Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-29 00:00:00

11.08.2016 року КС «Львівська» звернулася в суд з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 28.11.2012 року між КС «Львівська» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2012-1783 «Ринковий-Готівковий» про надання кредиту в розмірі 3800 грн., з кінцевим терміном повернення 28.05.2014 року, з процентною ставкою 53 % річних. Цього ж числа, з метою забезпечення кредитних зобов'язань позичальника між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед кредитною спілкою солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання [PERSON] усіх її зобов'язань за кредитним договором. Посилаючись на те, що відповідачі порушили свої зобов'язання щодо повернення кредиту внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.08.2016 року становить 34128,28 грн., просять зазначену суму боргу стягнути з відповідачів солідарно. В судове засідання представник позивача не зявився. Згідно поданої до суду заяви, просять проводити розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідачі [PERSON], [PERSON], будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з цим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.224 ЦПК України Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 28.11.2012 року між КС «Львівська» та [PERSON] був укладений кредитний договір №2012-1783 «Ринковий-Готівковий» про надання кредиту в розмірі 3800 грн., з кінцевим терміном повернення 28.05.2014 року, з процентною ставкою 53 % річних (а.с.4-5). Цього ж числа, з метою забезпечення кредитних зобов'язань позичальника між позивачем та [PERSON] було укладено договір поруки, відповідно до умов якого останній поручився перед кредитною спілкою солідарно в повному обсязі відповідати за своєчасне виконання [PERSON] усіх її зобов'язань за кредитним договором (а.с.8). Правовідносини, що виникли між сторонами, носять зобов'язальний характер. Відповідно до вимог статей 526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства та в установлений строк (термін). В порушення умов договору та статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач [PERSON] належним чином умови кредитного договору не виконала, кредит не погашений та не сплачені відсотки за його користування. Відповідно до ч. 2 статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобовязання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобовязання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Наявність вини позичальника, який одержав кредитні кошти за договором та не довів, що вжив усіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобовязань за цим договором згідно зі ст. 614 ЦК України, є підставою для покладення на нього цивільно-правової відповідальності за невиконання взятих на себе зобовязань. Збитками в тлумаченні ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у звязку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) або доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Як вбачається з матеріалів справи, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 01.08.2016 року становить 34128,28 грн., з яких заборгованість за кредитом - 3800 грн., заборгованість за відсотками 9440,62 грн., додаткові відсотки,право на нарахування якихпередбачено п.3.1.5 Кредитного договору, в сумі 7649,40 грн., 3% річних 418,83 грн., упущена вигода 10015,03 грн., втрати від інфляції 2804,40 грн. Оскільки [PERSON] не спростувала вимог позивача, тому позов підлягає до задоволення В силу ч. 1 ст. 552 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ст. 554 ЦПК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Всупереч ст. 60 ЦПК України відповідачами не надано доказів своєчасності виконання грошових зобов'язань за вказаним вище договором. Враховуючи, що останні взяті на себе зобов'язання з погашення кредиту не виконали, мають борг за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги в частині солідарного стягнення заборгованості за кредитним договором такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі, та приходить до висновку про солідарне стягнення з [PERSON], [PERSON] 34128,28 грн. заборгованості по кредиту. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved