overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

11.01.2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем не перебувають у шлюбі. Від спільного проживання мають дитину [PERSON], [INFO], яку вона виховує та забезпечує самостійно. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки отримує мінливі доходи. В судове засідання позивач не зявилась,представник позивача подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-НО № 226816, сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки № 1369 від 11.12.2017 р. дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обста\-вин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одер\-жувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~ Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати інтересам. З урахуванням обовязку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, є сумую, що відповідає обовязку\~ батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням\~ мінімальних життєвих потреб дитини. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-20 00:00:00

11.01.2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 16 серпня 2003 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 75. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 16 серпня 2003 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 75, стягнути з відповідача судові витрати, після розлучення залишити прізвище «Липай». В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовлольнити. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 16 серпня 2003 року Скадовським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, актовий запис № 75, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії І-КГ №060928. Від шлюбу мають спільних дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.5,6). Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно. Судові витрати відносяться на рахунок відповідача відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

11.01.2018 р. позивач звернувся у суд з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з останнього 26905,82 грн. невиплаченої йому заробітної плати. В обґрунтування позовних вимог вказав, що працював у ВСП «Шахтобудівельне управління № 1» ПАТ «Укрзахідвуглебуд», звідки звільнився у вересні 2017 р. у звязку з скороченням штатів. Відповідні кошти йому вчасно не були виплачені, остаточний розрахунок з ним не проведено, а ВСП «Шахтобудівельне управління № 1» наразі ліквідовано, тому просить відповідну заборгованість стягнути з правонаступника останнього, яким є відповідач. 09.02.2018 р. сторони заяв чи клопотань не подавали. Згідно вимог ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у позовній заяві, суд встановив наступне. 25.09.2017 р. позивача звільнено у звязку з скороченням штату з роботи у ВСП «Шахтобудівельне управління № 1» ПАТ «Укрзахідвуглебуд». Наказом ПАТ «Укрзахідвуглебуд» № 35 від 18.07.2017 р. вирішено припинити діяльність ВСП «Шахтобудівельне управління № 1» шляхом приєднання як будівельно-монтажну дільницю до ПАТ «Укрзахідвуглебуд» до 31.09.2017 р. Відповідно до довідки ПАТ «Укрзахідвуглебуд» від 16.11.2017 р. № 03-02/928 після звільнення позивачу станом на 25.09.2017 р. не виплачена заробітна плата у сумі 26905,82 грн. Відповідно з положеннями частини 1\~статті 116 КЗпП України\~при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. При цьому визначальними є такі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку (правова позиція ВСУ № 6-76цс14 від 02.07.2014 р.). Фактичні обставини справи свідчать, що ні при звільненні, ні після такого відповідач не провів з позивачем повного розрахунку. За таких обставин, позов є обґрунтованим та підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 430 ЦПК України слід допустити рішення до його негайного виконання в частині стягнення заробітної плати не більше ніж за один місяць. Згідно вище вказаної довідки відповідача, заборгованість по заробітній платі позивача за 10 місяців становить 26905,82 грн., відтак за один місяць сума такої заборгованості становить 2690,58 грн. Розподіл судових витрат слід здійснити у відповідності до ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача в користь держави слід стягнути судовий збір від якого позивач був звільнений при зверненні до суду (704,80 грн.).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

11.01.2019р. [PERSON] звернувся до суду з вказаною позовною заявою до [PERSON], мотивуючи вимоги тим, що 14.07.2007р. він зареєстрував шлюб з відповідачем, за час якого 27.12.2008р. у них народився син [PERSON], але під час подружнього життя зясувалося, що вони з відповідачем мають різні погляди на життя та шлюб, через що вони припинили сімейні відносини і в теперішній час проживають окремо. З огляду на зазначене, позивач вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим, у звязку з чим просить розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, а справу розглянути за його відсутності (а.с.8). Відповідач в судове засідання також не зявилася, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги визнала, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити незмінним; крім того, просила визначити місце проживання сина до його повноліття біля неї, а справу розглянути без її участі (а.с.17). Як зазначено у ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружжя [PERSON] і [PERSON] припинили сімейні відносини, тривалий час проживають окремо, позивач на примирення категорично не згоден і відповідач позов визнає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що заява позивача про розірвання шлюбу відповідає його дійсній волі, подальше спільне життя як подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а тому перешкод для розірвання шлюбу суд не вбачає. Крім того, суд, враховуючи приписи ч.1 ст.113 СК України і ч.8 ст.235 ЦПК України, та приймаючи до уваги бажання відповідача після розірвання шлюбу залишити незмінним її прізвище, дійшов висновку, що відповідач має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Кісілєвська». Щодо вимог відповідача про визначення місця проживання дитини біля неї, то вони не підлягають задоволенню оскільки: по-перше, враховуючи, що на день розгляду справи дитині виповнилося 10 років, тому відповідно до положень ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини, а по-друге, у разі недосягнення такої згоди суд в силу ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-05 00:00:00

