Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-29 00:00:00

12.10.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 18 жовтня 2003 року він уклав шлюб з [PERSON] , який зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис №84. Як слідує далі з позову, від цього шлюбу мають дитину: дочку - [PERSON] , [INFO] . 27 січня 2011 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області шлюб з відповідачем розірвано. Далі в позові зазначив, що 27 січня 2011 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області, постановлено рішення про стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] , на утримання дочки - [PERSON] та видано виконавчий лист №2-98/11. Як слідує далі з позову, з липня 2021 року їхня спільна з відповідачем донька - [PERSON] , стала проживати разом з ним та знаходиться на його утриманні. 20 вересня 2021 року, Гуляйпільським районним судом Запорізької області постановлено рішення про припинення стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] , які стягуються згідно рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 27.01.2011 року у справі №2-98/11. Позивач зазначив, що відповідач ухиляється від виконання покладеного на неї обов`язку щодо утримання дитини. Угоди про сплату аліментів у добровільному порядку між ним та відповідачем не досягнуто. Стан здоров`я, та матеріальне становище відповідача, дозволяють утримувати дитину. Відповідач офіційно працює, має постійний заробіток, стягнень по виконавчим документам з неї не проводиться. Прохає стягувати з [PERSON] , на його користь аліменти на утримання дочки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, 16.11.2021 року подав через канцелярію суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував проти винесення заочного рішення (а.с. 22). Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином відповідно до оголошення на сайті судової влади (а.с. 21) та телефонограми (а.с. 25), причини неявки не повідомила, заяв, клопотань не надала. Виходячи з положень ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає, що рішення у справі можливо ухвалити при проведенні судового засідання за відсутності учасників процесу. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 281 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими для заочного розгляду. За таких обставин, суд дійшов висновку про можливість ухвалення заочного рішення по справі. Суд, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач - [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт серії [NUMBER] виданий 17.04.1997 року Гуляйпільським РВ УМВС України в Запорізькій області, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 4-6). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 26.10.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 27.01.2011 року у справі №2-97/2011 року розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). 08.02.2011 року Гуляйпільським районним судом Запорізької області видано виконавчий лист №2-98/11 про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] , на утримання дочки - [PERSON] (а.с. 9). Згідно копії акту обстеження умов проживання від 12.07.2021 року здійснено огляд умов проживання за адресою позивача [PERSON] , згідно якого за адресою: [ADDRESS] створено належні умови для проживання дитини, в сім`ї панує доброзичлива атмосфера. До складу сім`ї позивача входять: дружина [PERSON] , 1980 року народження, дочка [PERSON] , 2004 року народження, дочка дружини [PERSON] , 2012 року народження. Батько забезпечує свою дочку необхідними речами, піклується про неї, остання виказала бажання проживати з ним (а.с. 10). 20.09.2021 року рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області у справі №315/1212/21 припинено стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] на утримання дочки - [PERSON] , які стягуються згідно рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 27.01.2011 року у справі №2-98/11 (а.с. 11-12). Згідно інформації виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради від 22.10.2021 року №3057/02-17, та довідки про реєстрацію місця проживання особи №12833524 від 22.10.2021 року, наданої на запит суду, [PERSON] , [INFO] , паспорт [NUMBER] , виданий Гуляйпілсььким РВ УМВС України в Запорізькій області 09.03.2004 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 15, 16). Відповідач [PERSON] відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи утримання осіб, або будь-яких інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо стягнення аліментів, не повідомила. Відповідно ч. 1 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум на дитину на 2021 рік в Україні відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» складає для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2021 року - 2510,00 гривень (з 1 грудня 2021 року - 1309,00 гривень). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, працює, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем [PERSON] не зазначено, тому суд вважає, що остання, на теперішній час, має можливість сплачувати аліменти на дитину саме у розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходів) щомісячно. Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дитини сторони не дійшли, угоди про матеріальне її забезпечення між сторонами не досягнуто, дитина на теперішній час перебуває на утриманні позивача, який також має обов`язок щодо утримання своєї дитини, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] - аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернувся до суду із позовною заявою 12.10.2021 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved