overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом та просить визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], на 5 днів, після набрання рішенням законної сили. Мотивує це тим, що є спадкоємцем за законом після смерті матері, але своєчасно в шестимісячний строк не звернувся до державної контори для оформлення спадщини, оскільки не знав про існування спадкового майна. Позивач просить справу розглядати у його відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки свого представника суду не повідомив. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] та є матір»ю позивача, що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER]. На час смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельні ділянки. З повідомлення Овруцької ДНК № 1218/01-16 від 15.09.2017 р. видно, що після померлої [INFO] [PERSON] спадкова справа не заводилась, так як спадкоємці із заявами про прийняття спадщини та заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину до контори не зверталися. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. З матеріалів справи видно, що постановою Овруцької ДНК №1451/02-31 від 08.09.2017 р. [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальних дій, у зв'язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.10). Крім того, як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.24 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. N 7 додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. [PERSON] вчасно не звернувся до нотаріальної контори, у зв'язку з тим, що не знав про існування спадкового майна, а тому суд вважає, що останній пропустив вказаний строк з поважної причини і йому слід надати додатковий строк у п'ять днів для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», а тому у відповідності до ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 23.01.2010 року, актовий запис № 81. Від шлюбу мають двох спільних дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з 2017 року. Спільне господарство не ведеться, з приводу розподілу майна спору не виникає. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Після розірвання шлюбу діти залишаються проживати з матір»ю. Вважає, що примирення між позивачем та відповідачем не можливе. В судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, 09.11.2017 року надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Оскільки сторони у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 23.01.2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 81. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини - «[PERSON]» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дитини не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя - немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-22 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON]про стягнення аліментів, вказуючи, що з відповідачем мають сина - [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона вимушена звертатися до суду про стягнення аліментів в судовому порядку. Просить стягнути із відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12.09.2017 року до досягнення повноліття сином, а саме до [INFO] року. Позивачка в судове засідання не з'явилась, подала заяву про слухання справи за її відсутності, позов підтримала, просила задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день, час та місце судового засідання повідомлений судом у встановленому ст. ст. 128, 130 ЦПК України порядку. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає заявлений позов таким, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного. Судом встановлено, що [PERSON]народився [INFO] року та його батьками є: [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER]. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів визначається судом з урахуванням матеріального становища дитини та платника аліментів, а також з урахуванням стану здоров'я, наявності у нього інших осіб, яких він повинен утримувати. Оскільки, [PERSON] ухиляється від цього обов'язку, аліменти стягуються судом в примусовому порядку. Аліменти згідно вимог закону стягуються з дня звернення. На підставі ст.ст. 180, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-20 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 15.11.1997 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 2015 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не зявилась, надала заяву згідно якої позов підтримала лише по 1 вимозі в частині розірвання шлюбу, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення №6504514304807), про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 15.11.1997 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Перелітської с/Рада народних депутатів Балтського району Одеської області, актовий запис №13. Від шлюбу сторони мають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені з 2015 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 03 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 627, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, сімейних стосунків не підтримують, подальше спільне життя вважає неможливим. В судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, зазначивши про підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши про визнання позовних вимог. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що зареєстрований 03 червня 2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, актовий запис № 627. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сімейним Кодексом України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги ч. 1 ст. 55 СК України. Відповідно до ч. 3 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Враховуючи досліджені обставини справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що шлюб належить розірвати, оскільки між сторонами втрачені почуття взаєморозуміння і поваги, шлюбні стосунки фактично припинились і перебування у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON], що зареєстрований 28.10.2000 року, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя не склалося, шлюбні стосунки припинені, збереження сімї неможливо. В судове засідання сторони не зявились, подавши клопотання про розгляд позову без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 28.10.2000 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження 1-СГ № 083231. Сторони мають неповнолітню дитину доньку Анастасію, [INFO] (свідоцтво про народження 1-СГ № 234143). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути подано одним із подружжя. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що шлюбні стосунки припинені, сторони наполягають на розірванні шлюбу, клопотань про можливість збереження шлюбу не заявили, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26.09.2003 року; після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Забєліна». Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені в літку 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально, на примирення незгодна. До суду вона вимушений звернутися, оскільки шлюб розірвати добровільно неможливо, де наразі проживає відповідач їй невідомо. Від сумісного проживання спільних дітей не мають. