Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

11 жовтня 2018 року до Рівненського міського суду звернуся [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про розірвання договору та стягнення грошових коштів. В обґрунтування позову вказує, що у січні 2017 року він та [PERSON] досягли домовленості щодо створення спільного бізнесу (ресторану сімейного типу «Прянощі»), створення юридичної особи (компанії «Прянощі») та включення його до складу засновників (учасників) такого суб`єкта господарювання. Вказує, що вони досягли принципової домовленості на наступних умовах: [PERSON] зобов`язався інвестувати (сплатити) грошові кошти у створення спільного бізнесу (ресторану сімейного типу «Прянощі») грошові кошти у розмірі 40 940,00 (сорок тисяч дев`ятсот сорок) доларів США; Відповідач бере на себе зобов`язання використовувати грошові кошти за їх призначенням та створити юридичну особу для ведення спільного бізнесу, вчинити всі необхідні дії для включення в перелік засновників (учасників) такої юридичної особи [PERSON] ; Визначити розмір часток у статутному капіталі юридичної особи, яка має бути створена для ведення спільного бізнесу: [PERSON] - 51%, [PERSON] - 49%; Розподіляти прибутки (дивіденди) від ведення спільного бізнесу у відсотковому співвідношенні 50/50 між ними. Зазначає, що досягнення домовленості щодо всіх істотних умов договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, підтверджується розпискою [PERSON] від 03.04.2018 року. На виконання своїх зобов`язань він передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 40 940,00 доларів США. Факт здійснення передачі грошових коштів у обумовленому розмірі Відповідачу підтверджується розпискою [PERSON] від 03.04.2018 року. Таким чином, він в повному обсязі виконав взяті на себе зобов`язання. При цьому, станом на сьогодні, [PERSON] не вчинила жодних дій, які б були направлені на виконання її зобов`язання, а саме: не було вчинено дій по включенню його до складу засновників (учасників) юридичної особи компанії «Прянощі»), яка була створена для ведення спільного бізнесу. Вказує, що згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань [PERSON] була створена юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЯНОЩІ» (код ЄДРПОУ 41486338, місцезнаходження юридичної особи: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд, 2/1, корпус Г, прим. 4), в якій Відповідач є єдиним засновником (учасником). Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо Товариства з обмеженою відповідальністю «ПРЯНОЩІ» (код ЄДРПОУ 41486338), весь час існування даної юридичної особи [PERSON] є єдиним її учасником і тільки вона отримує прибуток (дивіденди) від господарської діяльності. Вказує, що за весь цей час з моменту виникнення домовленості між сторонами та отримання Відповідачем грошових коштів від нього, [PERSON] не вчиняла жодних дій, направлених на виконання взятих на себе зобов`язань. У зв`язку з цим він звернувся до суду для захисту свого порушеного права. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовільнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач у судове засідання не з`явилась, хоча про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Враховуючи, що відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив не подала, суд проводить до висновку про розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Заслухавши пояснення представника позивача, суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що у січні 2017 року [PERSON] та [PERSON] досягли домовленості щодо створення спільного бізнесу (ресторану сімейного типу «Прянощі»), створення юридичної особи (компанії «Прянощі») та включення [PERSON] до складу засновників (учасників) такого суб`єкта господарювання. На виконання своїх зобов`язань [PERSON] передав [PERSON] грошові кошти в розмірі 40 940,00 доларів США. Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] була створена юридична особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРЯНОЩІ» (код ЄДРПОУ 41486338, місцезнаходження юридичної особи: 08200, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Університетська, буд, 2/1, корпус Г, прим. 4), в якій Відповідач є єдиним засновником (учасником). Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно із ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У відповідності до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору. Згідно ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він зважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин першої та другої статті 207 ПК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. У відповідності до ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст. 653 ЦК України, у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. На підставі вищевикладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаю до задоволення. Щодо питання про відшкодування судових витрат, понесених позивачем у зв`язку з розглядом справи, то суд зазначає наступне. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, в тому числі, витрати на професійну правничу допомогу (пункт 3 частини першої статті 133 ЦПК України). Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначаються Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Частинами першою та другою статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Стаття 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3ст. 137ЦПК України). Проаналізувавши матеріали справи, вирішуючи питання про відшкодування витрат на професійну правову допомогу при розгляді справи в суді, суд приймає до уваги обставини справи, а саме, що винесено заочне рішення, кількість судових засідань на яких був представник позивача та їх тривалість 10 грудня 2018 року тривалістю 11 хвилин, 27 березня 2019 року 8 хвилин, співмірність винагороди за надані юридичні послуги зі складністю справи; час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт та вважає, що стягнення витрат за надання професійної допомоги адвоката, які відповідач поніс підлягають до часткового задоволення. Крім того, суд звертає увагу на ту обставину, що частина судових витрат які просить стягнути представник позивача були витрачені на підготовку апеляційної скарги на ухвалу про відмову у задоволенні заяви про забезпечення, підготовку додаткових пояснень до апеляційної скарги, а тому суд приходить до висновку, що ці судові витрати до стягнення не підлягають. А тому сума судових витрат, які підлягають до відшкодування підлягають до задоволення в сумі 11000 грн. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України в відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 9514,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved