Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-27 00:00:00

11.06.2015року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожиті послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.12.2010р по 01.12.2013р в розмірі 3010.41грн; та трьох процентів річних від простроченої суми 121.23грн (а.с.3-4). У судовому засіданні представник позивача [PERSON], діючий за довіреністю, позовні вимоги підтримав та просить їх задовольнити (а.с. Відповідач [PERSON] позовні вимоги не визнав, вважає їх не обгрунтованими та не законними, такими, що не підлягають задоволенню. В судовому засіданні відповідач пояснив, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.11.2001року Краснолиманською державною нотаріальною конторою за реєстром № 2141, житлова квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] належить йому [PERSON] На теперішній час в квартирі зареєстровані члени його сім*ї дружина [PERSON], син [PERSON]. Між ни та позивачем не укладався договір про надання послуг з утримання будинку, споруд, прибудинкової території, ніяких послуг останнім не надається, а тому вважає, що в позові позивачу треба відмовити. Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з*ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких грунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, відповідача, об*єктивно оцінивши докази які мають значення для розгляду спору по суті, суд встановив фактичні обставини та відповідні їм цивільні правовідносини, які регулюються цивільним законодавством України та положеннями Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24.06.2004року № 1875-1У з наступними змінами. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], де зареєстровані члени його сім*ї дружита та син (а.с. 16, ). Відповідно ст. 10 п.4 Закону України Про приватизацію державного житлового фонду державні комунальні підприємства по обслуговуванню та ремонту житла, яким на підставі рішення виконкому Краснолиманської міської ради Донецької області від 25.01.2006року № 10 Державне комунальне підприємство Житлово-експлуатаційна контора визначена виконавцем послуг по утриманню житла, централізованого тепло, водопостачання та водовідведення (а.с.14). Рішення Краснолиманської міської ради Донецької області від 13.07.2012року № 6/16-1550 внесені зміни до Статуту комунального підприємства Житлово-експлуатаційна контора - змінена назва на «Краснолиманська служба єдиного замовника» (а.с.13). КП «Краснолиманська служба єдиного замовника» зобов*язано здійснювати обслуговування та ремонт приватизованого житла, надавати мешканцям комунальні та інші послуги за державними розцінками і тарифами. Рішеннями виконавчого комітету Краснолиманської міської ради від 28.12.2006р № 451, від 28.07.2010року № 242 затверджені тарифи на послуги з утримання будинків та прибудинкової території (а.с. 5-7) Рішенням виконавчого комітету Краснолиманської міської ради Донецької області від 28.07.2010року № 242 проведено корегування тарифів на послуги, та відповідно до Додатку до зазначеного рішення від 01.08.2010року скоригований тариф П типу житла складає 1.526грн (а.с.7-8). Підприємством позивача надаються послуги по утриманню будинку та прибудинкової території, однак, надані відповідачам послуги з 01.12.2010р по 01.12.2013р не сплачувались, в результаті утворилась заборгованість на загальну суму 3010.41грн. Відповідно до положень ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною четвертою вказаної статті визначено, що власність зобов*язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов*язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов*язаний: 5)оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - розмір плати на житлово-комунальні послуги, за утримання будинків і споруд та прибудинкових територій розраховується і встановлюється виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст.ст. 360, 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім*ї та інших осіб; співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов*язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, нести відповідальність перед третіми особами за зобов*язаннями, пов*язаними із спілним майном. Згідно ст.ст. 526, 623 ЦК України зобов*язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник, який порушив зобов*язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов*язання, доказується кредитором. Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права та обов*язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; а обов*язком укладення договіру на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору; а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов*язком виконавця - надання послуг своєчасно та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем з визначенням житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Таким чином, необхідність укладення договору на надання житлово-комунальних послуг передбачена законом і його укладення визначено як обов*язок, а не право сторін. Незважаючи на те, що договір про надання послуг з утримання будинку і споруд, прибудинкової території між сторонами не укладений, однак послуги фактично підприємством позивача надаються і за таких обставин, доводи відповідача про те, що вони не повинні платити за утримання будинку та прибудинкової території є неспроміжними. Згідно ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов*язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов*язки, тобто дії позивача щодо надання зазначених послуг породили виникнення у [PERSON] відповідних прав та обов*язків по сплаті наданих послуг. Ненадавати одній із квартир багатоквартирного будинку комунальні послуги по утриманню будинку і прибудинкової території тільки тому, що її власник не уклав договору на надання комунальних послуг на утримання будинку і прибудинкової території, неможливо. Позивач фактично надавав послуги по утриманню будинку і прибудинкової території на протязі грудень 2010р - грудень 2013р, відповідач не заявляв, що він від них відмовляється, приймав послуги та користувався ними, усвідомлюючи, що треба їх оплачувати, але не робив цього. Статтею 18 Закону України Про житлово-комунальні послуги передбачені правила оформлення претензій споживачів до виконавців, порядок їх складання і розглядання, у разі порушення останнім умов договору. У встановленному законом порядку відповідачі не звертався до позивача, не оформляв, відповідно діючого порядку акти-претензії та не надавав суду належним чином оформлених доказів. З урахуванням наведеного суд вважає, що позовні вимоги позивача, щодо стягнення з відповідача заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території, обгрунтовані та підлягають задоволенню. На протязі грудень 2010- грудень 2013рр, відповідач періодично (січень, лютий, березень 2011р) сплачував вартість спожитих послуг за утримання будинку та прибудинкової території. На підставі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов*язки виникають їз дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства актами цивільного законодавства, а також дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією продовжують цивільні права та обов*язки. Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов*язання. Боржик, який прострочив виконання грошового зобов*язання, на вимогу кредитора зобов*язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо розмір процентів не встановлений договором або законом. Тобто, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми трьох процентів річних від простроченої суми - підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує понесені нею та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved