Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-20 00:00:00

12.09.2017 року Державна екологічна інспекція в Одеській області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення шкоди, завданої навколишньому природному середовищу у розмірі 750 грн. та 1684 грн. судових витрат. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 06.11.2015 року [PERSON] пошкодив одне дерево породи «вишня», а саме зрізав 100% крони дерева в межах населеного пункту міста Ізмаїл по вул. Московська, 38-а, без дозвільних документів ( ордера на знищення дерева). 28.12.2015 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно [PERSON] В подальшому, згідно постанови про накладення адміністративного стягнення №000874 від 11.01.2016 року, винесеної старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП - знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення в населених пунктах, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об'єктами озеленення. Вказана постанова про накладення адміністративного стягнення не скасована та штраф зазначеною особою сплачений в повному обсязі. Крім цього, як зазначено в позові, своїми діями відповідач заподіяв шкоду у розмірі 750 грн. державі, розмір якої розрахований на підставі такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної внаслідок пошкодження зеленого насадження до ступені припинення росту, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року за № 559 додаток 1. Відповідач своїми неправомірними діями завдав навколишньому природному середовищу майнову шкоду, яка незважаючи на отримання відповідачем претензії №9 від 01.02.2016 року від Державної екологічної інспекції в Одеській області, добровільно не відшкодована. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи сповіщався належним чином, у відповідності до ч. 5, ч.6 ст. 74 ЦПК України, про причину неприбуття не повідомив, тому суд з усної згоди позивача ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача, про що судом прийнято усну ухвалу від 15.07.2015р., що занесена до журналу судового засідання. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 06.11.2015 року [PERSON] пошкодив одне дерево породи «вишня», а саме зрізав 100% крони дерева в межах населеного пункту міста Ізмаїл по вул. Московська, 38-а, без дозвільних документів (ордера на знищення дерева). 28.12.2015 року старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення стосовно [PERSON] Згідно постанови про накладення адміністративного стягнення №000874 від 11.01.2016 року, винесеної старшим державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища в Одеській області, [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 153 КУпАП - знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення в населених пунктах, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об'єктами озеленення. Вказана постанова про накладення адміністративного стягнення не скасована та штраф зазначеною особою сплачений в повному обсязі. Вказана постанова про накладення адміністративного стягнення не скасована та штраф зазначеною особою сплачений в повному обсязі. Своїми діями відповідач заподіяв шкоду у розмірі 750 грн. державі, розмір якої розрахований на підставі такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу підприємствами, установами, організаціями та громадянами незаконним вирубуванням та пошкодженням дерев і чагарників до ступеня припинення росту», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.1999 року за № 559 додаток 1. 01.02.2016 року Державною екологічною інспекцією в Одеській області відповідачу було направлена претензію №9 про добровільне відшкодування суми заподіяних збитків. На стан ухвалення рішення сума шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі України, у розмірі 750 грн. добровільно відповідачем не відшкодована. Відповідно до ст.ст. 6, 25, 36 Закону України «Про рослинний світ» Державна екологічна інспекція України здійснює державне управління у сфері охорони та контролю використання та відтворення рослинного світу. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» державній охороні і регулюванню використання на території України підлягають: навколишнє природне середовище як сукупність природних і природно-соціальних умов та процесів, природні ресурси, як залучені в господарський обіг, так і невикористовувані в економіці в даний період (земля, надра, води, атмосферне повітря, ліс та інша рослинність, тваринний світ), ландшафти та інші природні комплекси. Відповідно до ст. 153 КУпАП знищення або пошкодження зелених насаджень, окремих дерев, чагарників, газонів, квітників та інших об'єктів озеленення в населених пунктах, невжиття заходів для їх охорони, а також самовільне перенесення в інші місця під час забудови окремих ділянок, зайнятих об'єктами озеленення, - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від десяти до тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб або фізичних осіб - підприємців - від тридцяти до п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів Згідно до ст. 40 Закону України «Про рослинний світ» порушення законодавства про рослинний світ тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно з законами України. Відповідальність за порушення законодавства про рослинний світ несуть особи, винні у: самовільному спеціальному використанні природних рослинних ресурсів; порушенні правил загального використання природних рослинних ресурсів; протиправному знищенні або пошкодженні об'єктів рослинного світу та таке інше. Частиною 4 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища», передбачено, що громадяни зобовязані відшкодувати шкоду, заподіяну внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистими немайновим правом фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За загальними правилами, встановленими ст. 1166 ЦК України, для відшкодування шкоди необхідно: наявність самої шкоди, неправомірність дій (бездіяльності) особи, що її заподіяла, за умови, що її дії були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. До того ж, перераховані підстави визнаються загальними, оскільки для виникнення відповідальності їх наявність вимагається в усіх випадках, якщо інше не встановлено законом. Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов'язаннях передбачає презумпцію вини; якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Як розяснено судам в п. п. 2, 3, 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. з наступними змінами «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 129 Конституції України, ст. ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Стаття 57 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін та інших обставин, що мають істотне значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст.ст. 10, 11, 59, 60, 61 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає можливим позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача суму шкоди, заподіяної навколишньому природному середовищу, у вигляді збитків, нанесених Державі України, у розмірі 4975,53 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: за подання до суду: позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою - 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно ст..7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для працездатних осіб: з 1 січня 2017 року становить 1600 гривень. Позивачем сплачено 1684грн. у якості судового збору, тобто допущено переплату судового збору, процедура повернення якої окремо встановлена чинним законодавством. Отже підлягає стягненню з відповідача 1600 грн. судового збору.

Outcome: approved