Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-06 00:00:00

12.06.2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про позбавлення батьківських прав. Посилалась на те, що з 2007 року по 2010 рік вона перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від сумісного життя у них народилась дитина, донька [PERSON], [INFO]. У 2010 році шлюбні відносини у них припинились та позивачка разом із дитиною переїхала мешкати до своєї матері а з 2015 року до м. Маріуполь. Відповідач з дитиною не спілкується, її вихованням не цікавиться, не навідує дитину, матеріально її не забезпечує. Дитина страждає від такого байдужого ставлення батька, соромиться цього. Позивачка тривалий час перебуває у шлюбних відносинах з іншим чоловіком, який бажає вдочерити доньку позивачки. Тому вона вважає за необхідне позбавити відповідача батьківських прав. Позивачка у судове засідання не зявилась. надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи у судове засідання не зявився. Суд перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно\~ст. 151 СК України\~батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов'язані забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4\~ст. 155 СК України\~ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно\~ст. 164 ч.1 п.2 СК України\~мати, батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], який зареєстрований за адресою: [INFO] є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-НО № 186015 (а.с.5). Батько долею дитини не цікавиться, її вихованням не займається, в інтересах дитини не заперечує проти позбавлення його батьківських прав (а.с.21). Таким чином відповідач ухиляється від виконання батьківських обовязків з утримання та виховання дитини, тому його необхідно позбавити батьківських прав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини (далі Конвенції), суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 27 Конвенції батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі ? частини заробітку та доходів , але не менше 50 % прожиткового мінімуму видів заробітку (доходу), для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] - повноліття, починаючи з 12.06.2017 року та до повноліття дитини. На підставі ст.ст. 151,155,164, 166, 167, 180-183 СК України,

Outcome: approved