Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-29 00:00:00

10.07.2018 року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області через свого представника [PERSON] звернувся позивач ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево» із позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування збитків завданих ДТП. У позові зазначено, що позивач є власником транспортного засобу RENAULT MAGNUM реєстраційний номер\~[NUMBER]. 27.01.2016 року близько 22:30 години на вул. Центральна в с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю належного позивачу автомобіля [NUMBER] та автомобіля [NUMBER], під керуванням [PERSON] Винним у скоєнні зазначеної дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля [NUMBER], тобто відповідача у справі [PERSON], на доказ чого представником позивача додано копію постанови Октябрського райсуду м. Полтави від 15.03.2016 року. В результаті вказаної вище ДТП транспортний засіб RENAULT MAGNUM р.н.\~[NUMBER] був технічно пошкоджений, через що позивачеві завдано матеріальної шкоди у розмірі 162\~538.00 грн. Представник позивача зауважив, що страхова компанія ТДВ «Домінанта» провела часткове відшкодування завданих під час ДТП збитків на загальну суму 48.955.01 грн., тож невідшкодованою залишається сума 113\~582.99 грн. Власником транспортного засобу DAF XF 95.380 р.н. [NUMBER] є [PERSON], при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення водій [PERSON] надав неправдиву інформацію про те, що він перебуває у трудових відносинах із власником авто, через що позивачем було подано позовну заяву до Решетилівського районного суду Полтавської області, у якій відповідачем вказано саме [PERSON] про відшкодування збитків завданих ДТП. Так, рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.03.2018 року у цивільній справі № 546/873/16-ц зазначений позов було задоволено частково та \~стягнуто з [PERSON] на користь ПП госпрозрахункова фірма «Камаз-Транс-Мукачево», матеріальну шкоду в розмірі\~113 538.00грн.\~\~\~\~ Згодом вказане вище рішення було скасоване Апеляційним судом Полтавської області. За наведених обставин позивач вважає, що відповідач [PERSON] зобовязаний компенсувати позивачу не лише завдану матеріальну шкоду, а й витрати (сплату судового збору), які позивач поніс у звязку із розглядом цивільної справи № 546/873/16-ц, у судах першої та апеляційної інстанцій. Неодноразові усні та письмові звернення позивача до відповідача з претензіями щодо відшкодування завданих збитків у позасудовому порядку, залишились поза увагою [PERSON] З огляду на викладене позивач просить суд стягнути з відповідача на користь позивача матеріальні збитки, завдані при ДТП в сумі 119\~677.99 грн., з яких: 113\~582.99 грн. прямі збитки завдані транспортному засобу при ДТП; 6\~095 грн. компенсація витрат на судовий збір по цивільній справі № 546/873/16-ц. Покласти на відповідача сплату судових витрат. В ухвалі суду про відкриття провадження було постановлено розгляд цієї справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надходило. Заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження відповідачем до суду не подано. Представник позивача в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується поштовим відправленням, яке було повернуто до суду з довідкою «за закінченням терміну зберігання» та інформаційною довідкою підприємства поштового звязку «Укрпошта», з якого вбачається, що відправлення не було вручене під час доставки з інших причин. Причини неявки відповідача суду невідомі, заяви про розгляд справи без його участі, відкладення судового засідання до суду не надходило. У визначений в ухвалі про відкриття провадження строк відзиву на позовну заяву не подав. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (ч. 8 ст. 178 ЦПК України). Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду\~на викладене\~вище та\~враховуючи вимоги\~ч.\~1\~ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою суду від 30.10.2018 року у даній справі постановлено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі суд враховує вимоги\~ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Жодних доказів, які б спростовували доводи позивача, відповідачем не надано, також не спростовано розміру суми завданих під час ДТП збитків. Всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані представником позивача докази суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Транспортний засіб марки RENAULT моделі MAGNUM 460 DXI реєстраційний номер\~[NUMBER], 2006 року випуску належить ЗКПО 13582877 ГФ «Камаз-Транс-Мукачево», що підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САО 967174 від 02.07.2013 року. Постановою Октябрського райсуду м. Полтави від 15.03.2016 року у справі № 554/1593/16-п [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме в тому, що він 27.01.2016 року близько 22:30 години керуючи автомобілем [NUMBER] з причепом, рухаючись по вул. Центральна в с. Лобойківка поблизу ЛЕП № 28, в порушення вимог п. 12.1\~Правил дорожнього руху\~України не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку, внаслідок чого втратив можливість безпечно керувати автомобілем та не дотримався безпечного бокового інтервалу і скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER] під керуванням [PERSON] Внаслідок ДТП автомобілі отримали технічні пошкодження. [PERSON] піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави. Постанова набрала законної сили 28.03.2016 року. Також, на доказ зазначеного до позовної заяви додано довідку видану Відділенням державної автомобільної інспекції з обслуговування Царичанського району, у якій зазначено, що внаслідок ДТП, яка сталася за вказаних вище обставин автомобіль [NUMBER] отримав механічні пошкодження передньої лівої частини. З наданої до суду копії звіту про оцінку вартості майнової шкоди, заподіяної ушкодженням транспортного засобу № 006/02/16, складеного 04.02.2016 року субєктом оціночної діяльності ФОП [PERSON], судом встановлено що вартість майнової шкоди, заподіяної власнику транспортного засобу RENAULT MAGNUM 460 DXI, д.н. [NUMBER] без урахування ВТВ становить 162\~538.72 грн. Позивачем подано копію письмової претензії № 128 від 26.04.2016 року про відшкодування збитків завданих ДТП, яка адресована та направлялась [PERSON], у якій директор ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево» [PERSON] просить адресата здійснити повний розрахунок збитків з підприємством. За клопотанням сторони позивача судом було витребувано з Решетилівського районного суду Полтавської області докази у справі, а саме належним чином завірену копію цивільної справи № 546/873/16-ц за позовом ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево» до [PERSON], треті особи\~Товариство з додатковою відповідальністю «Страхове товариство «Домінанта», [PERSON], про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. З матеріалів вказаної вище справи встановлено, що [PERSON] був прийнятий на роботу замінним водієм-експедитором, що підтверджено копією наказу № 42 від 13.08.2009 року виданого директором ГФ «Камаз-Транс-Мукачево». Транспортний засіб DAF XF 95. 380, д.н.з. [NUMBER] належить [PERSON], [INFO], про що надано копію довідки № 451 від 14.05.2016 року т.в.о. начальника ТСЦ 2142 РСЦ МВС у Закарпатській області. Згідно доданої копії клопотання представника ДТВ «СТ Домінанта» позивачу було здійснене страхове відшкодування у розмірі граничної суми страхового відшкодування 49\~000.00 грн., відповідно до договору обовязкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/3733668, з урахуванням розміру франшизи у розмірі 1\~000.00 грн. яка не сплачується страховиком. З доданих копій платіжних доручень № 1, № 2, № 3,та № 4 від 05.05.2016 року, також № 2482 від 29.12.2016 року, судом встановлено, що платником ДТВ «СТ Домінанта» перераховано отримувачу ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево» загальну суму страхового відшкодування у розмірі 48\~955.01 грн. Рішенням Решетилівського районного суду Полтавської області від 03.03.2018 року у цивільній справі № 546/873/16-ц за позовом ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево» до [PERSON], треті особи\~ТДВ «СТ «Домінанта», [PERSON], про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, \~позов\~задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево», матеріальну шкоду, завдану пошкодженням автомобіля RENAULT MAGNUM 460 DXI, реєстраційний номер [NUMBER] внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 27.01.2016 року близько 22:30 год. на вул. Центральна в с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області, у розмірі\~113 538 грн.\~\~\~\~ \~\~\~\~ У задоволенні решти позовних вимог\~ відмовлено. Постановою Апеляційного суду Полтавської області від 30.05.2018 року апеляційну скаргу [PERSON] задоволено, рішення Решетилівського районного\~суду Полтавської\~області від\~03.03.2018\~року \~скасовано,\~ухвалено нове\~рішення.