11.01.2019р. до суду заявлено позов, у якому позивач зазначила, що в шлюбі з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає з нею, на утримання якого відповідач добровільно коштів не надає, чим порушує його законне право на належне утримання від батьків, а тому просить щомісячно стягувати з відповідача, який має нерегулярний мінливий дохід, на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі 1700 грн., щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала заяву, в якій змінила позовні вимоги та просила щомісячно стягувати з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, справу просила розглядати без неї (а.с. 21). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово змінені позовні вимоги визнав повністю погодився на стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, справу просив розглядати без нього (а.с.22). З урахуванням позицій сторін, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно законного обов'язку по утриманню свого неповнолітнього сина не виконує, чим порушує його права, а тому зобов'язаний щомісячно сплачувати кошти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, який суд визначив з урахуванням інтересів неповнолітньої дитини та можливостей відповідача, який просив задовільнити змінені вимоги позову. Спірні правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухилення батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню своєї неповнолітньої дитини, чим порушує його права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь орловської А.В. для утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини, - в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дитини і не порушує інтересів відповідача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь держави 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-12 00:00:00

11.01.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність взаємних любові, поваги, розуміння, підтримки, допомоги, спільних життєвих інтересів, протягом двох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, майнового спору немає; вважала за необхідне після розірвання шлюбу залишити прізвище « [PERSON] ». Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово просила розглянути справу без неї, позов задовольнити, заявила про ухвалення заочного рішення у разі неявки відповідача (а.с. 18). Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч. 8 ст. 128 ЦПК України був повідомлений про час та місце розгляду справи (а.с.25). З урахуванням письмової позиції позивача, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне за згодою позивача на підставі ст. 280 ЦПК України постановити заочне рішення, яким позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав. Доведено, що визначені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, протягом двох місяців подружніх стосунків не підтримують, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків протягом двох місяців, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

11.01.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останніх чотирьох місяців з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітні діти [PERSON], [INFO]. проживатиме з нею, [PERSON], [INFO]. проживатиме з [PERSON], майнового спору не має. Позивачка письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище [PERSON] (а.с.20). Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення. (а.с.21). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи, має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає, що позов підлягає задоволенню повністю з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають протягом останніх чотирьох місяців, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст. 51, 55 СК України взаємні любов, повага, розуміння, підтримка, допомога, спільні життєві інтереси, разом вони не підтримують подружніх стосунків протягом останніх чотирьох місяців, на розірванні шлюбу наполягають і строку для примирення не вимагають, то суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-12 00:00:00

11.01.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить визначити йому додатковий строк два місяці для подання заяви про прийняття спадщини з огляду на те, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки площею 3,5639 га на території Ладижинсько Хутірської сільської ради згідно з державним актом [NUMBER], спадкоємцем за заповітом якої він являється, але через нереєстрацію державним нотаріусом його вчасно поданої заяви про прийняття спадщини пропустив шестимісячний строк. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглянути без нього (а.с.36). Представник відповідача в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без його участі (а.с.35). З урахуванням позицій учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає позовні вимоги повністю обґрунтованими з таких мотивів і підстав. Доведено, що на час відкриття спадщини, зокрема, у виді земельної ділянки площею 3,5639 га на території Ладижинсько Хутірської сільської ради згідно з державним актом [NUMBER] померлої [INFO] [PERSON], спадкоємець цього майна [PERSON] через нереєстрацію державним нотаріусом його вчасно поданої заяви про її прийняття пропустив шестимісячний строк. Спірні правовідносини регламентуються ст. ст. 1270, 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [INFO] матері [PERSON] через не реєстрацію державним нотаріусом його вчасно поданої заяви про її прийняття, що суд визнає поважною причиною, то задля захисту його спадкових прав додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю два місяці йому необхідно визначити рішенням суду. Встановлені факти і висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про смерть [NUMBER], згідно з яким [INFO] померла [PERSON] (а.с. 5) -заповітом від 07.04.2011р., відповідно до якого [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON] (а.с. 6); - державним актом на право власності на землю [NUMBER], відповідно до якого [PERSON] належить 3,5639 га на території Ладижинсько Хутірської сільської ради (а.с. 7); - довідкою виконкому Ладижинсько Хутірської сільської ради № 450 від 22.10.2018р. про те, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається, зокрема, із земельної ділянки площею 3,5639 га на території Ладижинсько Хутірської сільської ради, єдиним спадкоємцем якої є [PERSON] (а.с. 8).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-03 00:00:00

11.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій посилається на те, що з грудня 2018 року не підтримують подружні відносини у зв`язку з тим, що перестали розуміти одне одного. Мають малолітнього сина, який проживає з матір`ю, проти чого він не заперечує, зобов`язується матеріально утримувати дитину до досягнення повноліття. Спору про майно, житло між ними немає. Відповідачка в судове засідання не з`являлася , надала до канцелярії суду письмову заяву, в якій просить розірвати шлюб, не бажає зберігати сім`ю. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило ю інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення . Сторони перебувають у шлюбі з 21 жовтня 2017 року. Шлюб зареєстрований Дніпровським районним у м.Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Дніпропетровській області, актовий запис №535 від 21 жовтня 2017 року. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю. Позивач зобов`язався матеріально утримувати дитину до повноліття та приймати участь у вихованні сина. Подружжя з грудня 2018 року не підтримують шлюбні відносини. Суд надав їм строк для примирення , але вони не бажають зберегти сім`ю. Спору про майно між подружжям немає. Витрати, пов`язані з розглядом справи у вигляді судового збору 768,40 грн. суд вважає за необхідне покласти на позивача. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved