Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-01 00:00:00

11.11.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Кобеляцького районного суду Полтавської області із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем виявилось не вдалим, а тому прохав розірвати шлюб, який укладений між ним та відповідачем. Відповідно до ухвали Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13.12.2019 року вищезазначена справа передана за підсудністю до Козельщинського районного суду Полтавської області. Згідно ухвали суду від 06.02.2020 року вбачається, що за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу відкрито провадження за правилами позовного провадження. Справа призначена до розгляду у підготовчому судовому засіданні на 02.03.2020 року о 08 годині 00 хвилин. Позивач в судове засідання не з`явився, але направив заяву з проханням слухати справу без його участі, позов підтримує. Судові витрати з відповідача не стягувати. Відповідач в судове засідання не з`явилася, але направила заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги позивача визнає повністю. Після розірвання шлюбу залишити право іменуватися прізвищем « [PERSON] ». У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до висновку про наявність законних підстав для ухвалення рішення про задоволення позову у підготовчому судовому засіданні відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, зазначаючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону. У відповідності до ч. 3 та ч. 4 ст. 12, ч. 1 та ч. 2 ст. 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що 21.11.2011 року сторони уклали шлюб у Дрижиногреблянській сільській раді Кобеляцького району Полтавській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 03. Позивач та відповідач спільне господарство не ведуть та проживають окремо. Від даного шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Майновий спір, а також спір щодо проживання малолітніх дітей між сторонами відсутній. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Згідно до ст.ст. 110, 111, 112 СК України вбачається, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, суд вважає, що позов позивача про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки можливості відновлення подружніх стосунків між сторонами втрачені і подальше спільне проживання суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст.113 СК України вбачається, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, з врахуванням позиції відповідача, суд вважає, що останній необхідно залишити право надалі іменуватися прізвищем « [PERSON] ». На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Матеріалами справи підтверджено сплату позивачем при зверненні до суду судового збору в розмірі 768 гривень 40 копійок, про що свідчить квитанція про сплату судового збору. Також, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов. За заявою позивача, судові витрати останньої у вигляді судового збору з відповідача не стягуються.

Outcome: approved