Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

11 серпня 2014 року [PERSON] пред'явила у суді вказаний позов. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки його доходів. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем. Відповідач є батьком [PERSON]. Матеріальну допомогу на утримання сина не надає. Він відбуває покарання у Райківській виправній колонії, там працює, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання сина. У судове засідання позивачка не з'явилася. До суду спрямувала заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, відповідно до ч.6 ст. 76 ЦПК України, до суду направив заяву, згідно якої позов визнав. Дослідивши докази, суд відповідно до частини четвертої статті 174 КУпАП приймає визнання відповідачем позов, та приймає рішення про його задоволення, виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 23.11.2006 року ( а.с. 2). Вони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 4, 5). Відповідач відбуває покарання у місцях позбавлення волі ( а.с. 9). Між сторонами не досягнуто згоди щодо участі батька в утриманні дитини. А відтак аліменти слід стягувати за рішенням суду. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з принципом 2 Декларації прав дитини від 20 листопада 1959 року дитині законом або іншими засобами повинен бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, які б дозволяли їй розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та у соціальному розумінні здоровим та нормальним шляхом і в умовах свободи та гідності. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частинами другою та третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу одного з батьків і (або) у твердій грошовій сумі, що визначається судом. Відповідно до статті 182 СК України суд при визначенні аліментів враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Докази, щодо вищевказаних обставин у матеріалах справи відсутні. Поряд з тим, з огляду на визнання відповідачем позову, суд стягує аліменти в розмір ? частки доходів відповідача. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу ( частина друга статті 182 СК). Відповідно до частини першої статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судовий збір, від сплати якого позивачка звільнена при зверненні до суду, в сумі 243 гривні 60 копійок, слід стягнути з відповідача в дохід держави ( частина друга статті 88 ЦПК України).

Outcome: approved