Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-12 00:00:00

12 березня 2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що заочним рішенням Дніпровського районного суду міста Херсона від 27.03.2014 року за ними визнано право власності від 20.02.2003 року за ними визнано право власності в порядку спадкування на 102/300 частини жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], який на договору дарування від 20.03.2003 року належав [PERSON], яка померла [INFO]. При зверненні 04.06.2014 року до Реєстраційної служби Дніпровського РУЮ у м. Херсоні позивачам було відмовлено у реєстрації права власності, мотивуючи це тим, що на підставі рішення Дніпровського районного суду м. Херсона у 1979 році накладено арешт на вищезазначений будинок. Посилаючись на положення ст. ст. 317, 319, 391 ЦК України просять суд скасувати арешт та зобов'язати відповідача зареєструвати право власності на 102/300 частини жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], судові витрати у розмірі 243,60 грн. та витрати на отримання витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості майна у розмірі 120,00 грн. стягнути з відповідача на їх користь. Позивачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали до суду письмові заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримали у повному обсязі просили їх задовольнити. Представник відповідача Колпаков В.О. у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти заявлених вимог в частині зобов'язання реєстрації права власності та стягнення судових витрат заперечував, щодо позовних вимог в частині скасування арешту поклався на розсуд суду. Від третьої особи представник у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином про причини неявки суд не повідомив. Перевіривши матеріали справи, дослідивши надані сторонами докази та матеріали інвентарної справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.03.2014 року по цивільній справі № 666/868/14-ц за позовом [PERSON] та [PERSON] до Дніпровської районної у м. Херсоні ради, третя особа - Перша Херсонська державна нотаріальна контора, про визнання права власності в порядку спадкуванням за законом за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності в рівних частках на 102/300 частини жилого будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS], в порядку спадкуванням за законом після смерті [PERSON], померлої [INFO]. Зазначене судове рішення набрало законної сили 11.04.2014 року. З досліджених у судовому засіданні матеріалів цивільної справі № 666/868/14-ц також вбачається, що на час розгляду справи заочне рішення Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.03.2014 року є чинним. Вищезазначеним рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 27.03.2014 року встановлено, що [INFO] померла [PERSON], яка доводилась [PERSON] дружиною, а [PERSON] - матір'ю, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від [INFO] видане Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області. Після її смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, а саме: 102/300 частин жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд і будівель, який розташований за адресою: [ADDRESS], що належало померлій на підставі договору дарування від 20.02.2003 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського округу Воєводіною І.М. за реєстровим № 919. Частиною 3 статті 61 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини Рішенням державного реєстратора Реєстраційної служби Дніпровського РУЮ у м. Херсоні від 11.06.2014 року № 13689641 відмовлено [PERSON] у державній реєстрації права власності на 102/300 частини жилого будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] оскільки заяву про державну реєстрацію прав, пов'язаних з відчуженням нерухомого майна, подано після державної реєстрації обтяжень, встановлених щодо цього майна. З витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомості майна індексний номер 34473455 від 04.03.2015 року вбачається, що на об'єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS], власниками якого зазначені [PERSON] та [PERSON], на підставі рішення суду Дніпровського району накладено арешт за архівним записом (архівна дата 09.09.1997 року), зареєстрованим 28.09.2005 року Першою Херсонською державною нотаріальною конторою за реєстраційними номерами обтяження 2435917 та 2435922. З досліджених у судовому засіданні матеріалів інвентарної справи №6471 на домоволодіння [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] були власниками частини жилого будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] з частками 34/300 та 68/300 відповідно. 04.01.1990 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу 68/300 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], який посвідчений Першою Херсонською державною нотаріальною конторою за № 3-4 та зареєстрований 12.01.1990 року в Херсонському державному БТІ за [NUMBER]. 09.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір дарування 34/300 частки домоволодіння за адресою: [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Скульським А.А., за № 5496 та зареєстрований 09.11.2001 року в Херсонському державному БТІ за [NUMBER]. 20.02.2003 року між [PERSON] та [PERSON], укладено договір дарування на 102/300 частини жилого будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS], посвідчений приватним нотаріусом Херсонського міського округу Воєводіною І.М. за реєстровим № 919. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Виходячи зі змісту положень ст.ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до статті 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивачі на законних підставах, які не суперечать законодавству України отримали частину вищезазначеного домоволодіння, однак не в змозі провести державну реєстрацію нерухомого майна та реалізувати свої права власників по незалежним від них обставинам, в наслідок чого суд вважає можливим зняти накладений на вказану частину майна арешт. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини по справі, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Судові витрати суд розподіляє відповідно до ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial