Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

10 липня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до сільської ради с. Стражгород Теплицького району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вказав, що [INFO] померла його баба [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Стражгородської сільської ради Теплицького району Вінницької області. Він є спадкоємцем за заповітом після померлої, однак, вчасно не звернувся до нотаріальної контори з метою оформлення спадщини так, як не знав, що його баба померла і про це йому ніхто не повідомив, також йому не було відомо, що померла склала на його ім`я заповіт. А в період з 09.05.2017 по 09.05.2019 він працював в Канаді та повернувся на територію України 17.06.20119 року. Коли позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, то виявилось, що шестимісячний строк, який передбачений законодавством України для подання заяви про прийняття спадщини, закінчився, тому йому відмовили у прийняті заяви про прийняття спадщини. Вважає, що вказаний строк пропущено ним з поважної причини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій просить справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги просить задовольнити. Від відповідача - Стражгородського старостинського округу Теплицької селищної ради Теплицького району Вінницької області - надійшла заява про розгляд справи у відсутність їх представника, не заперечують проти задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [INFO] в с. Огіївка Гайсинського району Вінницької області померла [PERSON] . Позивач [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , що підтверджується паспортом [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 4-5); свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] (а.с. 7); заповітом [PERSON] від 14.02.2006, зареєстрованим в реєстрі за № 16 (а.с. 9). Позивач до нотаріальної контори звернулась після спливу шестимісячного строку, який встановлено ст. 1270 ЦК України, тому постановою державного нотаріуса Теплицької державної нотаріальної контори Лужанської Т.В. від 25 червня 2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1223, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Враховуючи встановлені судом обставини, те, що позивач не мав змоги подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини у зв`язку з тим що він не знав про смерть заповідача, та про те, що на його ім`я складено заповіт, а також те, що він знаходився за межами країни, суд вважає, що у позивача були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини, тому причину пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважною і вважає можливим його продовжити, що відповідає правовому висновку Верховного суду України у справі 6-85цс12 від 26 вересня 2012 року. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved