Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-25 00:00:00

11 лютого 2020 року [PERSON] звернувся до суду з даним позовом до ТОВ «Перемога» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку. В обґрунтування позовних вимог вказав про те, що 01 березня 2017 року згідно наказу № 33-к від 28.02.2017 року він був прийнятий на роботу в ТОВ «Перемога» на посаду начальника відділу по роботі з пайщиками. 30 листопада 2019 року згідно наказу № 402-к від 29.11.2019 року був звільнений з посади начальника відділу по роботі з пайщиками ТОВ «Перемога» на підставі п.1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін. На час його звільнення 30 листопада 2019 року заборгованість по виплаті йому заробітної плати існувала за жовтень 2019 року в сумі 12\~223,10 грн. та за листопад 2019 року в сумі 16\~966,43 грн., всього на суму 29\~189,53 грн.. 13 грудня 2019 року на його картковий рахунок [NUMBER] , відкритий АТ Таскомбанк, було переказано заробітну плату за жовтень 2019 року в сумі 12\~223,10 грн.. Також, 26 грудня 2019 року на його картковий рахунок [NUMBER] , відкритий АТ Таскомбанк, було переказано заробітну плату за листопад 2019 року в сумі 16\~966,43 грн.. Це свідчить про те, що 26 грудня 2019 року є фактичним днем остаточного розрахунку з ним по заробітній платі відповідачем. Отже, враховуючи, що відповідач не виплачував заробітну плату, починаючи з 02 грудня 2019 року по 26 грудня 2019 року, середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні складає 15\~178,68 грн.. \~ \~ \~ \~Просить суд стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 15\~178,68 грн., допустивши негайне виконання рішення суду в цій частині; судові витрати покласти на відповідача та стягнути з нього сплачений ним судовий збір. Ухвалою суду від 13 лютого 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 06 березня 2020 року розгляд справи відкладено для повторного повідомлення відповідача. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Дубина О.А. у судове засідання не з`явились, надали заяви про розгляд справи в їхню відсутність. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Перемога», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не подавав. Клопотань від учасників справи про розгляд справи у поряду загального позовного провадження до суду не надходило. За вказаних обставин, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України\~суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За положеннями ч. 2\~ст. 281 ЦПК України\~розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Перевіривши матеріали справи і оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ТОВ «Перемога» та 30 листопада 2019 року був звільнений із займаної посади за угодою сторін на підставі п. 1\~ст. 36 КЗпП України\~(а.с.14). В день звільнення позивача, відповідачем не було здійснено виплату всіх сум, що належать йому від підприємства в день його звільнення. Відповідно до ч.1\~ст. 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч.1\~ст. 117 КЗпП України\~обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в\~ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку. Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості сум, належних при звільненні, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої\~ст. 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012. Відповідно до\~Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 року, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих в п. 6\~Постанови № 13 від 24.12.1999 року «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», задовольняючи вимоги про оплату праці, суд має навести в рішенні розрахунки, з яких він виходив при визначенні сум, що підлягають стягненню. Оскільки справляння і сплата прибуткового податку з громадян є відповідно обов`язком роботодавця та працівника, суд визначає зазначену суму без утримання цього податку й інших обов`язкових платежів, про що зазначає в резолютивній частині рішення. Отже, середній заробіток за весь час затримки розрахунку визначається шляхом множення суми середньоденної заробітної плати працівника на число робочих днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. \~\~\~\~\~\~ Відповідно до вищевказаних положень середній заробіток за весь час затримки, що має бути стягнутий з відповідача ТОВ «Перемога» на користь [PERSON] повинен бути обрахований таким чином: \~\~\~\~\~\~ 843,26 грн. - середньоденна заробітна плата (36\~260,29 грн. - заробітна плата за фактично відпрацьовані робочі дні протягом останніх двох календарних місяців, що передували звільненню (жовтень, листопад 2019 року): 43 - число робочих днів за цей період = 843,26 грн.) х 18 (число робочих днів, які мають бути оплачені середнім заробітком по день остаточного розрахунку) = 15\~178,68 грн., що підлягають до стягнення. За змістом ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про\~присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Вимога позивача допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, виходячи з норм ст. 430 ЦПК України, задоволенню не підлягає, оскільки суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про\~присудження працівникові виплати заробітної плати, а не середнього заробітку за час затримки розрахунку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий\~\~збір покладається на сторони пропорційно розміру\~\~задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.. На підставі викладеного та

Outcome: partial