Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

11.06.2018 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) до [PERSON] про розірвання шлюбу. 27.06.2018 р. у даній справі відкрито провадження. В позовній заяві зазначено, що 23.09.1997 р. сторони зареєстрували шлюб у Вінницькому міському відділі реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області, актовий запис №2229. Від даного шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO] Різні погляди на сімейні цінності позивача та відповідача призводили до частих суперечок та непорозумінь між ними, внаслідок чого впродовж останніх двох років сторони разом не проживають, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що буде суперечити її інтересам. З підстав зазначених вище, позивач звернулася до суду із даною позовною заявою. В підготовче засідання позивач не з'явилась однак надала на адресу суду заяву у відповідності до якої просила суд розглянути справу у її відсутність, вимоги позову підтримує в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з'явився, однак надав на адресу суду заяву у відповідності до якої просив суд розглянути справу у його відсутність, не заперечував щодо задоволення вимог позовної заяви. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.09.1997 р., що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 23.09.1997 р., виданого Вінницьким міським відділом реєстрації актів громадянського стану Виконавчого комітету Вінницької міської ради народних депутатів Вінницької області, актовий запис №2229. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи те, що позивач змінила своє прізвище [PERSON] у зв'язку з реєстрацією шлюбу на [PERSON], в позовній заяві просила суд після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає, що позивач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем [PERSON]. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп., потрібно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved