Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-12 00:00:00

12.04.2018 року головний лікар Краматорської психіатричної лікарні Севастьянова Л.Л. звернулася до суду із заявою про примусову госпіталізацію в психіатричний стаціонар [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що хворий був доставлений опікуном в КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м.Краматорська» по направленню психіатра м. Краматорська. 12.04.2018 року хворий був оглянутий комісією лікарів-психіатрів КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м.Краматорська» у складі: голови комісії - Зоря А.О., зав.відділенням №1, лікар вищої категорії; члени комісії: Марапулець Г.В. - зав. відділенням №3, лікар вищої категорії; Васильєв О.О. - зав. відділенням №2 , лікар вищої категорії. Комісія підтвердила обґрунтованість рішення про госпіталізацію згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» і прийшла до висновку, що обстеження та лікування [PERSON] можливе тільки в умовах стаціонару у зв'язку з наявністю у нього тяжкого психічного розладу, який обумовлює неможливість самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. По своєму психічному стану [PERSON]має потребу в лікуванні тільки в умовах стаціонару. Усвідомлена згодна громадянина [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Лікар-психіатр [PERSON] у судовому засіданні суду пояснила, що хворий страждає на хронічне психічне захворювання, доставлений опікуном в КЛПУ «Міська психіатрична лікарня м.Краматорська» по направленню психіатра м.Краматорська. 12.04.2018 року [PERSON] був оглянутий комісією лікарів-психіатрів, яка зробила висновок про необхідність примусової госпіталізації у психіатричний стаціонар для лікування у зв'язку із наявністю у нього тяжкого психічного розладу. Хворий не може самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність, становить небезпеку для себе та оточуючих. Підтримує заяву головного лікаря психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію в психіатричну установу та просить її задовольнити. Представник психіатричного закладу [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву головного лікаря психіатричної лікарні про примусову госпіталізацію в психіатричну установу [PERSON] та просила суд її задовольнити, пояснивши, що психічній стан хворого на даний час є незадовільним, він має потребу у лікуванні. У судовому засіданні законний представник [PERSON] - [PERSON] просив задовольнити заяву та суду пояснив, що він є опікуном хворого. Приблизно 2 тижні тому [PERSON] став поводити себе агресивно, розбив йому голову, внаслідок чого він викликав міліцію та лікарів. Психічний стан [PERSON] є незадовільним, хворий погрожує йому фізичною розправою, свариться, з вікна виливає на перехожих воду, викидає фекалії. Прокурор у судовому засіданні підтримала вимоги головного лікаря про примусову госпіталізацію [PERSON] у психіатричну лікарню. Вислухавши доводи заявника, лікаря, представника хворого, думку прокурора, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2 ст. 22 Закону України «Про психіатричну допомогу» заява представника психіатричного закладу про госпіталізацію особи до психіатричного закладу в примусовому порядку розглядається судом за місцем знаходження психіатричного закладу протягом 24 годин з дня її надходження. Згідно ч. 1 ст. 341 ЦПК України заява про надання психіатричної допомоги у примусовому порядку розглядається судом у такі строки з дня її надходження до суду: про госпіталізацію особи до психіатричного закладу - протягом 24 годин; про психіатричний огляд - протягом трьох днів; про надання амбулаторної психіатричної допомоги, її продовження та продовження госпіталізації - протягом десяти днів. Відповідно до ст. 13 ч. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа може бути госпіталізована до психіатричного закладу в примусовому порядку на підставах, передбачених статтею 14 цього Закону, а також у випадках проведення експертизи стану психічного здоров'я особи або застосування до особи, яка страждає на психічний розлад і вчинила суспільно небезпечне діяння, примусового заходу медичного характеру на підставах та в порядку, передбачених законами України. Згідно ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до протоколу КЕК №46/1 від 12.04.2018 огляду комісією лікарів-психіатрів, громадянин [PERSON], [INFO] потребує застосування примусової госпіталізації в психіатричний заклад в примусовому порядку без його усвідомленої згоди, у зв'язку з тим, що внаслідок психічного розладу не може самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 27.11.2014 року над недієздатним [PERSON] встановлено опіку та призначено опікуна [PERSON], [INFO]. Згідно ч. 1, 2 ст. 342 ЦПК України залежно від встановлених обставин суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні, яке підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Рішення про задоволення заяви лікаря-психіатра, представника психіатричного закладу є підставою для надання відповідної психіатричної допомоги у примусовому порядку. При таких обставинах, суд вважає, що у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» маються всі підстави для госпіталізації [PERSON] у психіатричну лікарню в примусовому порядку, без її усвідомленої згоди, як особи, яка позбавлена дієздатності.

Outcome: approved