Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-26 00:00:00

10 серпня 2016 року позивач, Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк» м.Київ, звернувся до суду з позовними вимогами до відповідачів [PERSON] Даниіли Василівни, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (ціна позову 21242,40 швейцарських франків) мотивуючи тим, що 30 вересня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Універсал Банк» (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Універсал Банк»\~ та [PERSON] Даниілою Василівною було укладено кредитний договір №074-2008-2837, відповідно до умов якого Банком надано позичальнику кредитні кошти в сумі 43158,00 швейцарських франків, а позичальник зобовязується повернути банку кредит та сплатити проценти за кредит у порядку і на умовах, зазначених в кредитному договорі з терміном користування, згідно графіку погашення, викладеним в Додатку №1 до договору, в строк до 10.09.2031 року. За користування кредитними коштами встановлено базову процентну ставку в розмірі 12,45% річних, а в разі користування понад встановлений строк встановлено підвищену процентну ставку в розмірі 37,35% річних. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договори поруки №074-2008-2837-Р від 06.08.2008 року та Б/Н-1 від 14.09.2012 року, за умовами яких поручитель зобовязався перед кредитором відповідати по зобовязаннях [PERSON] Даниіли Василівни, що випливають з кредитного договору №074-2008-2837 від 30.09.2008 року. Також з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір поруки №Б/Н-2 від 14.09.2012 року, за умовами якого поручитель зобовязався перед кредитором відповідати по зобовязаннях [PERSON] Даниіли Василівни, що випливають з кредитного договору №074-2008-2837 від 30.09.2008 року. Позивач виконав свої зобовязання у повному обсязі, а саме надав позичальнику згідно умов кредитного договору суму коштів в розмірі 43158 швейцарських франків, шляхом перерахування коштів на позичковий рахунок позичальника №26209000283032 відповідно до п.2.1.3 кредитного договору. Позичальник не в повній мірі виконував зобовязання передбачені п.5.3 кредитного договору, відповідно до яких він зобовязується своєчасно сплачувати проценти за користування кредитом, повернути кредит у визначені терміни, а також виконати інші свої зобовязання відповідно до кредитного договору. 14 вересня 2012 року у звязку з проведенням реструктуризації простроченої заборгованості було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №074-2008-2837 від 30.09.2008 року. Згідно умов додаткової угоди №1 до кредитного договору (п.1.1) в період з 14.09.2012 року по 09.09.2013 року включно, встановлено базову процентну ставку в розмірі 7% річних, з 10.09.2013 року по 09.09.2018 року\~встановлюється базова процентна ставка в розмірі 13,54 % річних, а починаючи з 10.09.2018 року встановлюється базова процентна ставка 12,45%. В разі користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) в період з 14 вересня 2012 року по 09 вересня 2013 року включно встановлено підвищену процентну ставку в розмірі 15 % річних, з 10 вересня 2013 року по 09 вересня 2018 року 21.54 річних, а починаючи з 10 вересня 2018 року 20,45%. Згідно п.п.2.1 договору поруки 1 від 14.09.2012 року та п.п.2.1 договору поруки 2 від 14.09.2012 року у випадку невиконання боржником своїх зобовязань за основним договором, кредитор має право предявити свої вимоги безпосередньо до поручителя, які є обовязковими до виконання поручителем з дати відправлення кредитором йому такої вимоги (вимога Відповідачу 2 та Відповідачу 3 з рекомендованим повідомленням про вручення 05.02.2016 року додається до позовної заяви). Згідно п.1.3 договору поруки 1 та п.1.3 договору поруки 2, поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, за всіма зобовязаннями останнього за основним договором, включаючи повернення основної суми боргу (в т.ч. суми кредиту, регресу), сплату процентів, комісій, винагороди/плати, відшкодування можливих збитків, сплату пені та інших штрафних санкцій, передбачених умовами основного договору. Згідно п.1.4 договору поруки 1 та п.1.4 договору поруки 2 відповідальність поручителя і боржника є солідарною. У звязку з порушенням зобовязань за кредитним договором заборгованість відповідачів станом на 28.07.2016 року становить 50628,54 швейцарських франків, в тому числі : прострочена заборгованість по сумі кредиту -\~4725,58 швейцарський франків; сума дострокового стягнення кредиту -\~30040,08 швейцарський франків; відсотки \~14723,32 швейцарських франків, підвищені відсотки\~1139,56 швейцарських франків. Однак позивач просить сягнути з [PERSON] та кожного окремо [PERSON] та [PERSON] солідарно 21\~242,40 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 4725,58 швейцарських франків; сума дострокового стягнення кредиту - 16516,82 швейцарських франків, а також судові витрати по справі. Представник позивача по довіреності [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити пояснивши суду, що рішення третейського суду від 30.03.2015 року не відповідає вимогам закону, відповідно цього рішення виконавчі листи не видавалися, заборгованість не стягувалася. Просив стягнути заборгованість по кредиту, що в еквіваленті до курсу НБУ станом на день звернення до суду 02.08.2016р. 25,602228 грн. за 1 швейцарський франк становить 543852,77 грн.. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час, місце та дату судового засідання повідомлялися належним чином та завчасно, про що свідчать поштові повідомлення, свої заперечення проти позову до суду не подали. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали, просили в його задоволенні відмовити, подавши до суду рішення третейського суду від 30.03.2015 року, мотивуючи тим, що дану заборгованість по кредиту вже стягнуто і не має підстав стягувати заборгованість за кредитом по даному позові. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши сторони, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Так, судом встановлено, що що 30.09.2008 року між ВАТ «Універсал Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк») та [PERSON] Даниілою Василівною було укладено кредитний договір № 074-2008-2837 (на придбання майна), відповідно до умов якого банком надано позичальнику грошові кошти в сумі 43158 швейцарських франків на строк до 10.09.2031 року. За користування кредитними коштами встановлено процентну ставку в розмірі 12.45% річних, а в разі користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) за Графіком\~37,35 % відсотків річних (а.с.4-15). Згідно п.2.4 кредитного договору, погашення основної суми боргу кредиту та процентів здійснюється шляхом сплати позичальником щомісячних платежів. Відповідно до п.2.5 кредитного договору розмір щомісячного платежу встановлений в Графіку погашення кредиту, що викладений у Додатку №2 до даного договору. 14.09.2012 року між ПАТ «Універсал Банк» (яке є правонаступником ВАТ «Універсал Банк») та [PERSON] Даниілою Василівною було укладено додаткову угоду б/н до кредитного договору №074-2008-2837 від 30.09.2008 року, згідно якої в період з 14.09.2012 року по 09.09.2013 року встановлено базову процентну ставку в розмірі 7% річних, з 10.09.2013 року по 09.09.2018 року\~встановлюється базова процентна ставка в розмірі 13,54 % річних, а починаючи з 10.09.2018 року встановлюється базова процентна ставка 12,45%. В разі користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) в період з 14 вересня 2012 року по 09 вересня 2013 року включно встановлено підвищену процентну ставку в розмірі 15 % річних, з 10 вересня 2013 року по 09 вересня 2018 року 21,54% річних, а починаючи з 10 вересня 2018 року 20,45% (а.с.16-34). Відповідно до ст.ст.526, 530, 629, 1049, 1050, 1054 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог ЦК України та умов договору та у встановлений договором строк (термін); позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором; договір є обовязковим для виконання сторонами ; якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу; за кредитним договором кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Судом встановлено, що [PERSON] взяті на себе зобовязання виконувала не належним чином, і в результаті несплати відповідачкою [PERSON] платежів, встановлених умовами кредитного договору, станом на 28.07.2016 року її заборгованість перед банком становить 50628,54 швейцарських франків, в тому числі : прострочена заборгованість по сумі кредиту -\~4725,58 швейцарський франків; сума дострокового стягнення кредиту -\~30040,08 швейцарський франків; відсотки \~14723,32 швейцарських франків, підвищені відсотки\~1139,56 швейцарських франків, однак у позовних вимогах позивач просить сягнути 21\~242,40 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 4725,58 швейцарських франків; сума дострокового стягнення кредиту - 16516,82 швейцарських франків, що підтверджується розрахунком заборгованості та умовами кредитного договору (а.с. 54-57). Для забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором від 30.09.2008 року №074-2008-2837 між ВАТ «Банк Універсальний» та [PERSON] 30.09.2008 року було укладено договір поруки № 074-2008-2837-Р. Згідно пунктів 3-5 вказаного договору відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов'язання за Кредитним договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Поручитель відповідає по зобов'язаннях боржника в повному обсязі, а саме: за повернення кредиту, сплату процентів, за користування ним, комісії, сплату неустойки, а також за відшкодування збитків, завданих кредитору невиконанням або неналежним виконанням боржником умов кредитного договору. З метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та [PERSON] і окремо з [PERSON] було укладено договори поруки №Б/Н-1 та №Б/Н-2 від 14.09.2012 року, за умовами яких поручителі зобовязалися перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] Даниілою Василівною усіх її зобовязань перед кредитором, що виникли з кредитного договору №074-2008-2837 від 30.09.2008 року та додаткової угоди №б/н від 14.09.2012 року до нього в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Згідно витягу зі статуту, ПАТ «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обовязків Відкритого акціонерного товариства\~«Універсал Банк». Дані обставини підтверджуються: кредитним договором №074-2008-2837 від 30.09.2008 року; додатками №1,№2 до кредитного договору 074-2008-2837 від 30.09.2008 року; договором поруки №074-2008-2837-Р від 30.09.2008 року; договорами поруки №Б/Н-1 та №Б/Н-2 від 14.09.2013 року; графіком платежів; розрахунком заборгованості. Відповідно до ч. 1\~ст. 553 ЦК України\~за договором поруки, поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Зміст вказаної норми передбачає можливість встановлення поруки щодо виконання одного й того ж зобовязання одночасно з боку декількох осіб. Однак така порука виникає лише на підставі її спільного надання у формі укладання одного договору декількома поручителями відповідно до вимог ч.3 ст.554 ЦК України та лише у випадку укладення одного договору декількома поручителями (спільна порука) поручителі відповідають перед кредитором солідарно з боржником та солідарно між собою. Законом не заборонено укладання декількох договорів поруки на виконання одного і того самого зобовязання, проте в даному випадку положення ч.3 ст.554 ЦК України не застосовуються, оскільки поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, а тому не можна вважати поруку їхньою спільною відповідальністю. В даному випадку поручителі не несуть солідарної відповідальності між собою, оскільки відсутня їх спільна порука і укладено окремі договори поруки. Відносно поручителів солідарна відповідальність має місце за кожним договором окремо і кожен з поручителів відповідає перед кредитором разом з боржником як солідарні боржники. Оскільки, з матеріалів справи видно, що відповідачкою [PERSON] порушено вимоги договору щодо виконання зобов'язань належним чином, заборгованість не погашає, а тому суд задовольняє позов частково і стягує солідарно з [PERSON] Даниіли Василівни і [PERSON] та солідарно з [PERSON] Даниіли Василівни і [PERSON] дану заборгованість по кредитному договору. На адресу відповідачів [PERSON] та [PERSON], 01.02.2016 року було направлено вимогу, де зазначено, що заборгованість за кредитним договором №074-2008-2837 від 30.09.2018 року становить 48645,83 швейцарських франків, а також банк вимагає, з моменту отримання вимоги, негайно сплатити прострочену заборгованість за кредитним договором, проценти за користування кредитними коштами, та штрафні санкції за порушення виконання зобовязання, які відповідачами отриманні 05.02.2016 року, однак залишенні без виконання. Відповідно до ч.1\~ст.533 ЦК України\~грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Згідно з п. 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», у разі якщо кредит правомірно наданий в іноземній валюті та кредитодавець (позивач) просить стягнути кошти в іноземній валюті, суд у резолютивній частині рішення зазначає про стягнення таких коштів саме в іноземній валюті, що відповідає вимогам частини третьої\~статті 533 ЦК. Разом з тим, згідно з абз. 2 п. 14\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 №14\~у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Представник позивача просив стягнути заборговану відповідачем суму за курсом НБУ станом на 02 серпня 2016 року тобто на день звернення до суду. Курс швейцарського франка відносно української гривні станом на 02 серпня 2016 року становить 1 швейцарський франк = 25,602228 гривні. Заяву про уточнення позовних вимог позивач до суду не подавав. Відповідно до частини 1\~статті 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Положеннями статей\~10,\~60 ЦПК України\~передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, згідно з офіційним курсом НБУ, станом на 02.08.2016 р., 21242,40 швейцарських франків еквівалентно 543852,77 грн. (21242,40 х 25,602228 = 543852,77), а тому, суд вважає, необхідним зазначити в резолютивній частині рішення суду еквівалентну заборгованості саме станом на 02.08.2016 року. Щодо посилання представника відповідача на ті обставини, що у задоволенні позову слід відмовити з тих підстав, що є рішення постійно діючого Третейського суду при асоціації українських банків від 30.03.2015 року у справі №335/15 за аналогічним позовом ПАТ «Універсал банк» до [PERSON] Даниіли Василівни, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 074-2008-2837 від 30 вересня 2008 року ,то слід зазначити. У Постанові Верховного Суду України від 02.09.2015р. у справі №6-856цс 15 викладено правову позицію щодо непідвідомчості спорів за позовами банків про стягнення заборгованості за кредитними договорами із споживачами банківських послуг третейським судам. Згідно Узагальнення судової практики «[PERSON] застосування судами законодавства, яке регулює поруку як вид забезпечення виконання зобов'язання» зазначено, що згідно за наявності у кредитному договорі третейського застереження (окремої третейської угоди) при вирішенні спору суд має враховувати положення п. 14 ч. 1 ст. 6 Закону № 170]-IV стосовно того, що справи щодо захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку (кредитної спілки), не підлягають розгляду третейськими судами. Тому за наявності вказаного третейського застереження (окремої третейської угоди) залишення позовної заяви споживача без розгляду на підставі п. 6 ч. 1\~ст. 207 ЦПК\~є неприпустимим. Також під час розгляду справи судом встановлено що виконавчі листи відповідно рішення Третейського суду при асоціації українських банків від 30.03.2015 року у справі №335/15 за позовом ПАТ «Універсал банк» до [PERSON] Даниіли Василівни, [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № 074-2008-2837 від 30 вересня 2008 року не видавалися, стягнення по виконавчих документах відповідно вищезазначеного рішення не проводилися, що підтверджується листом Дунаєвецького районного ВДВС від 10.10.2016р.. Отже, зважаючи на невиконання відповідачем [PERSON]умов кредитного договору, беручи до уваги розрахунок заборгованості за договором, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з [PERSON] та кожного окремо [PERSON] та [PERSON] солідарно 21\~242,40 швейцарських франків, з яких: прострочена заборгованість за тілом кредиту - 4725,58 швейцарських франків; сума дострокового стягнення кредиту - 16516,82 швейцарських франків, заявленими правомірно та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: partial