Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

11 червня 2014 року позивач звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с.2-3). Позивач у позовній заяві та у судовому засіданні, в обґрунтування позовних вимог, посилалась на те, що 14.11.2012 року позивач та відповідач уклали договір позики, відповідно до якого позивач передав у борг відповідачу 31 000 грн., а відповідач повинен був повернути зазначені кошти до 15.11.2012 року. У встановлений строк відповідач борг не повернув, тому позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 31 000 грн. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн., а також покласти на відповідача судові витрати по справі (а.с.2-3) Позивач у судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та на їх задоволені наполягав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 11,29-31,33,40-42,46-47) Суд вислухавши позивача, вивчивши матеріали даної цивільної справи, приходить до наступного висновку з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14.11.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики, відповідно до якого позивач передав, а відповідач отримав у борг 31 000 терміном до 15.11.2012 року, що підтверджується поясненнями позивача у судовому засіданні, копією розписки від 14.11.2012 року (а.с. 4). Встановлено, що борг за договором позики укладеним між сторонами 14.11.2012 року відповідачем не було повернуто позивачу, що підтверджується поясненнями позивача та наявністю в нього розписки (а.с.4) Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України та договорами позики. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та Вимог цього Кодексу. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст.1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. Отже, оцінюючи дослідженні у судовому засіданні докази у їх сукупності, щодо вимог позивача до відповідача стосовно повернення суми боргу, та приймаючи до уваги, що форма договору укладеного між сторонами відповідає вимогам ЦК України, відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, суд вважає можливим стягнути з відповідача, на користь позивача суму боргу за договором позики б/н від 14.11.2012 року - 31 000 грн. Вирішуючи позовні вимоги позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд вважає їх такими, що не підлягають задоволенню, оскільки між сторонами існують договірні правовідносини. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, відповідно до ст. 88 ЦПК України та враховуючи результат вирішення справи, суд вважає необхідним, пропорційно задоволеним позовним вимогам, стягнути з відповідача на користь позивача у рахунок повернення судових витрат 310 грн.(а.с.1) На підставі викладеного,

Outcome: approved