Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-09 00:00:00

11.07.2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] у розмірі 25% середньостатистичної заробітної плати у Львівській області, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно з 11 липня 2018 року і до повноліття дитини. Крім того, позивач просить стягнути заборгованість по аліментах за період з 02.07.2015 року по 10.07.2018 року. Позов мотивує тим, що син проживає разом з позивачем і знаходяться на її утриманні. Відповідач від обовязку по утриманню своїх дитини відмовляється, матеріально забезпечувати дитину самостійно їй не під силу. Відповідач інших утриманців немає, а тому просить позов задовольнити. В судове засіданні позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримала та такий просить задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, при цьому, попередньо подав відзив на позов, в якому просить частково задовольнити позов та стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень. Ухвалою судді Франківського районного суду м. Львова від 24.07.2018 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідачу встановлено пятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Разом з тим, ухвалою Франківського районного суду м.Львова від призначено розгляд справи в судове засідання з повідомленням (викликом) сторін У відповідності до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу в порядку спрощеного провадження, із повідомленням сторін, вивчивши зібрані по справі докази, зясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до переконання, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно рішення Франківського районного суду м.Львова від 06.10.2011 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 06.08.2005 року відділом РАЦС Городоцького районного управління юстиції Львівської області, актовий запис №61 розірвано. У шлюбі народився син [PERSON] [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження серії І-СГ №056274 від 05.05.2006 року (зроблений запис №2270). Неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом із матірю [PERSON], що стверджується довідкою з місця проживання виданою ЛКП «Навколо Базару» №1485 від 07.07.2014 року. Відповідач вихованням та утриманням дітей не займається, таким чином не виконує свого прямого батьківського обовязку. Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ст. 7 ч. 8 СК України); а також зобовязує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 цього ж кодексу) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ст.7 ч.9 СК України). Відповідно до ч. 2 ст.\~182\~СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.\~184\~СК України. В силу вимог ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі Разом з тим, ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину визначається судом. Згідно п. 17 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.8 ст.7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим врахуванням інтересів дитини. Як вбачається з ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а тому такі слід стягувати з дня звернення позивачки до суду та допустити негайне виконання у межах одномісячного сукупного платежу аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог (ст. 11 ЦПК України), та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує стан здоровя дитини, нормальний стан здоровя та матеріальне становище як платника, так і одержувача аліментів. За вимогами ст.ст.12,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1, 2\~ст.80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вищенаведене, з врахуванням положень ч.1 ст.182 СК України, якою передбачені підстави, які враховуються судами при вирішенні розміру аліментів, з врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2018р.», беручи до уваги відсутність домовленостей щодо участі відповідача в утриманні дітей, що обовязок по їх утриманню до досягнення ними повноліття покладено на обох батьків, враховуючи майновий стан відповідача, який працює та матеріальний стан позивачки. Враховуючи, що дитина потребує матеріальної допомоги, самій позивачці матеріально важко утримати сина, відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, оскільки працює та має постійне джерело прибутку, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів в розмірі 25% від усіх доходів (заробітку) відповідача, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дитиною повноліття, стягнення аліментів в такому розмірі відповідає дійсному майновому стану відповідача. Разом з тим, Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд присуджує аліменти на дитину від дня пред'явлення позову, а саме з 11.07.2018 року. Відповідно дост.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Що стосується позовної вимоги про стягнення заборгованості по аліментах за минулий час, то в цій частині суд не вбачає підстав, виходячи з наступного. Відповідно до ч.2 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у звязку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Позивачем всупереч зазначених вимог не надано жодних доказів в підтвердження обставин щодо вжиття нею заходів для одержання аліментів з відповідача та свідоме ухилення останнього від їх сплати впродовж часу після розірвання шлюбу. При цьому слід зазначити, що заборгованість по аліментах у відповідача відсутній з огляду на відсутність відповідного судового рішення про стягнення аліментів та відповідного виконавчого провадження. Тому у задоволенні вимоги про стягнення аліментів за минулий час слід відмовити за недоведеністю. Відповідно до п.1.1 ч. 2 ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру судовий збір справляється в розмірі 1 відсотка ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому у стягненні витрат, здійснених позивачем, на оплату правової допомоги слід відмовити, оскільки розрахунку та підтвердження сплати таких суду не представлено.

Outcome: partial