Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.01.2008 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 33, розірвати; стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в твердій грошовій сумі у розмірі 888,50 грн. до 30.11.2017 р., а з 01.12.2017 р. - 930,00 грн. щомісячно з моменту звернення до суду з цим позовом до досягнення нею повноліття, мотивуючи тим, що шлюбні відносини між ними припинились у 2013 році, причиною розлучення є постійні сварки та непорозуміння між ними. Крім того, з моменту фактичного припинення шлюбних відносин\~\~відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі та просила справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності, відкладення судового засідання до суду не надходило. Суд ухвалює рішення при розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 25.01.2008 року Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка знаходиться на утриманні матері. Шлюбні відносини подружжя припинились у 2013 року, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з непроживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно\~ст. 180 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Сторони є батьками неповнолітньої доньки - [PERSON], 20.07.2008 року, яка знаходиться на утриманні матері. Договір про утримання дитини не укладено. Стан здоров'я дитини нормальний. Стан здоров'я відповідача нормальний, на утриманні інших дітей та непрацездатних батьків не має. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Конвенцією ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності для України 27 вересня 1991 року та згідно ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування (частина 1 статті 18). В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (стаття 3 Конвенції про права дитини). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини (частини 1, 2 статті 27). З урахуванням обставин справи, стану здоровя та матеріального становища дитини, стану здоровя та матеріального становища платника аліментів, враховуючи той факт, що відповідач має нерегулярний дохід, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 2,3 ст.184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст. 192 СК України та

Outcome: approved