Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

10 серпня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 400 гривень щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на те, що сама виховує та утримує сина. Батько дитини проживає окремо, життям дитини не цікавиться, участі у її вихованні та утриманні не приймає. Оскільки відповідач працює по окремих договорах, встановлення аліментів у твердій грошовій сумі є найбільш доцільно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та пояснила, що відповідач не бажає надавати допомогу на утримання дитини, хоча має добре здоров'я і може працевлаштуватися та утримувати дитину. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 17). Суд за згодою позивачки ухвалив проводити заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, проте у серпні 2014 року розірвали його. Згідно свідоцтва про народження батьками малолітнього [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 7). З довідки, виданої виконавчим комітетом Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області, вбачається, що дитина проживає разом з матір'ю (а.с. 8). Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Домовленості між батьками дитини щодо способу виконання своїх обов'язків по її утриманню не досягнуто. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У відповідності з ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд не може задовольнити позовні вимоги щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі з таких підстав. Згідно ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Проте позивачка не надала суду доказів того, що відповідач працює по окремих договорах і його заробітки є нерегулярними, а тому посилання на цю обставину є безпідставним. У відповідності з ч. 3 ст. 181 СК України кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її батька. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я. За таких обставин суд вважає, що розмір аліментів повинен становити 1/4 частину усіх видів заробітної плати (доходів) відповідача щомісячно. Крім того, оскільки позивачі за подання позову про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір у розмірі 243,6 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial