Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-24 00:00:00

10 травня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 березня 2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Павлограду Павлоградського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 135 розірвати. В обґрунтування позову вона зазначила, що 30 березня 2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них 19 червня 2007 року народилась донька [PERSON]яненко [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з березня 2008 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. [PERSON] вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Прізвище просила залишити [PERSON]яненко. Ухвалою суду від 15 травня 2018 року по справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. [PERSON]яненко А.Г. у підготовче судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява, в якій вона просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON]яненко М.М. у підготовче судове засідання не зявився, однак від нього надійшла заява, в якій він просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав, та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 30 березня 2007 року уклали шлюб. Від шлюбу у них 19 червня 2007 року народилась дитина [PERSON]яненко [PERSON], яка проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою, виданою 08 травня 2018 року квартальним комітетом № 65 м. Павлоград. Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з березня 2008 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки повинно бути стягнено судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп., який було сплачено позивачкою при подачі позовної заяви і який підтверджується квитанцією (арк.с.1). На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved