Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-03 00:00:00

11.10.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом, і просить постановити рішення, яким визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком в [ADDRESS]. Позивач посилається на ті обставини, що він прописаний та проживає в домоволодінні [ADDRESS]. Він є одноособовим власником даного будинковолодіння відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Разом з ним по даній адресі зареєстрований онук, [PERSON]. Відповідач не проживає за місцем реєстрації протягом трьох років, а саме, з грудня 2014 року. Добровільно виписатися не бажає, а він несе затрати на виплату комунальних послуг, окрім того ніякої участі в утриманні даного житлового будинку не приймає та ним не користуються. Не проживаючи в житловому будинку понад строки, встановлені законом, відповідач втратив право користування ним. Просить постановити рішення, яким визнати [PERSON],таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком по [ADDRESS]. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] на адресу суду скерував письмову заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності та у відсутності позивача, позовні вимоги підтримує повністю з підстав викладених у позовній заяві. Не заперчує щодо винесення заочного рішення суду. Відповідач, [PERSON] в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, хоча про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином і в передбаченому законом порядку, що підтверджується судовими викликами, які повернулися разом із поштовим повідомленням, із відміткою - за закінченням терміну зберігання. Відзив та заперечення проти позову від відповідача не надходили, тому зі згоди позивача, яка викладена у клопотанні суд ухвалює заочне рішення, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що позивач по справі [PERSON] являється одноособовим власником житлового будинку [ADDRESS], що підтверджується копією копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.7). Письмовими заявами [PERSON] та [PERSON] завірені секретарем Маріямпільської сільської ради від 08.102018 р. стверджується, що [PERSON] з грудня 2014 р. не проживає по [ADDRESS] (а.с.11-12). З копії довідки №616,617 від 08.10.2018 р. виданої виконавчим комітетом Маріямпільської сільської ради видно, що [PERSON] являється власником житла в [ADDRESS], а також там зареєстрований онук, [PERSON] (а.с.13-14). З копії акту перевірки проживання особи за місцем реєстрації від 08.10.2018 р. вбачається, що відповідач, [PERSON] зареєстрований в [ADDRESS], однак по місцю реєстрації не проживає з грудня 2014 р., місце проживання якого не відоме (а.с15). Спірні правовідносини сторін виникли із житлових відносин та регулюються нормами Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до ст.ст. 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 405 ч.2 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що відповідач не проживає в домоволодінні [ADDRESS], понад строки встановлені законодавством, а тому його слід визнати, таким, що втратив право на користування даним житлом. Позов слід задовольнити і визнати [PERSON], 1989 р.н., особою, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком в [ADDRESS] На підставі наведеного, ст.ст. 317, 319, 405 Цивільного кодексу України, ст. 72 ЖК України,

Outcome: approved