Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-12 00:00:00

11 червня 2021 року позивач звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна», в якому просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку за період з 08.09.2020 до 07.06.2021 у сумі 57334 грн. 20 коп. Обгрунтувала позивач свій позов тим, що з 04 червня 2020 року вона працювала в Товаристві з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» на посаді фахівця по роботі з клієнтами. На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» № МЦ К/ЗВ-110-к позивач звільнена з роботи з 02 вересня 2020 року, однак трудова книжка їй фактично була видана лише 07 вересня 2020 року. 08 квітня 2021 року позивач звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» з вимогою про сплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку з затримкою видачі трудової книжки. 31 травня 2021 року позивач отримала лист від відповідача, в якому вказувалося про готовність відповідача виплатити позивачу середній заробіток за три дні вимушеного прогулу. 07 червня 2021 року відповідач виплатив позивачу 919 грн. 80 коп. середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. Оскільки кошти в сумі 919 грн. 80 коп. були виплачені позивачу лише 07 червня 2021 року, а тому відповідач повинен сплатити позивачу середній заробіток за період з 08.09.2020 до 07.06.2021 відповідно до статті 117 КЗпП України. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 16 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач у встановлений судом строк подав відзив на позов, в якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Зокрема, у відзиві на позов відповідач вказує, що позов є необґрунтованим, безпідставним та неузгодженим з нормами чинного матеріального права. Так, з 04 червня 2020 року позивач працювала у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» на посаді фахівця по роботі з клієнтами. З 26.08.2020 по 27.08.2020 позивачу була надана відпустка без збереження заробітної плати на підставі заяви та наказу № МЦ000001805-В від 26 серпня 2020 року. Також, 27 серпня 2020 року позивачем було надано відповідачу ще одну заяву про надання відпустки з 27.08.2020 до 02.09.2020. В той же день, 27 серпня 2020 року о 16 год. 14 хв. позивач написала заяву про звільнення у форматі автоматизованого процесу, існуючого у компанії. З 02 вересня 2020 року позивача звільнено з роботи на підставі наказу № 110-к від 27 серпня 2020 року. 01 вересня 2020 року відповідачем було повідомлено позивача про необхідність отримання трудової книжки 02 вересня 2020 року, проте позивач відмовилась прийти 02 вересня 2020 року, мотивуючи проходженням стажування у нового роботодавця та відсутністю часу. 07 вересня 2020 року позивач зателефонувала особисто та повідомила, що знайшла час і прийде до офісу за трудовою книжкою. В той же день, позивачем написано розписку про отримання трудової книжки від 07 вересня 2020 року з підтвердженням обставин, що вона не має претензій до роботодавця. 19 квітня 2021 року позивач звернулася до відповідача з вимогою про виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу, у зв`язку з чим 19 травня 2021 року відповідачем складено наказ № 94-К про зміну дати звільнення позивача з 02 вересня 2020 року на 07 вересня 2020 року. Вказаним наказом також вирішено виплатити позивачу середній заробіток за 3 робочих дні вимушеного прогулу протягом одного тижня, після того, як вона буде під підпис ознайомлена з цим наказом. 01 червня 2021 року позивач під підпис ознайомилась з наказом № 94-К від 19 травня 2021 року, а 07 червня 2021 року відповідачем здійснено позивачу виплату середнього заробітку за 3 робочих дні вимушеного прогулу в сумі 919 грн. 80 коп. 02 вересня 2020 року (на момент звільнення позивача відповідно до наказу № 110-К від 27 серпня 2020 року) Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» провело повний розрахунок з позивачем, тобто станом на 02 вересня 2020 року у відповідача була відсутня будь-яка заборгованість перед позивачем по заробітній платі. Також, позивач не зазначає обставини щодо невиплати сум, які передбачені статтею 2 Закону України «Про оплату праці», а отже позивачем не спростовано факт проведення з нею остаточного розрахунку 02 вересня 2020 року. При цьому, компенсація за час затримки видачі трудової книжки не входить до структури заробітної плати та не підлягає виплаті згідно зі статтею 116 КЗпП України в день звільнення працівника і право останнього на отримання компенсації за затримку видачі трудової книжки в будь-якому випадку не могло виникнути на момент звільнення. Водночас, строки виплати середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки, законодавством не встановлені. Також, положення статей 117, 235 КЗпП України передбачають різні види відповідальності роботодавця у вигляді стягнення середнього заробітку для компенсації працівнику втрат від неотримання заробітної плати чи неможливості працевлаштування, а вимоги позивача свідчать про намагання притягнути до відповідальності відповідача двічі за одне і теж правопорушення за різними статтями КЗпП України. Позивач відповідь на відзив у встановлений судом строк не подала. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечував з підстав, викладених у відзиві. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача та дослідивши наявні у справі докази, суд встановив наступне. Позивач з 04 червня 2020 року перебувала у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» та обіймала посаду фахівця по роботі з клієнтами. На підставі наказу Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» № МЦ К/ЗВ-110-к від 27 серпня 2020 року позивач звільнена з роботи з 02 вересня 2020 року за угодою сторін відповідно до пункту 1 статті 36 КЗпП України. 02 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» провело повний розрахунок з позивачем, як це передбачено статтею 116 КЗпП України, що підтверджується копіями платіжних доручень № 1997 та № 1998 від 02 вересня 2020 року. Однак, трудову книжку позивачу було видано лише 07 вересня 2020 року, про що свідчить розписка останньої. У квітні 2021 року [PERSON] звернулася до Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародний центр фінансово-економічного розвитку - Україна» із заявою про виплату їй середнього заробітку за час затримки видачі трудової книжки. На підставі листа [PERSON] та доповідної записки інспектора з кадрів [PERSON] від 05 травня 2021 року,

Outcome: dismissed