Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-05 00:00:00

10 листопада 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення переданих за розпискою грошових коштів у розмірі еквівалентним 40\~000,00 доларів США. В подальшому [PERSON] уточнив свої позовні вимоги і просив залучити в якості співвідповідача по справі Фермерське господарство «АЖУР+Н» та стягнути з Фермерського господарства «АЖУР+Н» еквівалент 40000,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 1072800,00 гривень, а с [PERSON] еквівалент 157\~350,00 доларів США, що становить за курсом НБУ становить 4\~220\~127,00 гривень. В подальшому [PERSON] подав заяву про залишення частково без розгляду грошові вимоги до [PERSON] у розмірі еквівалентному 40\~000 доларів США, а отже остаточними позовними вимогами [PERSON] є до [PERSON] стягнення боргу у розмірі еквівалентним 117\~350,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 3147327,00 гривень, а до ФГ «АЖУР+Н» стягнення боргу в розмірі еквівалентним 40000,00 доларів США, що за курсом НБУ становить 1072800,00 гривень. [PERSON] обґрунтував свої вимоги до [PERSON] тим, що на підставі договору позики від 07 січня 2015 року передав в позику грошові кошти у розмірі еквівалентом 157\~350,00 доларів США, які [PERSON] зобовязався повернути до 07 січня 2016 року, але не виконав зазначені грошові зобовязання. Крім того, [PERSON] стосовно ФГ «АЖУР+Н» обґрунтував свої вимоги тим, що відповідно до розписки від 29 квітня 2014 року, ФГ «АЖУР+Н» через [PERSON] отримало еквівалент 40\~000 доларів США для купівлі сільськогосподарської техніки, але свої грошові зобовязання по поверненню коштів не виконало. [PERSON] в своїх поясненнях вказав, що частково кошти повернув. ФГ «АЖУР+Н» свої заперечення до суду не надало. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладено договір позики від 07 січня 2015 року, відповідно до якого [PERSON] отримав в позику грошові кошти в розмірі 157\~350,00 доларів США і зобовязувався їх повернути до 07 січня 2016 року. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до п. 4.3 вказаного договору, підписання цього договору підтверджує повну передачу грошей, а отже є доведеним, що [PERSON] отримав зазначені в договорі позики кошти. Доказів повернення коштів, отриманих за договором позики від 07 січня 2015 року у встановлений договором строк 07 січня 2016 року, [PERSON] до суду не надав, в той же час, відповідно до остаточних позовних вимог [PERSON] остаточна заборгованість [PERSON] складає 117\~350,00 доларів США. Також, судом встановлено, що відповідно до розписки від 29 квітня 2014 року, яку було підписано [PERSON], для купівлі трактора МТЗ та сіялки «Кенза» отримано від [PERSON] грошові кошти у розмірі 40\~000 доларів США. Судом встановлено, що ФГ «АЖУР+Н» код ЄДРПОУ 38128024 є правонаступником ФГ «АЖУР-Н» код ЄДРПОУ 38128024. Станом на 29 квітня 2014 року, відповідно до статуту ФГ «АЖУР-Н» [PERSON] є членом ФГ «АЖУР-Н». Відповідно до п. 1.8 статуту ФГ «АЖУР-Н» члени господарства користуються рівними правами по всій господарській, економічній та фінансовій діяльності господарства. Відповідно до розписки від 29.04.14, фактично кошти були отримані та використані ФГ «АЖУР+Н» для купівлі трактора МТЗ та сіялки «Кенза», для подальшого їх використання у господарській діяльності ФГ «АЖУР-Н». Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2\~ ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, суд приходить до висновку, що письмова розписка від 29 квітня 2014 року є належним доказом, що свідчить про фактичне отримання грошових коштів в розмірі 40 000 доларів США ФГ «АЖУР-Н» та укладення сторонами договору позики, що узгоджується з Правовою\~позицією,яка\~висловлена\~Верховним\~Судом\~України\~в\~постанові\~від\~11\~листопада\~2015\~року\~у\~справі\~\~№ 6-1967цс15. Доказів повернення коштів, отриманих відповідно до розписки від 29 квітня 2014 року, у встановлений строк 31 грудня 2014 року, ФГ «АЖУР+Н», як правонаступник ФГ «АЖУР-Н», до суду не надало, що свідчить про наявність заборгованості ФГ «АЖУР+Н» у розмірі 40\~000,00 доларів США. Також, суд зазначає, що відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Крім того, суд при прийняті рішення, керується ч. 2 ст. 214 ЦПК України та застосовує Правову позицію, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 02 липня 2014 року\~у справі N 6-79цс14, згідно до якої, відповідно до норм ст. ст. 1046, 1047 ЦК України договір позики (на відміну від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов'язанням повернення) певної грошової суми, так і дати її отримання. Аналіз норм ст. 99 Конституції України, ст. ст. 192, 533 ЦК України дає підстави для висновку про те, що незалежно від валюти боргу (тобто грошової одиниці, в якій визначена сума зобов'язання) валютою платежу, тобто засобом погашення грошового зобов'язання і його виконання є національна валюта України - гривня. Отже, з [PERSON] підлягають стягненню 3\~147 327,00 гривень, що за курсом НБУ відповідає 117\~350,00 доларів США, а з ФГ «АЖУР+Н» підлягають стягненню 1\~072 800,00 гривень, що за курсом НБУ відповідає 40 000,00 доларів США. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в обсязі відповідно до остаточних позовних вимог.

Outcome: approved