Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-14 00:00:00

10 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до із позовом до Публічного акціонерного товариства «Спеціалізоване управління № 112 «Стальконструкція» (надалі за текстом ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція») про визнання дій відповідача по невидачі довідки уточнюючої особливий характер роботи або умов праці, за період роботи з 28.11.2011 року по 26.10.2012 року на посаді виконавця робіт на підприємстві ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція» для призначення пільгової пенсії, незаконними і зобовязати відповідача видати таку довідку. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що з 28.11.2011 року по 26.10.2012 рік працював на підприємстві ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція». У даний період роботи у відповідача виконував роботи в умовах несприятливого впливу шкідливих і небезпечних виробничих факторів, які передбачені списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад, робота на яких дає йому право на пенсію за віком на пільгових умовах і пільгових розмірах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 року № 383. Однак, на його звернення та звернення його адвоката до відповідача про видачу даної довідки, йому до цього часу відповіді не надано. Вважає дії відповідача незаконними, такими, що порушують його право на отримання пільгової пенсії. Посилаючись на п.20 постанови Кабінету Міністрів України від 05.07.2006 року, ст..49 КЗпП України просив визнання дії відповідача по невидачі йому довідки уточнюючої особливий характер роботи або умов праці, за період роботи з 28.11.2011 року по 26.10.2012 року на посаді виконавця робіт на підприємстві ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція» для призначення пільгової пенсії, незаконними і зобовязати відповідача видати таку довідку. Позивач у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та доводи, викладені у позовній заяві та наданих додатково письмових поясненнях. Просив позовні вимоги задовольнити. Представник відповідача ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція» [PERSON], діюча на підставі довіреності, позовні вимоги не визнала та надала письмові заперечення, які підтримала у судовому засіданні. Відповідно до наданих заперечень зазначала, що [PERSON] з 28.11.2011 року по 26.10.2012 року перебував в трудових відносинах з ПАТ «СУ № 112 «Стальконконструкція» на посаді виконроба за фахом інженер-механік та виконував роботи з внутрішньо цехових технологічних трубопроводах і технологічному устаткуванні, що підтверджується записами в трудовій книжці, та наказом № 469-К від 28.11.2011 року. Роботи, які виконують монтажники з монтажу технологічного обладнання та повязаних з ним конструкцій не проводилась атестація, так як не включені в перелік робочих місць, виробництв, робіт, професій та посад з пільговим пенсійним забезпеченням згідно Списку № 2. При виконанні робіт [PERSON] в якості виконроба по виконанню робіт з внутрішньо цехових технологічних трубопроводах і технологічному устаткуванні жодних шкідливих виробничих факторів у праці не було, так як роботи виконуються не перекритті без висоти (не верхолазні роботи), напруженості та особистого ризику. Період роботи позивача з 28.11.2011 року по 26.10.2012 року в якості виконроба не пройшла атестацію, а тому не може бути зараховано в пільговий стаж, оскільки не підтверджується первинними документами відповідних умов праці за час виконання роботи та результатами проведення атестації робочих місць за умови праці (роботи з внутрішньо цехових технологічних трубопроводах і технологічному устаткуванні), яка не проводилася з огляду відсутності факторів, підтверджуючих шкідливі і тяжкі умови праці. За таких умов підприємство не повинно видавати довідку, яка має право на призначення пенсії на пільгових умовах. Крім того, жодної шкідливості у праці не було (а.с.41,49). Також додатково зазначала, що «майстри та виконроби монтажних і будівельно-монтажних організацій, зайняті на роботах із монтажу технологічного обладнання, мають право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком № 2, розділ «Будівництво будинків і споруд промислових, енергетичних, гідротехнічних, дорожньо-мостових, транспорту і звязку, житлових приміщень і культурно-побутових, а також надземних будинків і споруд шахт, рудників і комунікацій» у тому разі, якщо керують робітниками, які мають право на пільгове пенсійне забезпечення за виконану роботу (а.с.73). На підставі наданих письмових заперечень, просила в задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Допитаний в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що працює начальником будівельно-монтажної ділянці ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція», позивач працював у нього виконробом по монтажу технологічного обладнання. Позивач працював безпосередньо з монтажниками технологічного обладнання, атестація яких на підприємстві не проводилася, так як їх робота не повязана з висотою. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідка, дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Відповідно до ст..3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленого цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст..15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст..11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підстав доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень (ст..60 ЦПК України). Як встановлено судом позивач [PERSON] з 28 листопада 2011 року (наказ № 469-к від 28.11.2011) по 26 жовтня 2012 року (наказ № 393-к від 26.10.2012) працював ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція» виконавцем робіт та був звільнений за власним бажанням на підставі ст..38 КЗпП України, що підтверджується записом у його трудовій книжки та наказами про прийняття на роботу та звільнення (а.