Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-21 00:00:00

11.11.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому після уточнення позовних вимог на підставі ухвали судді від 14.11.2016 року про залишення позову без руху, просив визнати, що відповідач є рідним батьком позивача. В обґрунтування позову зазначив, що його мати та відповідач у зареєстрованому шлюбі не перебували, у свідоцтві про народження позивача батько записаний за вказівкою матері. В той же час зі спливом років відповідач визнав позивача своїм сином, про що зробив через органи місцевого самоврядування відповідну заяву. Доказом родинних відносин між сторонами позивач вважає вищевказану заяву відповідача, свідоцтво про своє народження, де ім`я батька зазначено «Іван». Посилаючись на відповідні приписи діючого законодавства вважає, що заявлені ним позовні вимоги слід задовольнити у повному обсязі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 22.12.2016 року, в якій просив слухати справу за його відсутності, на позовних вимогах наполягав та просив їх задовольнити (а.с.31). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву від 22.12.2016 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі та просив слухати справу за його відсутності (а.с.32). Третя особа по справі в особі свого керівника надала суду дві заяви від 20.12.2016 року за однаковим номером 2057-15.38-04.01, в одній з яких просила слухати справу без участі представника третьої особи, а в іншій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала (а.с.27-28). Враховуючи, що сторони до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до свідоцтва про народження серії І-АВ №55203, виданого Миронівським сільським відділом ЗАЦС Первомайського району Харківської області 28.11.1970 року(актовий запис №28), позивач [PERSON] народився 06.11.1970 року, його батьками зазначені: у графі батько вказане лише ім`я «Іван», в графі мати вказана «Мороз Марія Володимирівна»(а.с.9). 25.06.2006 року у с. Миронівка Первомайського району Харківської області померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва по смерть серії І-ВЛ №075345, виданого 26.06.2006 року виконавчим комітетом Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області (актовий запис №6)(а.с.10). Відповідач [PERSON], 31.10.2016 року через виконавчий комітет Миронівської сільської ради Первомайського району Харківської області зробив заяву про те, що він батьківство по відношенню до [PERSON] визнає (реєстровий номер 24)(а.с. 8, 30). Інших доказів вказаного факту суду надано не було, що у той же час є достатнім для постановлення рішення по суті позовних вимог. Призначати судово-генетичну експертизу суд не вбачає необхідності. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено ст..126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до норм ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути предявлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути предявлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1 ст.135 СК України, тобто за вказівкою матері, що мало місце в даному випадку. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved