Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

10 листопада 2020 року [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , у якій просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] . Обґрунтовує позовні вимоги тим, що вона є власником зазначеної квартири. Відповідач [PERSON] , який є її сином, зареєстрований у цій квартирі, однак фактично не проживає у ній з 2016 року, не несе витрат з утримання житла, не сплачує комунальні послуги, добровільно змінив місце проживання. Внаслідок реєстрації відповідача у належній позивачу квартирі їй доводиться сплачувати комунальні послуги за відповідача, який фактично у квартирі не проживає, що негативно впливає на її бюджет. Вищенаведене стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у тому числі шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада України», однак у судове засідання не з`явився, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належним чином повідомленого про судове засідання відповідача у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 26.04.2011, посвідченого державним нотаріусом Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області Голуб В.М., зареєстрованого у реєстрі за № 2-1046, копії витягу з Державного реєстру правочинів від 26.04.2011 та копії витягу Балаклійського бюро технічної інвентаризації про державну реєстрацію прав від 06.06.2011, позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-12). З довідки, виданої Донецькою селищною радою Балаклійського району Харківської області на запит суду, встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований відповідач - [PERSON] , [INFO] (а.с. 27). Згідно копії акту обстеження, складеного 29.10.2020 депутатом Донецької селищної ради Балаклійського району Харківської області Бочарніковим О.В., у присутності свідків, які є сусідами: [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що відповідач [PERSON] у квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] , зареєстрований, але не проживає з 2016 року (а.с. 14, 15). Частиною 1 статті 317 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. За змістом ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . У вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає за місцем реєстрації понад три роки. Оскільки відповідач у зазначеній квартирі не проживає понад встановлені строки, протягом яких зберігається житлове приміщення, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатила 840,80 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку з задоволенням позову суд відповідно до ст. 141 ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved