Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-10 00:00:00

11.08.2020 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою на обґрунтування вказавши, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 23.05.1993 року, за час якого у них народилося двоє спільних дітей, які на день звернення до суду є повнолітніми. Вказує, що протягом останніх місяців відносини між ними погіршилися, у відповідача власні погляди на життя. Стверджує, що їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження шлюбу буде суперечити їх спільним інтересам До початку судового засідання позивач подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його відсутності, позов підтримує з наведених у ньому підстав, та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, про день, час, місце слухання справи повідомлялася шляхом надсилання судових повісток на адресу реєстрації та проживання згідно відповіді органу місцевого самоврядування (а.с.9), а також судовим оголошенням, розміщеним на офіційному веб-порталі судової влади України (а.с.29). Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Статтею 280 ЦПК України закріплена можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, у разі належним чином повідомленого відповідача про дату, час та місце судового засідання. Дослідивши письмові докази по справі, приходжу до наступного висновку. Як вбачається з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого повторно 28.07.2020 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстровано виконавчим комітетом Шклинської сільської ради, актовий запис №6. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст.55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч.3 та ч.4 ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через різні погляди на життя та проживають окремо. Відповідач не зацікавлена у збережені шлюбу оскільки нею не подано жодних клопотань, заяв чи заперечень. Судом в ході розгляду даної справи не вбачаються будь-які підстави для надання сторонам строку на примирення. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене, приходжу до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в повному обсязі. На підставі ст.ст.24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved