overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

12.09.2017 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, просить збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивується тим, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 24.04.2012 року з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки у розмірі 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак, 08.07.2017 р. набрали чинності зміни до ч. 2 ст. 182 СК України, якою передбачено стягнення мінімального розміру аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач надала в судове засідання заяву, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити рішення. Дослідивши подані докази, а саме: копію свідоцтва про народження дитини за а.з. № 289 від 05.06.2009 р. (а.с. 7), з якого вбачається, що відповідач є батьком дитини; копію паспорту позивача (а.с. 4), копію рішення Шосткинського міськрайоннного суду Сумської області по справі № 1819/2558/12 від 24.04.2012 р. (а.с. 8), суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивача, яка має на утриманні двох малолітніх дітей, перебуває у відпусці по догляду за дитиною (а.с. 11). Згідно положень ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

12.09.2017 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітні доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня звернення з позовом до суду. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом зі своєю матірю. Відповідач хоча і надає матеріальну допомогу на утримання дитини, але не в тому розмірі, як передбачено законом, є особою молодого віку, не є інвалідом, аліменти нікому не платить, тому може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї малолітньої доньки. Сторони просять розглянути справу без їх участі, про що надали відповідні заяви, позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач не заперечує проти позовних вимог. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити рішення. Дослідивши подані докази, а саме копію свідоцтва про народження дитини за а.з. № 01 від 15.02.2007 р. (а.с. 2), з якого вбачається, що відповідач є батьком дитини, згідно довідки з місця проживання від 11.09.2017 р (а.с. 4) вбачається, що неповнолітня дитина проживає разом з матірю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, копію паспорту позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дітей (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивача, яка має на утриманні малолітню дитину, матеріальний стан відповідача, аліментів іншим особам не платить, позов визнав, інші обставини згідно ст. 182 СК України. .Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

12.09.2017 року позивач звернулася до Шосткинського міськрайонного суду з вищевказаним позовом, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн., починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до закінчення дитиною навчання. Позов мотивується тим, що відповідач є батьком дитини, яка мешкає разом із своєю матірю та знаходиться на повному його утриманні. Син з 01.09.2017 року по 30.05.2018 рік навчається в ДПТНЗ «Шосткинське вище професійне училище» на денній формі навчання. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач надала в судове засідання заяву, просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити рішення. Суд дослідивши подані докази, встановив що відповідач є батьком дитини, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини за а.з. № 292 від 24.06.1999 р. (а.с. 4), згідно копії довідки з місця проживання від 17.08.2017 р (а.с. 9) вбачається, що [PERSON] проживає разом з матірю - позивачем по справі та знаходиться на її утриманні, [PERSON] є студентом та продовжує навчання, що підтверджується копією довідки ДПТНЗ «Шосткинське вище професійне училище» від 04.09.2017 р. Отже суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст.199 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан позивача, на утриманні якої знаходиться повнолітній син який навчається, на повному державному забезпеченні не знаходиться, крім сина має на утриманні ще одну малолітню дитину, матеріальний стан відповідача, який спроможний надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» з відповідача на користь державного бюджету підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

12.09.2017 року Хортицьким районним судом м.Запоріжжя винесено рішення суду по зазначеній справі. При прийнятті рішення судом, не вирішено питання щодо стягнення з відповідача на користь держави судового збору. Згідно зі ст. 220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої не будь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Оскільки при винесенні рішення за вказаним позовом не вирішено питання щодо стягнення суми судового збору, суд вважає за необхідне ухвалити по справі додаткове рішення у цій частині. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Оскільки позивачка [PERSON] є інвалідом 2 групи, що підтверджується пенсійним посвідченням АД № 224366, вона згідно п.9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору при подачі позову до суду, тому з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

12.09.2017 р. ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 2-3 об.), посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору від 26.02.2010 р. [PERSON] отримав кредит у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 23930,85 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, надано клопотання (а.с. 3 об., 22), в якому підтримав позов в повному обсязі, просив розглянути справу у відсутності їх представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач не зявився в судове засідання, надав заяву (а.с. 30), в якій заявив клопотання про розгляд справи у його відсутності, надав довідку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 17.10.2017 р., згідно якої станом на 17.10.2017 р. заборгованість відповідача перед позивачем відсутня. Судом винесено ухвалу про розгляд справи у відсутності незявившихся учасників судового розгляду. З'ясувавши обставини справи та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі з наступних підстав. 26.02.2010 р. між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» і [PERSON] було укладено кредитний договір відповідно до якого банк надав грошові кошти у розмірі 2900 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 6-14). Однак відповідач належним чином свої зобовязання не виконує, у зв'язку з чим станом на 30.06.2017 р. виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складає 23930,85 грн. (а.с. 4-5). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з положеннями статей 530, 612, 625 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідач на час розгляду справи виконав свої зобовязання перед позивачем у повному обсягу, той факт, що заборгованість відсутня підтверджується доказами на а.с. 31. Таким чином, оскільки позивачем\~ не надано суду належних та допустимих доказів існування (непогашення) боргу, в той час як відповідач довів суду своєчасне погашення кредиту (сплати боргу), суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позову за необґрунтованістю. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

12.09.2017р. року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що 22.12.2014 року вона уклала шлюб з відповідачем зареєстрований у виконавчому комітеті Сиваської селищної ради Новотроїцького району, херсонської області, актовий запис №11. Від спільного шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO]. Причиною розпаду сімї є те, що відповідач зловживає спиртними напоями, на цій підставі постійно виникали сварки. Вона з дочкою на протязі року проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. Відповідач у судове засідання не з»явився, належним чином завчасно про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. 18.10.2017 року ухвалою суду сторонам надано термін на примирення строком 2 місяці, примирення не відбулося. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, наміру зберегти сімю не має, примирення не відбулося, а відповідач не заперечує, тому за таких обставин суд вважає, що подальше збереження їх сім'ї неможливе та є підстави для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-05 00:00:00

12.09.2018 [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб укладений 24.10.2015 року між нею та відповідачем; після розірвання шлюбу залишити прізвище «Свешнікова», стягнути судовий збір. Як на підставу позову посилається на те, що з 2015 року вона з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, фактичні шлюбні відносини припинені 25.06.2018 року. Від сумісного проживання мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Ухвалою суду від 05.10.2018 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 14.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач не зявлявся, про час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в оригіналі Свідоцтва про шлюб, 24 жовтня 2015 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб. Подружжя має малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Згідно з ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені в червні 2018 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. На підставі\~викладеного,\~суд вважає,\~що підстави,\~на які\~посилається позивач,\~наполягаючи на\~розірванні шлюбу,\~є обґрунтованими,\~збереження сім'ї\~неможливо,\~шлюб фактично\~розпався та\~існує формально,\~тому позов\~підлягає задоволенню. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, то з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір 704,80 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

12.09.2018 відкрито провадження у справі. Заявник свої вимоги мотивує тим, що більше року тому вона познайомилася із [PERSON], від якого завагітніла та з яким має намір створити сім'ю і народити дитину. Однак на даний час не досягла шлюбного віку, що є перешкодою для реєстрації шлюбу. Тому просить надати право на шлюб до досягнення шлюбного віку, так як вважає, що це відповідає її інтересам. В судовому засіданні [PERSON] свої вимоги підтримала і просить надати їй право на шлюб, оскільки вона бажає створити сім'ю із [PERSON] та народити дитину. [PERSON] не заперечує проти надання дозволу на шлюб, вважає, що це в інтересах [PERSON] [PERSON] в судове засідання не з'явився. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO], що підтверджується її свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 26.12.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, та паспортом [NUMBER], виданим 21.09.2017 органом №5912. Як вбачається з довідки жіночої консультації комунального закладу «Охтирська ЦРЛ» №143 від 21.08.2018, [PERSON] перебуває на диспансерному обліку в зв'язку з вагітністю. Відповідно до ст. 22 СК України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Як передбачено ст. 23 СК України право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. У судовому засіданні було встановлено, що заявник бажає зареєструвати шлюб із [PERSON], перебуває у стані вагітності, батьки заявника не заперечують проти її шлюбу, тому надання права на шлюб повністю відповідає її інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

12.09.2018 до Вінницького районного суду з позовом звернулась з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 08.04.2014 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області , актовий запис №562. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання сина. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] до [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 08.04.2014 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вінницького міського управління юстиції у Вінницької області , актовий запис №562, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.6). В період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.7). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved