Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-20 00:00:00

10 червня 2016 року представник Управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропретроська із позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми наданої тимчасової допомоги. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 1999 року, повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 1/2 частини неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян. [PERSON] аліменти не отримувала, так як боржник ухилявся від їх сплати. 17 грудня 2007 року [PERSON] звернулась до УПСЗН за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. 20 грудня 2012 року [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога. 04 серпня 2015 року тимчасова допомога припинилася у звязку з тим, що дитині виповнилося 18 років. На підставі викладеного, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь 28220,10 грн., як кошти виплачені за призначеною тимчасовою державною соціальною допомогою дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів. В судове засідання представник позивача не зявився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає за можливе розглянути справу заочно відповідно до положень ст.ст. 224-225 ЦПК України. Приймаючи до уваги письмові пояснення представника позивача, матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до виконавчого листа Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 1999 року, відповідач повинен був сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку, але не менше ніж 1/2 частини неоподаткованого податком мінімуму доходів громадян (а.с.5). Відповідно до довідки №11230 від 12.12.2007р. [PERSON] не отримує аліменти на забезпечення дитини за виконавчим листом №12-87 від 12.07.1999 року (а.с.6). Відповідно [PERSON] зверталась за призначенням тимчасової державної допомоги дітям, до управління праці та соціального захисту населення Кіровської районної у м. Дніпропетровську ради 27.06.2008 року (допомога була призначена на період з 01.06.2008 року по 30.11.2008 року) 11 грудня 2008 року (допомога була призначена на період з 01.12.2008 року по 31.05.2009 року) та 11.06.2009 року (допомога була призначена на період з 01.06.2009 року по 30.09.2009 року). 01.10.2009 року у звязку із зміною місця реєстрації [PERSON] звернулась до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради за продовженням виплати тимчасової державної допомоги. Допомога була призначена на період з 01.09.2009 року по 30.11.2009 року, Надалі, [PERSON] зверталась до управління праці та соціального захисту населення Самарської районної у м. Дніпропетровську ради 09.12.2012 року (допомога була призначена на період з 01.12.2009 року по 31.05.2010 року) 09.06.2010 року (допомога була призначена на період з 01.06.2010 року по 30.11.2010 року), 09.12.2010 року (допомога була призначена на період з 01.12.2010 року по 31.05.2011 року), 20.06.2011 року (допомога була призначена на період з 01.06.2011 року по 30.11.2011 року), 14.12.2011 року (допомога була призначена на період з 01.12.2011 року по 31.05.2012 року), 26.06.2012 року (допомога була призначена на період з 01.06.2012 року по 30.11.2012 року), 05.12.2012 року (допомога була призначена на період з 01.12.2012 року по 31.05.2013 року) 20.06.2013 року (допомога була призначена на період з 01.06.2013 року по 30.11.2013 року), 16.12.2013 року (допомога була призначена на період з 01.12.2013 року по 31.05.2014 року), 20.06.2014 року (допомога була призначена на період з 01.06.2014 року по 30.11.2014 року), 02.12.2014 року (допомога була призначена на період з 01.12.2014 року по 31.05.2015 року) та 18.06.2015 року (допомога була призначена на період з 01.06.2015 року по 31.08.2015 року) ( а.с. 10-43). Згідно п.10 Порядку з 26 квітня 2016 року тимчасова допомога припинилася у звязку з тим, що дитині виповнилося 18 років. Як вбачається з свідоцтва про розірвання шлюбу від 30 травня 2001 року після розірвання шлюбу [PERSON] взяла прізвище [PERSON] (а.с. 9). Відповідно до п.12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. З огляду на те, що за змістом п.10, ст.181, глави 15, III розділу Сімейного кодексу України, суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України в судовому порядку, сума, яка підлягає поверненню відповідачем за період з 01.12.2007 року по 31.08.2015 року, складає 28220,10 гривень, що підтверджується відповідним розрахунком. (а.с. 6-62). Враховуючи вищенаведене суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Крім того, суд вважає за необхідне відповідно до положень ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору.

Outcome: approved