Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

11.05.2010 померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть від 20.05.2016 серії 1-ЖС № 160661. Позивач є сином [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ІІ-ЖС № 313668 від 08.04.1980, а відповідач є її дочкою, що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АГ № 272896 від 11.11.1970 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІ-ЖС № 490039 від 16.11.1990. З матеріалів спадкової справи № 111/2010 випливає, що інші спадкоємці [PERSON], а саме чоловік [PERSON], син [PERSON], син [PERSON], подали заяви про відмову від прийняття спадщини на користь відповідача. В матеріалах спадкової справи № 111/2010 відсутня заява [PERSON] про відмову від прийняття спадщини, а також його заява про прийняття спадщини. Відповідач [PERSON] подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини, що відкрилася після смерті [PERSON], 28.09.2010. У заяві про прийняття спадщини [PERSON] зазначила, що [PERSON], як і його мати [PERSON] проживали за адресою: [INFO]. Це саме відповідач підтвердила під час розгляду справи в суді. Факт постійного спільного проживання [PERSON] разом з [PERSON], з 2000 року по день її смерті, також було підтверджено показаннями допитаних судом свідків [PERSON] та [PERSON] Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є, зокрема день смерті особи. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено обовязок подати заяву про прийняття спадщини спадкоємця, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем. За приписами ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. [PERSON], за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини, або за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, виходячи з наведених норм цивільного законодавства, можливість встановлення судом додаткового строку для подання спадкоємцем заяви про прийняття спадщини передбачена лише у тому випадку, коли спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, був зобовязаний подати таку заяву, проте пропустив передбачений законом шестимісячний строк з поважних причин. Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом під час розгляду цієї справи встановлено, що [PERSON] постійно проживав разом з [PERSON] з 2000 року по день її смерті за адресою: вул. Шкільна ([PERSON]), 6, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. За таких обставин, виходячи з положень ч. 3 ст. 1268 ЦК України, позивач не мав обовязку подавати заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON], оскільки на день смерті останньої постійно проживав з нею, а відтак вважається таким, що прийняв спадщину. Принцип диспозитивності цивільного судочинства, закріплений у ст. 10 ЦПК України, передбачає розгляд судом цивільних справ лише за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З огляду на викладене, оскільки позивачем було невірно обрано спосіб захисту його права на спадкування, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Документально підтверджені судові витрати, понесені відповідачем, у справі відсутні. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: dismissed