Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

12.12.2017 року позивач\~[PERSON] звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (ЄДРПОУ 34410930) та просить визнати недійсним публічний договір про надання фінансового лізингу №АВНОА!00000018 , стягнути з ТОВ «Автокредит Плюс» на його користь 93583,67 грн. які були сплаченні ТОВ «Автокредит Плюс» як лізингодавцю; 51770грн. були витрачені на поліпшення предмета лізингу - транспортний засіб Mersedes-Benz S 320, 2000р.в., номер об`єкта:WDB2200651А134936, номер державної реєстрації АЕ1078ЕМ, витрати в сумі 1174,00грн., що були сплачені за діагностику транспортного засобу, та витрати в сумі 2000грн, що були сплачені за оцінку залога транспортного засобу, 20000грн. моральної шкоди . Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23 квітня 2018 року він підписав заяву про приєднання до публічного договору №№АВНОА!00000018 про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті компанії www.planetavto.com.ua. У відповідності до умов заяви лізингоодержувач отримує предмет лізингу на 60 місяців (п. 14.1.2), вносить аванс у розмірі 38000,00 грн. (п. 14.1.7) та здійснює подальші щомісячні платежі у розмірі 5651,67 грн. (п. 14.3) у період з 24 по 28 число кожного місяця (п. 14.1.4) на транзитний рахунок, відкритий у ПАТ «Акцент-Банк»\~(п. 14.1.5). Згідно додатку №1 до договору лізингу, який водночас є специфікацією та актом приймання-передачі, позивач 25 квітня 2018 року отримав у лізинг від ТОВ «Автокредит плюс»\~транспортний засіб Mersedes-Benz S 320, 2000р.в., номер об`єкта:WDB2200651А134936, номер державної реєстрації АЕ1078ЕМ, вартістю 190000,00грн. разом із свідоцтвом про його реєстрацію та ключем. Додатком №2 до договору лізингу був врегульований графік оплати та його складові, а саме: відшкодування вартості предмета лізингу; відсотки за користування предметом лізингу (що складає 23% річних); комісія лізингової компанії; відшкодування частини вартості страхування предмета лізингу. Як зазначає позивач, розраховуючи на настання юридичних наслідків щодо отримання предмета лізингу у власність, він справно сплачував внески за користування автомобілем і поліпшував його особистим коштом. Загалом за\~період з\~квітня 2017\~року по\~грудень 2017\~року включно\~позивач сплатив\~відповідачу на\~рахунок,\~відкритий у\~ПАТ «Акцент-Банк»\~93583,67\~грн.,\~Крім того,\~позивачем також\~було\~сплачено за\~діагностику транспортного\~засобу 1174\~грн.,\~та 2000\~грн.\~за оцінку\~залога транспортного\~засобу . Також на поліпшення предмета лізингу позивач витратив 51770,00грн. В жовтні 2017 року, позивачем було отримано витяг № 52771925 від 06.07.2017р. Держреєстру обтяжень рухомого майна, для роз`яснення ситуації він звернувся до співробітника філіалу ПАТ «Акцент-банк» у м. Одеса, в процесі бесіди та огляду наданих ним документів йому було рекомендовано звернутись за поясненнями до Відповідача, та зазначено, що надані ним документи не відповідають вимогам чинного законодавства. В свою чергу, позивач звернувся за консультацією до спеціаліста територільного сервісного центру 5142, з проханням пояснити чи зможе він в майбутньому здійснити перереєстрацію предмету лізингу на підставі заяви з додатками, про що йому було повідомлено, що ним підписані ксерокопії документів, тому він не зможе здійснити перереєстрацію авто, оскільки законодавством визначено підстави державної реєстрації транспортних засобів. Зазначені обставини в цілому змусили позивача переглянути договірні правовідносини з лізингодавцем і звернутись до суду за захистом його прав, оскільки підставою для реєстрації права власності на предмет лізингу у відповідності до п. 8 Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998р. №1388\~(у редакції\~постанови КМУ від 23 грудня 2009р. №1371)\~є оформлений в установленому порядку договір фінансового лізингу. 02 березня 2018 року від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог. 16 листопада 2018 року позивачем було надано копію постанови від 20.07.2018р. слідчого Соборного ВП ДВП ГУПН України в Дніпропетровській області старшого лейтенанта [PERSON]. з дорученням вилучити транспортний засіб Mersedes-Benz S 320, 2000р.