Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-10 00:00:00

12.05.2015 р. публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк в особі свого представника (за довіреністю) Сафіра Ф.О. предявило позов до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на наступні обставини. Відповідно до укладеного договору без номеру від 22.02.2011 р., [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктами 2.1.1.2.3, та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Відповідач, підписавши заяву, підтвердив свою згоду на умови надання кредиту. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобовязання за договором та угодою виконав у повному обсязі. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.03.2015 р. має заборгованість за кредитом в розмірі 11680,97 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4867,86 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4537,65 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань в сумі 1243,03 грн. та штрафів в розмірі 500 грн. та 532,43 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надіслав заяву, в якій просив справу розглянути у відсутність представника Приватбанку, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач двічі в судове засідання не зявився, хоча про дату, час та місце розгляду справи за місцем реєстрації та проживання сповіщався належним чином - поштою з повідомленням(а.с.45,48). Відомостей про поважність причин його неявки суд не має і вважає, що він не зявився без поважних причин. Також суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, враховуючи наявність достатніх матеріалів про права та взаємовідносини сторін, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами був укладений кредитний договір без номеру у виді заяви від 22.02.2011 р. та умов надання кредиту, за умовами якого [PERSON] отримав кредит у виді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктами 2.1.1.2.3, та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено зміна (зменшення або збільшення) кредитного ліміту. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплата нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат. Розрахунком (а.с.5-6) підтверджується заборгованість відповідача перед позивачем за кредитним договором без номеру від 22.02.2011 р., так станом на 31.03.2015 р. [PERSON]має заборгованість за кредитом в розмірі 11680,97 грн., яка складається з: заборгованості за кредитом в сумі 4867,86 грн.; заборгованості по процентам за користування кредитом в сумі 4537,65 грн.; пені за несвоєчасність виконання зобовязань в сумі 1243,03 грн. та штрафів в розмірі 500 грн. та 532,43 грн. Відповідно до п.2.1.1.5.5, п.2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг (а.с.8-31), позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його викорис- тання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах передбачених даним договором. У разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повергнення кредиту, оплати винагороди Банку. Пунктом 2.1.1.7.6 згаданих Умов передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених договором, більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязується сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. та 5% від суми позову. Згідно довідки АА № 24117 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, ПАТ КБ «Приватбанк» пройшло останню реєстрацію у зазначеному реєстрі юридичних осіб 17.07.2009 р. і володіє банківською ліцензією на право надання банківських послуг (а.с.37,39). Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором… У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.530 ЦК України, якщо в зобовязанні встановлений строк ( термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Як передбачено ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливістю виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). За змістом ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Частинами 1,3 ст.549 ЦК України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] не виконав зобовязання у строк, встановлений договором. Відсутність своєї вини за порушення зобовязання він не довів, як це передбачено ч.2 ст.614 ЦК України. За таких обставин, вважає суд, позовні вимоги позивача про стягнення заборгованості з [PERSON] за кредитним договором мають бути задоволені в повному обсязі. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 243 грн.60 коп., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved