Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

12.05.2016 року [PERSON] звернулася до суду із цим позовом посилаючись на те, що з 14.09.2012 року перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який перебуває на її утриманні та потребує додаткових коштів на щомісячне медичне обстеження і профілактичне лікування. Відповідач із сімєю не проживає, участі в утриманні дитини не приймає, а їй одній важко забезпечити хлопчика, який з народ-ження страждає від гіпоксично-ішемічної енцефалопатії 1 ступеня, аспіраційний синдром, усім необхідним, тому змушена вимагати стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 3500 гривень до досягнення дитиною повноліття та додаткові витрати, повязані з профілактичним лікуванням дитини у розмірі 3800 гривень щомісячно. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала посилаючись на те, що щомісячно несе витрати по утриманню сина: на харчування 1400 гривень, на підгузки 900 гривень, на одяг 500 гривень, а також на його профілактичне лікування 2600 гривень та на проїзд до міста Львова для обстеження 1200 гривень. Відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу дитині, оскільки, хоч офіційно не працює, але періодично виїзджає за кордон на заробітки і розмір його місячного доходу становить від 20 до 50 тисяч гривень. Про його заможний стиль життя свідчать світлини, виставлені у соціальних мережах. Він придбав автомобіль, дорогий телефон, меблі, ремонтує своє житло, відпочиває у барах та ресторанах. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але подав суду заперечення проти позову, в яких зазначає, що з 20.08.2014 року не працює, доходів не має, живе з допомоги батьків, проте допомагає дитині чим може: купляє одяг, памперси, засоби гігієни, забавки. Позивачка відмовляється від спілкування з ним, не дає змоги бачитися з дитиною, але йому відомо, що хлопчик після народження перебував на лікуванні і обстеженні у Львівській обласній клінічній лікарні, у відділі патології недоношених новонароджених дітей. Там пояснили, що таке буває при складних родах і через тиждень дитину виписали як здорову, що підтверджено випискою з медичної карти стаціонарного хворого. Іншого лікарського висновку про хворобу дитини немає. Оскільки медичний висновок про потребу лікування сина та вартість такого відсутній, то вимога про необхідність додаткових витрат на утримання дитини не обгрунтована, а аліменти згідний сплачувати щомісячно у розмірі ? частини заробітку, на який сподівається найближчим часом, так як влаштовується на роботу і уже проходить співбесіду. Вказані позивачкою доходи йому недоступні, оскільки немає професії для значних заробітків; за кордон не їздить, оскільки у нього закінчується віза, а на нову немає коштів; власного автомобіля також не має. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечення відповідача підтримав. Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, мотивуючи це наступним: Ст.180 Сімейного кодексу України встановлений обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 183 СК встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом, а згідно зв ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності із долученим до справи свідоцтвом про народження (а.с.5) сторони зареєстровані батьками [PERSON], [INFO]. Згідно акту (а.с.12) від 14.05.2016 року дитина [PERSON], [INFO], проживає з матірю [PERSON], у будинку її батьків. [PERSON] із сімєю не проживає, участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає. [PERSON] не працює, так як зайнята доглядом за дитиною, потребує матеріальної допомоги. Згідно медичних документів (а.с.6-9, 22-28) дитина [PERSON], [INFO], знаходиться на обліку у невролога з діагнозом: Гіпоксично-ішемічне ураження ЦНС, синдром рухових порушень, гіпертензивно-гідроцефальний синдром. Потребує та проходить постійне спостереження педіатра, окуліста, ортопеда, хірурга, ЛОР-спеціаліста, нейросонографії, УЗО; вигодовування адаптованою сумішшю. За наведених обставин відповідач зобовязаний сплачувати аліменти на сина [PERSON] Крім того, у відповідності зі ст.185 СК України, (якою передбачено, що той із батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення) суд вважає доцільним стягнення з відповідача [PERSON] також додаткових витрат на сина у звязку із його хворобою та потребою постійного лікарського спостереження, лікування, адаптованого харчуваня. Що стосується розміру стягнень, то при його визначенні суд враховує той факт, що згідно долученої до справи копії трудової книжки відповідача він з 20.08.2014 року не працює (а.с.34-35); у відповідності із актом обстеження побутових умов (а.с.32) проживає з бабцею та тіткою [PERSON], з якими веде спільне господарство; згідно свідоцьких показань тітки [PERSON] виключно позитивно характеризується; має власний автомобіль та дохід від випадкових заробітків в середньому 3000 гривень на місяць; піклується про дитину, для якої час від часу придбавав костюмчики, памперси, дитяче харчування. Виходячи з наведеного та враховуючи той факт, що відповідач [INFO], отже молодий, здоровий, працездатний, матеріально забезпечений; на території Старосамбірського району згідно соціологічних досліджень мінімальна оплата праці навіть некваліфікованого робітника становить не менше 200 гривень в день, слід прийти до висновку про наявність у відповідача можливості забезпечити себе та сплачувати аліменти у твердій сумі 1000 гривень щомісячно та нести додаткові витрати по лікуванню дитини також по 1000 гривень. В решті вимог позивачки в частині розміру стягнень з огляду на не обгрунтованість їх належними та допустимими доказами слід відмовити. А тому,

Outcome: partial