Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-12 00:00:00

12.09.2013 року приблизно біля 19 години 00 хвилин на ігровій дитячій площадці, розташованій біля будинку [ADDRESS] [PERSON] грався на дитячій гірці. Під час гри на дитячу гірку виліз [PERSON], який навмисно зі спини товкнув його з гірки від чого [PERSON] впав, ударившись об металеву трубу обличчям, в результаті чого [PERSON] отримав поперечний перелом коронок передніх зубів верхньої челюсті на 1/3 довжину. Згідно висновку експерта Дніпрорудненського міжрайонного відділення Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи № 62 від 23.09.2013 року встановлено, що [PERSON] спричинені тілесні ушкодження, які викликали незначну втрату загальної працездатності менше 10 % і згідно Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. 12.09.2013 року позивачка звернулась із заявою до міліції. За заявою [PERSON] було внесено дані до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12013080190001980 від 13.09.2013 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та розпочато досудове слідство, але постановою слідчого СВ Василівського РВ ГУМВС України від 30.09.2013 року було закрите кримінальне провадження, в зв'язку з тим, що особа, а саме [PERSON], [INFO], яка підозрюється в скоєнні злочину не досягла віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність. Тобто, кримінальна справа закрита по нереабілітуючим обставинам, що не звільняє дану особу у відшкодуванні матеріальної та моральної шкоди. 02.10.2013 р. [PERSON] звернулась із сином у стоматологічну клініку Центр стоматологічних послуг «New Dental» для лікування та протезування, так як у [PERSON] був встановлений діагноз поперечний перелом коронок зубів 11,21. Відповідно до довідки Центр стоматологічних послуг «New Dental» на лікування [PERSON] було витрачено суму 1524 гривні, обстеження та отримання консультації становить 55 гривень, послуги Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи - 93,24 гривні, а всього матеріальна шкода становить - 1672,24 гривні. Крім майнової шкоди [PERSON] було заподіяно моральну шкоду, яку позивачка оцінює в 5 000 грн. Під час падіння з гірки від поштовху [PERSON], дитині була спричинена фізична біль від отриманих пошкоджень. На протязі тривалого часу він був вимушений проходити болючі процедури лікування зламаних зубів від чого він страждав. Отриманий стрес негативно відобразився на його самопочутті, дитина тривалий час не могла спокійно засинати. Після отриманої травми зубів син відчуває постійне ненормальне хвилювання і сильний страх за свої зуби, боїться, що його зуби знову зламаються, так як лікар заборонив навантажувати зуби, що викликає певні незручності в його житті. За надання правової допомоги згідно укладеного договору № 813 від 27.12.2013 року між позивачкою та адвокатом [PERSON], йому було сплачено за квитанцією № 813 від 27.12.2013 року гонорар у сумі 200 гривень. Тому, позивачка [PERSON] просить суд стягнути солідарно на її користь з [PERSON], [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1672,24 гривень, моральну шкоду в сумі 1000 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 458,82 гривень та витрати по сплаті за отримання правової допомоги в сумі 200 гривень. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, пояснивши, що вона не бачила що трапилось з її сином [PERSON] 12.09.2013 р., але о 18 годині 45 хвилин до неї подзвонив у домофон - [PERSON] та сказав, що [PERSON] штовхнув її сина [PERSON] і той увесь в крові. Потім син розповів їй, що він гуляв на дитячому майданчику на горці з [PERSON]. З [PERSON] вони не гралися, бо він ([PERSON]) його постійно задирає і в той день штовхнув сина в спину і [PERSON], вдарившись обличчям в металеву перекладину з'їхав з гірки вниз. За ним слідом з'їхав і [PERSON]. Син плакав і кричав, що в нього немає зубів. Ввечері вона звернулась із заявою до міліції, де свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що бачили як [PERSON] штовхнув у спину [PERSON] і той зубами вдарився об металеву трубу. За її заявою було розпочато досудове слідство. 13.09.2013 року вона з сином звернулась до Дніпрорудненської міської лікарні, де [PERSON] провели обстеження, а після цього лікування та протезування зубів, що зайняло тривалий час з 02.10.2013 року по 09.12.2013 рік. Крім того, у зв'язку з отриманими ушкодженнями, син зазнав і моральної шкоди. По вині сина відповідачів на обличчі [PERSON] був великий набряк, він відчував сильний фізичний біль, дискомфорт. Крім цього, син вимушений був проходити болючі процедури лікування зламаних зубів, не міг спокійно засинати, тому вважає, що сума в розмірі 5000 гривень достатня для компенсації його моральних страждань. Разом з тим, після цього випадку, вона вимушена була звертатись за правовою допомогою до адвоката, вартість послуг якого склала 200 гривень. Тому, просить стягнути солідарно з батьків неповнолітнього - [PERSON] та [PERSON] матеріальну шкоду в сумі 1672,24 гривень, моральну шкоду в сумі 5000 гривень, судові витрати по сплаті судового збору в сумі 458,82 гривень та витрати по сплаті за отримання правової допомоги в сумі 200 гривень. У судовому засіданні представник позивачки [PERSON] позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечували проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, пояснивши, що 12 вересня 2013 року їх син [PERSON] гуляв у дворі з сестрою, а в 18 годині 30 хвилин вона ([PERSON]) завела його до під'їзду дому. О 21 годині 00 хвилин у їх квартиру хтось постукав, але вони двері не відчинили. О 23 годині 00 хвилин до них подзвонив слідчий і сказав, щоб вони 13 вересня 2013 року були о 09 годині 00 хвилин у відділі міліції. Вони в сина нічого не розпитували. Працівнику міліції [PERSON] сказав, що [PERSON] штовхнув його в спину і той вдарився зубами. В кінці травня 2012 року [PERSON] розбив палкою голову їх сину [PERSON], але вони заяву про цей факт до міліції не подавали. Вони впевнені, що на час інциденту їх [PERSON] не був на дитячому майданчику. Через 2 тижня в її присутності [PERSON] по даному випадку допитували в міліції, викладача при його допиті не було. Їх старша донька сказала, що не бачила ніякого конфлікту на майданчику між дітьми, тому вважають, що не з вини їх сина має тілесні ушкодження [PERSON] [PERSON]. Позивачка не надала належних доказів на підтвердження своїх вимог, тому просять їй у позові відмовити. Представник відповідачів [PERSON] заперечує проти задоволення позову. Вважає позов необґрунтованим та надуманим, а надані позивачкою докази - неналежними та недостатніми. Допитана у судовому засіданні свідок: - [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] є її онуком. 12.09.2013 р. вона була дома з донькою [PERSON], а онук [PERSON] грався на вулиці. Біля 19 години 00 хвилин вона почула дитячий крик та з балкону побачила на ігровій площадці [PERSON], який їхав з гірки, а за ним [PERSON]. Після цього [PERSON] побіг до себе в під'їзд. [PERSON] по домофону їм повідомив, що [PERSON] штовхнув [PERSON] з гірки і в того пішла кров. Її донька одразу вибігла у двір. [PERSON] сказав їм, що [PERSON] штовхнув його з гірки та вибив йому зуби. В онука був сильний стрес. Приблизно 21-00 години вони з донькою [PERSON] пішли до батьків [PERSON], але двері їм ніхто не відчинив. Потім зайшли до [PERSON], після чого пішли у міліцію. При допиті [PERSON] присутніми була вона як представник Служби у справах дітей та [PERSON] Працівнику міліції [PERSON] сказав, що [PERSON] штовхнув з гірки [PERSON], той вдарився о залізну трубу та вибив зуби. [PERSON] біля ігрового майданчику не було; - малолітній свідок [PERSON] допитаний в присутності педагога-психолога [PERSON] суду пояснив, що він навчається в 4-му «А» класі гімназії «Софія» в м. Дніпрорудне. 12.09.2013 р. увечері він сидів на гірці «Домік», що знаходиться на дитячому майданчику. Залізна труба була йому як раз нарівні рота. Ззаду до нього підійшов [PERSON], штовхнув його і він вдарився зубами о залізну трубу та скотився вниз по гірці, а [PERSON] з'їхав за ним та штовхнув його ще раз ногою в спину. В даний момент на майданчику знаходилися ще діти - [PERSON], [PERSON] з бабусею та [PERSON]. Вони все бачили; - малолітній свідок [PERSON] допитаний в присутності педагога-психолога [PERSON] суду пояснив, що бачив як 12.09.2013 року [PERSON] сидів на горці та держався рукою за залізну трубу, а він стояв внизу на піску. В цей час [PERSON] ззаду штовхнув руками в спину [PERSON] і той вдарився зубами о трубу і скотився по гірці вниз. Коли він побачив кров на передніх зубах [PERSON], одразу пішов дзвонити по домофону його мамі. [PERSON] сильно плакав. На майданчику [PERSON] ніхто не бив; - неповнолітній свідок [PERSON] допитана в присутності педагога-психолога [PERSON] суду пояснила, що навчається в 9-му «А» класі Дніпрорудненської ЗОШ «Талант». 