Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

12.03.2015 року за поштовим штемпелем уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації ПАТ «АКБ «Київ» Кічук О.І. звернувся до суду із вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 03.03.2007 року між «АКБ «Київ» правонаступником якого є ПАТ «АКБ «Київ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 108/2007 за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 300000,00 грн. та 39600,00 дол. США зі сплатою 21 % відсотків річних в гривні і 16% річних в іноземній валюті, зі строком погашення до 02.03.2010 року. З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 03.03.2007 року між «АКБ «Київ» та [PERSON] був укладений нотаріально посвідчений договір іпотеки за яким останній передав в іпотеку банку належну йому на праві власності квартиру [ADDRESS]. 15.02.2012 року Святошинським районним судом м. Києва ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 108/2007 від 03.03.2007 року. 09.08.2012 року державним виконавцем ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження. Оскільки на час звернення до суду умови кредитного договору не виконі та не виконане рішення суду, позивач просить звернути стягнення на майно, передане в іпотеку згідно договору іпотеки від 03.03.2007 в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором № 108/2007 від 03.03.2007 року у загальному розмірі 350999,59 грн. та 81401,05 дол. США (що по курсу НБУ становить 2226969,28 грн.), з яких: 137000,00 грн. та 36000,00 дол. США - прострочена заборгованість по кредиту; 122739,76 грн. та 24154,46 дол. США - прострочена заборгованість по відсоткам; 1497,62 грн. та 299,83 дол. США - поточна заборгованість по відсотках за кредитом; 50005,00 грн. та 13140,00 дол. США - пеня за несвоєчасне повернення кредиту; 39757,21 грн. та 7806,76 дол. США - пеня за несвоєчасну сплату відсотків за кредитом. Позивач згідно п. 22 ч.1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору. Свої позовні вимоги обґрунтовує ст. 589 Цивільного кодексу України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку». Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 01.07.2015 року [PERSON] була залучена до участі в справ в якості третьої особи без самостійних вимог. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково. Зазначив, що звернення стягнення можливе лише на його ? частину зазначеної квартири. Крім того зазначив, що сума заборгованості є досить значною, він як пенсіонер не має можливості її погасити. За можливості згоден віддавати всю пенсію на погашення заборгованості. Представник третьої особи проти позову заперечував. Зазначив, що є рішення суду, яким визнано право власності на ? частину квартири [ADDRESS] за [PERSON] та ? частину зазначеної квартири за [PERSON] В даному випадку позивач намагається звернути стягнення на майно, яке належить третій особі. Також зазначив, що позивач посилається на договір іпотеки який був укладений з порушенням законодавства, за яким в іпотеку не може передаватись майно, що є спільною сумісною власністю без згоди співвласника. Суд, заслухавши думку представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.03.2007 року між АКБ «Київ», правонаступником якого є ПАТ «АКБ» Київ» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 108/2007 з додатками № 1 (тарифи на кредитні операції в національній та іноземній валюті), 2, 3, 4 до нього - графіки погашення заборгованості. За умовами договору банк надав відповідачу кредит у розмірі 300000,00 грн. та 39600,00 дол. США зі сплатою 21 % відсотків річних в гривні і 16% річних в іноземній валюті, зі строком погашення до 02.03.2010 року (а.с.8-10, 11,12,13,14). З метою забезпечення виконання кредитного зобов'язання 03.03.2007 року між АКБ «Київ» та [PERSON] укладено договір іпотеки за умовами якого останній передав в іпотеку банку належну йому на праві власності на підставі нотаріально посвідченого 23.05.2003 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу (реєстровий № 548) договору купівлі-продажу квартиру [ADDRESS]. Право власності зареєстроване Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна (а.с.20-23). 05.07.2007 року між АКБ «Київ» та [PERSON] була укладена додаткова угода № 1 до кредитного договору № 108/2007 за якою змінено позичковий рахунок з якого здійснюється оплата (а.