Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

12.10.2016 року позивачка [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до відповідача [PERSON] про поділ спільного сумісного майна подружжя. Згідно позову, сторони з 18.08.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. З квітня 2016 року сторони припинили сумісне проживання та мешкають окремо. В даний час між ними стоїть питання про подальше розірвання шлюбу. Під час шлюбу, а саме 29.03.2012 року, за спільні кошти родини, на імя відповідача, було придбано наступне майно: трикімнатна квартира, що розташована за адресою: Донецька область, м. Краматорськ, вул. Шкільна, 3-5. Зазначена квартира придбана відповідно до договору купівлі-продажу квартири від 29.03.2012 року та складається з трьох кімнат загальною площею 55,1 кв.м., в тому числі жила площа 40,3 кв.м. У звязку з тим, що між сторонами немає домовленості про порядок поділу даної квартири, позивачка була змушена звернутися до суду з позовом про поділ майна. Враховуючи те, що сума аліментів, яку сплачує відповідач є недостатньою для забезпечення повноцінного фізичного та духовного розвитку малолітніх дітей, позивачка на підставі ст. 70 ч.3 СК України просить про збільшення належної їй частки під час поділу сумісного майна подружжя. Просить суд, визнати вищезазначене майно спільною сумісною власністю подружжя, визнавши за позивачкою право власності на 2/3 частки квартири, а за відповідачем - право власності на 1/3 частки квартири, також просить стягнути з відповідача на її користь вартість сплаченого судового збору. У попередньому судовому засіданні позивачкаГодованна Ю.О. просила розглянути справу на попередньому засіданні, на позовних вимогах наполягала та просила їх задовольнити. У попередньому судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі, також просив розглянути справу на попередньому засіданні. Суд, дослідивши позов, письмові докази по справі свідоцтво про шлюб серія 1-НО № 185794, договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], витяг про державну реєстрацію прав, технічний паспорт на вищезазначену квартиру, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 60 ч.1 СК УКраїниПідстави набуття права спільної сумісної власності подружжя, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Згідно ст.60 ч.2 СК України вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно ст.69 ч.1 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно ст.70 ч.1 СК України у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Згідно ст.70 ч.3 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до ст.71 СК України, майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених ЦК України. Судом встановлено, що з 18.08.2009 року сторони [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.15). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] (а.с.8), [PERSON], [INFO] (а.с.9), які проживають разом з позивачкою за адресою м.Краматорськ, вул.Шкільна, 3-5. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29.03.2012 року, посвідченого державним нотаріусом Першої краматорської державної нотаріальної контори [PERSON], [PERSON] було придбано квартиру [ADDRESS] загальною площею 55,1 кв.м, в тому числі жилою площею 40,3 кв.м, кількість кімнат 3 (а.с.10-11). Згідно витягу про державну реєстрацію прав, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за відповідачем [PERSON] (а.с.14). У звязку з тим, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з позивачкою, сума аліментів, які сплачує відповідач є неостанніми для повноцінного фізичного та духовного розвитку дітей, остання просить про збільшення частки під час поділу спільного сумісного майна, а саме просить визнати за нею право власності на 28/3 частки трикімнатної квартири розташованої в м.Краматорськ Донецької області, вул.Шкільна, 3-5, загальною площею 55.1 кв.м., в тому числі жила площа 40., кв.м., за [PERSON] визнати право власності на 1-3 частки зазначеної квартири. Заперечень з приводу запропонованого позивачкою варіанту поділу майна, відповідачем не представлено. На підставі наведеного, суд вважає, що оскільки вищезазначена квартира була набута 29.03.2012 року, тобто в період перебування сторін в зареєстрованому шлюбі, то на підставі ст.60 ч.2 ЦК України, дане майно є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ст.70 СК України, на вимогу позивачки спільне сумісне майно подружжя слід поділити у спосіб запропонований останньою, тобто визнати за позивачкою [PERSON] право власності на 2/3 частки квартири, а за відповідачем визнати право власності на 1/3 частки вищезазначеної квартири. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved