Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

12.07.2021 [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Запорізький ДБК» про стягнення заробітної плати, компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, мотивуючи свої вимоги тим, що у період з 01.07.2017 по 05.03.2020 [PERSON] перебував у трудових правовідносинах з ТОВ «Запорізький ДБК». Наказом № 12-к від 05.03.2020 він був звільнений з посади сторожа за власним бажанням на підставі ст. 38 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України). Зазначив, що за період з грудня 2019 р. по березень 2020 р. відповідачем не була виплачена заробітна плата загальним розміром 10 010,37 грн. Крім того, [PERSON] при звільнені до виплати належала сума компенсації втрати частини грошових доходів (заробітної плати) у зв`язку із порушенням термінів їх виплати загальним розміром 1 127,45 грн. Однак, всупереч вимогам ст.ст. 47, 116 КЗпП України у день звільнення із позивачем не було проведено повного розрахунку. З урахуванням викладених обставин, просив стягнути з ТОВ «Запорізький ДБК» на його користь заборгованість із заробітної плати розміром 10 010,37 грн., компенсацію втрати грошових доходів розміром 1 127,45 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку у зв`язку із звільненням за період з 06.03.2020 по 15.06.2021 розміром 44 763,71 грн. Судом проведено такі процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 16.07.2021 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) учасників справи в судове засідання, встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи, призначено судове засідання на 11.08.2021 на 13:00 год. Також цією ухвалою у відповідача витребувано довідку про розмір нарахованої, але не виплаченої суми заробітної плати [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) за період часу з грудня 2019 р. по березень 2020 р.; довідку про середньоденну заробітну плату [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ), визначену у відповідності до приписів Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100 (а.с. 20). Відповідач ТОВ «Запорізький ДБК» копію вказаної ухвали отримав 23.07.2021. У встановлені судом строки відповідачем не подано відзиву на позовну заяву, а також не виконано ухвалу суду в частині витребування доказів. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представником позивача надіслано заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. У заяві зазначив, що позов підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток. Причини неявки у судове засідання представник відповідача не повідомив, відзив, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності суду не надав. З урахуванням викладених обставин, судом в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд даної цивільної справи, за відсутності представника відповідача на підставі наявних у справі доказів (із занесенням до протоколу судового засідання). Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне. Згідно зі ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 43 Конституції України, держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Згідно із ст. 7 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права, ратифікованого Указом Президії Верховної Ради Української РСР № 2148-VIII від 19 жовтня 1973 року, держави, які беруть участь у цьому Пакті, визнають право кожного на справедливі і сприятливі умови праці. Відповідно до ст. 115 КЗпП України, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. За вимогами ст.ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Згідно зі ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Статтею 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком. З матеріалів справи випливає, що [PERSON] з 01.07.2017 по 05.03.2020 працював в ТОВ «Запорізький ДБК» на посаді сторожа, що підтверджується копією відповідних сторінок трудової книжки позивача (а.с. 17-18). Наказом відповідача № 12-к від 05.03.2020 [PERSON] звільнений з посади сторожа на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням. Всупереч вимогам ст. 116 КЗпП України ТОВ «Запорізький ДБК» не здійснило повного розрахунку із [PERSON] у день звільнення. Згідно з довідкою від 17.03.2021 підприємство ТОВ «Запорізький ДБК» має заборгованість по заробітній платі перед позивачем загальним розміром 10 010,37 грн. (а.с. 16). Оскільки вказана сума заборгованості позивачеві не виплачена, тому вона підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Крім того, у позові позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку за період з 06.03.2020 по 15.06.2021 у розмірі 44 763,71 грн., а також компенсацію втрати частини грошових доходів (заробітної плати) загальним розміром 1 127,45 грн. у зв`язку із порушенням термінів їх виплати. Компенсація втрати частини заробітної плати в зв`язку із порушенням строків її виплати відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги, проводиться згідно з вимогами Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати». Згідно зі ст. 3 вказаного Закону сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Згідно зі ст. 4 цього Закону виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць. Станом на день звільнення відповідач мав заборгованість перед позивачем по заробітній платі за період з грудня 2019 р. по березень 2020 р., що підтверджується довідкою, наданою позивачем (а.с. 16). При цьому, на день звільнення позивача з роботи 05.03.2020 йому не була нарахована та виплачена заробітна плата та вищезазначена компенсація. Оскільки відповідачем витребувані документи не надані, суд приймає рішення за наявними у справі матеріалами та бере до уваги вищезазначену довідку. Розмір компенсації за розрахунками представника позивача становить 1 127,45 грн. (а.с. 5). Дослідивши зміст вказаного розрахунку, суд доходить висновку, що він відповідає вимогам ст. 3 вказаного Закону. Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню компенсація у зазначеному розмірі. Враховуючи, що розрахунок із позивачем по заборгованості із заробітної плати не був проведений відповідачем і станом на день звернення до суду із цим позовом 12.07.2021 позивачеві не було виплачено заробітної плати та компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, тому на підставі ст. 117 КЗпП України з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню середній заробіток за весь час затримки розрахунку. Середній заробіток працівника визначається відповідно до ст. 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 № 100. Середньоденна заробітна плата позивача за два останні місяці перед звільненням склала 132,83 грн. (5 446,06 грн. / 41 робочий день = 132,83 грн.) Кількість робочих днів затримки за період з 06.03.2020 по 12.07.2021 складає 337 робочих днів. Отже, розмір середнього заробітку за вказаний період становить 44 763,71 грн. (337 робочих днів х 132,83 = 44 763,71 грн.), що відповідає заявленим позовним вимогам. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені витрати зі сплати судового збору розміром 908,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved