Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

11.06.2019 року на адресу Роздільнянського районного суду Одеська область надійшла позовна заява [PERSON] до відповідача [PERSON] про зміну розміру аліментів. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що відповідно до судового наказу від 20.11.2017 року з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 713грн, щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] та в розмірі 713 грн. на утримання сина [PERSON] , [INFO] до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, які виникали через образи та інше, внаслідок чого між ними були припинені шлюбні відносини та вони перестали вести спільне господарство в наслідк чого шлюб між ними був розірваний. Діти проживають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Від відповідача [PERSON] відсутня будь - яка матеріальна допомога, на утримання дітей. Кошти визначені рішенням суду на даний час досить мізерні, оскільки діти ростуть та потребують додаткових витрат. У зв`язку з вищевикладеним позивачка просить суд змінити розмір та спосіб стягнення аліментів, який стягується на підставі судового наказу Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.11.2017 року та збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] , з 713 грн. до 1/3 частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а з 12.10.2030 року у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 27.06.2019 року провадження по вказаній цивільній справі відкрито в порядку загального позовного провадження. (а.с.20) Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. (а.с.26) Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлявся належним чином шляхом надіслання судової повістки про виклик за місцем його реєстрації, що підтверджується поштовим повідомленням з відміткою про отримання виклику особисто відповідачем, відзив на позовну заяву не надав, причини неявки суду не повідомив.(а.с.29). Враховуючи вказані факти, згоду позивача, суд вважає за можливе у відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В порядку ст.280 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів та неявки відповідача в судове засідання без поважних причин, хоча відповідач був повідомлений про дату та час судового засідання належним чином. Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч.1ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (AlimentariaSandersS.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі «Смірнова проти України»). В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.08.2019 року розірвано. Рішення суду набрало законної сили 24.10.2019 року. (а.с.9). Від шлюбу сторони мають дітей: малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 26.08.2017 року Роздільнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 338 та неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 18.10.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Роздільнянського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №482. (а.с.5;6). Діти після розірвання шлюбу залишилися проживати разом з матір`ю на її повному утриманні, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Роздільнянської міської ради за № 1559 від 11.06.2019 року.(а.с.7). З довідки Управління соціального захисту населення від 06.09.2019 року вбачається, що позивач [PERSON] перебуває на обліку в Роздільнянському управлінні соціального захисту населення та відповідно до Закону України «Про державну соціальну допомогу сім`ям з дітьми» отримує допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00грн., яка призначена на період з 01.09.2017 року по 31.08.2020 року та відповідно до Постанови КМУ № 250 від 13.03.2019 року отримує допомогу як багатогодинна родина в розмірі 1700,00грн., яка призначена на період з 01.04.2019 року по 28.02.2022 року.(а.с.33). Судовим наказом Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.11.2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання - [PERSON] , [INFO] в розмірі 713грн., щомісячно до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] та в розмірі 713грн., на утримання сина - [PERSON] , [INFO] до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] . (а.с.10) Судовий наказ набрав чинності 12.12.2017 року та був направлений до виконання за місцем реєстрації відповідача до Могилів-Подільського міськрайонного ВДВС Головного територіального управління юстиції у Винницькій області. Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права. У відповідності до ч.1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст.13 Цивільно Процесуального Кодексу суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до чч.1, 2, ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89, яка ратифікована постановою Верховної Ради №789-ХІІ від 27.02.91 та набула чинності для України 27.09.91, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального й соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.141 Сімейного Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.180 Сімейного Кодексу, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частина 3 ст.181 Сімейного Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 Сімейного Кодексупри визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За положеннями ст.183Сімейного Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом Як передбачено п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК, розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст.181, 192 Сімейного Кодексу, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Сімейний кодекс передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 Сімейного Кодексу). Стаття 192 Сімейного Кодексу тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного Кодексу зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду в частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 Сімейного Кодексу України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 Сімейного КодексуУкраїни, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі» тощо). Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 Сімейного Кодексу України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням. Виходячи з наведених положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувана, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Позивачка просить переглянути розмір аліментів у зв`язку з тим, що сума аліментів, визначена рішенням суду в 2017 році на даний час є недостатньою для матеріального утримання дитини, так як в силу свого віку діти природно потребують більших витрат на матеріальне забезпечення, розвиток, освіту та інше, що тягне і відповідну зміну матеріального становища матері. Відповідно до ст. 81 Цивільно процесуалльного кодексу України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Згідно п. 17 Постанови Пленуму ВС України від 15.05.2006 за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу ( 2947-14 ). Ч.2 ст. 182 Сімейного Кодексу України встановлює, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», встановлено з 01.01.2019 року прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років становить 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; Згідно ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років. Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Таким чином на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини, отже, і витрати на утримання дитини (забезпечення умов життя) також мають бути однаковими. З відповідача [PERSON] стягнуті аліменти у розмірі по 713 грн., на кожну дитину що вочевидь не відповідає мінімальному розміру аліментів, встановленому законодавством на теперішній час і значно менше від прожиткового мінімуму. Таким чином, враховуючи мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», рівень життя станом на 2019 рік суттєво різниться з рівнем життя 2017 року, тому є підстави для збільшення аліментів, суд вважає можливим змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дітей - [PERSON] та [PERSON] , з 713 грн. до 1/3 частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину щомісячно до досягнення донькою [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , а з 12.10.2030 року у розмірі 1/4 частки заробітної плати (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення сином [PERSON] повноліття, а саме до [INFO] . Згідно з п.23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При цьому, аліменти у зміненому розмірі стягуються з дня набрання чинності рішенням суду. Правилами ч. 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судового збору за подання до суду позовних заяв майнового характеру визначається п. п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VІ та на час розгляду справи становить 768,40 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved