Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-20 00:00:00

12 березня 2014 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON], [PERSON] до Зразківської сільської ради, третя особа Куйбишевська держнот контора, реєстраційна служба Куйбишевського РУЮ про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В своїй позовній заяві позивачі [PERSON] та [PERSON] прохають суд винести рішення, яким визнати за ними право власності на земельну ділянку, розташовану на території Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, кадастрований номер 2322783000:06:002:0009 як за спадкоємцями за законом на спадкове майно [PERSON], яка померла [INFO] року, кожному в рівних долях. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що їм нотаріусом 13 лютого 2014 року та 11 лютого 2014 року відповідно повідомлено про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку лише у разі надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа - державного акта право власності на земельну ділянку, однак цей документ було втрачено. У зв'язку з викладеними обставинами позивачі [PERSON] та [PERSON] позбавлені можливості захистити свої майнові права в інший спосіб, крім звернення до суду з даним позовом. 19 березня 2014 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла уточнена позовна заява [PERSON], [PERSON] до Зразківської сільської ради, третя особа Куйбишевська держнот контора, реєстраційна служба Куйбишевського РУЮ, які уточнили свої позовні вимоги та прохали суд визнати права власності на земельну ділянку як за спадкоємцями за заповітом на спадкове майно [PERSON] , кожному в рівних долях. Позивачі [PERSON], [PERSON] та їхній представник [PERSON] у відповідних письмових заявах, поданих до суду, вказали про те, що вони від позову не відмовляються, підтримують заявлені вимоги та прохають їх задовольнити по тих підставах, які були викладені в позовній заяві ( а.с.36,37,38). Представники Зразківської сільської ради, Куйбишевської держнотконтори і реєстраційної служби Куйбишевського РУЮ, як відповідача і третіх осіб у справі відповідно, письмово повідомили судові про те, що вони позов визнають, зазначені у ньому обставини не оспорюють і не заперечують проти визнання права власності за позивачами на земельну ділянку після померлої [PERSON] ( а.с.33,23,28) У судове засідання сторони, третя особа та їх представники не з'явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені судом належним чином ( а.с.20,21,22,30,32,33). Зазначені особи до суду подали заяви з проханням слухати справу без їх участі ( а.с.23,28,33,36,37,38). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності осіб, які повинні брати участь у справі. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позиції осіб, які беруть участь у справі, викладені у письмових заявах, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. [PERSON] померла [INFO] року, після смерті якої відкрилась спадщина, зокрема, на земельну ділянку загальною площею 4,3462 га, яка розташована на території Зразківської сільської ради Куйбишевського району Запорізької області, має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належала спадкодавцеві на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП №146453, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області (а.с.11,13). З матеріалів справи вбачається, що спадкодавець [PERSON] за життя на випадок своєї смерті склала заповіт, яким заповідала все належне їй майно своїм дітям [PERSON] та [PERSON] (а.с.27). Позивачі [PERSON] та [PERSON] є сином та донькою відповідно спадкодавця [PERSON], що підтверджується відповідними копіями свідоцтв про народження та свідоцтва про одруження (а.с.8,9,10). Державним нотаріусом 11 лютого 2014 року року повідомлено [PERSON] про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки лише у разі надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа - державного акта право власності на земельну ділянку, однак цей документ було втрачено (а.с.14). Державним нотаріусом 13 лютого 2014 року року повідомлено [PERSON] про можливість видачі свідоцтва про право на спадщину зт заповідом на 1/2 частину земельної ділянки лише у разі надання нотаріусу оригіналу правовстановлюючого документа - державного акта право власності на земельну ділянку, однак цей документ було втрачено (а.с.15). Згідно з п.4.20 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку, витягу з Державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку, витягу з Поземельної книги, а також витягу з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель. Згідно статті 1216 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Абзацом 2 частини 2 статті 373 ЦК України визначено, що право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. За правилами частини 1 ст.125, ст.126 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документу, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Спірна земельна ділянка належала померлій [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЗП № 146453, виданого Куйбишевською районною державною адміністрацією Запорізької області (а.с.13). Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За таких обставин, відсутність втраченого оригіналу державного акта на право власності на земельну ділянку не позбавляє спадкоємців [PERSON] та [PERSON] права на спадщину. Встановлені обставини у справі сторони визнали, їх не оспорювали, а тому згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України ці обставини не підлягають доказуванню. Згідно п.5 ч.1 ст.19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року №1952-ІV державна реєстрація прав проводиться, зокрема, на підставі рішень судів, що набрали законної сили. Беручи до уваги те, що у позивачів [PERSON] та [PERSON] виникли труднощі із оформленням в установленому законом порядку свого права на спадщину після смерті матері [PERSON] , суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову . Питання про розподіл судових витрат позивачами [PERSON] та [PERSON] не порушувалось.

Outcome: approved