overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-03 00:00:00

12.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 24.04.2004 року перебувала у шлюбі з відповідачем, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу мешкає з нею. Шлюб було розірвано за рішенням районного суду у 2015 році, з 2017 року вони не підтримують сімейні відносини. Уточнивши в судовому засіданні позовні вимоги, просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на утримання сина [PERSON], [INFO], починаючи з 12.07.2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідач [PERSON] уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця визнав, пояснив, що батьківства не оспорює, аліменти нікому не сплачує. Суд, вислухавши позивачку, її представника за довіреністю [PERSON], який підтримав уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, відповідача, який не заперечує сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що уточнені позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2004 року по 2015 рік. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу дитина проживає з матір`ю. Відповідач батьківства не заперечує, згоден сплачувати аліменти на утримання сина на користь його матері, позивачки у справі, у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісяця, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у вищезазначеному розмірі, але не менш 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 липня 2017 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів на утримання дитини допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши вимоги позивачки про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, суд згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір у розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-10 00:00:00

12.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 01.08.2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції в Харківській області, актовий запис №132. Мотивуючи позовну заяву вказала, що шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Останні півтора року вони разом не проживають, сумісного господарства не ведуть. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе, суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився. Повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову виходячи з наступних підстав. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції в Харківській області, сторони перебувають у шлюбі з 01.08.2008 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON] [INFO], про що свідчать копія свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області (а.с.8). На даний час [PERSON] знаходиться в декретній відпустці , має на своєму утриманні трьох неповнолітніх дітей. За час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

12.07.2017 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності Державного акту на право постійного користування землею. Заявниця зазначила, що вона отримала листа головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області яким йому відмовлено у розгляді заяви про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі з метою передачі у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею до 2,0 га за рахунок земель сільськогосподарського призначення на території Киряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області, оскільки державний акт на право постійного користування землею видано [PERSON], а з заявою звернулася [PERSON]. Посилаючись на розбіжності в написанні прізвища заявниця просить встановити факт належності їй зазначеного правовстановлюючого документу. В судове засідання заявниця не з'явилася надавши письмову заяву в якій клопотала розглядати заяву без її участі та що заяву підтримує. Представник заінтересованої особи Киряківської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області в судове засідання не з'явився. Надавши письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та визнання заяви про встановлення факту належності правовстановлюючого документа повністю. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Судом встановлено, відповідно листа начальника головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області за результатами розгляду наданих документів було встановлено, що державний акт на право постійного користування землею серії III-МК №011742, виданий на ім'я [PERSON], а заява подана [PERSON]. Тому головне управління повернуло надані матеріали на доопрацювання. Відповідно копії паспорта [PERSON], [INFO], народилася с. Бахчалар Дманиського району Грузія. Відповідно копії державного акту постійного користування землею серії III-МК №011742, даний акт видано [PERSON], яка мешкає с. Киряківка на підставі рішення 21 сесії 23 скликання Киряківської сільської ради народних депутатів Миколаївського району Миколаївської області від 23 листопада 2001 року, їй надається у постійне користування земельна ділянка площею 2,00 гектарів. Однак при заповненні державного акту постійного користування землею серії III-МК №011742 в ньому була допущена помилка у написанні прізвища. Так російською записано прізвище Насенник. Дослідивши письмові документи, та проаналізувавши всі обставини справи, суд дійшов висновку про те, що державний акт на право постійного користування землею серії III-МК №011742 дійсно виданий і належить саме заявнику, а не будь-якій іншій особі. Суд також бере до уваги заяву відповідача про визнання позову. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову (заяви) суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заява відповідача про визнання позову (заяви) не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. З огляду на викладене вимоги заявника є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

12.07.2017 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просить суд встановити факт родинних відносин між [PERSON], померлим [INFO] року та [PERSON], померлою [INFO] за ступенем спорідненості чоловік-дружина. Представник заявником надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги заяви підтримує в повному обсязі. Зацікавлена особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. [INFO] року народилася [PERSON], батьками якої зазначено на російській мові «[PERSON]» та «[PERSON]» (посвідка про народження [NUMBER]). [INFO] року померла мати заявника [PERSON]. [INFO] року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина. При зверненні до нотаріальної контори, заявнику 15.06.2017 року відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки документи, які б підтверджуючи родинні стосунки спадкодавця з [PERSON] відсутні, данні у ДРАЦС щодо реєстрацію шлюбу спадкодавця з [PERSON] відсутні, на запит нотаріуса Відділ ДРАЦС м.Суми Сумської області відповіді не надав, надіславши назад запит суду. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові та прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Згідно роз'яснень п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, та інші. З врахуванням викладеного, суд вважає, що вимоги заяви обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-17 00:00:00

12.07.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 07.12.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №215, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сімєю перестали проживати через поведінку відповідача, який нехтує її інтересами та почуттями, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON]в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, на примирення не згодна. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про визнання позову, на примирення не згодний. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

12.07.2017 року позивач [PERSON]звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 29.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Вознесенську Вознесенського міськрайонного управління юстиції у Миколаївської області, актовий запис №242, від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати з 2014 року через псування сімейних відносин, суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, суду направила телеграму про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився повторно, судові повістки направлені за зареєстрованим місцем проживання повернулися з відміткою про невручення через не проживання за вказаною адресою. Згідно статті 74 ч.5 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою реєстрації місця проживання, вважається, що судовий виклик вручений їм належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-28 00:00:00

12.07.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на її користь на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 грн., щомісячно починаючи від дня предявлення позову і до досягнення повноліття сином, тобто по 15.09.2029 рік, мотивуючи свій позов тим, що відповідач ухиляється від покладеного на нього обовязку утримувати свою дитину. В судове засідання позивач не зявилась надала до суду заяву в якій просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи не надав. Згідно ч.1, ст.224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі, оскільки позивач проти цього не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Із свідоцтва про народження (а.с. 3) вбачається, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки (а.с.6) вбачається, що на даний час дитина [PERSON] проживає разом з матірю [PERSON] Враховуючи викладене у відповідності до вимог ст.182 СК України суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити. Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Судові витрати суд розподіляє відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України. На підставі ст.ст. 180, ч.3 ст. 181, 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-24 00:00:00

12.07.2017 року позивач звернувся до Лозівського міськрайонного суду Харківської області з позовом до територіальної громади Лозівської міської ради Харківської області, третя особа: Відділ реєстрації Лозівської міської ради харківської області, в якому просив суд визнати за ним право в порядку набувальної давності на розташовану поряд з його будинком земельну ділянку площею 290 квадратних метрів, яка має юридичну адресу: Харківська область, м.Лозова, вул.Дружби, 3, власники якої померли понад 20 років назад. З урахуванням складності справи та необхідності значного часу для підготовки повного рішення суду, відповідно до положень ст.ст. 209, 218 ЦПК України, суд вважає можливим відкласти складання повного рішення, проголосити вступну та резолютивну частину рішення, а також повідомити сторонам, що повний текст судового рішення буде виготовлений не пізніше пятиденного строку з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-10 00:00:00

12.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у будинку № 41 по вул. Шота Руставелі в м. Маріуполі Донецької області, з тих підстав, що його дочка - відповідачка у справі [PERSON], зареєстрована у вищевказаному будинку, однак з 2011 року в будинку не проживає, комунальні платежі не сплачує, речей відповідачки у будинку не має. Відповідачка у добровільному порядку з реєстрації у вказаному будинку не знімається, у звязку з чим позивач був змушений звернутися до суду з даним позовом. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачки [PERSON] надав заяву про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 05.08.1996 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1-3306 /а.с. 6/ та реєстраційного свідоцтва № 8087 від 06.08.1996 року /а.с. 7/ позивачу [PERSON] належить будинок № 41 по вул. Шота Руставелі в м. Маріуполі Донецької області. З довідки № 13312 від 02.06.2017 року, виданої Комітетом самоорганізації населення «Новоселівка» /а.с. 4/ та акту від 31.05.2017 року, затвердженого головою КСН «Новоселівка» /а.с. 5/ вбачається, що [PERSON] зареєстрована у [INFO], однак понад 6 років за вищевказаною адресою не проживає. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що відповідачка втратила право користування житловим приміщенням у будинку № 41 по вул. Шота Руставелі в м. Маріуполі Донецької області, оскільки понад один рік там не проживає, без поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-11 00:00:00

12.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про виключення відомостей про батька із актового запису про народження [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову зазначив, що 25.06.1994 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Подружнє життя з відповідачем не склалось та вони з 2012 року разом не проживають, при цьому шлюб офіційно не розірвали. У кожного з них є інша сім'я, побутом один одного вони не цікавляться. [INFO] відповідач народила сина [PERSON] та позивача було записано батьком дитини. Сторони в судове засідання не з'явились, надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, представник позивача позов підтримала та просила задовольнити, відповідач позов визнала. Представник третьої особи Чернігівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області в судове засідання не з'явився, надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, заперечень проти прийняття рішення не має та покладається на розсуд суду. Представник третьої особи служби у справах дітей Деснянської районної у м. Чернігові ради в судове засідання не з'явився, надійшла заява з проханням розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги підтримує. Дослідивши матеріали справи, доходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25.06.1994 року. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] народився [INFO], його батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до частин першої, другої статті 136 Сімейного кодексу України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Згідно частини першої статті 61 Цивільного процесуального кодексу України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Враховуючи визнання відповідачем позову, вказана обставина не підлягає доказуванню і вважається доведеною. Таким чином позовні вимоги позивача про виключення відомостей про нього як батька [PERSON], [INFO] з актового запису про народження №123 від 18.01.2017 року підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

12.07.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послався на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 17.10.2014 року, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як випливає з позовної заяви, внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Сторони проживають окремо, вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство; подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, пред'явлений позов підлягає задоволенню, а шлюбу - розірванню.

Outcome: approved