Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-17 00:00:00

11.12.2019 позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просять стягнути з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання на період навчання у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позовної заяви до суду і до закінчення навчання [PERSON] , але не більше ніж до досягнення 23 років. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є батьком позивача - [PERSON] , і до 18 років на її утримання сплачував аліменти згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 04.01.2002. Шлюб між батьками [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу, видане 19.11.2002 відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського районного управління юстиції. Донька [PERSON] після припинення сімейних відносин між батьками проживає однією сім`єю разом з матір`ю. [PERSON] повністю забезпечує доньку, купує продукти харчування, одяг, канцелярське приладдя, дає кошти на кишенькові витрати. На теперішній час позивач [PERSON] навчається н денній формі навчання і є студенткою І курсу бакалаврського рівня освіти факультету початкового навчання Харківського національного університету імені Г.С. Сковороди, строк навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Оскільки надавати матеріальну допомогу добровільно відповідач відмовляється, тому позивачі вимушені звернутися до суду за вирішенням цього питання. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 28.04.2020 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник - адвокат Руднєва І.С. в судове засідання не з`явилися. Разом з тим, представник позивачів надала суду заяву (вх. № 26613 від 11.08.2020) про розгляд справи без їх участі, вказала, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. 13.08.2020 від представника відповідача - адвоката Топчийова Є.В. надійшла заява (вх. № 26979), в якій він зазначив, що відповідач позовні вимоги визнає частково - у розмірі 1/10 частини від заробітку, оскільки наразі у нього на утриманні 4 дітей, а також його дружина. Просив розглянути справу без їх участі. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 26.12.2001 Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції (а.с.13). Матір`ю є [PERSON] . 19 листопада 2002 року шлюб між батьками позивача - [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу відділу реєстрації актів громадянського стану Артемівського районного управління юстиції зроблено запис за № 100, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.19). Згідно з довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої 24.09.2019 за № 02-16981-2019 Департаментом реєстрації та цифрового розвитку Харківської міської ради Харківської області, [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 24.09.2019 по теперішній час (а.с.17). За рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.08.2003, яке набрало законної сили 26.09.2003, відповідач сплачував на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] до досягнення нею повноліття у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (а.с.22). Згідно довідки № 243 виданої 22.11.2019 Харківського національного педагогічного університету ім. Г.С. Сковороди (а.с.20), [PERSON] є студенткою І курсу бакалаврського рівня освіти факультету початкового навчання Харківського національного університету імені Г.С. Сковороди, форма навчання - денна. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023. Строк навчання та сума оплати навчання підтверджується договором про надання освітніх послуг на комерційній основі, укладеного 06.08.2019 між Харківським національним педагогічним університетом імені Г.С. Сковороди в особі ректора Прокопенка І.Ф. та Ткаченко Тетяною Олексіївною (а.с.21). Розділом 4 цього Договору передбачено, що вартість навчання за один навчальний рік складає 13 460 грн. Позивачі вказують, що на даний час [PERSON] навчається на денній формі, а тому не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. Зазначає, що відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Згідно із ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобов`язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку - двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв`язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідач визнав позовні вимоги частково, та погодився сплачувати аліменти на навчання доньки у розмірі 1/10 частини від заробітку обґрунтовуючи це тим, що на його утриманні перебуває чотири дитини (повнолітня позивач [PERSON] , двоє дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , від шлюбу з [PERSON] , а також ще одну неповнолітню доньку, [INFO] , на яку він сплачує аліменти за виконавчим листом № 2-818/2003) та дружина [PERSON] (а.с.52-56). Однак, документів, які б підтверджували той факт, що дружина відповідача [PERSON] наразі перебуває на його утриманні у зв`язку з декретною відпусткою не надано, в матеріалах справи міститься лише виписка з медичної карти, в якій це вказано, однак вона датована 16.10.2019 (а.с.50). На час розгляду справи такі документи суду не були надані. Згідно довідки про доходи № 100/03 від 04.06.2020 (а.с.57) [PERSON] працює на підприємстві ТОВ «Востокагро» трактористом - машиністом сільськогосподарського виробництва та в період з вересня 2019 року по лютий 2020 року отримав дохід на загальну суму 289 411,04 грн., з яких 62 283,97 грн. відрахування на аліменти (арк. с. 57). Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до довідки про доходи № 27 від 05.12.2019 (а.с.23) позивач [PERSON] працює ТДВ «Красносільське» бухгалтером розрахункового відділу та отримала заробітну плату за період з 01.12.2018 по 30.11.2019 на загальну суму 52 931,21 грн. (без відрахованих податків та зборів). Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов`язок доказування своїх доводів і заперечень. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, той факт, що повнолітня [PERSON] здобуває освіту, навчається на денній формі, вона потребує матеріальної допомоги, та обов`язок відповідача, який є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, надавати допомогу доньці і можливість надання такої допомоги, про що свідчить довідка про отриману заробітну плату у сумі 289411,04 грн. за рік, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню частково, з огляду на те, що на його утриманні перебувають ще троє неповнолітніх дітей, а тому призначає до стягнення з відповідача на користь позивача - [PERSON] аліменти на її утримання на час її навчання в розмірі 1/8 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 840 грн. 80 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: partial