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач не зявився, про час та місце судового розгляду повідомлявся неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 26 вересня 2003 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Київського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №568. Подружжя від сумісного проживання дітей не має. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в літку 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON], який діє в інтересах [PERSON] на підставі довіреності від 06.09.2017 року, звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] - [PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій зазначив, що 13 березня 2012 року померла мати [PERSON] [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] -Лісові Шаргородського району Вінницької області. Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, спадкоємцем за заповітом якого є син [PERSON] - [PERSON] При зверненні в нотаріальну контору з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину [PERSON] було відмовлено у видачі правовстановлюючого документа на спадкове майно через пропуск термінів для прийняття спадщини, встановлених ст. 1270 ЦК України. Причиною пропуску терміну звернення в нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини стало те, що він не знав про необхідність подання заяви про прийняття спадщини, вважаючи, що зможе оформити спадщину в будь-який час, оскільки фактично вступив в управління спадковим майном матері, що прирівнюється до прийняття спадщини. Просить визнати строк для прийняття спадщини пропущеним з поважних причин та визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини три місяці. У судове засідання сторони не зявилися, але від них поступили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Згідно поданих заяв представник позивача [PERSON] [PERSON] позов підтримує, представник відповідача [PERSON] -[PERSON] сільської ради Шаргородського району Вінницької області сільський голова [PERSON] позов визнає (а.с.13,15). За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Судом встановлено, що 13 березня 2012 року померла [PERSON], яка по день смерті проживала і була зареєстрована в [INFO] -Лісові Шаргородського району Вінницької області (а.с.7), спадкоємцем за заповітом якої є її син [PERSON] (а.с.5), який вступив у фактичне управління спадщиною, але всупереч вимогам законодавства, не подав у нотаріальну контору заяву про прийняття спадщини через юридичну необізнаність. Даному факту відповідають спадкові правовідносини, які регулюються ст. ст. 1220, 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ст. 1272 ЦК України). Оскільки судом встановлено, що строк для прийняття спадщини [PERSON] пропустив з поважних причин, тому є підстави для визначення додаткового строку для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

12.09.2017 року заявник [PERSON] звернувся до суду з вищеозначеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] року померла його баба - [PERSON]. 15.10.2002 року вона склала на його ім»я заповіт. Після її смерті відкрилась спадщина за заповітом. Він є спадкоємцем за заповітом, на час смерті баби був прописаний та проживав разом з нею, звернувшись до Державної нотаріальної контори з документами, з»ясувалось, що у заповіті його прізвище [PERSON], а згідно паспорта громадянина України його прізвище на українській мові [PERSON], на російській мові [PERSON]. Просить встановити факт родинних відносин, що [PERSON], яка померла [INFO] року є рідною бабою [PERSON] [INFO]. Заявник надав заяву про слухання справи у його відсутності, на задоволені заявлених вимог наполягає. Представник заінтересованої особи Новотроїцького РВ ДРАЦС ГТУЮ в Херсонській області надав заяву про слухання справи у їх відсутності, проти заявлених вимог не заперечують. Зацікавлена особа в судове засідання не з»явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Матеріалами справи доведено факт родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON], а саме: копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 13.08.1984 року (а.с.19), копією свідоцтва про одруження серія [NUMBER] Встановлення ступеню споріднення має юридичне значення для заявника для прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ст.256 ЦПК України суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Сукупність наведених доказів приводить суд до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-03 00:00:00

12.09.2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що має у власності житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в с.Благовіщенка Новотроїцького району Херсонської області. Цей будинок вони з покійним чоловіком побудували у 1969 році і з того часу в ньому проживають. При ознайомленні з технічною документацію на будинок виявилося, що місцезнаходження ? частини будинку згідно свідоцтва про право власності від 27.09.1996 року зареєстровано в смт.Новотроїцьке по вул.Середній, а інша ? частина будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом (після смерті чоловіка) в [ADDRESS], номер будинку не вказано. Згідно паспорту громадянина України вона зареєстрована 29.01.1996 року у с.Благовіщенка, вулиця та номер не вказані. При зверненні до Новотроїцької селищної ради та районного державного архіву, виявилося, що рішенням виконкому Новотроїцької селищної ради народних депутатів від 24.02.1988 року №13 були затверджені такі назви вулиць у с.Благовіщенка: Степова, Леніна, Миру, пров.Зелений. Згідно розпорядження Новотроїцького селищного голови №12 від 18.02.2016 року вилиця Леніна в с.Благовіщенка була перейменована у вул.Центральну, присвоєння номерів будинків по вулицях в с.Благовіщенка відсутні. Просить встановити факт, що будинок з господарськими будівлями і спорудами ? право власності на який зареєстровано в органах ДБТІ за адресою [ADDRESS]. Заявник надав заяву про слухання справи у її відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягає. Представник заінтересованої особи, надала до суду заяву з проханням слухати справу за її відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Предметом розгляду заяви є встановлення факту місця знаходження будинку. З матеріалів справи вбачається, що місцезнаходження ? частини будинку згідно свідоцтва про право власності від 27.09.1996 року зареєстровано в смт.Новотроїцьке по вул.Середній, а інша ? частина будинку згідно свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] в [ADDRESS], номер будинку не вказано. Рішенням виконкому Новотроїцької селищної ради народних депутатів від 24.02.1988 року №13 були затверджені такі назви вулиць у с.Благовіщенка: Степова, Леніна, Миру, пров.Зелений. Згідно розпорядження Новотроїцького селищного голови №12 від 18.02.2016 року вилиця Леніна в с.Благовіщенка була перейменована у вул.Центральну, присвоєння номерів будинків по вулицях в с.Благовіщенка відсутні. На підставі вищеозначеного суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved