overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

10.10.2014 року до суду подано заяву, в якій заявниця вказала, що вона 12.02.1991 року придбала у власність за договором купівлі-продажу житловий будинок, розташований в с.Гранів Гайсинського району на присадибній ділянці площею 0,06 га, просила встановити факт розташування житлового будинку з господарськими будівлями та прилеглої до нього земельної ділянки площею 0,06 га в [ADDRESS]. Заявниця в судове засідання не з`явилася, просила справу розглянути без неї, вимоги задовольнити повністю (а.с.20). Представник Гранівської сільської ради в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.19). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заявлені вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] 06.02.1967 року придбала у власність за договором купівлі-продажу житловий будинок, розташований в с.Гранів Гайсинського району на присадибній ділянці площею 0,06 га без зазначення номеру будинку та вулиці. Зазначені правовідносини регламентуються: - ч. 2 ст. 256 ЦПК України, за якою факт набуття права власності може бути встановлений судом у разі не визначення законом іншого порядку його встановлення та для забезпечення виникнення особистих майнових прав фізичних осіб. Оскільки, житловий будинок з господарськими будівлями придбані [PERSON] за договором купівлі-продажу в с.Гранів Гайсинського району на присадибній ділянці площею 0,06 га без зазначення номеру будинку та вулиці, то цей факт необхідно встановити рішенням суду для подальшого нотаріального оформлення нерухомого майна. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - копією технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.а.с. 8-9); - договором купівлі-продажу від 12.02.1991 р., з якого видно, що [PERSON] продав [PERSON] житловий будинок, розташований в с.Гранів Гайсинського району на присадибній ділянці площею 0,06 га (а.с. 10); - довідкою Гранівської сільської ради № 727 від 03.10.2014 р. про те, що відповідно господарської книги 1-3 рахунок №247 за 1986-1990 р.р. житловий будинок № 33належний [PERSON] розташований по [ADDRESS] (а.с. 15); - довідкою Гранівської сільської ради № 706 від 03.10.2014 р. про те, що житловий будинок № 33 належний [PERSON] розташований по [ADDRESS] (а.с. 16).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

10.10.2014 року Орган опіки та піклування Новокаїрської сільської ради Бериславського району Херсонської області, який діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], про позбавлення батьківських прав, треті особи: Орган опіки та піклування Бериславської районної державної адміністрації. Враховуючи складність складання повного рішення суду, пов»язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за доцільне в даному судовому засіданні, відповідно до ч.3 ст.209 ЦПК України, проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-10 00:00:00

10.10.2014 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та визначити місце проживання дитини з позивачем. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 18.05.2013 року. У сторін є дитина [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем склалися погано. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. Майнового спору між сторонами на даний час немає. Дитина після розірвання шлюбу залишиться з позивачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала заяву про проведення судового засідання у справі у її відсутності, позов підтримала та просила такий задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав заяву про проведення судового засідання у справі у його відсутності, зазначивши, що позов визнає. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 18.05.2013 року. У сторін є дитина [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Враховуючи те, що відповідач не заперечує проти того щоб дитина після розірвання шлюбу проживала з матір'ю, суд приходить до висновку, що у цій частині позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Позовні вимоги про стягнення з відповідача витрат на реєстрацію розірвання шлюбу у органах РАЦС задоволенню не підлягають, оскільки такі витрати згідно законодавства стягуються з заявника. З відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

10.10.2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з 26.02.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають сина: [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. З відповідачем припинили вести спільний сімейний бюджет та спільне господарство, мешкають окремо, вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років, тому просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно до досягнення сином трьох років. У судове засідання сторони не з'явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Позивач та відповідач надали заяви, просили справу розглянути у їх відсутність: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує. ( а.с.12-13 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку про обгрунтованість заявлених вимог. З матеріалів справи встановлено, що сторони з 26.02.2014 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Виконавчим комітетом Новомалинівською сільською радою Широківського району Дніпропетровської області, зроблений актовий запис № 1 ( а.с. 6 - копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] ( а.с.4 - копія свідоцтва про народження). Дитина проживає разом з матір'ю. (а.с.7 довідка). Позивач знаходитись у відпустці по догляду за дитиною до досягнення сином трьох років. Відповідно до ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дружини, погодився з розміром аліментів, що просить стягнути позивач, суд вважає необхідним позов задовольнити. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

10.10.2014 року позивач звернувся в Шосткинський міськрайонний суд з вказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача на користь позивача борг за кредитним договором № 013-28524-221210 від 22.12.2010 року в сумі 40550, 64 грн., а також судовий збір в сумі 405 грн. 51 коп., мотивуючи тим, що 22.12.2010 року Публічне Акціонерне Товариство «Дельта Банк» (правонаступник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комерційний Банк «Дельта»), - Позивач, та фізична особа - резидент України [PERSON], [INFO], - Відповідач, уклали зазначений кредитний договір згідно якого позивачу був відкритий картковий рахунок [NUMBER] в національній валюті України - гривні, а також ПІН-код до картки на умовах визначених договором. У порушення ст..ст. 526, 530,631, 1049,1054 ЦК України та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав та проігнорував неодноразові повідомлення про виникнення заборгованості Так, станом на 19.08.2014 року заборгованість за кредитним договором становить 40550, 64 грн., з яких: - тіло кредиту -24345.43 грн; - прострочене тіло кредиту - 4854.57 грн; - заборгованість за відсотками - 0.00 грн; - заборгованість за комісіями - 11350.64 грн. Представник позивача Марченко О.О., просить розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення від 25.10.2014 р. заяв чи клопотань про перенос справи суду не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню із слідуючих підстав. Під час розгляду справи встановлено, що між сторонами виникли договірні відносини, взаємні зобов'язання сторін були напряму вказані кредитному договорі. (а.с.3-7). Позивач із своєї сторони положення умов договору виконав, проте відповідач всупереч йому відмовився.(10-11). Відповідно до ст. 526, 527,530,1049,1054 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та умов кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ України «Про судовий збір», з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 405 грн. 51 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-30 00:00:00

10.10.2014 року позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що їй та відповідачу по справі на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області належить по ? частині житлового будинку [ADDRESS]. Житловий будинок, знаходиться на земельній ділянці, площею в 0.2726 га., яка приватизована і відповідачу видано державний акт на право власності на землю від 17.07.1995 року. В даний час житловим будинком користується відповідач в повному обсязі і не бажає в добровільному порядку визнати її права на користування житловим будинком та земельною ділянкою. Просить виділити їй кухню 1-1 площею в 11.7 кв.м. та житлову кімнату 1-3 площею в 9.9 кв.м. З надвірних споруд виділити літню кухню «В», веранду до літньої кухні, сарай В-1, ? частину огорожі. А всього приміщень на 27565.50 грн. Відповідачу виділити кімнату 1-1 площею в 18.1 кв.м. та веранду літ. «А» площею в 12.9 кв.м. З надвірних господарських споруд виділити літню кухню літ. «Б», веранду до літньої кухні літ. «Б-1», сарай літ. «Д» ? частина огорожі, всього майна на 26129.50 грн. Запропоновані частки майже рівні, різниця між ними 1/100 на користь позивачки. В добровільному порядку відповідач не бажає реально розділити житловий будинок та надвірні споруди, тому позивачка змушена звернутись до суду. Також вважає, що є підстави для визнання за нею права власності на частину земельної ділянки на підставі ст..120 ЗК України, оскільки вона має у власності частину житлового будинку. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити, проти винесення по справі заочного рішення не заперечували. Позовні вимоги в частині визнання права власності на ? частину земельної ділянки просили залишити без розгляду. Відповідач в судове засідання не з»явився, про слухання справи повідомлений належним чином, заперечень щодо позову не надав. Заслухавши позивачку та її представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступного. Судом встановлено, що за [PERSON] підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 11.12.2001 року визнано право власності на ? частину житлового будинку [ADDRESS] та 12 частину земельної ділянки. Реєстрацію права власності проведено 07.09.2013 року № запису 2407505. Даний житловий будинок розташований на земельній ділянці загальною площею 0.2726 га. Згідно ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. За висновком судової будівельно-технічної експертизи від 03.07.2014 року №81/14 запропоновано варіант реального розподілу домоволодіння між співвласниками. Суд вважає, можливим задовольнити вимоги [PERSON] реально розподілити домоволодіння згідно з висновком експертизи від 03.07.2014 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

