Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

10 листопада 2020 року представник позивача [PERSON] адвокат Матяш Олег Олександрович звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» про визнання виконавчого напису №412 від 20 січня 2020 року таким, що не підлягає виконанню та стягнення судових витрат. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що в жовтні 2020 року позивачу [PERSON] з місцем її реєстрації та роботи від приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Оніщенко Д.С. надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13 серпня 2020 року (ВП № 62559256) в сумі 48 924,46 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами». Вказана постанова винесена при примусовому виконанні виконавчого напису № 412 виданого 20 січня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гуревічовим О.М. на підставі кредитного договору № 500412224 від 12 вересня 2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Альфа-Банк». Позивач не погоджується з виконавчим написом, на підставі якого мають відбуватись стягнення, оскільки вважає стягнення з неї за виконавчим написом нотаріуса заборгованості необґрунтованим, будь-яких договірних відносин [PERSON] з відповідачем не мала, документів, які б вказували на виниклу заборгованість та права вимоги отримання заборгованості позивач не отримувала. Тому позивач звертається до суду за захистом своїх прав, оскільки виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок є неправомірним провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису про стягнення з неї заборгованості. (а.с.3-7) Ухвалою від 11 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, без виклику сторін. (а.с. 26-27) Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача директора ТОВ «Фінансова компанія управління активами» Велікданова С.К. про врегулювання спору за участю судді у зв`язку з запереченням позивача. (а.с.74-75) Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 грудня 2020 року задоволено клопотання позивача, витребувано у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія Управління Активами» завірені належним чином копії первинних бухгалтерських документів, оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», які підтверджують дійсність проведених транзакцій та наявність заборгованості, детальний розрахунок заборгованості по кредитному договору № 500412224 від 12 вересня 2013 року укладеному між «Альфа Банк» та [PERSON] та копію самого договору; попереджено про можливість застосування судом заходів процесуального примусу. (а.с.41-42) Ухвалою суду від 22 лютого 2021 року в зв`язку з невиконанням вимог ухвали суду від 14 грудня 2021 року про витребування доказів до відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» застосовано заходи процесуального примусу у виді штрафу. (а.с.76-78) Станом на 21 травня 2021 року витребовуваних доказів Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» суду не надано. Ухвалою суду від 22 березня 2021 року розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. (а.с.86-87) Відповідач своїм правом, передбаченим ст.ст. 178-180 ЦПК України на подання відзиву, треті особи - заперечення, а позивач - правом відповіді на відзив не скористались. В судове засідання позивач не з`явилась, представник позивача подав заяву про розгляд справи без його та позивача участі, заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами» до суду не з`явився, про час і місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, відповідні поштові повідомлення повернулись до суду з відміткою про вручення адресату. (а.с.104,107) Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов О.М. до суду не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлявся шляхом розміщення оголошення на веб-сайті судової влади в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України як особа, зареєстроване місце проживання (перебування), роботи, не встановлено.(а.с.92,103,114) Третя особа приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Оніщенко Д.С. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом направлення судових повісток, поштові повідомлення повернулись до суду з відмітками про вручення адресату, причини неявки суду не повідомив, заяв чи клопотань від третьої особи до суду не надходило. (а.с.95,106,113) Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З огляду на викладене, суд ухвалив розгляд справи здійснювати у заочному порядку. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 28 серпня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Оніщенком Д.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні №62559256 з примусового виконання виконавчого напису № 412, виданого приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Гуревічовим О.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 43931 грн. 33 коп., відповідно до кредитного договору від 12 вересня 2013 року, укладеного з Пат «Альфа-Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 4393,13 грн. та витрат на проведення виконавчих дій в сумі 600,00 грн. (а.с.9). 01 квітня 2021 року на запит суду надійшла інформація Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про анулювання свідоцтва про право на зайняття нотаріальною діяльністю на ім`я Гуревічова Олега Миколайовича по Київському міському нотаріальному округу наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 15 березня 2021 року за № 279/6. (а.с.90) Відповідач товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», отримавши 18 листопада 2020 року копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви, не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, а отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог суду не повідомив. Вирішуючи спір по суті, суд враховує таке. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтями 87, 88 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної глави для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1 вказаної глави, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, для одержання виконавчого напису надаються: -оригінал кредитного договору; -засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Такий висновок відповідає, зокрема, правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі №6-887цс17, постанові Верховного Суду від 23 січня 2018 року у справі № 310/9293/15. Таким чином, у разі вчинення виконавчого напису за відсутності доказів, які б підтверджували факт безспірної заборгованості, такий виконавчий напис має визнаватися таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса №412 від 20 січня 2020 року таким, що не підлягає виконанню ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Жодними доказами відповідач не спростував доводи позивача, факт наявності безспірної заборгованості в судовому засіданні не встановлений. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду щ позовом у розмірі 840,80 грн. та судовий збір, сплачений заявником при зверненні з заявою про забезпечення позову у сумі 454 грн. 00 коп.

Outcome: approved