Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

11 січня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що шлюбні стосунки фактично припинені і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримав позовні вимоги і пояснив, що шлюбні стосунки припинені наприкінці 2012 року і з цього часу вони з відповідачем [PERSON] проживають окремо. В сімї часто виникали сварки через зловживання відповідачкою спиртними напоями. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала та пояснила, що шлюбні стосунки з позивачем фактично припинені з 2014 року. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до переконання про задоволення позову на підставі наступного. Згідно свідоцтва про шлюб, 31 березня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області, актовий запис № 89, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-БП № 008128, виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому Сумської області. Син на даний час та в подальшому буде проживати з відповідачем. Також судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини, оскільки під час подружнього життя між позивачем і відповідачем виникали сварки та суперечки, внаслідок того, що кожний з них має різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Сторони не бажають зберегти шлюб, перестали вести спільне господарство, мешкають окремо. Позивач на розірванні шлюбу наполягає, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім'ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам один одного та інтересам дитини, що мають істотне значення. Відповідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Приймаючи до уваги вищевикладене та те, що збереження шлюбу можливе лише на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач та відповідач не мають наміру зберігати шлюб і причини, що спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам дитини, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, а тому шлюб між сторонами підлягає припиненню шляхом його розірвання. Судові витрати, згідно ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до задоволення позовних вимог.

Outcome: approved