overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач\~у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 09 серпня 1991 року. З лютого 2012 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-13 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 10 листопада 2007 року, від якого мають сина доньку Уляну, [INFO]. Протягом тривалого часу сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення на його користь з відповідача на його утримання аліменти у розмірі по 400 грн. щомісячно пожиттєво. Позовні вимоги обґрунтовував тим , що відповідач є його єдиним сином. Він проживає один та за станом здоров»я потребує постійного стороннього догляду , а тому має намір влаштуватись до геріатричного інтернату. Оскільки він має сина, то обов»язкою умовою для влаштування до інтернату є стягнення аліментів із сина на його утримання. Просив стягнути з відповідача на його користь та на його утримання щомісячно по 400 грн. пожиттєво. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, збільшив та просив стягувати з відповідача на його користь та на його утримання аліменти у розмірі по 450 грн. щомісячно по- життєво. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Встановлено, що відповідач є сином позивача, що підтверджується його свідоцтво про народження та не заперечується відповідачем. Позивач досяг пенсійного віку, та є непрацездатним за віком. Із медичної картки позивача убачається, що позивач страждає на хворобу паркинсона та має інші хронічні захворювання, потребує сторонньої допомоги. Позивач проживає один, а відповідач не на доглядає за ним та не може забезпечити належний догляд. Зазначені обставини є підставою для поміщення позивача в геріатричний інтернат. ч. 1 ст. 202 СК України передбачено, що повнолітні дочка, син зобов'язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. Оскільки відповідач не забезпечує батькові належного догляду та належного утримання , позивач не позбавлявся відносно відповідача батьківських прав, є наявні підстави для задоволення позовних вимог. Підлягають стягненню з відповідача на користь держави витрати по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

11 травня 2016року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зазначивши, що з 23 вересня 2000 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з ними, знаходиться на утриманні матері. Шлюбні відносини з відповідачем припинені внаслідок несумісності характерів, відсутністю взаєморозуміння. Вважає, що подальше сімейне життя не можливе, спору про розділ майна та місце проживання дитини немає. Позивач в судове засідання не з'явилась, до початку розгляду справи надала заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволені позовних вимог. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлено відповідно до вимог ЦПК України; заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надано, про причини неявки не повідомлено, заяв про розгляд справи у його відсутність не надано. Відповідно до вимог ст.ст. 224,226 ЦПК України за згодою позивача суд постановляє заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що 23 вересня 2000 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області 23.09.2000 року, зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO], про що складено відповідний актовий запис №655, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецької області 23.09.2000 року. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], про що 09 грудня 2002 року складено відповідний актовий запис за №1151 відділом реєстрації актів громадського стану Жовтневого рай управління юстиції м Маріуполя Донецької області 09.12.2002, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого 09.12.2002, де батьками дитини вказані [PERSON] та [PERSON]. Позивач посилається на те, що шлюбні відносини між подружжям припинені внаслідок несумісність характерів та відсутності взаєморозуміння. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення вважає неможливим. Спору про розділ майна подружжя та місце мешкання дитини немає. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 ч.2 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких умовах, суд вважає, що сім'я фактично припинила існування і шлюб між сторонами підлягає розірванню, оскільки перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін та дитини. На підставі ст. ст. 105, 109, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про розірвання зареєстрованого з відповідачем 22 лютого 2003 року шлюбу, в якому вони мають неповнолітніх дитей - сина [PERSON], який народився 09 квітня 2003 року, доньку [PERSON], яка народилась 26 січня 2010 року, мотивуючи тим, що сімейні відносини між ними припинені з серпня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, довіри, втратити почуття любові. Вважає, що подальшого сумісного проживання і збереження сімї неможливе, тому, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, розглянувши заяви позивача і відповідача про розгляд справи у їх відсутність,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 10 січня 2014 року виконавчим комітетом Малинівської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина - [PERSON] [INFO], якого просить залишити проживати з нею. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден повністю. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 10 січня 2014 року перебувають у шлюбі. ( а.с.4). У сторін є дитина - [PERSON].[INFO] . ( а.с.5 ). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

11 травня 2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 07 вересня 2013 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Однак, сімейне життя не склалося, тому позивачка вважає, що їх сімя розпалась, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] зареєстрований 07 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 201. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала повністю та пояснила, що сімя фактично розпалася, з січня 2016 року проживають окремо, просить шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що дійсно з січня 2016 року проживають окремо, сімя фактично розпалася. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 вересня 2013 року (а.с.6). Від спільного життя мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с.5). Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки сторони стали чужими людьми, почуття любові між ними втрачено, з січня 2016 року сторони проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримають, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки понесені судові витрати в розмірі 551, 20 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-27 00:00:00

11 травня 2016 року сторони зареєстрували шлюб у Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 524. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на несхожість характерів, відсутність спільних інтересів, конфлікти, втрату почуття любові та поваги, окреме проживання, [PERSON] звернулась в суд з вищеозначеним позовом про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивачка та її представник наполягають на розірванні шлюбу оскільки відповідач жодних дій щодо збереження сімї не вчиняв і вони продовжують проживати окремо. Судовий збір, сплачений при подачі позовної заяви, позивачка просить з відповідача не стягувати. Відповідач вимоги визнав, також наполягає на розірванні шлюбу. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони мають різні погляди на життя, втратили почуття любові та поваги, проживають окремо тривалий час і наполягають на розірванні шлюбу, а тому приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя «Шевчуків» та збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них і його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці присвоїти дошлюбне прізвище «Беринда». Спору щодо місця проживання сина не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

11 травня 2016 року Центральним районним судом м.Миколаєва ухвалено заочне рішення, яким відмовлено у задоволенні позову\~ [PERSON]\~ до [PERSON], третя особа [PERSON]\~ про\~ усунення від отримання права на спадкування, визнання права власності та визначення часток. Ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 06 червня 2016 року цивільну справу повернуто до Центрального районного суду м.Миколаєва для виконання вимог ст.220 ЦПК України. У судове засідання сторони не зявилися, про дату, час та місце слухання повідомлялися судом належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч.3 ст. 220 ЦПК України, присутність у судовому засіданні сторін не є обовязковою. Позивач звернувся до суду з позовом про визнання права власності за нею та усунення [PERSON] від права на спадкування, проте нею при подачі позову не було сплачено судовий збір і в рішенні суду не знайшло відображення. Відповідно до ч. 1\~ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи вищевикладене, у відповідності до ст.80,88 ЦПК України, з позивача [PERSON]підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 1102,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

11 травня 2017 позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 26 листопада 1994року вона уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 02.01.2002року народження. Позивач вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, обовязки, ведення спільного господарства . Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати за її відсутності, а позов задовольнити, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Головко». Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати за його відсутності та вказав, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 26.11.1994року, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №133720 виданим Новоодеським РВ ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області 14.12.2013року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 02.01.2002року народження, що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу так я к перебування в шлюбі з відповідачем суперечить її інтересам. Відповідач позовні вимоги визнав. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу прізвища «Головко» підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони в судове засідання не з'явилися, надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, відповідач позов визнав. Судом на підставі частини другої статті 197 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК), у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК у разі визнання позову відповідачем суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 лютого 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилися дитина - син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. (а.с.7). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітніх дітей та інші обставини життя подружжя, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 31 серпня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем з березня 2017 року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах про розірвання шлюбу наполягав. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 31 серпня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб І-СР №135254 від 27 грудня 2016 року. Від спільного шлюбу мають двох дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей. З березня 2017 року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved