Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-31 00:00:00

11 лютого 2020 року позивач в особі Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення вартості донарахованого(необлікованого) об`єму природного газу. В обґрунтування позову посилаються на те, що 18 жовтня 2018 року представником ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на об`єкті споживання споживача був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за адресою; [ADDRESS] , за результатами чого представником ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: розділ 11 гл. 2 п. 1,3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, розділ 11 гл. 2 п. 3.1 пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрати (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. За результатами вказаної перевірки, працівниками Токмацького відділення ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було складено акт про порушення № 00000126 від 18.10.2018 року. Акт у порядку визначеному Кодексом ГРМ підписано працівниками ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та споживачем без зауважень. Лічильник газу було демонтовано для проведення його експертизи, що відображено у протоколі № 00000126 від 18.10.2018 року про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. 25 жовтня 2018 року проведено експертизу ЗВТ, про що складено Акт № 1378 експертизи лічильника газу, за результатами якої, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами. З урахуванням виявлення факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення № 00000126 від 18.10.2018 року, відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу. ПАТ«Запоріжгаз» на адресу відповідача рекомендованим листом з повідомленням направлено Акт-розрахунок не облікованого об`єму природного газу і його вартості та рахунок на оплату не облікованого (донарахованого) об`єму (обсягу) природного газу та його вартості, з пропозицією погашення вартості не облікованого об`єму природного газу у сумі 60387,34 грн. протягом 10 днів з дати отримання цього повідомлення, що було отримано відповідачем 03.01.2019 року. Наразі у добровільному порядку відповідач борг не сплатила. Позивач просить стягнути з [PERSON] вартість донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу у розмірі 60387,34 грн. та суму сплачених судових витрат. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій прохає справу розглядати за його відсутності, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов визнала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно зі ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відносини між газопостачальними підприємствами та фізичними особами споживачами газу в частині обліку природного газу регулюються Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824, положеннями ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Згідно п. 3 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем дія цього Кодексу поширюється на операторів газорозподільних систем, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. У відповідності до п. 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням ст.ст. 633, 634, 641, 642 ЦК Кодексу України за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (п. 4 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем). П. 7 глави 3 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем визначено, що фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідачем здійснюється фактичне споживання природного газу, а отже договір є укладеним. Судом встановлено, що 18 жовтня 2018 року представником ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» на об`єкті споживання споживача був оглянутий газовий лічильник, який знаходиться за адресою; [ADDRESS] , за результатами чого представником ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» було встановлено порушення Кодексу газорозподільних систем, а саме: розділ 11 гл. 2 п. 1,3 несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ, розділ 11 гл. 2 п. 3.1 пошкодження ЗВТ (лічильника газу) або робота комерційного ВОГ чи його складових в позаштатному режимі, внаслідок чого витрати (споживання) природного газу комерційним ВОГ не обліковується або обліковується некоректно. За результатами вказаної перевірки, було складено акт про порушення № 00000126 від 18.10.2018 року. Акт у порядку визначеному Кодексом ГРМ підписано працівниками ПАТ «ЗАПОРІЖГАЗ» та споживачем без зауважень. Лічильник газу було демонтовано для проведення його експертизи, що відображено у протоколі № 00000126 від 18.10.2018 року про направлення засобу вимірювальної техніки на експертизу. 25 жовтня 2018 року проведено експертизу ЗВТ, про що складено Акт № 1378 експертизи лічильника газу, за результатами якої, виявлено несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ прихованими заходами. З урахуванням виявлення факту несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, комісією ПАТ «Запоріжгаз» з розгляду актів про порушення, було прийнято рішення про задоволення повністю акту про порушення № 00000126 від 18.10.2018 року, відповідачу здійснено перерахунок (донарахування) об`ємів природного газу. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до вимог договору та вимог ЦК України. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Пунктом 4 частини 1 статті 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди. Як вже зазначалось 17.03.2020 року від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява (вх.№ 1617/20) про визнання позову. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Постановою Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 року, визначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. За таких обставин, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідачів), а тому заявлені позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі. Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає також стягненню судовий збір, сплачений позивачем згідно платіжного доручення №4 від 29 січня 2020 року у розмірі 2102, 00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved