Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-07 00:00:00

10 липня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що строк звернення до нотаріальної контори пропустила з поважних причин. Сторони до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позивач позов підтримала, відповідач та третя особа проти задоволення позову не заперечували. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [INFO] померла [PERSON], яка на момент смерті була зареєстрована в с. Коновали Роменського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про її смерть серії [NUMBER] (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входять дві земельні ділянки загальною площею 3.332 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, а саме 3.125 га та 0.207 га, що розташовані на території Сулимівської сільської ради Роменського району Сумської області, що підтверджується відповідним державним актом на право приватної власності на землю, виданим 25.01.2002 р. (а.с.21). За життя, 19.02.1996 р. [PERSON] склала заповіт № 11, посвідчений виконавчим комітетом Сулимівської сільської ради секретарем Могилою Г. М., яким все своє майно заповіла бабусі позивачки, [PERSON] (а.с.7). Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має, що підтверджується довідкою Сулимівської сільської ради від 03.11.2015 р. № 535 (а.с.19). [PERSON] за своє життя склала два заповіти - № 8 від 10 лютого 2011 року, посвідчений секретарем Сулимівської сільської ради Роменського району Сумської області Могила Г. М., відповідно до якого спадкоємцем є її син [PERSON] та заповіт № 138 від 04 грудня 2012 року, посвідчений секретарем Сулимівської сільської ради Роменського району Сумської області Могилою Г. М., відповідно до якого спадкоємцем на земельну ділянку ( пай ) в розмірі 3.332 га, згідно державного акту [NUMBER], виданого Сулимівською сільською радою 25.01.2002 року, є позивачка, її онука - [PERSON]., що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.03.2016 р. (а.с.17). З указаної постанови також вбачається, що однією з причин відмови у вчиненні нотаріальної дії є те, що [PERSON] не прийняла спадщини після смерті [PERSON], а тому не могла розпоряджатися, а саме заповідати майно, яке їй не належить. За даними Спадкового реєстру спадкова справа після померлої [PERSON] не заводилась, громадянка [PERSON] не була зареєстрована разом зі спадкодавицею на час відкриття спадщини та не подавала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після смерті своєї сестри [PERSON] Хоча [PERSON] не була зареєстрована разом зі своєю сестрою [PERSON] за однією адресою на момент її смерті, але вона фактично проживала разом з нею з 1997 року до дня її смерті [INFO] за адресою свого домоволодіння: [ADDRESS]. Факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини після смерті останньої встановлено рішенням Роменського міськрайонного суду від 25 квітня 2016 року (а.с. 12). Враховуючи те, що [PERSON] постійно фактично спільно проживала разом зі своєю сестрою [PERSON] на час відкриття спадщини внаслідок її смерті, згідно рішення Роменського міськрайонного суду від 25 квітня 2016 року і від спадщини не відмовлялася, а тому відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину. Враховуючи викладене, [PERSON] правомірно заповіла позивачці належне їй майно, а саме: земельну ділянку ( пай ) в розмірі 3.332 га, згідно державного акту [NUMBER], виданого Сулимівською сільською радою 25.01.2002 року, оскільки все майно заповідалось їй [PERSON] згідно заповіту № 11 від 19.02.1996 р., посвідченого виконавчим комітетом Сулимівської сільської ради секретарем Могилою Г. М., але офіційно [PERSON] оформити свої спадкові права вона не встигла у зв'язку зі смертю. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. З заповіту від 04.12.2012 р., який склала [PERSON], вбачається, що майно, яке складається з земельної ділянки ( паю ) в розмірі 3,332 га, що належала їй на підставі державного акту [NUMBER], виданого Сулимівською сільською радою 25.01.2002 року, заповідалось позивачці [PERSON] Відповідно до Свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] при народженні її прізвище було «[PERSON]» (а.с.10), згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, сформованого 02.06.2016 р., 01.03.2003 року, позивачка після одруження змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.11) , після розлучення залишила це ж прізвище, потім знову після одруження змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с.15). Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачка є спадкоємцем майна, яке заповідалось їй [PERSON] Також однією з підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право власності на спадкове майно є пропуск позивачкою строку для подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Позивачка не прийняла спадщину після смерті [PERSON] у шестимісячний строк у зв'язку з тим, що має хворого сина і в указаний строк займалась його лікуванням, що підтверджується відповідними медичними документами (а.с.23-33). Згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з причин, які суд визнає поважними. Продовження строку прийняття спадщини не порушує будь-чиїх прав, не суперечить суспільним інтересам, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved