Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON], який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною 23 років. Свій позов позивач мотивує тим, що від шлюбу з відповідачем у неї є син [PERSON], [INFO], який після досягнення повноліття навчається у вищому навчальному закладі, на контрактній формі навчання і потребує матеріальної допомоги. В суді позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала та надала пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, мотивуючи тим, що на даний час офіційно не працює, має іншу сім»ю, в якій є малолітня дитина. Його мати є пенсіонеркою. Тому немає змоги сплачувати аліменти в тому розмірі, в якому просить позивач. Позивач не заперечила проти зазначених обставин. Третя особа [PERSON] звернувся до суду із заявою про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Суд, вислухавши пояснення позивача,відповідача, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов підлягає до задоволення частково. У суді встановлено, що сторони перебували у шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3). На даний час син [PERSON] досягнув повноліття і навчається у Черкаському державному технологічному університеті» на заочній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2021 року, що підтверджується договором №87 та довідкою № 57 від 11.05.2017 року (а.с.6, 10). До складу сімї [PERSON] входить син [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сімї від 09.05.2017 року (а.с.7). Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу . Ч.1 ст. 200 СК України ( в ред. від 19.10.2016 року, оскільки позов поданий 11.05.2017 року) передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, що закріплено у ч.2 цієї ж статті. В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розяснено, що обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Судом встановлено, що сторони мають повнолітнього сина [PERSON], який досягнув повноліття, але якому не виповнилося 23 років та навчається у Черкаському державному технологічному університеті на І курсі, на заочній формі навчання, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2021 року, що підтверджується довідкою № 57 від 11.05.2017 року і у звязку з цим потребує матеріальної допомоги. Оскільки [PERSON] навчається у вищому навчальному закладі, потребує матеріальної допомоги, але відповідач не має можливості надавати матеріальну допомогу в розмірі ? частини його заробітку, оскільки на даний час не працює, має іншу сім»ю та матір пенсійного віку і суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, тобто матірю. Тому суд частково задовольняє позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання та стягує аліменти в розмірі 1/5 частини усіх видів заробітку щомісячно до досягнення дитиною 23 років. Враховуючи вимоги п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» суд стягує аліменти не на користь позивача, як остання просила, а на користь повнолітнього сина [PERSON] Оскільки суд задовольняє позовні вимоги, тому стягує з відповідача судовий збір в розмірі 640 грн в дохід держави.

Outcome: partial