Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

10 січня 2018 року позивач звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що 12 грудня 2009 року між нею та відповідачем [PERSON], було зареєстровано шлюб в Красногвардійському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №1048. Від спільного життя сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач немає постійної роботи і матеріальну допомогу на утримання сина надає не регулярно. Позивач повинна розраховувати тільки на свої кошти, намагалася домовитися з відповідачем, щоб він добровільно назвав конкретну суму аліментів, які він буде надавати на утримання сина, але він не погодився, тому позивач була вимушена звертатися до суду про примусове стягнення аліментів. Відповідач є працездатним, на обліку в медичних закладах не перебуває, інвалідом не є, тому може сплачувати аліменти на утримання дитини. Просила стягнути з відповідача аліменти на її користь в розмірі 1/3 частини усіх його доходів щомісячно. 30.02.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська було відкрито провадження по справі (а.с.14). Позивач в судове засідання не зявилася, але до початку судового засідання на адресу суду від неї надійшла заява з проханням розглядати справу за її відсутності та стягнути аліменти в розмірі ? частини щомісячно. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, відзиву на позов не подав, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] (а.с.4).\~ Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як вбачається із ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В силу ч. 1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи те, що нормами чинного законодавства, зокрема ст. 180 СК України, визначений чіткий імперативний припис щодо обовязку батьків утримувати їх дітей до досягнення ними повноліття, приймаючи до увагу ту обставину, що відповідач в дійсності є батьком малолітнього [PERSON] позовні вимоги в цій частині визнає, вимоги позивача про стягнення із нього аліментів є обґрунтованими. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд приймає до уваги дійсні обставини справи, зокрема матеріальне становище сторін та стан здоровя дітей, а також обов'язок відповідача по належному утримуванню дитини. Аналізуючи встановлені обставини суд доходить висновку, що розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача слід визначити в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 10.01.2018 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~ Крім того, у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного і

Outcome: partial