Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

11 листопада 2016 року заявниця звернулася до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті [PERSON], померлого 14 жовтня 2015 року, у віці 40 років у м. Докучаєвськ Донецької області. В обґрунтування вимог зазначає, що у 2001 році вона познайомилася з [PERSON] і 10 листопада 2001 року між ними було зареєстровано шлюб. Від шлюбу народився син [PERSON]. Сімя постійно проживала у [INFO]. У травні 2002 року із-за зловживання чоловіком алкоголю шлюб розпався і з цього часу вони стали мешкати окремо. У цей час він виїхав до АР Крим, де мешкали його батьки. Пізніше разом з батьками він переїхав на постійне місце проживання до [INFO]. 14 червня 2004 року шлюб з [PERSON] було розірвано. На початку 2016 року їй стало відомо, що 10 жовтня 2015 року було видано свідоцтво про смерть [PERSON], в якому у графі місце смерті зазначено «Донецька Народна Республіка». До цього часу у м. Докучаєвську тривають бойові дії, тому вона не може виїхати туди. Діючи в інтересах дитини, заявниця звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. У звязку з тим, що «Донецька Народна Республіка» Україною не визнається, вона у 2016 році звернулася до РАЦС у Красногвардійському районі з проханням зареєструвати на території України, смерть її колишнього чоловіка [PERSON], проте отримала відмову. На підставі вищевикладеного заявниця вимушена звернутися до суду з даними вимогами. Заявниця у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву в якій заявлені вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити та справу слухати без її участі. Представник заінтересованої особи Красногвардійського районного у м. Дніпропетровську відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. Вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], зареєстрованому 10 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бабушкінського районного управління юстиції м. Дніпропетровська, актовий запис № 863. 28 вересня 2002 року у подружжя народився син [PERSON]. 14 червня 2004 року шлюб між заявницею та [PERSON] було розірвано. На початку 2016 року заявниці стало відомо, що [PERSON] помер. З матеріалів справи вбачається, що 14 жовтня 2015 року [PERSON], [INFO], помер у м. Докучаєвськ, Донецької Народної Республіки. На підтвердження факту смерті [PERSON], заявниця надала довідку про причину смерті № 108 від 15 жовтня 2015 року та свідоцтво про смерть ДНР № 006605, видане 16 жовтня 2015 року Докучаєвським міським відділом запису актів громадянського стану Державної [PERSON] Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки. Враховуючи, що документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] видані установою на тимчасово непідконтрольній Україні території, ці документи є недійними і не створюють правових наслідків. Відповідно до ч. 2 ст. 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 8\~ст. 256 ЦПК України,\~суд вправі встановити факт смерті особи в певний час в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України,\~встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 постанови № 5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. Заявниця зверталася до Красногвардійського відділу РАГС з заявою про реєстрацію смерті її колишнього чоловіка, однак згідно листа № 134/15-25 від 02.11.2016 року їй було. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що [PERSON], [INFO], помер 14 жовтня 2015 року у м. Докучаєвськ, Донецької Народної Республіки. Відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. На підставі викладеного та

Outcome: approved