Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

12.05.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить стягнути з нього аліменти на сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. 29.05.2017 року позивач [PERSON] надала заяву, в якій змінила позовні вимоги та просила суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] у позовній заяві вказала, що 14.04.2010 року шлюб між ними було розірвано. Від шлюбу з відповідачем має двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з нею і перебувають на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дітей, тому вона змушена звернутись із вказаним позовом до суду. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без її присутності в судовому засіданні. Відповідач у судове засідання не з'явився. Про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання позовних вимог. На підставі ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд, дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом з позовної заяви встановлено, що 14.04.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER], виданого 14.04.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області (а.с. 10). Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження, серії [NUMBER] виданого повторно відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області 19.02.2008 р. та [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області 24.03.2006 р. (а.с.3, 7). Як вбачається з довідки, виданої відділом з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Балаклійської міської ради 12.05.2017 року, [PERSON], [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] Як вбачається з витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання від 12.12.2016 р., [PERSON], [INFO] зареєстрований в [ADDRESS] У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язок є особистим, а не солідарним. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України, суд при визначенні розміру аліментів враховує такі обставини, як стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення . Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дітей, а тому вимога позивача про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Враховуючи вище наведене, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у частковому вигляді з усіх видів його доходів. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати по сплаті судового збору. На підставі ст.ст.180-183 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved