overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідачки вартість електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією в розмірі 930,75 грн. та судові витрати у розмірі 243,60 грн. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач відповідно до умов договору на користування електроенергією є споживачем ПАТ «Одесаобленерго», на підставі якого Біляївський РЕМ постачає електроенергію за адресою: [ADDRESS], споживач повинен здійснювати розрахунки за спожиту електричну енергію. 16.04.2014 року уповноваженими працівниками ПАТ «Одесаобленерго» проводилась перевірка об'єкту відповідача за вказаною адресою на відповідність споживання електричної енергії, в ході проведення якої виявлено порушення, а саме: «самовільне підключення до електромережі з порушенням схеми». На підставі виявленого порушення правил було складено акт про порушення правил за № 025701 від 16.04.2013 року. В судовому засіданні представник позивача на позові наполягала та просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідачка до судового засідання не з'явилася, хоча була повідомлена належним чином про час та місце слухання справи (а.с.29), про причини неявки суд не повідомила. Клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. А тому за згодою представника позивача суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 224 ЦПК України. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Біляївським районним судом Одеської області була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений договір №147/856 про користування електричною енергією з побутовим споживачем (а.с.10-12). 16.04.2014 року інспектором та контролерами Біляївського РЕМ відносно [PERSON] був складений акт про порушення за №025701 (а.с.6-7). Вказаний акт та протокол комісії по його розгляду № 40 від 17.05.2013 року (а.с.8) відповідачкою оскаржені не були. При таких обставинах у суду не має підстав сумніватись в достовірності актів контролерів. Згідно розрахунку кількості недорахованої електроенергії та її вартості № 025701 збитки, заподіяні енергопостачальній організації становлять 930 грн. 75 коп. (а.с.9). Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Враховуючи викладене суд вважає позов обґрунтованим, а тому на відповідача необхідно покласти зобов'язання по відшкодуванню вказаних збитків.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він з 2006 року працює на ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді інженера-конструктора 2 категорії. З 2011 року на підприємстві не виплачується заробітна плата, заборгованість з виплати йому заробітної плати становить 30175,55 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 30175,55 грн. Позивач своєю заявою просить розглядати справу в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Філатов Ю.В. заявою просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що[PERSON] згідно до наказу № 6 від 31.01.2006 року прийнятий на роботу до ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаду інженера-конструктора 2 категорії та зроблена відповідна запис в трудовій книжці. Згідно довідки ДП ЦКБ «Ізумруд» від 07.08.2014 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] виникла в 2011 році та станом на 01.07.2014 року складає 30175,55 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпПУ, ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заборгованність по заробітній платі в сумі 30175,55 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом посилаючись на те, що він з 2006 року працює на ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаді інженера-конструктора 2 категорії. З 2011 року на підприємстві не виплачується заробітна плата, заборгованість з виплати йому заробітної плати становить 30442,89 грн. Просить суд стягнути з відповідача на його користь заборгованість по заробітній платі у сумі 30442,89 грн. Позивач своєю заявою просить розглядати справу в його відсутності, позов підтримує в повному обсязі. Представник відповідача Філатов Ю.