Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

11.03.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі перебувала у шлюбі, який було зареєстровано 04.06.2011 року відділом ДРАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області за актовим записом № 38. Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2013 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утримані. Покликається на те, що відповідач проживає окремо від сім'ї, не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі розміром 700 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково і згідний сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 600 грн., а розгляд справи проводити у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони по справі перебували у шлюбі, який було зареєстровано 04.06.2011 року відділом ДРАЦС Ківерцівського РУЮ Волинської області за актовим записом № 38. На підставі рішення Ківерцівського районного суду Волинської області від 11.11.2013 року шлюб між сторонами було розірвано /а.с. 5/. Від шлюбу у них народився син - [PERSON], [INFO] /а.с. 4/. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 184 Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення. Судом також встановлено, що сторони по справі проживають окремо, відповідач не має постійної роботи та стабільного доходу, а неповнолітній син проживає разом з матір'ю - позивачем [PERSON] і перебуває на її утриманні. З огляду на викладене та з урахуванням матеріального становища сторін у справі, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково та стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 600 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи від дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної вимоги. Тому судовий збір, у відповідності до ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» розмір якого складає 243, 60 грн., підлягає стягненню з відповідача в дохід держави для зарахування до спеціального фонду державного бюджету України. На підставі ст. 367 ЦПК України, суд може допустити негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежів за один місяць.

Outcome: partial