12.09.2013 р. увечері вона з друзями сиділа в альтанці у дворі будинку, де мешкає. Її брат [PERSON] був на ігровому майданчику. О 18 годині 30 хвилин її мама [PERSON] вийшла з квартири та відвела [PERSON] до дверей під'їзду, а вона гуляла на вулиці до 20-00 години і не чула на вулиці ніяких криків, ніхто з дітей не плакав. [PERSON] вона не бачила. Її брат сам не гуляє, тільки з нею або під її наглядом. Близько 22-00 години до них додому подзвонила бабуся [PERSON] - [PERSON] і розмовляла з мамою. Після цього мама спитала щось у [PERSON] і він дуже почав плакати. Сказав, що [PERSON] він не штовхав і зуби йому не вибивав. Пояснив тільки, що між ними виникла сварка, [PERSON] штовхнув його ногою в живіт, а він [PERSON] не бив. Друзів у брата немає, оскільки [PERSON] всім дітям у дворі сказав, щоб з [PERSON] ніхто не гуляв; - свідок [PERSON] суду пояснив, що він перебуває з сестрою [PERSON] в цивільному шлюбі та проживає на [ADDRESS]. В цьому під'їзді на 6-му поверсі проживають сім'я [PERSON]. 12.09.2013 р. близько 21 години 00 хвилин до них прийшли [PERSON], якій [PERSON] розповів, що він бачив як [PERSON] штовхнув з гірки [PERSON] і у [PERSON] зламались зуби. Після цього піднялись на поверх до [PERSON], дзвонили, але двері в квартиру ніхто не відкрив, потім всі разом пішли до відділу міліції, де дали свої свідчення. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, оглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, прийшов до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав: Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись за захистом своїх прав у спосіб передбачений законом, а саме про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. Cудом встановлено, що 12.09.2013 року до Дніпрорудненського МВМ Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області звернулась з письмовою заявою гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS] про те, що 12.09.2013 року приблизно о 18 годині 45 хвилин малолітній [PERSON], знаходячись біля будинку на ігровому майданчику з особистих неприязних відносин з прямим умислом, наніс її малолітньому синові [PERSON], [INFO] один удар в спину, від чого останній ударився о металеву перекладину на гральній гірці, в результаті чого спричинив [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді злому двох передніх зубів (витяг з кримінального провадження № 12013080190001980). Згідно висновку експерта № 137 Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи від 17.09.2013 року, у [PERSON] виявлено поперечний перелом коронок передніх зубів на верхній щелепі (1/3 довжини). Дане пошкодження відноситься до категорії легких тілесних ушкоджень, що спричинило незначну втрату загальної працездатності менше ніж 10% (згідно Правил судово-медичного визначення ступеня тяжкості тілесних ушкоджень. Вищеописані ушкодження могли утворитися в результаті однократного ударного травматичного впливу тупого предмета. У пошкодженнях характерних особливостей травмуючого предмета не відобразилося. Давність утворення пошкодження не суперечить термінам і обставинам, зазначеним у постанові. (постанова міститься в матеріалах справи). Постановою слідчого СВ Василівського РВ ГУМВС України про призначення судово-медичної експертизи від 13 вересня 2013 року призначено судово-медичну експертизу щодо виявлення тілесних ушкоджень у потерпілого [PERSON] (копія постанови є в матеріалах справи). Як вбачається з постанови слідчого Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2013 року, допитана в якості потерпілої [PERSON] пояснила, що близько 18 години 45 хвилин 12.09.2013 року її малолітній син [PERSON], [INFO], грався на дитячому майданчику, поблизу будинку [ADDRESS]. Близько 18 години 50 хвилин 12.09.2013 року [PERSON] подзвонив у домофон під'їзду і [PERSON] відповіла з квартиру хлопчику - [PERSON], котрий повідомив, що [PERSON] вдарили. Після цього [PERSON] спустилась вниз на вулицю і побачила сина - [PERSON], котрий плакав. [PERSON] взяла [PERSON] за руку і пішла в квартиру, де [PERSON] розповів, що на дитячому майданчику його штовхнув ззаду хлопчик, якого звуть [PERSON]. В результаті даної ситуації у [PERSON] кровоточать ясна та відкололись два шматочки зубу (а.с. 8 письмових пояснень з матеріалів кримінального провадження № 12013080190001980); допитаний в якості свідка [PERSON] пояснив, що близько 18 години 45 хвилин 12.09.2013 року він грався на спортивному майданчику поблизу дому [ADDRESS]. Також там були [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] бачив як останній штовхнув у спину [PERSON], після чого той вдарився головою об залізну трубу і в нього пішла з рота кров. Далі, [PERSON] побіг до домофону під'їзду, де проживав [PERSON] і подзвонив у його квартиру (а.с. 10); опитана [PERSON] пояснила, що 12.09.2013 року її син [PERSON], [INFO], близько 16 години 00 хвилин пішов гуляти на спортивний майданчик поблизу дому [ADDRESS]. О 18 годині 40 хвилин [PERSON] пішла у справах і сказала сину [PERSON] йти додому. Близько 23 години 00 хвилин [PERSON] подзвонив на стаціонарний телефон слідчий Василівського РВ і повідомив, що між [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт. 13.09.2013 року [PERSON] повідомив матері - [PERSON], що 12.09.2013 року він гойдався на гойдалці і до нього підійшов [PERSON] і почав заважати гойдатися. Після чого у [PERSON] та [PERSON] виник конфлікт і діти побились між собою (а.с. 34); опитаний [PERSON] пояснив, що 12.09.2013 року ввечері він грався на спортивному майданчику поблизу дому [ADDRESS]. Також на майданчику знаходились [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] гойдався на гойдалці і до нього підійшов [PERSON] і почав заважати [PERSON] гойдатися. Далі [PERSON] попросив [PERSON], щоб останній відійшов і припинив заважати гойдатися, але [PERSON] ніяк не відреагував і продовжував стояти поблизу гойдалки. Далі [PERSON] зачепило гойдалкою по нозі і останній почав сваритися. Після чого [PERSON] встав з гойдалки і в нього з [PERSON] почалась бійка, в ході якої [PERSON] вдарив [PERSON] в живіт, а останній, в свою чергу, вдарив [PERSON] в обличчя. Щоб у [PERSON] була кров [PERSON] не бачив (а.с. 35). Суб'єктом злочину є фізична осудна особа, яка вчинила злочин у віці, з якого може наставати кримінальна відповідальність. Особи, що вчинили злочини у віці від чотирнадцяти до шістнадцяти років, підлягають кримінальній відповідальності лише за злочини тяжкі та особливо тяжкі. Згідно ст. 31 ЦК України малолітньою визначається фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років. Через відсутність достатнього розумового та вольового фактору, малолітні не можуть розумно оцінювати значення вчинюваних ними проступків. Відповідно до чинного законодавства така категорія осіб не несе відповідальність за завдану ними шкоду. Приймаючи до уваги те, що [PERSON], [INFO] вчинив злочин, передбачений ч. 1 ст. 125 КК України, який відноситься до категорії злочинів невеликої тяжкості та, згідно ст. 18 КК України на момент вчинення злочину не досяг віку, з якого може наставати кримінальна відповідальність, тому 30.09.2013 р. постановою слідчого Василівського РВ ГУМВС України в Запорізькій області було закрито кримінальне провадження, в зв'язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (копія постанови є в матеріалах справи). Вказана постанова в установлений законом термін [PERSON] та [PERSON] оскаржена не була, а в ході розгляду справи прокурором була проведена перевірка її законності. Згідно висновку прокурора прокуратури Василівського району Борисенко О.О. постанова слідчого від 30.09.2013 р. про закриття кримінального провадження за фактом нанесення тілесних ушкоджень [PERSON] винесена обґрунтовано з дотриманням вимог КПК та підстав для її скасування не вбачається. Враховуючи викладене, суд вважає доведеним, що тілесні ушкодження у вигляді поперечного перелому коронок передніх зубів верхньої щелепи на 1/3 довжину малолітнього [PERSON] сталися через поштовх його малолітнім [PERSON], в результаті чого [PERSON] вдарився о металеву трубу (перекладину) гірки на дитячому майданчику, так як цей факт підтверджується матеріалами кримінального провадження № 12013080190001980 за заявою [PERSON] за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України та показаннями допитаних в судовому засіданні малолітнього свідка [PERSON], який був очевидцем скоєного, самого [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Разом з тим, суд критично ставиться до показань відповідачів [PERSON], [PERSON] та неповнолітнього свідка [PERSON] (дочка), так як [PERSON] є їх сином та братом. Суд також приймає як доказ зроблені представником позивача адвокатом [PERSON] фотографії місця, де відбулося отримання травми (а.с. 47-49). На фотографії № 1, № 2 зображено дитячу гірку разом із потерпілим малолітнім [PERSON], вигляд зі сторони спуску та металевою перекладиною, об яку вдарився [PERSON], після поштовху його у спину [PERSON], що підтверджується показаннями допитаних в судовому засіданні малолітнього [PERSON], [PERSON], які вказали про те, що вони грались у подвір'ї, [PERSON] був на гірці, розмовляв з дівчатками, коли [PERSON] штовхнув його в спину і він вдарився об металеву перекладину, а потім слідом за [PERSON] спустився з гірки. Саме цей факт підтверджується свідком [PERSON], яка з балкону бачила, як за [PERSON] слідом спускався [PERSON] (а.с. 64). Ст. 1166 ч. 1 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю особи немайновим правам фізичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В ст. 1178 ч. 1 ЦК України вказано, що шкода, завдана малолітньою особою (яка не досягла чотирнадцяти років), відшкодовується її батьками (усиновлювачами) або опікуном чи іншою фізичною особою, яка на правових підставах здійснює виховання малолітньої особи, - якщо вони не доведуть, що шкода не є наслідком несумлінного здійснення або ухилення ними від здійснення виховання та нагляду за малолітньою особою. Так, при розгляді справи було встановлено, що дійсно малолітній [PERSON] спричинив шкоду малолітньому [PERSON] внаслідок несумлінного здійснення нагляду батьків [PERSON] та [PERSON] за малолітнім [PERSON]. Пояснення відповідачів [PERSON] та [PERSON], що 12.09.2013 р. [PERSON] був під наглядом їх неповнолітньої доньки [PERSON], суд не приймає до уваги, так як вихованням і наглядом малолітньої особи здійснюють батьки та інші особи на правових підставах. Згідно довідки, виданої директором Центру стоматологічних послуг «NEW DENTAL», на консультацію, лікування та відновлення передніх зубів верхньої челюсті [PERSON], [INFO], в зв'язку з поперечним переломом коронок 11,21 з 02.10.2013 року по 09.12.2013 року, витрачено 1524 гривні (а.с. 10). Вартість обстеження та отримання консультації в ПП СЦ «Металокераміка» в м. Запоріжжя для [PERSON] становить 55 гривень, що підтверджується копією фіскального чеку, який є в матеріалах справи, а також послуги Запорізького обласного бюро судово-медичної експертизи складають 93,24 гривні, що підтверджується копією квитанції № 9619.670.1 від 14.09.2013 р. (а.с. 11). Стосовно позовних вимог про стягнення моральної шкоди, суд вважає необхідним задовольнити їх частково, оскільки судом встановлено, що малолітньому сину позивачки - [PERSON] було завдано матеріальну шкоду з вини малолітнього сина відповідачів - [PERSON], тому, відповідно до вимог ст. 23 і ст. 1167 ЦК України, позивач має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення його прав неправомірними діями чи бездіяльністю особою, яка її завдала, за наявності її вини. Стаття 23 ч. 1,3 ЦК України передбачає, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. З урахуванням характеру спричиненої шкоди, глибини душевних страждань малолітнього [PERSON], яких він зазнав, у зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень, він був вимушений проходити болючі процедури лікування зламаних зубів, отримав стрес, тривалий час не міг спокійно засинати. Виходячи з розміру матеріальної шкоди, позовні вимоги щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 5000 гривень, суд вважає завищеними. Враховуючи принципи розумності та справедливості суд вважає достатнім стягнути з відповідачів на користь позивачки завдану її малолітньому сину [PERSON] моральну шкоду в сумі 1000 гривень, що на думку суду буде достатнім та справедливим для компенсації моральної шкоди, завданої йому. В іншій частині позову, суд вважає необхідним відмовити. Крім того, суд вважає необхідним, відповідно до ст. 88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», стягнути з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивачки [PERSON] частково, пропорційно задоволеним вимогам, судові витрати зі сплати судового збору при подачі позову в сумі 191,76 грн. (2872,24 - сума шкоди, яка задоволена судом х 100 % : 6872,24 грн. - сума заявленої шкоди = 41,79 % х 458,82 грн. - сплачений судовий збір : 100 % = 191,76 грн.). Закон України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу по цивільним і адміністративним справам» № 4191-VI від 20.12.2011 року встановлено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу по цивільним справам, за якими компенсація виплачується стороні, на користь якої постановлене судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за час участі особи, яка надавала правову допомогу у судовому засіданні, під час здійснення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням і під час ознайомлення з матеріалами справи у суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. З угоди про правову допомогу № 813 від 27.12.2013 року, акту виконаних робіт від 27 грудня 2013 року, квитанції до приходного касового ордеру від 27 грудня 2013 року (а.с. 12) вбачається, що позивачка [PERSON] користувалася правовою допомогою адвоката в судових засіданнях при розгляді справи, тому витрати на правову допомогу в сумі 200 грн. підлягають стягненню з відповідачів.

Outcome: partial