Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

11.08.2015 року позивач [PERSON] «Люкс-Центр» звернувся до суду з позовом, в якому просить суд: Визнати недійсним договір дарування від 10.09.2008р., укладений між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 10.09.2008 року, реєстровий № 2911. 1.Визнати недійсним договір дарування від 10.09.2008р., укладений між фізичною особою підприємцем [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 10.09.2008 року, реєстровий № 2893. 2.Визнати недійсним договір купівлі-продажу від 01.10.2008р., укладений між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 01.10.2008 року, реєстровий № 5083. 3.Витребувати у [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ЛЮКС-ЦЕНТР» нежитлові приміщення 2-го поверху №1-:-6, площею 53,8 кв.м., 3-го поверху №18-:-23, площею 55,9 кв.м., приміщення мезоніму №1-:-4, площею 20,3 кв.м. в літ. «Б-6», що розташовані за адресою: м. Харків, вул. Сумська, будинок № 3. 4.Визнати за Приватним акціонерним товариством «ЛЮКС-ЦЕНТР» право власності на нерухоме майно: нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-:-6, площею 53,8 кв.м., 3-го поверху № 18-:-23, площею 55,9 кв.м., приміщення мезоніну № 1-:-4, площею 20,3 кв.м. в літ. «Б-6», що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 3. 5.Скасувати рішення від 19.08.2008 року про державну реєстрацію речових прав власності за [PERSON] на нерухоме майно: ? частку нежитлових приміщень 2-го поверху № 1-:-6, площею 53,8 кв.м., 3-го поверху № 18-:-23, площею 55,9 кв.м., приміщень мезоніму № 1-:-4, площею 20,3 кв.м. в літ. «Б-6», що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 3. 6.Скасувати рішення від 19.08.2008 року про державну реєстрацію речових прав власності за [PERSON] на нерухоме майно: ? частку нежитлових приміщень 2-го поверху № 1-:-6, площею 53,8 кв.м., 3-го поверху № 18-:-23, площею 55,9 кв.м., приміщень мезоніму № 1-:-4, площею 20,3 кв.м. в літ. «Б-6», що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 3. 7.Скасувати рішення від 15.09.2008 року про державну реєстрацію речових прав власності за [PERSON] на нерухоме майно: ? частку нежитлових приміщень 2-го поверху № 1-:-6, площею 53,8 кв.м., 3-го поверху № 18-:-23, площею 55,9 кв.м., приміщень мезоніму № 1-:-4, площею 20,3 кв.м. в літ. «Б-6», що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 3. 8.Скасувати рішення від 01.10.2008 року та 02.10.2008 року про державну реєстрацію речових прав власності за [PERSON] на нерухоме майно: нежитлові приміщення 2-го поверху № 1-:-6, площею 53,8 кв.м., 3-го поверху № 18-:-23, площею 55,9 кв.м., приміщення мезоніму № 1-:-4, площею 20,3 кв.м. в літ. «Б-6», що розташовані за адресою: місто Харків, вулиця Сумська, будинок № 3. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 30.09.2004 р., закрите акціонерне товариство «Люкс-Центр», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Люкс-Центр», придбало у власність нежитлові приміщення 1-го, 2-го, 3-го та 6-го поверхів, які знаходяться за адресою м. Харків, вул. Сумська, буд. 3. В тому числі, серед придбаних обєктів, містилися нежитлові приміщення: 2-го поверху №1-6 в літ. Б-6, 3-го поверху №18-23 в літ. Б-6, та приміщення мезоніну №1-4 в літ. Б-6, що розташовані за вказаною адресою. Ці нежитлові приміщення були придбані у ТОВ «Технопромекспорт» на підставі договору купівлі-продажу від 30 вересня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 710. [PERSON] власності було зареєстровано в БТІ та і в державному реєстрі правочинів та в реєстрі нерухомості (копії відповідних документів додаються до цієї позовної заяви). Приблизно 20.02.2015р., до [PERSON] «Люкс-Центр» звернувся чоловік, який представився юристом, представником власника зазначених нежитлових приміщень [PERSON], на які вона набула право власності на підставі нотаріального договору купівлі-продажу від 01.10.2008 року. Після звернень до нотаріусів та БТІ, виявилося, що рішенням Господарського суду Харківської області від 07.08.2008р. по справі №53/187-08 було визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності (по ? частці) на нежитлові приміщення 2-го поверху №1-6 в літ. Б-6, загальною площею 53,8 м. кв., приміщень 3-го поверху №18-23 в літ. Б-6, загальною площею 55,9 м.кв., та приміщень мезоніму №1-4 в літ. Б-6, загальною площею 20,3 м.кв., що розташовані в будинку №3 по вул. Сумській в м. Харкові. На вказане рішення суду [PERSON] «Люкс-Центр» подав апеляційну скаргу і Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2008р. по справі № 53/187-08 було скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання права власності. До скасування вказаного рішення господарського суду, у 2008 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та домоглись отримання на своє імя запису про належність їм права на вищевказані приміщення, внаслідок чого такі приміщення стали числитись в Реєстрі прав власності на нерухоме майно як за [PERSON] і [PERSON] так і за справжнім власником - ЗАТ ([PERSON]) Люкс-Центр. 10.09.2008р. [PERSON] подарував свою ? частку в зазначеній нерухомості [PERSON], а [PERSON] свою ? частку подарував [PERSON] вищевказане майно, на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] реєстрові номери 2911 та 2893 відповідно. Надалі [PERSON] переоформила отриману у власність ? частку на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 01.10.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 5083. Представник позивача [PERSON] «Люкс-Центр» у судове засідання не з'явився, про час слухання справи повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання повторно не з'явилися, про час слухання справи повідомлені своєчасно та належним чином, причину неявку суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 224-226 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст.ст. 11, 60 ЦПК України суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 22.12.2015 року неналежного відповідача реєстраційну службу Харківського районного управління юстиції було замінено на належного відповідача реєстраційну службу Харківського міського управління юстиції. Ухвалою суду від 14.01.2016 року на підставі п.1 ч.1 ст.205 ЦПК України було закрите провадження в частині позовних приватного акціонерного товариства «Люкс-Центр» до реєстраційної служби Харківського міського\~ управління юстиції про витребування майна з чужого незаконного володіння, визнання недійсними правочинів, визнання права власності та скасування рішення про реєстрацію речових прав власності на майно. Судом встановлено, що 30.09.2004 р., закрите акціонерне товариство «Люкс-Центр», правонаступником якого є Приватне акціонерне товариство «Люкс-Центр» придбало у власність нежитлові приміщення 1-го, 2-го, 3-го та 6-го поверхів, які знаходяться за адресою м. Харків, вул. Сумська, буд. 3. В тому числі, серед придбаних обєктів, містилися нежитлові приміщення: 2-го поверху №1-6 в літ. Б-6, 3-го поверху №18-23 в літ. Б-6, та приміщення мезоніну №1-4 в літ. Б-6, що розташовані за вказаною адресою. Вказані нежитлові приміщення були придбані у ТОВ «Технопромекспорт» на підставі договору купівлі-продажу від 30 вересня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 710. [PERSON] власності було зареєстровано в БТІ та і в державному реєстрі правочинів та в реєстрі нерухомості (копії відповідних документів додаються до цієї позовної заяви). Вказане підтверджується нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 30.09.2004р. і витягом про його реєстрацію в державному реєстрі правочинів, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5128060 від 20.10.2004р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №5128266 від 20.10.2004р. (а.с.11-23) Рішенням Господарського суду Харківської області від 07.08.2008р. по справі №53/187-08 було визнано за [PERSON] та [PERSON] право спільної часткової власності (по ? частці) на нежитлові приміщення 2-го поверху №1-6 в літ. Б-6, загальною площею 53,8 м. кв., приміщень 3-го поверху №18-23 в літ. Б-6, загальною площею 55,9 м.кв., та приміщень мезоніму №1-4 в літ. Б-6, загальною площею 20,3 м.кв., що розташовані в будинку №3 по вул. Сумській в м. Харкові. На вказане рішення суду [PERSON] «Люкс-Центр» подав апеляційну скаргу і Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2008р. по справі № 53/187-08 було скасовано з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог про визнання права власності. Вказане підтверджується рішенням Господарського суду Харківської області від 07.08.2008р. у справі №53/187-08 та Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 03.06.2015 року у справі №53/187-08 (а.с. 52-54, 55-59). У 2008 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» та отримали на своє імя запис про належність їм права на вищевказані приміщення, внаслідок чого такі приміщення стали рахуватись в Реєстрі прав власності на нерухоме майно як за [PERSON] і [PERSON] так і за ЗАТ ([PERSON]) «Люкс-Центр». 10.09.2008р. [PERSON] подарував свою ? частку в зазначеній нерухомості [PERSON], а [PERSON] свою ? частку подарував [PERSON] вищевказане майно, на підставі договорів дарування, посвідчених приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] реєстрові номери 2911 та 2893 відповідно. [PERSON] відчужила отриману у власність ? частку на [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу 01.10.2008р., посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 5083. Вказане підтверджується договором дарування від 10.09.2008 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 20425078 від 01.10.2008\~р.,договором купівлі-продажу нерухомого майна від 01.10.2008 р., витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №20443575 від 01.10.2008 р. від 02.10.2008 р., Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №49649842 від 11.12.2015 р. (а.с.42,43) За змістом ст.ст.\~317,\~319 ЦК України\~власнику належить право розпоряджатися своїм майном за власною волею. Ст. 387 ЦК Українинадає власнику право витребувати майно із чужого незаконного володіння. Згідно ст. 330 ЦК України, якщо майно відчужене особою, яка не мала на це права, добросовісний набувач набуває право власності на нього, якщо відповідно до\~ст. 388 цього Кодексу\~майно не може бути витребуване у нього. Відповідно до ч. 1\~ст. 388 ЦК України, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. За правовою позицією ВСУ України в справі № 6-52цс14 від 11.06.2014 року, майно, яке вибуло з володіння власника на підставі рішення суду, ухваленого щодо цього майна, але в подальшому скасованого, слід вважати таким, що вибуло з володіння власника поза його волею. Отже, відповідно до вимог ст. ст.\~330,\~388 ЦК України\~право власності на майно за рішенням Господарського суду Харківської області про визнання права власності та відчужене поза волею власника, - не набувається, тому це майно може бути витребуване у добросовісного набувача. [PERSON] власності дійсного власника в такому випадку презюмується і не припиняється. Отже, зазначене майно повинно бути витребувано з чужого незаконного володіння відповідача [PERSON] Згідно з ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В силу ч.ч. 1-3 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Таким чином, визнанню недійсним підлягають подальші правочини, які були вчинені на підставі скасованого рішення Господарського суду Харківської області від 07.08.2008 року, а саме: договір дарування від 10.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 10.09.2008 року реєстровий №2911, договір дарування від 10.09.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 10.09.2008 року реєстровий №2893, договір купівлі-продажу від 01.10.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] 01.10.2008 року, реєстровий № 5083. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи, що відповідачами не визнається та фактично оспорюється право власності на вказані обєкти нерухомості, то належний власник [PERSON] «Люкс-Центр» має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності і з огляду на встановлені обставини справи така вимога підлягає задоволенню. Крім того, у відповідності до ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3775,80\~грн. Аналізуючи вище наведене, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved