Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-18 00:00:00

12.03.2020 року Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що 27 червня 2013 року між АТ «Ощадбанк» та [PERSON] був укладений договір №1654884, про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Також, 27 червня 2013 року, на підставі заяви на встановлення кредиту по рахунку фізичної особи, з відповідачем був укладений додатковий договір №1 до договору №1654884, відповідно до умов якого [PERSON] було відкрито кредитну лінію з лімітом кредиту у сумі 15000,00 грн., зі сплатою 24% річних за користування кредитом, із зобов`язанням щомісячно сплачувати за кредитом всі платежі, не пізніше 25 числа місяця, наступного за звітним. Позивачем всі зобов`язання за договором були виконані належним чином, кредит відповідачу був виданий. Проте, відповідач [PERSON] , належним чином свої зобов`язання за вказаним кредитним договором не виконує, у зв`язку з чим, станом на 25.02.2020 року, у нього виникла заборгованість, загальна сума якої становить 27343,58 гривень, та включає в себе: заборгованість за основним боргом 14986,67 грн., заборгованість по процентам 9082,16 грн., комісію 124,00 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 134,26 грн., три проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 807,45 грн., витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 2209,04 грн. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 27343,58 гривень, та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2102,00 гривень. Ухвалою Олександрівського\~районного суду\~Донецької області\~від 24\~березня 2020\~року було\~відкрито провадження,\~вирішено здійснювати\~розгляд 28\~квітня 2020 року, о 10год. 00 хв. за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін. 28.04.2020 року було відкладено слухання справи на 10 год. 00 хв. 19 травня 2020 року, у зв`язку з неявкою сторін в судове засідання. Представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», 19.05.2020 року, в судове засідання не з`явився, проте надав заяву, в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та наполягає на їх задоволенні. Проти заочного розгляду справи не заперечує ( а.с. 9). Відповідач [PERSON] , 19.05.2020 року, також в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням, про вручення поштового відправлення. Від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, поважних причин неможливості явки в судове засідання останній не повідомив. Відзив на позовну заяву не надав. З урахуванням ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі частини 3 ст. 131 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач не з`явився без поважних причин. Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти такого вирішення справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача, на підставі наявних у справі доказів, і ухвалити заочне рішення, направивши за місцем реєстрації відповідача копію рішення суду, для відома. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено таке. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що 27 червня 2013 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України», та [PERSON] , було укладено кредитний договір №1654884, про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Договір набув чинності з моменту його підписання, і діє до моменту повного виконання сторонами своїх обов`язків, встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку (а.с.5). В подальшому, між юридичною особою за законодавством України АТ Ощадбанк в особі керуючого ТВБВ № 10004/01 філії Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк», та [PERSON] , було укладено додатковий договір №1 до договору №1654884 від 27.06.2013 року, про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки ( а.с. 6). Згідно п. 1.1 цього додаткового договору банк, на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкрив клієнту рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Відповідно до п. 1.1.4 додаткового договору банк встановив клієнту кредит у сумі 15000,00 гривень. Строк дії кредиту встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою, і складає 24,00 проценти річних, і сплачується щомісячно. Процентна ставка за несанкціонованим овердрафтом складає 35,00 процентів річних. Щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту складає 0,00 процентів. За умов безготівкового розрахунку платіжною карткою за товари та послуги, процентна ставка за користування кредитом протягом Грейс-періоду складає 0,001 процентів річних. Згідно п. 1.1.5 додаткового договору № 1, у разі відсутності на рахунку клієнта власних коштів, щомісячна плата за обслуговування невикористаної частини встановленого кредиту списується за рахунок кредиту. Кредит стає доступним клієнтові з дати першого зарахування заробітної плати (п.1.1.6 зазначеного додаткового договору). Відповідно до п. 4.4 додаткового договору, клієнт зобов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом всі платежі на підставі цього звіту (виписки) по рахунку, не пізніше 25 числа місяця наступного за звітним або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем чи неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Згідно п. 4.6 зазначеного додаткового договору, у разі виникнення простроченої заборгованості за рахунком та кредитом, її непогашення у строки, визначені правилами, клієнт гарантує повернення сум такої заборгованості банку всіма належними йому коштами, майном, майновими правами, тощо. Відповідно п. 4.9 додаткового договору № 1, банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно чинного законодавства України (в тому числі звернути стягнення на грошові кошти, що розміщені на будь-якому рахунку клієнта), у випадку невиконання або неналежного виконання клієнтом зобов`язань щодо вчасного повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором. Проте, як вказано позивачем, та не спростовано відповідачем, останній належним чином зобов`язання за вказаним договором не виконує, порушив умови договору та норми чинного законодавства, у зв`язку із чим, відповідно до наданих позивачем виписок по картковому рахунку клієнта - [PERSON] , та розрахунку заборгованості, відповідач має заборгованість в загальному розмірі 27343,58 гривень, яка складається із наступного: заборгованість за основним боргом (кредитом) 14986,67 гривень; проценти за користування кредитом 9082,16 гривень; комісії 124,00 гривень; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 134,26 гривень; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 807,45 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2209,04 гривень ( а.с. 12-17). Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з такого. За кредитним договором (ст. 1054 ЦК України) банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Станом на момент розгляду даної справи, докази виконання відповідачем зобов`язань, з повернення заборгованості за основним боргом, та заборгованості за нарахованими відсотками по кредиту, а також суми інфляційного збільшення заборгованості, і 3 % річних від простроченої суми, в матеріалах справи відсутні. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). На підставі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання; боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлені договором або законом. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012 року, за змістом ст. 552, ч. 2 ст. 625 ЦК України, інфляційне нарахування на суму боргу за порушення боржником грошового зобов`язання, вираженого в національній валюті, та три проценти річних від простроченої суми полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за неправомірне користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, тому суд має виходити з того, що ці кошти нараховуються незалежно від сплати ним неустойки (пені) за невиконання або неналежне виконання зобов`язання. Позивач просить стягнути з відповідача інфляційні нарахування на несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом та три проценти річних від простроченої суми, надавши відповідний розрахунок (а.с.12-19). Наданий розрахунок суд вважає правильним. Зважаючи на викладене, вимоги позивача підлягають задоволенню в повному обсязі в сумі 27343,58 грн, яка складається з наступного: заборгованість за основним боргом (кредитом) 14986,67 гривень; проценти за користування кредитом 9082,16 гривень; комісії 124,00 гривень; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 134,26 гривень; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 807,45 гривень; втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 2209,04 гривень. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд,

Outcome: approved