В. заявою просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов підлягаючим задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] згідно до наказу № 06-7/3 від 02.08.2006 року прийнятий на роботу до ДП ЦКБ «Ізумруд» на посаду інженера-конструктора 2 категорії та зроблена відповідна запис в трудовій книжці. Згідно довідки ДП ЦКБ «Ізумруд» від 07.08.2014 року заборгованість підприємства по заробітній платі перед [PERSON] виникла в 2011 році та станом на 01.07.2014 року складає 30442,89 грн. Відповідно до ст. 115 КЗпПУ, ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Заборгованність по заробітній платі в сумі 30442,89 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь [PERSON] Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-29 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернувся із позовом, в якому просив визнати відповідача втратившим право користування квартирою [ADDRESS]. Позовні вимоги мотивовані тим, що 09.07.2013 року позивач на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири придбав у [PERSON] вищевказану квартиру. Пізніше з'ясувалось, що [PERSON] зареєстрований у вказаній квартирі хоча з 10.12.2009 року в ній не мешкає. Добровільно виписатись з вказаної квартири відповідач не бажає. В судове засідання позивач не з'явився, а його представник [PERSON] надав заяву, в якій позов підтримав та просив його задовольнити, а справу розглядати у відсутність його та позивача, не заперечують проти винесення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, в судове засідання повторно не з'явився, заперечень по суті позову та відповідних доказів не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу [PERSON] 09.07.2013 року та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. Копією будинкової книги підтверджено, що у вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON], а із акту складеного за участю мешканців будинку [ADDRESS] та КП «Затишок» 07.08.2014 року видно, що [PERSON] у вказаній квартирі не мешкає з 10.12.2009 року. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 405 ч.2 ЦК України передбачає, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. На підставі викладеного суд знаходить позовні вимоги доведеними і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Від надання судом строку на примирення з відповідачем категорично відмовилася і пояснила, що відповідач зловживає спиртними напоями; перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння влаштовує бійки; в присутності дитини ображає її честь і гідність, застосовує до неї фізичну силу, що унеможливлює спільне проживання з відповідачем однією сім'єю. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 05.09.2007 року і мають спільного малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. З травня 2014 року сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство. Подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи те, що позивач не бажає збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю з відповідачем, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона з [PERSON] перебуває у шлюбі. Вони мають спільних неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні та мешкають разом із нею. Рішенням Апостолівського районного суду від 12 березня 2014 року з [PERSON] вже стягуються аліменти на утримання старшого сина - [PERSON]. Звернутися до суду позивачку спонукало те, що чоловік їй матеріально не допомагає. Про працевлаштування чоловіка у неї часткова інформація. Вони не спілкуються, проживають окремо. Відомо тільки те, що офіційно відповідач ніде не працює, відомо, що займається » євроремонтами». Позивачці необхідні грошові кошти на придбання дитині одягу, взуття, продуктів харчування і сплату комунальних послуг та ін.. Позивачка знаходиться у скрутному матеріальному становищі, її засобами існування є тільки те, що дає держава на дітей, тому вона вимушена звернутись до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню. Позивач в судове засіданні не з'явилася, надала заяву, у якій просила справу слухати у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Сторони, які належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з'явились, у зв'язку з чим, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Як зазначено в ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. З свідоцтва про шлюб від 08.06.2012 року, встановлено, що 08.06.2012 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.11.2012 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. З свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.05.2014 року, встановлено, що [INFO] народився [PERSON], батьками якого вказані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Суд приходить до висновку, що досліджені докази, є належними та достатніми, вважає, що позов слід задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

11.08.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 20 січня 1992 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося по причині поведінки останнього, який застосовує відносно неї фізичне насильство, ображає, принижує її гідність, часто виникають сварки, відповідач зловживає алкогольними напоями, матеріально сім'ю не забезпечує. Між ними немає взаємопорозуміння, у них різні погляди на життя і шлюбно-сімейні відносини, які між ними припинені з червня 2009 року. Відповідач не дає згоди на розірвання шлюбу в органах державної реєстрації актів цивільного стану. А тому просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Судом надавався сторонам строк для примирення. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу вказуючи, що в строк наданий на примирення вони не примирились. Від відповідача надійшла заява про згоду з позовом і розгляд справи у його відсутність. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про укладення шлюбу, сторони 20 січня 1992 року зареєстрували шлюб. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з червня 2009 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам, відповідач повністю згоден з вимогами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

11.08.2014 року позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, в якому просили визнати право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті їх матері - [PERSON] на квартиру [ADDRESS] по 1/ частині на кожного. Позивачі в судове засідання не з'явились, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, при цьому позовні вимоги підтримали у повному обсязі. Від відповідача та третіх осіб також надійшли заяви про розгляд справи без особистої участі представників. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги у повному обсязі на підставі наступного. Судом встановлено, що [PERSON] була членом ЖБК № 36 і отримала квартиру [ADDRESS]. Згідно з довідкою ЖБК № 4366 від 20.12.1991 року [PERSON] повністю виплатила вказану квартиру, на підставі чого отримала у Чернігівському ОВОТІ реєстраційне посвідчення від 08.01.1992 року. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO]. Згідно ч. 3 ст. 384 ЦК України в разі викупа квартири член житлово-будівельного кооперативу становиться її власником. За життя [PERSON] 27.03.2008 року уклала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Чернігівського районного нотаріального округу [PERSON] за р. № 1344. За змістом вищевказаного заповіту [PERSON] заповіла належну їй квартиру за адресою: [ADDRESS] - [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частинах кожному. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У зв'язку з тим, що померла спадкодавець [PERSON] за життя не отримала свідоцтво про право власності на квартиру, нотаріальна контора не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину без правоустановлюючих документів на спадкове майно, що стало підставою для винесення державним нотаріусом Першої чернігівської державної нотаріальної контори постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1889/02-31 від 04.06.2014 року. Згідно ст. 392 ЦК України - власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право становиться під сумнів або не визнається іншою особою, а також у випадку втрати їм документа, що засвідчує його право власності. За таких обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

11.08.2014 року позивачка звернулась з позовом про стягнення з відповідача аліментів на її користь на утримання сина [PERSON], що народився [INFO] в розмірі 14 частини заробітку відповідача, щомісячно, так як відповідач після припинення шлюбних відносин допомоги на утримання дитини, яка проживає із нею, не надає. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала заяву в якій підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити, а справу просила розглядати в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву в якій позов визнав та проти його задоволення не заперечував, а справу просив розглядати в його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить що позов доведений відповідно до вимог ст. 61ч.1 ЦПК України, так як обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню, а тому відповідно до вимог ст. ст. 180,181,182,183СК України позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

11.08.2014 р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу(а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги тим, що 05.02.1983 р. зареєстровано шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають двох дорослих дітей. Спільне життя з відповідачем не склалось. Її намагання зберегти сім»ю були марні. В судове засідання позивачка, відповідач не з'явились. Про час та місце слухання справи були повідомлені. Представник позивачки надала суду письмову заяву про розгляд справи у відсутність позивачки; позов підтримує; проти заочного розгляду справи заперечує; прізвище позивачки залишити «[PERSON]»; стягнути з відповідача судові витрати. Причини неявки відповідача суду не відомі. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що мають істотне значення. Позивачкою понесені і документально підтверджені судові витрати у розмірі 243,60 грн. судового збору(а.с.1-2), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

11.08.2015 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів (заробітку) на період навчання дочки, але не довше ніж до досягнення нею 23-х років. Позивач посилається на те, що в сторін у шлюбі 10.04.1997 народилась дочка [PERSON]. Після розірвання шлюбу в 1998 році дочка залишилась проживати з позивачем і перебуває на її утриманні. До повноліття дитини за рішенням суду відповідач належним чином сплачував аліменти на її утримання. На цей час дочка [PERSON] є повнолітньою та навчається у м.\~Варшава, Польща, і є студенткою ІІ-го курсу [PERSON] наук, стаціонарної форми навчання, галузь навчання: філологія, навчання 1 ступеня. Очікуваний період навчання три роки: з 01.10.2014 до 30.09.2017, що підтверджується довідкою, виданою названою Академією. Донька навчається на контрактній формі, тому щорічно позивач сплачує кошти в розмірі 1\~500 Євро, позивач також несе витрати на проживання, проїзд до місця навчання, забезпечення дочки належним харчуванням та необхідним матеріальним забезпеченням. Тому вона вимушена звернутися з цим позовом до суду. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, однак до його початку подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позов вона підтримує і просить задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти задоволення позовних вимог та стягнення з нього аліментів на дочку в розмірі, про який просить позивач. Повідомив, що працює в Уманській міській стоматологічній поліклініці, має на утриманні іншу дитину, 13-ти років, і вважає, що 1/4 частина його доходів є тим розміром аліментів, які він може сплачувати на утримання дочки [PERSON]. Дослідивши позов і заяву позивача, заслухавши думку відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. На підставі пункту 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час подання позовної заяви) позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому відповідно до ч.\~3 ст.\~88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави в розмірі 243,60\~грн., що відповідає вимогам підпункту 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України та ст. 8 Закону України «Про державний бюджет України на 2015\~рік».

Outcome: approved