Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

10.12.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття, в якій позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Прийняти дану позовну заяву до провадження Кагарлицького районного суду Київської області; 2. Стягувати із [PERSON] , [INFO] , жителя міста Кагарлик Київської області, картка платника податків [NUMBER] на користь [PERSON] , [INFO] , картка платника податків [NUMBER] , жительки міста Кагарлик, Київської області, аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , до досягнення нею повноліття, у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дати звернення до суду; 3. Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць; 4. Від сплати судового збору звільнена на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»; 5. Судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги позивачка [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обґрунтовує наступними обставинами. 25 липня 2006 року вона уклала шлюб з [PERSON] , який вони зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, актовий запис № 88. В період спільного проживання в шлюбі у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , яка є неповнолітньою, проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спільним подружнім життям проживали до травня 2019 року. Спору про місце проживання дитини не ведеться, за взаємною згодою дитина залишається проживати з неою, своєю матір`ю, - [PERSON] . На даний час відповідач матеріально сім`ю не утримує, проживає окремо від родини. Відповідач за своїм матеріальним станом спроможний виплачувати аліменти, його сімейний стан не змінився, інших малолітніх дітей на його утриманні не перебуває, інших аліментних зобов`язань відповідач не має, оскільки не має на утриманні інших непрацездатних осіб, має задовільний стан здоров`я. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Законодавством України не встановлено грошову межу сплати аліментів на дитину, а встановлено тільки мінімальний розмір аліментів, нижче якого він бути не може. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Враховуючи вимоги ст.. 181 Сімейного кодексу України, а саме: за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, вважає за доцільне стягувати аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття у частці від доходу. Аліменти відповідач нікому не платить. 10.12.2019 року автоматизованою системою документобігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 31.12.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 12 год. 00 хв. 24.02.2020 року. 15.11.2018 року Кагарлицьким районним судом проведено піготовче судове засідання та призначено основне судове засідання на 28.11.2018 року. В підготовче судове засідання, яке відбулося 24.02.2020 року, позивач [PERSON] не з`явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, підримує всі обставини, які викладені в мотивувальній частини її позовної заяви. В підготовче судове засідання, яке відбулося 24.02.2020 року, відповідач [PERSON] не з`явився, проте, на адресу суду надійшла письмова заява відповідача [PERSON] , в якій він просить суд слухати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Процесуальні наслідки визнання позову йому зрозумілі. Фактичне визнання позову відповідачем [PERSON] в підготовчому судовому засіданні дає підставу суду застосувати положення ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Отже, на підставі ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд приходить до висновку щодо можливості винесення судового рішення по результатам підготовчого судового засідання, не призначаючи судове засідання до основного судового розгляду по суті. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Так, як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з довідки № 7128, яка видана 28.11.2019 року виконавчим комітетом Кагарлицької міської ради Київської області, [PERSON] , 1980 року народження, зареєстрована в [ADDRESS] та має такий склад родини: - чоловік - [PERSON] , 1980 р.н.; - дочка - [PERSON] , [INFO] . Окрім того, як вбачається з довідки, яка видана 24.01.2020 року відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області, відповідач по справі, - [PERSON] , [INFO] , з 04.07.2015 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Спір стосується стягнення аліментів. Відповідно, враховуючи предмет спору, та місце реєстрації та проживання позивачки [PERSON] , даний спір підсудний Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України, так як в даному випадку має місце альтернативна підсудність, - підсудність за вибором позивача. Фактичні обставини справи, та застосування до них матеріального та процесуального права. Позивачем по справі є фізична особа [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Узин Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданий 30 серпня 2006 року Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідачем по даній справі є фізична особа [PERSON] , [INFO] , уродженець місто Кагарлик Київської області, громадянин України, паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 23 квітня 1996 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області, ідентифікаційний номер [NUMBER] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Предметом спору є аліментні зобов`язання. Так, позивачка [PERSON] просить: - стягувати аліменти на малолітню дитину до досягнення дитиною повноліття; Суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів на неповнолітню дитину до досягненнея дитиною повноліття підлягають до задоволення в повному обсязі, з огляду на наступне. 25 липня 2006 року позивачка [PERSON] шлюб з [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , яке видане 25 липня 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] , [INFO] , уродженець місто Кагарлик Київської області, Україна, громадянин України, та [PERSON] , [INFO] , уродженка місто Узин Білоцерківського району Київської області, Україна, громадянка України, зареєстрували шлюб 25 липня 2006 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 25 липня 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 88. Прізвища після реєстрації шлюбу: Чоловіка - [PERSON] . Дружини - [PERSON]Від спільного шлюбу сторони мають одну малолітню дитину, - [PERSON] , 2006 року народження. Даний факт підтверджується: - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , видане 24 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] народилася [INFO] в місті Кагарлик Київської області, Україна, про що в Книзі реєстрації народжень 24 листопада 2006 року зроблено відповідний актовий запис за № 123. В графі «Батьки» зазначені: Батько - [PERSON] , - відповідач по даній справі. Мати - [PERSON] , - позивачка по справі; Відповідно, суд вважає, що відповідач [PERSON] має аліментні зобов`ячзання перед [PERSON] з огляду на наступні норми права. Норми матеріального права, зокрема, норми СК України, які були застосовані судом при вирішенні спору щодо: -стягнення аліментів на дитину: Так, згідно з ст.. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Суд наголошує на тій обставині, що обов`язок батьків утримувати свою неповнолітню дитину належить до конституцій\-них обов`язків і передбачений ч. 2 статті 51 Конституції України від 28 червня 1996 року, відповідно до якої батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Окрім того, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою ВРУ № 789 - ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, дитині, в усякому разі, зокрема, на відносини між біологічними батьками, повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Такий належний рівень у будь-якому разі не повинен бути меншим, ніж прожитковий мінімум. Підставою для виникнення права неповнолітньої дитини на утримання від батьків є сукупність юридичних фактів: 1. Наявність споріднення. В даному випадку споріднення між дитиною та відповідачем доведено свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] , видане 24 листопада 2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кагарлицького районного управління юстиції Київської області, де в графі «батько» зазначений відповідач по справі, - [PERSON] ; 2. Недосягнення дитиною, - [PERSON] повноліття, тобто недосягнення дитиною на момент подачі позову про стягнення аліментів вісімнадцятирічного віку. Враховуючи вищевикладене, відповідач по справі, - [PERSON] зобов`язаний утримувати свою дитину, доньку, - [PERSON] до досягнення 18 - ти річного віку, тобто, до досягнення дочкою повноліття, - до [INFO] ; Що стосується виду та розміру аліментів, що підлягають до стягнення, то суд зазначає наступне. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Так, в даному випадку позивачка [PERSON] бажає стягувати аліменти з відповідача [PERSON] в частці, - 1/4 частини з усих видів заробітку (доходу), відповідно, - це не суперечить ч. 3 ст. 181 СК України. Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини є найбільш розповсюдженим способом визначення розміру аліментів. До переваг цього способу належать, по - перше, відсутність необхідності переглядати суму аліментів кожного разу, як змінюється дохід (заробіток) платника аліментів, по - друге, відсутність потреби у проведенні індексації. Що стосується розміру стягуваних аліментів, то суд зазначає наступне. Згідно ст. 182 СК України: 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, судом в судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина, - [PERSON] , 2006 року народження перебуває на повному утриманні матері, - позивачки по справі, - [PERSON] . Поруч з тим, відповідач [PERSON] (як встановлено з матеріалів справи) працездатного віку, фізично здоровий, в інших шлюбах не перебував, відповідно, іншими аліментними зобов`язаннями не обтяжений, інших осіб на своєму утриманні не має, інших об`єктивних обставин, з яких відповідач не може працювати, отримувати дохід, та, відповідно, не може сплачувати аліменти, в судовому засіданні не встановлено. Отже, враховуючи вищевикладене, та те, що позивачка [PERSON] просить стягувати аліменти в частці від доходу відповідача, суд прийшов до висновку щодо стягнення аліментів в фіксованій частці від всих видів заробітку (доходів) відповідача в розмірі 1/4 частки від його доходу на одну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто, в даному випадку слід стягувати аліменти з 10.12.2019 року. Судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Так як позивачка по справі, - [PERSON] звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати у виді судового збору в розмірі 740 (сімсот сорок) грн. 80 коп. слід покласти на відповідача по справі, - [PERSON] , стягнувши їх на користь держави. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved