Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

12.06.2014 року публічне акціонерне товариство «Полтавагаз» звернулося до суду з зазначеним позовом. Мотивувало тим, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] Глобинського району Полтавської області та перебуває у договірних відносинах з Глобинським управлінням по експлуатації газового господарства ПАТ «Полтавагаз». На нього відкрито особистий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати наданих послуг та видано абонентську книжку (розрахунковий документ). Відповідач неналежним чином виконує взяті на себе зобов»язання - не сплачує за надані послуги з газопостачання, внаслідок чого станом на 01.06.2013 року має заборгованість в сумі 3580 грн. 41 коп. Посилаючись на викладене, позивач прохав стягнути з [PERSON] на його користь названу суму боргу та судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп., понесені на сплату судового збору. В судовому засіданні представник позивача Лебеденкова М.О. позов підтримувала, посилаючись на підстави та обставини, викладені в ньому. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. В заяві на адресу суду прохав розглянути справу у його відсутності, застосувати позовну давність, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду. В письмовому запереченні на позов пояснив, що як працівник міліції мав 50% знижку за оплату комунальних послуг. Право на такі пільги позивач за ним не визнавав. Заборгованість, яка зазначена в заяві стосується періоду 2006-2008 років, і він вважає її заборгованістю держави, оскільки свою 50% частку плати він сплачував Глобинському УЕГГ в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також їх достатність і взаємний зв»язок у сукупності, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Згідно вимог ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства України. Порушенням зобов»язання, за ч.1 ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов»язання. Відповідно до ч.1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Судом встановлено, що [PERSON] є споживачем природного газу за адресою [ADDRESS] Глобинського району Полтавської області та перебуває у договірних відносинах з Глобинським управлінням по експлуатації газового господарства - відокремленим структурним підрозділом ПАТ «Полтавагаз». На нього відкрито особистий рахунок № [NUMBER] для здійснення оплати наданих послуг та видано абонентську книжку (розрахунковий документ). Позивач виконав свої зобов'язання по наданню названому споживачеві послуг по безперервному постачанню природного газу. Згідно наданого ним розрахунку абонент [PERSON] станом на 01.06.2013 року має заборгованість в сумі 3580 грн. 41 коп. Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Позивач, в якості доказу, надав розрахунок суми боргу, який свідчить, що заборгованість [PERSON] перед Глобинським УЕГГ в сумі 3552 грн. 39 коп. існувала станом на 1 січня 2008 року, а решта із загальної суми заборгованості - 36 грн. 45 коп. подана станом на 19.06.2014 року, тобто виходить за межі позовних вимог, адже позивач загальну суму заборгованості в позові визначив, як таку, що існує станом на 01.06.2014 року і під час судового розгляду позовні вимоги не змінював. Відповідач позов не визнав з підстав того, що як працівник міліції , згідно закону мав 50% знижку на оплату послуг по газопостачанню, проте, будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини не надав. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист своїх прав або інтересу. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки борг відповідача виник в 2008 році, а позов до суду направлено лише 12.06.2014 року, тобто поза межами трьохрічного строку. ПАТ «Полтавагаз» не надано доказів, що свідчать про переривання перебігу строку позовної давності, та про поважність причин пропуску цього строку . За ч.3 ст. 268 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Така заява від відповідача до суду надійшла. Згідно п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.09 року «Про судове рішення у цивільній справі» встановивши, що строк для звернення з позовом пропущено без поважної причини, суд у рішенні зазначає про відмову в позові з цих підстав, якщо про застосування позовної давності заявлено стороною у спорі і зроблено це до ухвалення рішення, крім випадків, коли позов не доведено, що є самостійною підставою для цього. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає в зв»язку з пропущенням строку позовної давності.

Outcome: approved