\~В задоволенні\~позовних вимог\~ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево» до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовлено. Стягнуто з ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево» на користь [PERSON] 3\~657.00 грн. у відшкодування витрат, понесених за подання апеляційної скарги. Розглядаючи заявлені вимоги суд виходить із наступного. За правилами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обовязковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду лише в питанні чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою (ч. 6 ст. 82 ЦПК України) За правилами ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Так, у ч. 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки (тобто діяльністю, повязаною з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів), відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (ч. 2 ст. 1187 ЦК України) Згідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до розяснень, які містяться в п. 6 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ №4 від 01.03.2013 року, якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія та право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п.2.2 ПДР України). У копії постанови Апеляційного суду Полтавської області від 30.05.2018 року йдеться про те, що при оформленні документів після дорожньо-транспортної пригоди 27.01.2016 року [PERSON] пред'явив працівникам правоохоронних органів реєстраційний документ на транспортний засіб, тож слід виходити з того, що він володів та керував цим транспортним засобом у відповідності до п.2.2.\~Правил дорожнього руху, затверджених\~Постановою КМУ №1306 від 10 жовтня 2001 року, яким передбачено, що власник транспортного засобу, а також особа, яка використовує такий транспортний засіб на законних підставах, можуть передавати керування транспортним засобом іншій особі, що має при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.\~\~Власник транспортного засобу може передавати такий засіб у користування іншій особі, що має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, передавши їй реєстраційний документ на цей транспортний засіб. З огляду на викладене суд вважає, що шкода, яка була завдана майну юридичної особи ПП ГФ «Камаз-Транс-Мукачево», внаслідок ДТП, яка сталася 27.01.2016 року у с. Лобойківка Петриківського району Дніпропетровської області за участі транспортних засобів RENAULT MAGNUM, д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та DAF XF 95, д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], підлягає відшкодуванню у повному обсязі в розмірі 113\~582.99 грн. особою, яка завдала таку шкоду, тобто відповідачем [PERSON], тож позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь компенсації витрат на судовий збір по цивільній справі № 546/873/16-ц у сумі 6\~095.00 грн., суд виходить із наступного. У позовній заяві зазначено, що у звязку із намаганнями [PERSON] уникнути відповідальності за спричинену ним під час ДТП шкоду транспортному засобу RENAULT MAGNUM, д.н. [NUMBER], він при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, надав неправдиву інформацію щодо перебування його у трудових відносинах з власником транспортного засобу DAF XF 95, д.н.з. [NUMBER] [PERSON], що було в подальшому спростовано в ході розгляду цивільної справи № 546/873/16-ц. У звязку із викладеним позивач поніс витрати по сплаті судового збору в розмірі 2\~438.00 грн. за подання позову до суду у цивільній справі № 546/873/16-ц та 3\~657.00 грн. стягнуто постановою Апеляційного суду Полтавської області від 30.05.2018 року у відшкодування витрат, понесених за подання апеляційної скарги, тож загальна сума витрат становить 6\~095.00 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь. У частинах 1 та 2 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суд зауважує на тому, що питання про розподіл між сторонами судових витрат передбачено вирішувати під час ухвалення рішення у кожній окремій справі, що відповідає вимогам ст. 264 ЦПК України. При цьому суд вирішує питання про розподіл лише тих судових витрат, які нерозривно повязані з розглядом цивільної справи, рішення у якій наразі ухвалюється судом. Сума 6\~095.00 грн., яку позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь, як компенсацію витрат на судовий збір, є відшкодуванням витрат, понесених ним під час розгляду інших цивільних справ, аніж та, яка наразі перебуває на розгляді в Петриківському районному суді, тож таку вимогу позивача суд вважає необґрунтованою та не вмотивованою, тому вважає вірним відмовити у її задоволенні. Вирішуючи питання про судовий збір суд застосовує положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України та враховуючи те, що позов задоволено частково, вважає за доцільне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 1\~703.75 грн.

Outcome: partial