Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~12.01.2021 до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до Лиманської міської ради Донецької області, про визнання права власності на земельні ділянки. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступними обставинами. \~ \~ \~ \~ [INFO] помер брат позивача [PERSON] [PERSON] .. За життя померлому належав житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,0702 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельна ділянка площею 0,0941 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки зареєстрованого в реєстрі 07.11.2006 за № 6178 та посвідченого Краснолиманською державною нотаріальною конторою. З невідомих причин померлий [PERSON] не зареєстрував право власності в встановлений законом порядок та не отримав на своє ім`я правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки. Земельні ділянки мають кадастрові номери 1413300000:01:007:0133 та 1413300000:01:007:0134. Позивач зазначає, що 19.10.2018 за реєстром №3282 Лиманською державною нотаріальною конторою йому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS] . Оскільки право власності на зазначені земельні ділянки в встановлений законом порядок померлим братом оформлено не було, тому позивач просить визнати право власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, просить розглянути цивільну справу без його участі та задовольнити позовні вимоги, про що надав до суду відповідну заяву. Відповідач \~Лиманська міська\~рада представник, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду цивільної справи, в судове засідання не прибув, надав до суду заяву з проханням розглянути справу в його відсутності, рішення прийняти на розсуд суду. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом не здійснюється. В ухвалі суду від 05.03.2021 було прийнято рішення щодо заочного розгляду справи в порядку гл. 11 розд. ІІІ ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно\~ст.1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що [INFO] помер брат позивача [PERSON] [PERSON] .. За життя померлому належав житловий будинок, що розташований на земельній ділянці площею 0,0702 га цільове призначення якої для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель та земельна ділянка площею 0,0941 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованих по [ADDRESS] , відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки зареєстрованого в реєстрі 07.11.2006 за № 6178 та посвідченого Краснолиманською державною нотаріальною конторою. З невідомих причин померлий [PERSON] не зареєстрував право власності в встановлений законом порядок та не отримав на своє ім`я правовстановлюючих документів на вказані земельні ділянки. Земельні ділянки мають кадастрові номери 1413300000:01:007:0133 та 1413300000:01:007:0134. 19.10.2018 за реєстром №3282 Лиманською державною нотаріальною конторою позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарсько-побутовими спорудами та будівлями, який розташований по [ADDRESS] . Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вказані ділянки. Таким чином матеріалами справи встановлено, що померлий [PERSON] не зареєстрував право власності в встановлений законом порядок та не отримав на своє ім`я правовстановлюючих документів на земельні ділянки. Вирішуючи питання щодо позовних вимог про визнання права власності на нерухоме майно, суд враховує наступне. Відповідно до\~ст. 41 Конституції України, \~право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.\~1216,\~1217 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. На час розгляду справи, позивач є єдиним спадкоємцем за законом після смерті брата [PERSON] .. Постановою державного нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори 19.10.2018 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті [PERSON] , а саме на зазначені земельні ділянки, оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували право власності на спадкове майно на ім`я спадкодавця. Тобто на сьогоднішній день позивач позбавлений можливості в позасудовому порядку - шляхом отримання нотаріального свідоцтва про право на спадщину за законом - оформити свої права на вказане майно. Відповідно до п. 4\~ст. 334 ЦК України\~права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. Згідно до\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 1297 ЦК\~встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Так відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 та ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1\~ст. 1297 ЦК України\~передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Відповідно до ч.1,4\~ст. 126 ЗК України, право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті. Форми державних актів на право власності на земельну ділянку, право постійного користування земельною ділянкою затверджуються Кабінетом Міністрів України. Так, згідно із ст. ст.\~41,\~55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст. 9 Конституції України, ратифікована\~Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції»\~і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1\~статті 6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує\~кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним». Нормами\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вказані роз`яснення мають на увазі, що спадкоємець повинен звернутися до суду у порядку позовного провадження з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Відповідно до п. 3.3 Узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З урахуванням викладених позивачем обставин та досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно.

Outcome: approved