с.15). 25.04.2008 року між АКБ «Київ» та [PERSON] було укладено додаткову угоду № 2 до кредитного договору № 108/2007 якою сторони визначили, що кредит надається частинами в сумі 499980,00 грн. на строк з 03.03.2007 року по 02.03.2010 року на поточні потреби наступним чином: кредит у гривнях в сумі 300000,00 грн., кредит у валюті в сумі 39600,00 дол. США, що становить 199980,00 грн. по курсу НБУ станом на 25.04.2008 року - 5,05 грн. за 1 дол. США. Також угодою визначено, що позичальник сплачує кредитодавцю 21% річних в гривні та 16% річних в валюті. Крім того додатковою угодою змінено заставну вартість квартири на 842789 грн.(а.с.16). 03.03.2007 року між АКБ «Київ» та [PERSON] була укладена угода № 3 до кредитного договору № 108/2007 якою визначені умови надання кредиту, супутні витрати, зазначений графік платежів за договором (а.с.18-19). 03.03.2007 року Святошинським районним судом м. Києва 15.02.2012 року ухвалено рішення про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 108/2007 від 03.03.2007 р. в сумі 348089,13 грн. та 43274,95 дол. США (а.с.38-39). Відповідно до ч.1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до п.1 ст.33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду. Наявність судового рішення про стягнення з відповідача заборгованості на користь банку не звільняє його від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум шляхом звернення стягнення на передане відповідачем в іпотеку майно. Отже, враховуючи те, що на даний час заборгованість за кредитним договором № 108/2007 від 03.03.2007 р. [PERSON] не погашена, наявне рішення про стягнення заборгованості та те, що стягнення заборгованості за рішенням суду не позбавляє позивача права на звернення стягнення на предмет іпотеки, суд вважає, що існують всі підстави для задоволення вимоги банку про звернення стягнення на передану в іпотеку квартиру [ADDRESS]. Суд критично ставиться до заперечень відповідача та представника третьої особи про неможливість звернення стягнення за всю квартиру [ADDRESS] в зв'язку з тим, що ? її частина належить третій особі у справі - [PERSON] та про відсутність згоди [PERSON] на передання квартири в іпотеку з огляду на наступне. В матеріалах справи міститься заява [PERSON] якою вона надає згоду на передання [PERSON] квартири [ADDRESS] в іпотеку (а.с. 85). 13.07.2012 року за поданням ВДВС Святошинського РУЮ у м. Києві Святошинським районним судом м. Києва постановлена ухвала якою визначено частку [PERSON] у квартирі [ADDRESS], якою він володіє спільно з [PERSON] шляхом визнання за ним права власності на ? частину у зазначеній квартирі (а.с.63-63-а). Ухвалою Вищого Спеціалізованого суду м. Києва з розгляду цивільних і кримінальних прав від 13.03.2013 року ухвалу Святошинського районного суду м. Києва залишено без змін (а.с.66-69). Тобто ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 13.07.2012 року визначено частки на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] ? та [PERSON] 1/2 . Згідно ч.1 ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перхід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.4 ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до Закону. Відповідно до ч. 2 ст. 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть бути підтверджені іншими засобами доказування. Відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Представником третьої особи та відповідачем не надано доказів, які б підтверджували державну реєстрацію права власності як [PERSON] так і [PERSON] на їх частини квартири [ADDRESS]. Дана обставина свідчить про те, що на час розгляду даної справи спірна квартира належить відповідачу. Дана обставина позбавляє позивача звернутись в межах цього позову до [PERSON] як до відповідача, оскільки перехід права власності на предмет іпотеки, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна ( ст. 23 ЗУ «Про іпотеку», п. 36 Постанови № 5 Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року). На підставі викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги в судовому засіданні знайшли своє підтвердження та обґрунтування, що є підставою для їх задоволення в повному обсязі. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір.

Outcome: approved