Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], просив зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку за рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07.06.2011 року, до ? частини від усіх видів заробітку. В обґрунтування вимог посилався на ті обставини, що на даний час син фактично проживає разом з ним, перебуває на його утриманні, а отже не має підстав для стягнення аліментів на користь відповідача на утримання обох дітей. В квітні 2014 року відповідач подала до суду зустрічний позов, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки в твердій грошовій сумі - 1000 грн. В обґрунтування вимог посилалась на ті обставини, що окрім дочки на її утриманні перебувають також батьки, які часто хворіють, зокрема вказувала на те, що мати страждає на тяжке хронічне захворювання, її лікування потребує значних витрат. Також зазначала, що на момент розірвання шлюбу сторони домовились, що діти будуть проживати разом з матір'ю, згоди на проживання сина з позивачем вона не надавала. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти задоволення зустрічного позову заперечував. Відповідач просила про задоволення позовів. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, що є в справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами розірвано 30 вересня 2004 року (а.с. 2). Заочним рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 07 червня 2011 року з позивача на користь відповідача стягнуті аліменти на утримання дітей: сина [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24.02.2011 року до повноліття дітей (а.с. 10-11) Постановляючи вищевказане рішення суд виходив з того, що діти проживають з матір'ю. Разом з тим, з матеріалів справи слідує, що на даний час син [PERSON], постійно проживає з позивачем та перебуває на його утриманні. Зазначені обставини підтверджуються актом про проживання від 21.01.2014 року (а.с. 9), а також визнаються відповідачем. За такого в суду є підстави для припинення стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина. Отже, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. В той же час, згідно ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. В силу ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Отже посилання відповідача на те, що на її утриманні знаходяться літні батьки, а також на те, що тривалий час дочка відвідувала додаткові курси з вивчення іноземної мови не можуть бути підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі, а тому такі вимоги задоволенню не підлягають. З урахуванням вищевикладеного з [PERSON] слід стягнути аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дочки [PERSON] в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Таким чином, зустрічний позов також підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial