Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-30 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON], третя особа: Смілянський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, в якому просить визнати [PERSON], [INFO], громадянина України, який помер [INFO], батьком дитини [PERSON], [INFO]; виключити з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], відомості про [PERSON], як батька дитини; внести зміни до актового запису про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, який помер [INFO]. Позовні вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його син, [PERSON]. За свого життя його син проживав спільно з [PERSON]. [INFO] у них народилася донька [PERSON], однак у свідоцтві про народження у графі батько вказано прізвище «[PERSON]», а ім'я та по-батькові вказано «[PERSON]», тобто його сина. Він ніколи не втручався у взаємовідносини сина з відповідачем та вважав, що їх стосунки оформлені офіційно, та вони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Його син разом з відповідачем та їх донькою [PERSON] спільно проживали в належній йому квартирі [ADDRESS], а пізніше в його будинку [ADDRESS]. Лише після смерті свого сина, він дізнався, що відповідач по справі не перебували у зареєстрованому шлюбі з його сином та що його онука [PERSON] не носить прізвище свого батька, оскільки реєстрація її народження проводилася на підставі ч.1 ст.135 СК України - за вказівкою відповідача в графі «батько» було вказано «[PERSON]». Йому не відомо чому за свого життя його син разом з відповідачем не подали заяви до органу державної реєстрації актів цивільного стану, з метою встановлення походження дитини від батька, адже він завжди визнавав дитину. На даний час відповідач вийшла заміж та своє прізвище змінила на «[PERSON]». Після реєстрації шлюбу відповідачем 03 березня 2017 року, остання проживає зі своїм чоловіком. Онука [PERSON] проживає разом з позивачем, навчається в ЗОШ №11, він про неї піклується та забезпечує всім необхідним. В майбутньому, оскільки в нього з дружиною відсутні інші спадкоємці, вони мають намір заповісти все своє майно онуці [PERSON]. Факт наявності кровної спорідненості між його онукою [PERSON], [INFO], є зазначення у свідоцтві про її народження в графі «батько» запису щодо його імені та по-батькові, а саме «[PERSON]». Визнання факту батьківства його померлого сина [PERSON] щодо [PERSON] позитивно вплине на права дитини, оскільки після смерті його сина нотаріусом відкрита спадкова справа, донька його сина матиме право на спадщину за законом після його смерті. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити їх з наведених у позовній заяві підстав. Відповідач у судовому засіданні підтвердила факт, що [PERSON] являється батьком її доньки [PERSON], [INFO], в зв'язку з чим не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи Смілянського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій просив судові засідання проводити без його участі. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що [PERSON], [INFO], їй приходиться онукою, оскільки вона донька її померлого сина [PERSON]. Онука після смерті її сина постійно проживає з нею та позивачем по справі, оскільки відповідач по справі вийшла заміж та постійно проживає в м. Черкаси. Відповідача до пологового будинку під час пологів у 2003 році возив [PERSON], який і забирав її з дитиною після родів. Після народження [PERSON], її син разом з відповідачем та дитиною проживали в квартирі позивача. Деякий час [PERSON] проживала окремо від них, однак її донька [PERSON] постійно проживала з батьком. [PERSON] ніколи не заперечувала факт, що [PERSON] являється батьком її доньки [PERSON]. Онука [PERSON] на даний час знаходиться на її утриманні та позивача, а [PERSON] інколи допомагає грошима та купує одяг. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою [PERSON] та [PERSON] Вона бачила, що їх онука [PERSON], проживає разом з ними. [PERSON] постійно називає їх бабусею та дідусем. Вони та їх син [PERSON], до смерті, на кожен день народження [PERSON] купували та дарували подарунки. На даний час їх онука навчається в ЗОШ №11 та постійно проживає у бабусі з дідусем, які її доглядають та утримують. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що вона являється сусідкою [PERSON] та [PERSON], в зв'язку з чим вона досить час спілкується з ними. Вони мають онуку [PERSON], яка, на її думку, названа на честь свого діда [PERSON], позивача по справі. [PERSON] та [PERSON] дуже люблять свою онуку [PERSON], а її батько [PERSON] був взірцем батька при вихованні та піклуванні своєї дитини [PERSON]. Останні два роки [PERSON] постійно проживає в дідуся та бабусі, а її матір допомагає їм в утриманні [PERSON], оскільки в неї нова сім'я та нещодавно народилася дитина. [PERSON] важко перенесла смерть свого батька [PERSON] і до цього часу не може з цим змиритися. Заслухавши позивача, його представника, відповідача та свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Згідно ч.3 ст.130 СК України заява про встановлення факту батьківства може бути подана особами, зазначеними участині третій статті 128 цього Кодексу. Відповідно до ч.3 ст.128 СК України позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Як вбачається з довідки №114536 від 19 серпня 2017 року виданої квартальним комітетом №14 Смілянської міської ради, [PERSON] - позивач у справі, проживає в будинку [ADDRESS] разом з [PERSON], 1952 року народження, та [PERSON], 2003 року (а.с.6). В судовому засіданні позивач та свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначили, що [PERSON] перебуває на утриманні та вихованні позивача у справі [PERSON] Даний факт відповідачем визнаний та нею не заперечується, відтак доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов пред'явлений належним позивачем, оскільки [PERSON] утримує та виховує [PERSON]. Згідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 1 січня 2004 року необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір'ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Враховуючи, що [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] видане виконкомом Малостаросільської сільської ради Смілянського району 10 квітня 2003 року, суд вважає, що при вирішенні питання встановлення факту батьківства необхідно виходити з ст.53 КпШС УРСР, оскільки дитина народилася до набрання чинності Сімейним кодексом України (а.с.4). Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року №3 постановлено, що спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Відповідно до ст. 53 КпШС України в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлено в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно ст. 55 КпШС України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. При народженні дитини у запис у матері, яка не перебуває у шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім'ю України» від 12 червня 1998 року № 16, згідно ст. 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. У необхідних випадках суд для з'ясування питань, пов'язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу. Отже, спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України, частинами 2, 3 ст. 53, якого встановлено, що в разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Відповідно до свідоцтвом про народження [NUMBER] видане виконкомом Малостаросільської сільської ради Смілянського району 10 квітня 2003 року, батьком [PERSON], [INFO], зазначено «[PERSON]» (а.с.4). В судовому засіданні позивач та свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зазначили, що батьком [PERSON], [INFO], являється [PERSON], який як на момент її народження, так і після цього постійно проживав з відповідачем. Даний факт відповідачем визнаний та не заперечується, відтак доказуванню відповідно до вимог ч.1 ст.61 ЦПК України не підлягає. До матеріалів цивільної справи доказів перебування [PERSON] та [PERSON], на момент народження [PERSON], в зареєстрованому шлюбі не надано, відтак суд вважає, що вони в такому, на момент народження [PERSON], не перебували. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що саме [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO], відтак запис про батька [PERSON] в книзі записів народжень проводився за прізвищем матері - «[PERSON]», а ім'я, по - батькові та національність батька дитини записано за її вказівкою - «[PERSON]», що передбачалося ст.55 КпШС України. Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого Смілянським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області 16 січня 2017 року, [PERSON] помер [INFO] (а.с.5). За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання [PERSON], [INFO], громадянина України, який помер [INFO], батьком дитини [PERSON], [INFO], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч.1 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стан» від 01 липня 2010 року № 2398-VI державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у ст. 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Оскільки, судом встановлено, що [PERSON], [INFO], громадянин України, який помер [INFO], являється батьком дитини [PERSON], [INFO], відтак відповідно до ст.134 СК України, необхідно внести зміни до актового запису про її народження щодо батьківства, в зв'язку з чим вимоги позивача [PERSON] щодо виключення з актового запису про народження дитини [PERSON], [INFO], відомостей про [PERSON], як батька дитини, та внесення зміну до актового запису про народження [PERSON], [INFO], зазначивши батьком дитини [PERSON], [INFO], громадянина України, який помер [INFO], є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved