Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-08 00:00:00

12.07.2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила в порядку поділу спільного майна подружжя, визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину нерухомого майна трикімнатної квартири, загальною площею 44,0 кв.м, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 18 вересня 2010 року між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, про що 18 вересня 2010 року складено відповідний актовий запис № 1568 (а.с. 13). Від шлюбу в сторін народились дитина - дочка, [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Проте, спільне життя з відповідачем не склалось, позивачем до Новозаводського районного суду м. Чернігова була подана заява про розірвання шлюбу між сторонами та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 06.07.2018 року [PERSON] придбав у [PERSON] квартиру в [ADDRESS] . Дану квартиру придбано в період шлюбу. Згідно п. 1.7. Договору, нерухоме майно буде об`єктом права спільної сумісної власності як таке, що набувається покупцем, пребуваючи в шлюбі з [PERSON] , зареєстрованому 18.09.2010 відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції. Згідно висновку експерта № 27WD-210610-002 від 10.06.2021 року, щодо визначення ринкової вартості нерухомого майна - трикімнатна квартира, загальною площею 72.6 кв.м., житловою площею 44.0 кв.м., що розташована за адресою: [ADDRESS] проведеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «ВЕДИ» ринкова вартість квартири станом на 10.06.2021 р. становить 500921,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям під час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них з поважних причин не мав самостійного заробітку (доходу). За приписами частини першої ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Як вбачається з викладеного спірне житло придбане за час шлюбу, тому слід визнати спільною сумісною власністю подружжя - [PERSON] та [PERSON] - квартиру [ADDRESS] . Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідач позов визнав та з урахуванням того, що у сторін відсутні докази наявності у подружжя домовленості з приводу порядку поділу спільного майна, їхні частки вважаються рівними. Враховуючи вище викладене, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже з відповідача на користь позивача слід стягнути 1250 грн. 73 коп. судового збору. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат. При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду та значенням справи для сторони. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 500 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved