overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

12.12.2012 року між ВАТ «Ощадбанк», правонаступником якого є ПАТ «Державний ощадний банк України» та працівником банку [PERSON] укладено договір кредиту №292943 про відкриття рахунку за тарифним пакетом «Зарплатний». Відповідачу було встановлено кредит в сумі 5000 грн. під 12%річних та платою за несанкціонований овердрафт в розмірі 24% річних. В червні 2013 року відповідач звільнений з роботи і припинив погашення кредиту. В березні 2015 року ПАТ«Державний ощадний банк України» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту в сумі 4133,27 грн., посилаючись на те, що відповідач своїх зобовязань по договору кредиту не виконує і допустив заборгованість. В судове засідання сторони не зявилися, представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності з зазначенням згоди на заочний розгляд справи. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом оголошення в пресі, про причини неявки суд не повідомив. Тому відповідно до ст. 169 ч.4, 224 ЦПК України суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, оскільки встановлено, що [PERSON] допустив заборгованість по договору №292943 про відкриття та обслуговування рахунку від 12.12.2012 року, за умовами якого відповідач, як працівник банку отримав кредит в сумі 5000 грн.. Станом на 27.02.2015 року заборгованість відповідача перед банком складає: 4\~133,27 грн., з яких залишок кредиту3274,75 грн., відсотки-694,37 грн., комісія за розрахунково-касове обслуговування -26грн., інфляційні витрати-122,26грн., 3%річних-15,89грн. Дані факти підтверджуються: договором №292943 про відкриття та обслуговування рахунку від 12.12.2012 року; додаткамим №1, 2, 3 до договору; правилами користування платіжними картками; заявою на встановлення кредитного ліміту від 11.05.2012 року; розрахунком заборгованості; Відповідно до ст.1054 ЦК України За кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно умов Договору ( п.3.3) позичальник зобовязаний погасити заборгованість в повному обсязі в разі звільнення з організації, з якою банком укладено договір про надання послуг по зарахуванню та виплаті заробітної плати та інших виплат, через поточні рахунки фізичних осіб (працівників організації) з використанням платіжних карток. Відповідно до ч.2 ст.625ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а такоє три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. [PERSON] звільнений з банку, заборгованість добровільно не погасив, тому заявлена позивачем сума підлягає до стягнення. Судові витрати становлять 243,60 грн. розприділяються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

12.12.2012 року позивач [PERSON] зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON]. Їх шлюб було зареєстровано виконкомом Ковалівської сільської ради, Немирівського району, Вінницької області актовий запис № 20. Від подружнього життя у них народилася дитина дочка, [PERSON], [INFO]. Негаразди між сторонами в сім'ї тривають близько кілька місяців та поступово ускладнилися і дійшли до критичної межі. Подружнє життя між сторонами не склалося. Головною причиною розладу сімейних стосунків на думку позивача є цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. За таких обставин сторони фактично припинили свої подружні з 18.01.2014 року. До початку судового засідання від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про час та місце розгляду справи двічі повідомлявся належним чином та завчасно. Таким чином, в силу ст.74 ч.5, ст.77 ч.1 ЦПК України, суд визнає, що судові повістки надіслані на останню відому судові адресу відповідача [PERSON] вважаються доставленими. Тому суд враховуючи дані обставини приходить до висновку провести заочний розгляд справи на підставі ст.224 ЦПК України. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, так як шлюб розпався, помиритися сторони не бажають, фактично подальше спільне проживання подружжя та збереження сім ?ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

12.12.2013 позивачка вернулась до суду з даним позовом, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачем вони вступили 18.11.1998 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину: - доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, тому просить суд стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку до повноліття дитини. Позивачка у судове засідання не з,явилась, але надала заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, на позові наполягає, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з,явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, будь-яких заперечень до суду не надав, тому суд вважає можливим розглядати справу за його відсутністю, оскільки в матеріалах справи є для цього достатньо підстав без особових пояснень відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як вбачається з копії свідоцтва про народження дитини, відповідач є батьком [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні і відповідач зобов,язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини у розмірі 1/4 частини заробітної плати та інших доходів. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 229,40 грн. до спеціального фонду Державного Бюджету України. На підставі ст. ст. 183 СК України, ст. ст. 81, 82 ЦПК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-16 00:00:00

