Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

10 вересня 2015 року приватне акціонерне товариство «Європейський Страховий Союз» звернулось до суду із позовом в якому просив стягнути з [PERSON] суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі Представник позивача [PERSON], яка діє на підставі довіреності юридичної особи, подала клопотання, в якому просила розглядати справу за відсутністю представника позивача одночасно підтримала заявлені позовні вимоги, в обґрунтування яких послалася на обставини і факти, викладені у позовній заяві. Посилаючись на наведені обставини позивач просить суд стягнути з відповідача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 1000,96 грн. та понесені судові витрати у розмірі 243,60 грн. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнала позов повністю, підтвердила факт порушення нею умов договору страхування, вважала, що підстави для стягнення з неї сплаченої суми страхового відшкодування. Вислухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) встановив наступне. 18.10.2013 році по вулиці Матюшенко, 3 в м. Харкові сталася дорожньо транспортна пригода за участю двох транспортних засобів. В наслідок ДТП автомобіль потерпілого отримав механічні пошкодження згідно довідки ДАЇ та страхового акту №ОЦВ/3 від 22.01.2014 р. На момент ДТП між відповідачем та позивачем був укладений договір обовязкового страхування цивільно правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 30.04.2013 року № АС/2015 647, за яким позивач застрахував цивільну відповідальність відповідача перед третіми особами, при використанні транспортного засобу «BYD» номерний знак [NUMBER]. Субєктом оціночної діяльності проведено оцінку транспортного засобу та складено з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу. На підставі вказаного страхового акту, позивач виплатив страхове відшкодування в розмірі 1\~000 (одна тисяча) грн. 96 коп. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана в наслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі, з вини іншої особи відшкодовується винною особою. Відповідно до постанови Київського районного суду м. Харкова від 12 листопада 2013 року, відповідача було визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди в наслідок порушення Правил дорожнього руху України. Таким чином, особою, відповідальною за завданні потерпілому збитки, у даному випадку є відповідач. Відповідно до ст. 33.1.4. Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники дорожньо-транспортної пригоди зобовязані вжити заходів для невідкладного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди. Відповідачем не було повідомлено позивача про настання страхового випадку у строки, передбачені ст. 33 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Відповідно до ст. 38 Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.4. статті 33 цього закону. 15 травня 2015 року на адресу відповідача було направлено лист № ЄСС-42 з вимогою сплатити суму страхового відшкодування. На сьогоднішній день відповідач вказаної суми заборгованості не сплатив. Оскільки відповідач не відшкодував шкоду та згідно з положеннями ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» позивач отримав право вимоги на таке відшкодування, то відповідач повинен відшкодувати шкоду позивачу у примусовому порядку на підставі рішення суду. Статтею 204 ЦК України проголошена презумпція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Згідно положень ст. 526 Цивільного Кодексу України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Згідно з приписом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені сторонами в силу статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги приватного акціонерного товариства «Європейський Страховий Союз» про стягнення з [PERSON] суми виплаченого страхового відшкодування підлягають задоволенню. Позивачем документально підтверджені платіжними дорученнями сплата при зверненні з позовом до суду судового збору в розмірі 243,60 грн. Відповідно до вимог статей 81 і 88 ЦПК України понесені судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі. На підставі викладеного і

Outcome: approved