10.10.2014 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця та до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування вимог [PERSON] посилалася на те, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який було укладено 31 серпня 2013 року. У шлюбі у них з відповідачем [INFO] народився син [PERSON]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні позивача. Сторони мешкають окремо, на даний час шлюбно-сімейні стосунки між позивачем та відповідачем припинені. Сторони в судове засідання не з'явилися. Надали до суду заяви з проханням розглядати справу у їхню відсутність. Позивач зазначала, що позов підтримує. Відповідач вказав в заяві, що позов визнає, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини визнані сторонами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст.181 та ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Враховуючи добровільне визнання відповідачем свого обов'язку по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог. Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору. Згідно зі ст.367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

10.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі 50 грн. щомісяця. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з відповідачем у справі вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах і народила дитину [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, син знаходиться на її повному утриманні. Відповідач не має постійної роботи, має мінливий дохід. Позивач подала до суду заяву, в якій підтримує позов і прохає розглянути справу без її участі, що суд вважає за можливе. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про причини неявки суд не сповістив, клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за його відсутності від нього не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. З актового запису про народження № 04, зробленого відділом РАЦС Барвінківського районного управління юстиції Харківської області 13.02.2009 року, та свідоцтва про народження, виданого виконавчим комітетом Григорівської сільської ради Барвінківського району Харківської області 26.08.2014 року, актовий запис № 04 від 13.02.2009 року, видно, що [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO], матір'ю якої є [PERSON]. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально утримувати свою дитину. Згідно з наявною в справі довідкою за підписом депутата Барвінківської міської ради Харківської області від 03.10.2014 року, дитина [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її повному утриманні. З позовної заяви вбачається, що відповідач не працює, має мінливий дохід, тому аліменти з нього доцільно стягувати в твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, те, що відповідач не працює і не має постійного заробітку, і доходить висновку, що з відповідача слід стягувати аліменти в твердій грошовій сумі 50 грн. щомісячно, як того прохає позивач. Аналізуючи наведені докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

10.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача 1000 грн у відшкодування витрат на правову допомогу адвоката та 243 грн 60 коп. у відшкодування сплаченої суми судового збору. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. При цьому він повідомив суду про відсутність у позивача наміру змінювати своє прізвище на дошлюбне та про її небажання примирення з відповідачем. Представник відповідача повідомив, що його довіритель згодний на розірвання шлюбу з позивачем, проте вважає сплачену нею суму витрат на правову допомогу адвоката значно завищеною. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 03.10.2009 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З вересня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем шлюб підлягає розірванню. Як убачається з акту виконаних робіт, під час надання правової допомоги, представник позивача витратив: 1 год. на надання позивачеві юридичних консультацій; 1.5 год. на вивчення судової практики; 1 год. на складання позовної заяви, а всього 3.5 год. За проведену роботу позивач сплатила своєму представникові 1000 грн. Суд вважає, що виходячи з незначної складності даної справи, фахівцю в галузі права, який має належну кваліфікацію, достатньо для підготовки справи в суді (з урахуванням часу на складання позовної заяви) 0.5 год. Тому, враховуючи час участі представника позивача в розгляді справи судом, який склав 0.5 год., оплаті за рахунок відповідача підлягає 1 год. праці представника позивача, в розмірі 487 грн 20 коп. /1218 х 40%, де 1218 - встановлений законом розмір мінімальної заробітної плати в 2014 році/.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

10.10.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], який мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у твердій грошовій сумі 350 грн., щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач та третя особа у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомили, за таких обставин суд не має відомостей про причини їх неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав: позивач [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] року народження, що підтверджується ксерокопією свідоцтва про його народження, батьком дитини є відповідач по справі (а.с.2). Матеріалами справи доведено, що дитина повністю знаходяться на утриманні матері та проживає разом з нею ( а.с. 5). Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, постійного доходу та місця роботи не має, добровільно виплачувати аліменти на дитину не бажає. Розмір аліментів, які вимагає позивач відповідає вимогам закону, тому позовні вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з дати подання позову до суду, тобто з 10.10.2014 року. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини, зазначені в позові, оскільки вони будуть достатніми для утримання дитини. На підставі ст. ст.180-183 СК України,

Outcome: approved