Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-16 00:00:00

«11» травня 2017 року позивачка звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем перебувала у цивільному шлюбі з 2003 року по 2016 рік. За час спільного життя народилася дитина - [PERSON], [INFO]. З відповідачем проживають окремо, відповідач працездатний та має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, однак в добровільному порядку матеріальної допомоги не надає, хоча і не має на утриманні інших непрацездатних осіб. Донька проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. А тому позивач просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 розміру з усі видів його заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивачка не з'явилася, про явку в судове засідання була повідомлена належним чином, надала суду заяву, у якій просила суд розглянути справу у її відсутність, не заперечувала проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про явку в судове засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заперечень на позов суду не надав. Згідно зі ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 серпня 2017 року постановлено розглядати справу заочно на підставі наявних доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і запереченні сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлене наступне. Так, відповідач [PERSON] у свідоцтві Серії [NUMBER] про народження [PERSON], [INFO], зазначений батьком. Відповідно до довідки квартального комітету Бабушкінської районної у м. Дніпропетровську ради №19 [PERSON], [INFO]- проживає разом з матір'ю та перебуває на її утриманні. На підставі ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу, тобто, визначення аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач не надає позивачці допомогу на утримання дитини, хоча зобов'язаний її надавати, будь-яких заперечень щодо стосовно пред'явленого позову не надав, хоча повідомлявся належним чином про явку в судове засідання, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 367 ЦПК України допустити негайне виконання рішення у межах сплати аліментних платежів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду із даним позовом, позивачка була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір у розмірі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. На підставі ст.ст. 84, 180, 181, 182 СК України,

Outcome: approved