли заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно п. 1 ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ. Відповідно до п. 4 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є справи про розірвання шлюбу. Згідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Частиною 8 ст. 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Судом встановлено, що 26 грудня 2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Миронівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 155. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище на « [PERSON] ». Від шлюбу мають двох спільних неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя у сторін не склалося, стосунки між ними припинено в січні 2020 року. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, мають різні погляди на сімейне життя, на шлюб, шлюбні стосунки та ведення спільного господарства. За час їхнього подружнього життя вони переконались, що в них немає спільних інтересів, крім дітей. Відповідно до ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, коли шлюб існує лише формально, а сторони не бажають поновити його, шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved