Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-31 00:00:00

11 березня 2014 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини, в якій з урахуванням уточнень просить суд визначити ухвалити рішення, яким зобов'язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною, встановити наступний спосіб участі позивача у вихованні доньки [PERSON]: - побачення раз на тиждень - з 14:00 до 18:00 години;сумісний відпочинок - два тижня на рік дитина проводить з батьком; у разі, якщо святкові дні припадають на час побачення з донькою, чи цей день передує дню побачення, чи наступного після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день побачення батько має право забирати дитину з дому особисто. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що він з відповідачем [PERSON] з 10 квітня 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу [INFO] народилась спільна донька - [PERSON].28 травня 2012 року набрало законної сили рішення Київського районного суду м. Одеси по справі №2-7635/11, яким шлюб між сторонами у справі був розірваний. Позивач вказує, що на його неодноразові прохання надати можливість бачитись з дитиною на самоті відповідачка відмовляє, що вимусило [PERSON] звернутися до суду із відповідним позовом. У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі та просив суд його задовольнити. Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали, просили задовольнити його частково, зазначивши, що відповідач не заперечує проти спілкування малолітньої [PERSON] із батьком, однак наполягає на тому, що спілкування батька із дитиною має відбуватися тільки в її присутності. Представник третьої особи - Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення судової повістки, у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності з урахуванням висновку органу опіки та піклування. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача та представників відповідача, дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову, виходячи з наступного. У судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 10 квітня 2009 року перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], який було розірвано рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2012 року . [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народилась донька - [PERSON], що встановлено рішенням Київського районного суду м. Одеси від 16.05.2012 року. 23.07.2014 року, на підставі висновку Служби у справах дітей Одеської міської ради від 18.06.2014 року за №3291/1 та іншими документами, поданими в Малиновську районну адміністрацію про визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою [PERSON],[INFO], Органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було надано висновок №2738/01-20, згідно якого, вважається доцільним визначити порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON],[INFO], шляхом встановлення зустрічей дитини з батьком, щосуботи - з 15.00 до 18.00, з обов'язковою присутністю матері малолітньої. У вказаному висновку зазначено, що на засіданні ради опіки та піклування поведінка батька дитини викликала подив через його агресивність, байдуже ставлення до проблем здоров'я доньки, відсутність розуміння вікових проблем дитини. [PERSON] продемонстрував елементи аморальної поведінки, що дає підстави вважати таке ж ставлення до його колишньої дружини та доньки. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно до ч.ч. 1- 3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Ч. 1 та ч. 2 ст. 159 СК України передбачено, що якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Крім того, ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 57 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. В силу статей 58, 59 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності (ст. 212 ЦПК). Відповідно до ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані (пропущення строку позовної давності тощо), які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 6) як розподілити між сторонами судові витрати; 7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; 8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При викладених обставинах, з урахуванням висновку Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №2738/01-20 від 23.07.2014 року, суд вважає за необхідне позов [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, визначення способу участі у вихованні дитини задовольнити частково, визначити наступний порядок та спосіб участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] з малолітньою донькою [PERSON], [INFO], шляхом встановлення зустрічей дитини з батьком, щосуботи - з 15.00 до 18.00, з обов'язковою присутністю матері малолітньої - [PERSON]. При цьому позивачем не доведено факту порушення відповідачем права позивача на спілкування з дитиною. На підставі викладеного та

Outcome: partial