12.12.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом (а.с.2), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно з 12.12.2013 р. і до досягнення сином повноліття. 27.05.2014 р. до суду надійшла уточнена позовна заява, в якій позивачка просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 500 грн. щомісячно, починаючи з дати звернення до суду і до повноліття дитини (а.с. 46). В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 46). Відповідач надав заяву (а.с. 47), в якій визнав уточнені позовні вимоги у повному обсягу, згоден платити аліменти в розмірі 500 грн., просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. Зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 9), який мешкає з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Суд вважає, що матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоровя дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі 500 грн. щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-30 00:00:00

12.12.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, яким просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], доньки - [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дітей добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України - батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоров'я та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що 03.09.2005 р. позивач з відповідачем зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб - а.с. 3, згідно свідоцтв про народження відповідач являється батьком дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] - а.с.4-6, однак як слідує з матеріалів справи матеріальної допомоги на утримання дітей не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

12.12.2013р. між ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» та відповідачем було укладено кредитний договір №8212218468ГМ/2013-11 відповідно до умов якого він отримав кредит в сумі 4 000 грн. 00 коп. В підтвердження позовних вимог пояснює позивач, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору, не сплачує кредит та проценти у визначений договором строк. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та просить стягнути з відповідача 5 112 грн. 78 коп. заборгованості за кредитним договором, 243 грн. 60 коп. судового збору. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1049 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Вище викладене підтверджується: копією кредитного договору, який наявний в матеріалах справи. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором у визначені строки не виконував, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості по кредитному договору. Тому, суд вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та таким, що ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

12.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виключення запису про батька з актового запису про народження дитини. Позов обґрунтував тим, що він з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 19 серпня 2011 року. Шлюб було розірвано 18 вересня 2012 року, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу [NUMBER] від 18.09.2012 року. [INFO] відповідачка народила дитину, в свідоцтві про народження [NUMBER] від 18.12.2012 року відповідач записаний батьком. Але не є біологічним батьком дитини, і записаний у свідоцтві про народження дитини у зв'язку з тим, що з моменту розірвання шлюбу до народження дитини не пройшло 10 місяців. Позивач проживає окремо від відповідачки і дитини, шлюбні та сімейні відносини між ними припинилися до народження дитини. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає і зазначає що позивач дійсно не є батьком дитини, не заперечує проти того щоб [PERSON] було виключено з актового запису про народження дитини [PERSON] Суд, ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

12.12.2013 року [PERSON], звернувшись до суду з вказаною заявою, зазначила, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді будинку та земельної ділянки за місцем її проживання: [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є заявниця. На даний час [PERSON] не може оформити прийняту нею спадщину, оскільки в її свідоцтві про народження є виправлення і майже не видно печатки. Таким чином заявниця не може довести в нотаріальній конторі, що померла [INFO] [PERSON] була її рідною матір»ю. На підставі викладеного заявниця і просить суд її заяву задовольнити та встановити факт, що має юридичне значення, а саме про те, що [PERSON], яка померла [INFO] була її рідною матір»ю. В судовому засіданні заявниця заяву підтримала і просила винести рішення про її задоволення. Від зацікавленої особи Бахчисарайської державної нотаріальної контори в судове засідання надійшла заява з проханням слухати справу без участі їхнього представника. Суд вважає, що в матеріалах справи є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності представника зацікавленої особи. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, суд в судовому засіданні встановив, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді будинку та земельної ділянки [ADDRESS]. Відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України спадкоємцем першої черги за законом є заявниця. На даний час [PERSON] не може оформити прийняту нею спадщину, оскільки в її свідоцтві про народження є виправлення і майже не видно печатки. Так, заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с.Михайлівка Ошської області Сузакського району. 23.01.1982 року уклала шлюб з [PERSON]. ЇЇ батьками в свідоцтві про народження вказані: [PERSON] та [PERSON]. Для отримання свого повторного свідоцтва про народження заявниця зверталася до відділу ЗАГСу Кок-Артської зони, Сузакського району Жалал-Абадської області, але отримала відповідь про те, що в архіві ЗАГСу запис акту про народження [PERSON] не значиться. Факт родинних відносин заявниці [PERSON] з [PERSON] підтверджується наявними в матеріалах справи письмовими доказами, зокрема копією свідоцтва про смерть [PERSON], копією паспорта [PERSON], копією свідоцтва про народження [PERSON], витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища [PERSON] від 22.11.2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бахчисарайського районного управління юстиції в Автономній Республіці Крим, Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 23.11.2013 року, виданою Бахчисарайською державною нотаріальною конторою, копією довідки відділу ЗАГСу Кок-Артської зони, Сузакського району Жалал-Абадської області за №106 від 20.01.2014 року, копією домової книги, копією військового квитка [PERSON]. На підставі викладеного суд дійшов до висновку, що заява [PERSON] обґрунтована та доведена, в зв»язку з чим підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

12.12.2013 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. При цьому позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 28.02.2007 року було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2468. При цьому позивач посилається на те, що останні два роки сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та шлюбні стосунки між сторонами припинилися. В судове засідання позивач не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Також в поданій заяві позивач просила після розірвання шлюбу залишити її прізвище «Топчій». Відповідач в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28.02.2007 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Мазанко) [PERSON] було зареєстровано шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 2468. Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-ЖД № 075024. Сторони не підтримують шлюбні відносини, будь-які стосунки не підтримують, втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб став носити формальний характер, майнового спору між ними немає. неповнолітніх дітей від шлюбу немає. Клопотань про надання строку для примирення в судовому засіданні не заявляли, вважають недоцільним надання їм строку для примирення. За таких обставин суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а шлюб носить формальний характер, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

12.12.2013 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання з відповідачем шлюбу, який був зареєстрований 22 серпня 1997 року. Від цього шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею. Останні роки спільного сімейного життя з відповідачем немає, з серпня 2012 року шлюбні відносини повністю припинені та вони проживають окремо. Сім'я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу є неможливим. В судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, покликаючись на наведені у позовній заяві обставини. Просить позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши подані докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розлучення, суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 22 серпня 1997 року. Цей шлюб для них є перший. У шлюбі у них народилася дитина - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. Встановлено, що сімейне життя у сторін в зареєстрованому між ними шлюбі не склалося. З серпня 2012 року вони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства. Позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, наміру проживати разом з відповідачем та зберігати шлюб не має, примирення не бажає. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України (надалі - СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності суд вважає, що спроби примирення сторін неможливі і не в найкращих інтересах сім'ї. Конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Майнового спору на даний час між сторонами, та спору про місце проживання дитини не заявлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

12.12.2013 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій посилаючись на необхідність підтвердження факту, що має юридичне значення для створення умов щодо прийняття спадщини за законом після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], просила ухвалити судове рішення про встановлення факту належності померлій [PERSON] державного акту на право приватної власності на землю серії МК № 062421 від 18.05.2004 року, в якому невірно зазначено її по батькові, як власника вказаної земельної ділянки, зокрема замість вірного «[PERSON]» в ньому значиться «[PERSON]». У судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилася, надала письмову заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Заінтересована особа - Новобузька державна нотаріальна контора Миколаївської області, явку свого представника в судове засідання не забезпечила, втім направила на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за відсутності представника управління, проти задоволення заявлених [PERSON] вимог не заперечує. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно державного акту на право приватної власності на землю серії МК №062421, виданого Новобузькою районною державною адміністрацією Миколаївської області 18.05.2004 року на підставі розпорядження вказаної райдержадміністрації від 05.12.2003 року за № 1167-р, громадянці [PERSON] належить на праві власності земельна ділянка площею 4,74 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована в межах території Новобузької міської ради Миколаївської області. Разом з цим, як вбачається з свідоцтва про народження [PERSON], виданого відділом ЗАГС Новобузького району 18.03.1936 року за № [NUMBER], свідоцтва про її одруження, виданого Новобузьким районним відділом ЗАГС від 23.05.1956 року, серії [NUMBER], та свідоцтва про її смерть серії [NUMBER], виданого Відділом РАЦС Новобузького районного управління юстиції Миколаївської області, остання по батькові значиться саме як «[PERSON]». Як видно з повідомлення відділу Держземагенства у Новобузькому районі Миколаївської області від 05.12.2013 року, з набранням чинності 01.01.2013 року Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» припинено видачу державних актів про право власності на землю, в тому числі і видачу державних актів за заявою спадкоємців в замін тих актів, які втрачені чи зіпсовані. Таким чином, дослідженні докази вказують на те, що в державному акті на право власності на землю серії МК №062421, виданого Новобузькою районною державною адміністрацією Миколаївської області 18.05.2004 року було допущено помилку в зазначені по батькові власника земельної ділянки, усунути зазначену помилку позасудовим порядком являється неможливим, тому маються підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення цього факту має для заявника юридичне значення, так як [PERSON] зможе отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті матері [PERSON]

Outcome: approved