Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-14 00:00:00

11 грудня 2017 року до суду з позовом звернувся [PERSON], в якому прохав припинити арешт житлового будинку № 20 по пров. Карла Лібкнехта (нова назва провулку [PERSON]) в місті Оріхів Запорізької області, який належить йому, [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 2081850 (архівний номер: 2227843ZAP112, архівна дата: 11.01.2001, дата виникнення: 06.11.1990, № реєстра: 71213-245, внутр. № 0401F52C22F2402C3A24, коментарій: р. 126). Позивач свої вимоги мотивував тим, що він є власником будинку № 20, розташованого у провулку [PERSON] (нова назва провулок [PERSON]) в місті Оріхів Запорізької області. Будинком він володіє на підставі договору купівлі-продажу, укладеного 01 листопада 1988 року між ним (покупцем) та [PERSON] (продавцем), посвідченого державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, зареєстрованого у реєстрі за № 2915. Його право власності на зазначений будинок підтверджується також технічним паспортом на житловий будинок за реєстровим № 14/2631, інвентарним № 1736 від 20 липня 1988 року. Маючи намір зареєструвати своє право власності у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, він звернувся до Відділу з питань державної реєстрації виконавчого комітету Преображенської сільської ради Запорізької області, де отримав інформаційну довідку № 105831210 від 01 грудня 2017 року, в якій зазначено, що на його майно будинок № 20 по провулку Карла Лібкнехта (нова назва провулок [PERSON]) в місті Оріхів Запорізької області накладено арешт (архівний запис) 2081850, зареєстрований 14.06.2005 реєстратором: Оріхівська державна нотаріальна контора (архівний номер: 2227843ZAP112, архівна дата: 11.01.2001, дата виникнення: 06.11.1990, № реєстра: 71213-245, внутр. № 0401F52C22F2402C3A24, коментарій: р. 126). У 1990 році він брав кредит в ощадбанку і як засіб забезпечення виконання кредитного зобовязання 06 листопада 1990 року банк застосував заборону на відчуження житлового будинку. Арешт на його будинок було накладено державним нотаріусом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, що підтверджується листом Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області про надання інформації від 28 листопада 2017 року № 1035/01-16, а також інформаційною довідкою № 105831210 від 01.12.2017 р. Усі кредитні зобовязання він виконав вчасно, у повному обсязі, про що свідчить довідка Територіально-відокремленого без балансового відділення № 10007/0201 філії Запорізьке ОУ ПАТ «Державний ощадний банк України» від 27 листопада 2017 року № 925. У довідці зазначається, що станом на 27 листопада 2017 року на обліках сектору з управління ризиками та оцінки предметів застави та відділу реструктуризації заборгованості та стягнення заборгованості та заставного майна (а саме: житлового будинку, який знаходиться за адресою: Запорізька область, м. Оріхів, пров. Карла Лібкнехта, буд. 20) за [PERSON] не обліковується. Але арешт з будинку не було знято. Наявність накладеного арешту на його майно на даний час є безпідставним. Тому він вимушений звернутись до суду для захисту свого права власності та просити суд захистити його порушене право розпорядження власністю шляхом ухвалення рішення про скасування арешту. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення. В судове засідання позивач не зявився до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволені позовних вимог наполягає та прохає задовольнити повністю. Представник відповідача у судове засідання свого представника не направив, до суду надав заяву про розгляд справи без участі їх представника, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа у судове засідання свого представника не направили, до суду надали заяву про розгляд справи без участі їх представника. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини,дійшов до переконання про наявність підстав длязадоволення позову з наступних підстав. Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Також, статтею 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено судом та підтверджується наданими у справі доказами, позивач на праві приватної власності належить житловий будинок будинку № 20, розташованого у провулку [PERSON] (нова назва провулок [PERSON]) в місті Оріхів Запорізької області, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна. За номером запису про обтяження 2081850 від 14.06.2005 року накладено арешт (архівний запис) 2081850, зареєстрований 14.06.2005 реєстратором: Оріхівська державна нотаріальна контора (архівний номер: 2227843ZAP112, архівна дата: 11.01.2001, дата виникнення: 06.11.1990, № реєстра: 71213-245, внутр. № 0401F52C22F2402C3A24, коментарій: р. 126) (а.с. 21). Згідно повідомлення Оріхівської державної нотаріальної контори у листі «Про надання інформації» № 1035/01-16 від 28.11.2017 року, що згідно Рєестру для реєстрації заборон за 1982-1997 роки, 06 листопада 1990 року було накладено заборону відчуження нерухомого майна (аріхвний запис), а саме на житловий будинок, який знаходиться за адресою: Запорізька область, Оріхівський район, місто Оріхів, провулок Карла Лібкнехта, будинок 20, номер реєстра: 71513-245, внутрішній номер 0401F52C22F2402C3A24, власником якого, згідно Реєстру, значиться гр. [PERSON], за повідомленням Оріхівського ощадбанку (Ореховского сбербанка) від 06.11.1990 року (а.с. 17). Згідно довідки № 925 від 27.11.2017 року, виданої Територіально-відокремленим безбалансовим відділенням № 10007/0201 ПАТ «Державний ощадний банк України», станом на 27.11.2017 року на обліках сектору з управління ризиками та оцінки предметів застави та відділу реструктуризації заборгованості та стягнення, заборгованості та заставного майна (а саме житлового будинку, який знаходиться за адресою: Запорізька обл., Оріхівський район, м. Оріхів, пров. Карла Лібкнехта, б. 20) за [PERSON] не обліковується (а.с. 18). Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен мас право володіти, користуватись і розпоряджатись своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.ст. 316, 319, 321, 391 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до вимог ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили. Згідно ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. П. 2.1. Положення про Єдиний реєстр заборон на відчуження об'єктів нерухомого майна, затвердженого наказом міністерства юстиції України № 31/5 від 9 червня 1999 року, передбачено зняття заборони на підставі рішення суду. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає позовні вимоги щодо припинення арешту житлового будинку № 20 по пров. Карла Лібкнехта (нова назва провулку [PERSON]) в місті Оріхів Запорізької області, який належить [PERSON], [INFO], ІПН: [NUMBER], зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна за № 2081850 (архівний номер: 2227843ZAP112, архівна дата: 11.01.2001, дата виникнення: 06.11.1990, № реєстра: 71213-245, внутр. № 0401F52C22F2402C3A24, коментарій: р. 126); такими, що підлягають задоволенню. Висновки суду узгоджуються із зібраними у справі доказами і не суперечать вимогам законодавства. На підставі викладеного,

Outcome: approved