Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

10.10.2017р. органом опіки та піклування в особі Соборної районної у м. Дніпрі ради, діючого в інтересах малолітньої [PERSON], [INFO]., пред'явлено позов до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська до [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на дитину (а.с. № 2 -4). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що батьками [PERSON] [INFO]., є [PERSON], яка померла [INFO]. та [PERSON], [INFO] З 04.08.2017 р. по 14.09.2017р. дитина перебувала на обліку в управлінні - службі у справах дітей, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Дитина була взята на облік у зв'язку з тим, що батько дитини не працював, часто уходив з дому, залишаючи свою малолітню дитину на матір, [PERSON] 1951р.н., якій за станом здоров,я важко доглядати за дитиною. При неодноразових виходах співробітників управління - служби у справах дітей за місцем проживання дитини було виявлено, що батька дитини не було в дома, та зі слів його матері, батько дитини по декілька днів взагалі вдома відсутній. Співробітниками служби залишалися батькові запрошення з,явитися до служби, проте чоловік жодного разу до служби не прибув. 14.09.2017р. малолітня дитина [PERSON] була влаштована до КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня №5»ДОР». За час перебування дівчинки в комунальному закладі батько доньку не відвідував, ніякої матеріальної допомоги дитині не надавав. 20.09.2017р. на засіданні комісії з питань захисту праві дитини при виконавчому комітеті Соборної районної ради у м. Дніпрі було розглянуто питання про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки, на засідання відповідач не з,явився. Батько дитини не виконує батьківські обов'язки по відношенню до малолітньої доньки, не сприяє її всебічному розвитку, матеріально не забезпечує, крім того, [PERSON] притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Представник позивача Управління-служба у справах дітей Соборної районної у місті Дніпрі ради - Голик О.І. (діє на підставі довіреностей №5-16/31 від 27.12.2016р. - а.с. № 27) 28.11.2017р. надала суду заяву, в якій просила розглянути дану цивільну справу в порядку заочного провадження та на підставі наявних матеріалів справи. Позовні вимоги в частині позбавлення відповідача батьківських прав підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, на стягненні з відповідача аліментів, не наполягла, відповідні позовні вимоги виключила з прохальної частини позову, що засвідчила своїм підписом (а.с. № 33). Крім того, в наданій заяві представник позивача зазначила, що особисто неодноразово перед судовим засіданням спілкувалася з відповідачем та роз'яснювала про наслідки позбавлення батьківських прав та про перелік необхідних заходів, які йому необхідно вчинити, якщо він хоче повернути дитину та піклуватися про неї. Відповідач - [PERSON] в судові засідання по справі, які призначалися на 16.11.2017р. та 30.11.2017р. не з'явився, про дату, місце та час розгляду справи двічі повідомлявся шляхом направлення судової повістки за адресою, вказаною позивачем та підтвердженою відповіддю адресно - довідкового підрозділу. В судове засідання призначене на 16.11.2017р., відповідач вважається повідомленим належним чином, оскільки повістка про його виклик була вручена його матері [PERSON] (а.с. № 22) Повістку в судове засідання на 28.11.2017р. відповідач отримав особисто (а.с. № 31), про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звертався, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. За таких обставин суд вважає за можливе розглядати дану справу за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст.169, ч. 2 ст.197 ЦПК України, та з урахуванням того, що від відповідача заперечень до суду не надійшло, то суд вважає за можливе винести по справі заочне рішення суду відповідно до положень ч. 1ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши наявні у справі докази, вирішивши належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок всіх доказів у їх сукупності й оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному з'ясуванню всіх обставин справи, вважає, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. З 04.08.2017р. по 14.09.2017р. малолітня дитина [PERSON], [INFO] перебувала на обліку в управлінні-службі у справах дітей, як дитина, яка опинилася в складних життєвих обставинах. Батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 04.01.2017р. Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 14 (а.с. № 7). Мати дитини - [PERSON], [INFO], померла [INFO]. у віці 21 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.07.2017р., за актовим записом №1118. (а.с. № 14). 20.09.2017р. на засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Соборної районної у м.Дніпрі ради було розглянуто питання про доцільність позбавлення [PERSON], [INFO] батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO]. Відповідно до листа центра соціальних служб для сім,ї, дітей та молоді Соборної районної у м.Дніпрі ради від 18.09.2017р., [PERSON] не виконує батьківські обов,язки по відношенні до малолітньої доньки, матеріально дитину не забезпечує, не сприяє її всебічному розвитку. Згідно відповіді КЗ «Дніпропетровська дитяча міська клінічна лікарня №5» ДОР» 02.10.2017р. у відділення неврології молодшого віку з КЗ «Дніпропетровська ДМКЛ №6 «ДОР» грудне відділення була переведена дитина - [PERSON], [INFO]., без батьківської опіки. Дитина була переведена після проведення лікування та обстеження, діагноз дитини: Синдром рухомих порушень. Відповідно до висновку виконкому Соборної районної у місті Дніпрі ради від 10.10.2017р. №148/05-38 прийнято рішення за доцільне позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно доньки, [PERSON], [INFO]. (а.с. № 34-35). Згідно до довідки КЗ «Дніпропетровський спеціалізований будинок дитини» ДОР» від 23.11.2017р. № 553/11-29 (а.с. № 37) малолітня дитина [PERSON], 22.12.201р.н., перебуває в закладі з 18.10.2017р. по теперішній час згідно рішення виконавчого комітету Соборної районної у м.Дніпрі ради №305 від 22.09.2017р., як дитина, позбавлена батьківського піклування, на повному державному забезпеченні. Також, з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що відповідач в 2015 році притягувався до адміністративної відповідальності за ст.187 КупАП та в 2009р. та 2016р. до кримінальної відповідальності за ст.307 та ст.263 КК України (а.с. № 12). Суд зазначає, що відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; батьки зобов'язані поважати дитину; передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї; забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини; забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Положеннями вищевказаної статті визначено основні положення з виховання дітей. Для здійснення цього завдання батьки наділяються батьківськими правами, тобто правом на особисте виховання своїх дітей. Батьківські права є в той же час і обов'язками батьків по вихованню дітей, тому що батьки не тільки володіють правом на виховання дитини, а й мають обов'язок її виховувати. Нездійснення ними своїх прав тягне за собою або повну їх втрату, або тимчасове позбавлення цих прав. Відповідно до ч. 1 ст.164 СК України підставами для позбавлення батьківських прав батьків є: якщо мати, батько не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15,16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Як вбачається із матеріалів справи, малолітня дитина [PERSON], [INFO]. перебуває у комунальному закладі та з матеріалів справи судом не встановлено жодних намагань батька хоча б побачитися з дитиною, не кажучи вже про її утримання та виховання, що дає підстави суду дійти висновку про байдуже та безвідповідальне ставлення відповідача до своєї малолітньої доньки. Обговорюючи питання розподілу судових витрат відповідно до ст.88 ЦПК України, з огляду на те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, а позивач за законом був звільнений від оплати судових витрат при подачі позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1600грн., виходячи зі ставок судового збору, встановлених для юридичних осіб (оскільки у разі відсутності у позивача пільг, він би сплатив саме 1600грн. судового збору). На підставі викладеного,

Outcome: approved