overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

11.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, на теперішній час шлюб розірваний. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син сторін залишається проживати з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає, вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання сина. Позов просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] відзив на позовну заяву до суду не надходив. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. На теперішній час шлюб розірваний. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Син сторін залишається проживати з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на його утримання не надає. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Частиною першою ст. 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає можливим позов [PERSON] задовольнити, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 11 липня 2018 року. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з [PERSON] судовий збір в дохід держави в сумі 704, 80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

11.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просить стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 3304 грн. 90 коп. Свій позов обґрунтовує тим, що за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду з відповідача на її користь стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] у розмірі 500 грн., щомісячно. Згідно довідки-розрахунку заборгованість за аліментами станом на 05.07.2018 року становить 10883 грн. 34 коп. Оскільки заборгованість виникла з вини відповідача то вона звернулася із вказаним позовом про стягнення з нього неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву у якій просить справу слухати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Не заперечила проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився. Належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи у суді. Заяв чи клопотань про відкладання судового засідання не надав, відзиву на позов не надіслав. На підставі вищевикладеного суд ухвалив проводити судовий розгляд без участі відповідача з винесенням заочного рішення у справі. Дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що відповідно до заочного рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/2519/16-ц від 02.11.2016 року, відповідач зобов'язаний сплачувати на користь [PERSON] аліменти на неповнолітню доньку [PERSON] у розмірі по 500 грн., щомісячно (а.с. 9). Станом на 01.07.2018 року заборгованість за аліментами становить 10883 грн., 34 коп. (а.с. 10). Ст. 180 СК України проголошує, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Згідно розрахунку, наданого позивачем, розмір неустойки (пені) розрахований у розмірі 3304 грн. 90 коп. За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Крім цього, в силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

11.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сімєю. У судове засідання сторони не зявилися, при цьому позивач надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності; відповідач про причини своєї неявки не повідомив. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 23.08.2008 року, при цьому мають спільного неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сімї. Сторони проживають окремо; вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки натепер шлюб носить формальний характер, при цьому позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сімєю з відповідачем, предявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

11.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 04.03.2006 року у\~Мерефянській міській\~раді Харківського\~району Харківської\~області Україна, про що є актовий запис № 26. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «Ткаченко», відповідач позов визнав у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 04.03.2006 року, про що є актовий запис № 26 у Мерефянській\~міській раді\~Харківського району\~Харківської області\~Україна, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які залишаються проживати з позивачем. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

11.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що 06.10.2006\~року вона\~уклала шлюб\~з відповідачем.\~В шлюбі\~з відповідачем\~у них\~народилася дитина: [PERSON], [INFO]. Сумісне проживання з відповідачем фактично припинено. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин і по теперішній час дитини проживає з позивачем та знаходиться у неї на утриманні, відповідач добровільно участі в утриманні дитини не приймає. У звязку з цим вважає, що вона має право на отримання щомісячно від відповідача аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів на утримання дитини, на підставі зазначеного просить позов задовольнити в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, відповідно до якої просила позов задовольнити в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, місце та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого\~\~інтересу,\~\~який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.\~\~ В судовому засіданні встановлено, що позивач та відповідачка зареєстрували шлюб 06.10.2006 року, про що 06.10.2006 року зроблено відповідний актовий запис № 12, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). 29.01.2009 року у сторін народився донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження від 09.02.2009 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати\~\~дитину\~\~до\~\~досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] відповідач працездатний, інших утриманців не має, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дітей на користь позивачки з моменту подачі позовної заяви. З відповідача також підлягає стягненню у відповідності до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір в сумі 704 гр. 80 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181, Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

11.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. На обґрунтування позовних вимог зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі, зареєстрованому 10 жовтня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області. Від шлюбу мають сина, [PERSON], [INFO], який проживає з нею і спору про це немає. Шлюбні відносини фактично припинились з 10 березня 2017 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння, втрату почуття поваги та любові один до одного. Позивач вважає, що сім'я розпалась остаточно і збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. Позивач надала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що на примирення не згодна, наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач повторно не з'явився у судове засідання, по дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні поштові повідомлення. Дослідивши матеріали справи, суд установив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції у Луганській області 10 жовтня 2015 року , актовий запис № 185. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], який проживає з матір'ю, спору про його місце проживання не виникає. Згідно зі ст. 104,112 СК України шлюб розривається шляхом розводу за заявою одного з подружжя або обох. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Шлюб розривається тоді, коли буде встановлено, що спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Шлюбні відносини сторін припинились з 10 березня 2017 року і не відновлювались, відповідач у судове засідання не з'явився, заперечень обставинам, зазначеним у позові, не надав. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Оскільки шлюбні відносини припинились, тривалий час сторони проживають окремо, суд вважає, що збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як убачається із матеріалів справи, позивач при реєстрації шлюбу змінила прізвище «Огоєва» на «[PERSON]». У позовній заяві вона просила при ухваленні рішення залишити їй шлюбне прізвище. Судовий збір на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При поданні позову позивачем був сплачений судовий збір у сумі 704,80 грн., а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

11.07.2018 року позивач звернулася до суду із позовом до Брониківської обєднаної територіальної громади про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті батька [PERSON], померлого 28.09.2010 року. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що після смерті батька вона вчасно не подала заяву про прийняття спадщини за заповітом, часто хворіла. Після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтв їй було відмовлено, так як пропущено шестимісячний термін для прийняття спадщини. Тому вона змушена звернутися до суду. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву у якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не зявився, надіслали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позов визнають. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи судом встановлено, що 28.09.2010 року помер [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). [PERSON] являється донькою померлому [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження та копією про шлюб (а.с. 5, 6) Після звернення [PERSON] до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у видачі свідоцтва їй було відмовлено, так як пропущений шестимісячний строк для прийняття спадини (а.с. 8). Позивач хворіла про що надає відповідні копії з медичної картки (а.с. 11, 12). Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вище викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ 11.07.2018\~року позивач\~звернулася з\~позовом до\~[PERSON]\~про стягнення\~аліментів у\~розмірі \~1/4\~частини з усіх\~видів заробітку\~(доходу) щомісячно\~але не\~менше \~ 50\~%\~прожиткового мінімуму\~ для дитини відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 31.07.2018 року прийнято позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 21.08.2018 року по справі проведено підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду, про що постановлено ухвалу суду та повідомлено учасників справи. Обгрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] вказує, що з 26 листопада 2005 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На даний час припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Справа про розірвання шлюбу перебуває в провадженні суду. Матеріальної допомоги на утримання дитини [PERSON] надає недостатню. Син знаходиться на її утриманні, тому звернулася з даним позовом до суду. Просить стягнути аліменти з 14 вересня 2018 року. Представник позивача [PERSON], який представляє інтереси позивача на підставі ордера серія АА № 105972 від 21.08.2018 року, в судовому засіданні підтримав позовні вимоги своєї довірительки і просить суд, позов [PERSON] задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що вони проживають однією сімєю, разом харчуються, він приймає участь в матеріальному утриманні сина, проти стягнення аліментів не заперечує. Заслухавши осіб, які беруть участь в судовому засіданні, вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 02 листопада 2005 року. Мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. На даний час припинили подружні відносини і ведення спільного господарства. Відповідач є батьком [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження дитини, серія І-БВ № 070743, актовий запис № 911. Син знаходиться на утриманні матері. Батько матеріальну допомогу надає по мірі можливості. Батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Аліменти підлягають\~ стягненню\~згідно ст.\~ст.\~180,\~182,\~183,\~191\~СК України\~в розмірі\~1/4\~ частини\~заробітку (доходу)\~щомісячно,\~але не\~менше \~50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

11.07.2018 року публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» (далі позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі відповідач) заборгованості за договором кредиту від 31.07.2017 року в сумі 58852 грн 38 коп. і понесених судових витрат у сумі 1762 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, при цьому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності; відповідач визнав позов повністю та пояснив, що порушив умови договору кредиту через тривалу хворобу та неможливість заняття в звязку з цим підприємницькою діяльністю. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 31.07.2017 року сторони уклали кредитний договір № 500607663 відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 50000 грн із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами 15.99 % річних, строком до 01.08.2019 року (далі по тексту Договір, а.с. 4-16а). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 20.06.2018 року становить 58852 грн 38 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 44549 грн 17 коп., заборгованість по сплаті відсотків 4503 грн 21 коп., комісія 8400 грн, штраф 1400 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 18), з яким відповідач погодився повністю, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

11.07.2018р. позивач [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], про надання дозволу на виїзд дитини без згоди батька. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19.06.2018р. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., які мешкають з позивачем. Відповідач не виконує своїх батьківських обов'язків. [PERSON] має намір забезпечити повноцінний відпочинок своїм дітям, крім того сину [PERSON] у 2012 році поставлений діагноз респіраторний аллергоз (астма), а тому рекомендовано їздити до моря для оздоровлення. Раніше відповідач надавав дозвіл на виїзд дітей без його згоди, але після розірвання шлюбу відмовляє у цьому. Також оформлення документу на виїзд дітей за кордон без згоди батька пов'язано з тим, що позивач має близьких родичів, які проживають на окупованій території Донецької області та в Російській Федерації, діти позбавлені можливості виїхати з матір'ю для підтримання сімейних відносин з родиною. У зв'язку з викладеним [PERSON] просить надати дозвіл без згоди та супроводу [PERSON] на тимчасовий виїзд та в'їзд неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. за кордон України в будь-яку країну світу та на тимчасово непідконтрольну України (окуповану) територію Донецької, Луганської областей, Автономної Республіки Крим, у її супроводі або уповноваженою нею особою, строком з дня набрання рішення законної сили до досягнення [PERSON], [INFO]. - шістнадцяти років, тобто до [INFO]. В судове засідання позивач та її представник [PERSON] не з'явились, належним чином були повідомлені про день, місце та час розгляду справи. В матеріалах справи мається заява представника позивача [PERSON] від 05.10.2018р, про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує повністю, просить його задовольнити у повному обсязі. Крім цього просив стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати по сплаті судового збору та витрати на проїзд до суду з іншого міста. Відповідач [PERSON] в судове засідання без поважної причини не з'явився, хоча про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином, через оголошення на офіційному порталі Судової влади України, про що в матеріалах справи маються відповідні оголошення. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило. З огляду на наведене,

Outcome: partial