Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-04 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до КП «Житлове господарство Центрального району» Дніпровської міської ради про визнання договору припиненим, зобовязання вчинити дії. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачка за договором від 27.05.2013 року є споживачем комунальних та експлуатаційних послуг, що надаються користувачам (власникам) будинку №18 по вул. Володимира Антоновича в м. Дніпрі. Від вересня 2013 року відповідач не виконує договірні зобовязання. 26.11.2014 року позивачка відповідно до умов договору звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору, проте останній продовжує нараховувати їй заборгованість. Викладене стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання за нею права на розірвання договору, визнання договору розірваним від 01.01.2015 року, зобовязання відповідача здійснити перерахунок плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період від 01.09.2013 року по 31.12.2014 року, провести відповідні коригування у бухгалтерському обліку та списати заборгованість за період від 01.01.2015 року по 01.10.2017 року, зобовязати відповідача не здійснювати у подальшому нарахування плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (а.с.а.с. 2 5, 19). У судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі. Представник відповідача до суду не зявився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом було встановлено, що позивачка за договором від 27.05.2013 року №3-1490017 про надання послуг з утримання будинків та прибудинкової території, укладеним з відповідачем, є споживачкою комунальних та експлуатаційних послуг, що надаються користувачам (власникам) будинку №18 по вул. Володимира Антоновича в м. Дніпрі та прилеглій території (а.с.а.с. 6 8). Відповідно до пункту 1 договору від 27.05.2013 року відповідач надає послуги згідно із встановленим рішенням органу місцевого самоврядування тарифом, його структурою, періодичністю та строками надання послуг. Згідно з пунктом 9 договору від 27.05.2013 року у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних відповідач проводить перерахунок розміру плати. У відповідності з підпунктом 4 пункту 13 договору від 27.05.2013 року відповідач зобовязаний розглядати у визначений законодавством строк претензії та скарги споживачів, проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників. Від 01.09.2013 року відповідач в односторонньому порядку припинив виконання договірних зобовязань з утримання будинку та прибудинкової території, не проводячи при цьому перерахунок плати позивачці на виконання підпункту 4 пункту 13 договору від 27.05.2013 року. Відповідно до пунктів 20, 21 договору від 27.05.2013 року він діє до 2013 року. У разі коли за місяць до закінчення дії договору однією із сторін не заявлено у письмовій формі про розірвання договору або необхідність його перегляду договір вважається щороку продовженим. Договір може бути розірваний достроково, утому числі, у разі невиконання його сторонами. Судом встановлено, що 26.11.2014 року позивач звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору від 27.05.2013 року з 01.01.2015 року у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань (а.с.а.с. 12, 13). Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 626 ЦК договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. У відповідності з частиною 1 статті 631 ЦК строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. За правилами, встановленими частиною 1 статті 651 ЦК, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 509 ЦК визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. За змістом частини 1 статті 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1, 2 статті 598 ЦК зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Згідно зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У відповідності з пунктом 1 частини 1 статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Судом було встановлено, що від 01.09.2013 року відповідач в односторонньому порядку припинив виконання договірних зобовязань з утримання будинку та прибудинкової території, не проводячи при цьому перерахунок на виконання підпункту 4 пункту 13 договору від 27.05.2013 року. Ураховуючи викладене, суд вважає цілком обґрунтованим звернення позивачки 26.11.2014 року до відповідача із заявою про розірвання договору відповідно до пунктів 20, 21 договору від 27.05.2013 року, наслідком чого є припинення його дії від 01.01.2015 року. Розвязуючи позов у частині вимог про зобовязання відповідача здійснити перерахунок плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території за період від 01.09.2013 року по 31.12.2014 року, провести відповідні коригування у бухгалтерському обліку та списати заборгованість за період від 01.01.2015 року по 01.10.2017 року, зобовязати відповідача не здійснювати у подальшому нарахування плати за послуги з утримання будинку та прибудинкової території, суд виходить з положень підпункту 4 пункту 13 договору від 27.05.2013 року, згідно з якими відповідач зобовязаний проводити відповідний перерахунок розміру плати за послуги в разі їх ненадання, надання не в повному обсязі, зниження кількісних і якісних показників. Суд при цьому бере до уваги те, що відповідач дотепер продовжує нараховувати позивачці заборгованість, припинивши надання відповідних послуг (а.с. 17). Таким чином, позов у цій частині також підлягає задоволенню. Суд критично ставиться до позовної вимоги про визнання за позивачкою права на розірвання договору, оскільки вона не відповідає приписам статті 16 ЦК. Суд звертає увагу позивачки на те, що таке її право прямо визначено договором від 27.05.2013 року і є непорушним. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація судових витрат останньої в сумі 640,00 грн. (а.с.а.с. 1, 22). Крім того, з відповідача на користь держави також підлягає стягненню компенсація решти судових витрат у сумі 704,80 грн.

Outcome: partial