в., номер об`єкта:WDB2200651А134936, номер державної реєстрації АЕ1078ЕМ разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу та ключами від нього, оскільки відповідно досудового розслідування внесеного до ЄДРД № 12018040650001157 від 15 травня 2018р., за заявою директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» (ЄДРПОУ: 34410930) [PERSON], невідомі особи шахрайським шляхом заволоділи зазначеним автомобілем за юридичною адресою товариства, а саме: 49126, м. Дніпро, пр. Праці 2Т., та копію протоколу огляду місця події від 20.07.2018р. у м. Коблево старшого слідчого Березанського відділення поліції Очаківського відділу поліції [PERSON] Відповідачем було надано відзив на позовну заяву. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що 23 квітня 2018 року позивач на майдані з продажу піддержаних авто у м. Вінниці, тобто поза офісним/торговельним приміщенням відповідача, підписав заяву про приєднання до публічного договору №АВНОА!00000018 про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті компанії www.planetavto.com.ua. Вказана заява містить тільки статтю 14 «Особливі умови»\~та статтю 15\~«Юридичні адреси та підписи сторін». Від імені лізингодавця наявна ксерокопія печатки і факсиміле підпису директора ТОВ «Автокредит Плюс»\~[PERSON], а також підпис представника лізингодавця [PERSON] Проте вказана заява не містить умов про використання факсиміле, а також підтвердження повноважень представника ТОВ «Автокредит Плюс»\~[PERSON] на підписання будь-яких угод від імені зазначеної юридичної особи та займаної посади. Особливі умови заяви узгоджують: Предмет лізингу згідно Специфікації, викладеної у Додатку №1(пп. 14.1.1). Строк лізингу 60 місяців з моменту підписання Додатку №2 (Графік лізингових платежів) (пп. 14.1.2). Щомісячні платежі та порядок їх сплати: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно Додатку №2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі; відсотки за користування предметом лізингу в розмірі згідно Додатку №2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі; комісія за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу у розмірі згідно Додатку №2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено у публічному договорі (пп. 14.1.3). Період сплати з 24 по 28 число кожного місяця (пп. 14.1.4). Транзитний рахунок №29096010263466 у ПАТ «Акцент-Банк» для подальшого зарахування на рахунок ТОВ «Автокредит Плюс»\~(пп. 14.1.5). Інші платежі: щорічний платіж по відшкодуванню витрат лізингодавця, повязаних зі страхуванням за цим договором згідно Додатку №2 (Графік лізингових платежів); винагорода за проведення додаткового моніторингу в строки та розмірі, зазначеними в статті 13.8 договору; винагорода за проведення моніторингу для отримання інформації про наявність або відсутність заборгованості щодо предмета лізингу при внесенні останнього платежу в строки та розмірі, зазначеними в статті 6.2.21 договору на день внесення платежу; платежі по відшкодуванню лізингодавцю витрат, передбачених статтею 6.2.4 договору, які сплачуються в період сплати місяця, який слідує за місяцем, в якому лізингодавець здійснив витрати (пп. 14.1.6). Після прийняття лізингодавцем позитивного рішення про надання фінансового лізингу лізиногодержувач вносить аванс у розмірі 38000,00 грн. на транзитний рахунок, вказаний в п. 14.1.5 договору (пп. 14.1.7). Страхування предмета лізингу: умови страхування зазначені в ст. 5 цього договору (п. 14.2). Договорами страхування за цим договором згідно пп. 14.2.1 є: договір страхування цивільної відповідальності (пп. 14.2.1.1) та договір страхування предмета лізингу (пп. 14.2.1.2). Щомісяця в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 5651,67 грн. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що повязані з виконанням договору та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточний місяць (п. 14.3). Дата підписання заяви 23.04.2017р. (п. 14.4). Ця заява складена на українській мові, в 2-х примірниках для кожної зі сторін (п. 14.5). Додатки до цього договору згідно п. 14.6 є невід'ємною частиною цього договору: Додаток1 специфікація (пп. 14.6.1) і Додаток 2 (Графік сплати лізингових платежів) (пп. 14.6.2). Також судом встановлено і сторонами не оспорювалось отримання позивачем предмета лізингу у справжньому стані згідно специфікації та акту приймання-передачі (Додаток № 1) від 23 квітня 2017 року. Одночасно суд звертає увагу, що акт приймання-передачі предмета лізингу датований 23 квітня 2017 року, але датою фактичного приймання-передачі предмета лізингу встановлено 25 квітня 2017 року. 25 квітня 2017 року позивач сплатив на транзитний рахунок відповідача, відкритий у ПАТ «Акцент-Банк» 38000,00 грн., що підтверджується банківською випискою карткового рахунку 4731212701420456 від 06.11.2017 р. угода №SAMDNWFC00008368802. У подальшому позивач щомісяця сплачував платежі за користування предметом лізингу згідно Графіку сплати лізингових платежів (Додаток №2). Останній платіж був здійснений позивачем 03.12.2017р. Таким чином,\~в період\~з квітня\~2017\~року по\~грудень 2017\~року включно\~позивач сплатив\~відповідачу 93583,67\~грн.,\~також було сплачено за діагностику транспортного засобу 1174,00 грн., та 2000 грн. за оцінку залога транспортного засобу. Також, позивачем були здійснені поліпшення предмету лізингу на загальну суму 51770,00 гривень, що підтверджується відповідними платіжними документами. В судовому засіданні представник відповідача не зміг пояснити чому ТОВ «Автокредит Плюс»\~подало заяву до правоохоронних органів про те, що невстановлені особи, шахрайським шляхом заволоділи майном товариства серед якого був Mersedes-Benz S 320, 2000р.в., номер об`єкта:WDB2200651А134936, номер державної реєстрації АЕ1078ЕМ, наслідками якої було оголошення автомобіля у розшук та його тимчасове вилучення співробітниками Березанського відділення поліції Очаківського ВП ГУПН в Миколаївській області, в той час коли на підставі спірного договору користувачем зазначеного транспортного засобу є позивач. Статтею 203 ЦК України\~передбачені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (ч. 4); правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним (ч. 5). Законом України «Про фінансовий лізинг»\~врегульовано, що відносини, які виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями\~Цивільного кодексу України\~про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом (ч. 1 ст. 2). Договір фінансового лізингу має укладатись у письмовій формі з узгодженням усіх його істотних умов ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до частини другої\~статті 806 ЦК України\~до договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Як встановлено судом, у письмовій формі договір фінансового лізингу з узгодженням всіх його істотних умов між сторонами не укладався, а заява позивача про приєднання до публічного договору не може замінювати собою укладений у письмовій формі договір. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства за своєю правовою природою договір фінансового лізингу є змішаним договором та містить елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу, що випливає зі змісту договору відповідно до\~статті 628 ЦК України. Згідно\~статті 799 ЦК України\~договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. Відповідно до частини першої\~статті 220 ЦК України\~у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 16.12.2015р. по справі №6-2766цс15. Як встановлено судом, договір фінансового лізингу між сторонами у письмовій формі з узгодженням усіх істотних умов не укладався, з огляду на те що відсутнє і нотаріальне посвідчення вказаного правочину, яке є обов'язковим для договорів, що містять елементи договору оренди (найму) та договору купівлі-продажу транспортного засобу. Щодо вимог позивачки про стягнення моральної шкоди, то суд вважає, що ці вимоги необґрунтовані, виходячи з нижченаведеного. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вона є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховується вимоги розумності і справедливості. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. (п.3) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п.5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обовязковому зясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння ії заподіювача, наявність причинного звязку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен зясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. У частині вимог про стягнення з відповідача завданої моральної шкоди, позивачами не були належним чином обґрунтовані, тому у цій частині вимог суд має їм відмовити. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих та виробничих стосунках, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. На підставі наведеного суд вважає, що позивачу не була спричинена моральна шкода, у звязку з чим відмовляє у задоволені цих вимог. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Крім того, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача також слід стягнути судовий збір в розмірі 1685,28 гривень. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню частково.

Outcome: partial