Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

12.06.2015 року позивач [PERSON] звернулася до Голосіївського районного суду м. Києва з позовними вимогами до [PERSON], третя особа Голосіївський районний відділ ГУ ДМС України в м. Києві про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку. В обґрунтування позову зазначив, що на підставі Ордеру № 014774 серія Б від 12.01.2009 року він разом зі своєю неповнолітньою донькою [PERSON], має право проживати в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Вказує, що в даній квартирі також зареєстрована відповідач [PERSON], яка у вказаній квартирі з початку 2009 року не проживає. Таким чином, оскільки відповідач [PERSON] більше шести місяців відсутня без поважних причин в квартирі, якою користується позивач, просив визнати її такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою [ADDRESS] та зняти її з реєстраційного обліку за вказаною адресою. Позивач надав суду заяву про розгляд справи за своєї відсутності та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в тому числі шляхом здійснення публікації про виклик в судове засіданні в газеті «Урядовий кур'єр». Третя особа надала суду заяву, в якій просила провести розгляд справи у відсутності її представника. За таких обставин, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача,дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що на підставі Ордеру № 014774 серія Б від 12.01.2009 року [PERSON] та його сім'я, що складається з 1 особи, мають право на зайняття жилого приміщення площею 18,0 кв. м., яке складається з 1 кімнати в комунальній квартирі за адресою: [ADDRESS] Як вбачається з довідки Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району» №1456 від 16.04.2015 року, в кімнаті 1 квартири [ADDRESS] зареєстрований позивач [PERSON], його неповнолітня дочка [PERSON], сусідкою по квартирі позивача є [PERSON]. Відповідно до ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Також, як вбачається з Акту про непроживання від 24.04.2015 року, в квартирі [ADDRESS] громадянка [PERSON] не проживає. Акт складено за участі сусідів позивача по [ADDRESS] та службових осіб Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району», а також завірено печаткою підприємства. Як встановлено за Акту про непроживання від 22.05.2015 року, в квартирі [ADDRESS] громадянка [PERSON] не проживає. Акт складено за участі сусідів позивача по [ADDRESS] та службових осіб Комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація - 103 Голосіївського району», а також завірено печаткою підприємства. Крім того, як вбачається з актів державного виконавця від 04.06.2013 року та від 11.08.2014 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не розшукано. З огляду на вказане, оскільки обставини, на які посилається позивач в позовній заяві, як на підставу своїх вимог, знайшли підтвердження в ході розгляду справи, а відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, заперечень щодо позову не надала, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Одночасно, в позовній заяві ставиться питання щодо зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою [ADDRESS]. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] більше шести місяців не проживає в житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS], проте зареєстрована за вказаною адресою. Крім того, під час судового розгляду суд дійшов до висновку про наявність підстав для визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється також на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, на підставі зазначених норм, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням тягне обов'язок органу реєстрації фізичних осіб зняти дану особу з реєстраційного обліку. За таких обставин, суд приходить до висновку про доцільність задоволення вимог позивача щодо зобов'язання Голосіївського районного відділу ГУ ДМС України в м. Києві зняти відповідача з реєстраційного обліку. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved