Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

11.01.2018 року позивач звернулася до суду із заявою, в якій просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування належним позивачу житловим будинком [ADDRESS] В обґрунтування позову було зазначено, що позивач є власником вищезазначеного будинку, в якому крім неї та її синів зареєстровані дружина та сини покійного брата [PERSON], які після його смерті вибули з належного їй будинку та стали проживати за іншою адресою. Комунальні платежі за належний їй будинок останні не сплачують, участі у його утриманні та ремонті не приймають, їх особисті речі в будинку відсутні. Неодноразові прохання позивача добровільно знятися з реєстрації з належного будинку відповідачі ігнорують. Ухвалою судді від 31.01.2018 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження на 28.02.2018 року, відповідачам запропоновано надати суду відзив на позовну заяву (а.с.17). Ухвалою суду від 28.02.2018 року розгляд справи відкладено у зв'язку із неявкою сторін на 28.03.2018 року (а.с.26). 28.03.2018 року судовий розгляд справи не відбувся у зв'язку зі знаходженням судді на лікарняному (а.с.31) Позивач [PERSON], належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання у судове засідання не прибула, надавши через канцелярію суду заяву від 28.02.2018 року (а.с.24), в якій просила слухати справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, надавши згоду на заочний розгляд справи (а.с.24). Відповідачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання (а.с.21-23, 35-37), повторно у судове засідання не прибули, причини неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, заяв з процесуальних питань також не заявляли. Ухвалою суду від 23.04.2018 року постановлено здійснити розгляд справи у заочному порядку відповідно до вимог ч.1 ст.280 та ч.1 ст.281 ЦПК України. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Враховуючи відсутність відзиву з боку відповідачів на позов, суд встановлює наступні обставини справи на підставі наданих позивачем суду доказів. Будинок [ADDRESS] на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.09.2012 року належить позивачу по справі [PERSON]. Вищезазначений житловий будинок в цілому зареєстрований КП «Архитектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» за [PERSON] та записаний в реєстрову книгу №1 за реєстровим №46 23.02.1988 року, належним чином завірена копія вищезазначеного свідоцтва надана суду (а.с.6). Згідно довідки Калиновецької сільської ради Золочівського району Харківської області від 01.11.2017 року №469/02-27 в будинку [ADDRESS] значаться зареєстрованими: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Факт реєстрації місця проживання відповідачів за вищезазначеною адресою також підтверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області від 25.01.2018 року (14-16). Відповідно до акту від 31.10.2017 року, складеним депутатом Калиновецької сільської ради Золочівського району Харківської області в тому, що [PERSON] та її діти: [PERSON] і [PERSON] після смерті чоловіка з травня 2010 року фактично не проживають у житловому будинку [ADDRESS] (а.с.9), а тому в даному випадку їх слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням, у зв'язку з чим вимоги позивача є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідачі є фактично користувачами зазначеного вище будинку, оскільки на них лежать обов'язи щодо утримання вказаного житла та сплати за нього відповідних комунальних платежів, не зважаючи на те, що вони не є власниками житла, а тому в даному випадку застосуванню підлягають норми статей 71 та 72 ЖК України. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців, а відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. На підставі зазначеного та

Outcome: approved