с.3-5, 46-47). Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, в тому числі і спеціальний, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктом 2.2 та 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України від 29 липня 1993 року № 58 (надалі Інструкція), до трудових книжок за місцем роботи вносяться відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. У графі 3 розділу «відомості про роботу» як заголовок пишеться повне найм снування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що відноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 пишеться: прийнятий на роботу або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництв, із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у «класифікаторі професій». Якщо працівник має право на пенсію за віком на пільгових умовах, запис у трудовій книжці має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення. Якщо працівнику в період роботи надається новий розряд, тоді про це в установленому порядку робиться відповідний запис. Запис у трудовій книжці робиться роботодавцем. У своїх запереченнях представник відповідача посилаючись на наказ № 469-к від 28.11.2011 року про прийняття позивача на роботу та наказ № 286 від 30.11.2011 року про зміну тарифних ставок, вказувала, що [PERSON] працював на підприємстві відповідача на посаді виконроба за фахом інженер-механік та виконував роботи з внутрішньо цехових технологічних трубопроводах і технологічному устаткуванні, відповідно даний період не може бути зараховано в пільговий стаж. Однак, у трудовій книжці саме роботодавцем відповідачем по справі зроблений запис 16-17 про прийняття [PERSON] до ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція» на посаду виконавця робіт і саме дана посада позивача зазначена у наказі № 469-к від 28.11.2011 року про прийняття його на роботу, при цьому ні яких посилань на прийняття позивача на роботу на посаду виконроба по виконанню проектів по монтажу технологічного обладнання і систем трубопроводів у вищезазначених документах не має, наказ № 286 про зміну тарифних ставок таким не є. Більш того, надані представником відповідача накази про зміну тарифних ставок, штатні розклади не є первинними документами, які можуть підтверджувати факт роботи позивача на пільгових умовах, чи його відсутність. Інших первинних документів, які б підтверджували факт роботи позивача на посаді виконавця робіт в сфері монтажу технологічного обладнання та повязаних з ним конструкцій, з боку представника суду надано не було. Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 637 від 12 серпня 1993 року «Про затвердження Порядку наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» визначено, що для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій. Таким чином, як визначено нормативно-правовими актами, підтверджуючими документами про стаж роботи, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, є: трудова книжка, уточнююча довідка про характер роботи. Відповідно до ст..49 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобовязаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати. Статтею 46 Конституції України та частиною першою статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05 листопада 1991 року № 1788-Х11 гарантовано право громадян України на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у звязку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом. Відповідно до п. «б» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та п.2 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 виробництв, робіт, посад і показників затверджених Кабінетом Міністрів України і за результатами атестації робочих місць, чоловіки після досягнення 55 років при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Для призначення пенсії на пільгових умовах позивачу необхідно підтвердити роботу за вказаною професією протягом повного робочого часу та додати до заяви у тому числі і спірну довідку. У судовому засіданні представником відповідача не заперечувався факт роботи [PERSON] повний робочий день в період з 28.11.2011 по 26.10.2012 роки на підприємстві ПАТ «СУ № 112 Стальконструкція». Як вбачається з наданих представником відповідача документів підприємство ПАТ «СУ № 112 «Стальконструкція» спеціалізується в наданні послуг в сфері «Будівництва», що підтверджується довідкою з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та ліцензією (а.с.82-84). Постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 01 серпня 1992 року «Про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» вперше було введено обовязок проведення атестації робочих місць. Наказом по підприємству про підсумки атестації робочих місць від 15.01.2010 року посада виконавця робіт атестована та надає право для призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст..13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (а.с.50-65). Постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16 січня 2003 року було затверджено Список № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Посада виконавця робіт входить до вказаного Списку № 2 розділу XXVII. Будівництво, позиція 27б (двадцять сім «б»). Таким чином, наявні у справі докази підтверджують, що у позивача виникло право на призначення йому пенсії на пільгових умовах згідно Списку № 2, і відмова відповідача видати позивачу уточнюючу довідку для призначення пенсії є порушення пенсійних прав позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved