overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-08 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 02 грудня 1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, актовий запис № 629. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 02 грудня 1995 року. Шлюб зареєстровано Калінінським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Донецька, актовий запис № 629. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Сторони з 28 жовтня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач, посилаючись на те, що вони з відповідачем з весни 2014 року спільно не проживають, не ведуть спільного господарства, відновлювати сімейні стосунки не бажає, звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав повністю. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши матеріали справи, та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 28 жовтня 2011 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб 1-СР №078327 від 28 жовтня 2011 року. Від спільного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується її копією свідоцтва про народження. З весни 2014 року позивач спільно з відповідачем не проживає, не ведуть спільного господарства, шлюбні стосунки припинено, відновлювати сімейні стосунки не бажає. Отже суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-30 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 28.01.2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час сімя розпалася, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сімї стало зникнення порозуміння та поваги одне до одного, почуття взаємної любові і поваги. В позові зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу позивачка вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не зявилися, позивач надала заяви про розгляд справи в її відсутність, позов підтримала (а.с. 28). Відповідач в судове засідання не зявися, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує (а.с. 27). За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 28 січня 2012 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Сумського міського управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 55, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 4). Від шлюбу є син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. На час розгляду справи спору про місце проживання спільної дитини між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області із позовом до [PERSON]про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивачка зазначає, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 04 серпня 2015 року Виконавчим комітетом Степногірської селищної ради Василівського району Запорізької області, про що зроблено актовий запис №12. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, а саме: доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалось, у звязку з тим, що між ними постійно виникають конфлікти, сварки. Відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне від одного. На теперішній час сімя сторін фактично розпалася та примирення неможливе. Тому, позивачка просить суд розірвати вищезазначений шлюб, шлюбне прізвище просить не змінювати, стягнути на її користь з відповідача [PERSON] витрати по сплаті судового збору. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, проте надала заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON]у судове засідання не з`явився, також надав заяву з клопотанням розглянути справу за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Сторони втратили взаємні почуття любові та поваги один до одного. Спільне життя не можливе, у звязку з тим, що між ними постійно виникають конфлікти, сварки. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище - «Каретнікова». Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 640 грн., які понесла позивачка. Враховуючи викладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через втрату взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб, та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Волик. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 жовтня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Очаківського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 180. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ФП № 109721. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сімї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

11 травня 2017 року [PERSON] предявила в суд позов до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований між ними 27 грудня 2003 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що у шлюбі в них народилася донька [PERSON] [PERSON], [INFO]. Їх із відповідачем сімейні відносини не склалися через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та виховання дитини. Вони із відповідачем не ведуть спільно господарство, не підтримують подружніх стосунків, шлюб між ними носить лише формальний характер. За таких обставин вважає, що подальше збереження шлюбу є недоцільним та суперечить її інтересам, тому вона вирішила звернутися в суд. В судове засідання, яке було призначено на 26 липня 2017 року о 12.00 год., позивач не зявилася та подала до суду заяву, з якої вбачається, що вона підтримує позовні вимоги, проти винесення в справі заочного рішення не заперечує та просить проводити розгляд справи у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, хоч про час та місце розгляду справи повідомлявся в установленому порядку. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи у його відсутності, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. У відповідності до положень ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою в судове засідання всіх учасників процесу, фіксування судового засідання 26 липня 2017 року за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення оскільки між сторонами наступив розлад, який носить стійкий характер. Сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Крім того, в силу дії ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

11 травня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 14.07.2015р. виконкомом Черемошненської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, актовий запис № 02, який через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів остаточно розпався, подружніх стосунків не підтримують. Позивач в судовому засіданні наполягала на розірванні шлюбу, примирення не потрібне, оскільки вона з відповідачем проживають окремо, подружні відносини між ними припинені. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу, примирення не потрібне. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне ухвалити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна та місця проживання дітей немає. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

11 травня 2017 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає стягнення з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей в твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. на кожну дитину, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дітей не надає. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила стягувати з відповідача аліментів у розмірі 150 грн. на кожну дитину. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, що згідний сплачувати аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 150 грн. на кожну дитину. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов слід задовольнити повністю з наступних підстав. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, інших утриманців не має, працює неофіційно. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст.180, 181 п.3, 182, 184 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема в твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний мінливий дохід, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дітей, чим порушує їхні права, то з метою захисту майнових прав неповнолітніх дітей, з нього необхідно стягувати аліменти на користь позивача в твердій грошовій сумі, яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, який працює неофіційно, має третю групу інвалідності, відсутності у нього інших утриманців, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості, що не суперечитиме інтересам дітей, щомісячно в розмірі 150 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

11 травня 2017 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про надання їй права на шлюб з [PERSON] та заявник [PERSON] звернувся з заявою про надання йому права на шлюб з [PERSON]. В обґрунтування заяви заявники зазначили, що познайомилися літом 2016 року та покохали один одного, стали зустрічатися. У жовтні 2016 року вони дізналися, що [PERSON] вагітна та вирішили народжувати дитину і стали проживати однією сімєю. Батьки про все знають і дали згоду на їхнє одруження. Вони мають намір одружитися, однак не досягли шлюбного віку, тому звернулися до суду. Заявник - [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Заявник - [PERSON] у судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Заінтересована особа - мати заявниці [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також просила заяву задовольнити. Заінтересована особа - мати заявника [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також просила заяву задовольнити. Представник Павлоградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області у судове засідання не зявився, проте надав заяву про розгляд справи за відсутності їхнього представника, заперечень на заяву не мають та покладаються на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч.2 ст.23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Матеріалами справи встановлено, що 19 лютого 2017 року заявниці [PERSON] виповнилося 17 років (арк.с.4), а 10 жовтня 2016 року заявнику [PERSON] виповнилося 16 років (арк.с.5). [PERSON] та [PERSON] літом 2016 року почали зустрічатися і покохали один одного. Пізніше вони дізналися, що [PERSON] завагітніла від [PERSON], після чого вони стали проживати однією сімєю у батьків [PERSON], бо мають намір зареєструвати шлюб та народити дитину. З довідки, виданої 11 травня 2017 року КЗ «Павлоградський поголовний будинок» ДОР» вбачається, що [PERSON], [INFO] знаходиться на «Д» обліку у клініко-діагностичному відділенні КЗ «Павлоградський пологовий будинок» ДОР» з приводу вагітності 28-29 тижнів (арк.с.8). [PERSON] є фізично та психічно здоровою, перебуває у стані вагітності, батьком її майбутньої дитини є [PERSON], тому шлюб відповідатиме їхнім інтересам. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

11 травня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: Новомосковський р-н, пос. Перещепіно, м-н Орельський, 13/63. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.05.2017р. о 14 год. 40 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує проти задоволення заяви. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.05.2017р. о 14 год. 40 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра лікарні КЗ «НЦРЛ» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора похмура, злобна, негативістична. Відповідає вибірково. Прислуховується. Спонтанно викрикує уривчасті фрази, слова. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу, галюцинаторно-параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані.

Outcome: approved