overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

10.09.2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.07.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 573. В обгрунтування позовних вимог посилалась на те, що з 25.07.2008 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Останні кілька років сімейне життя поступово погіршувалось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння, кожен з подружжя має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім»ю та виховання дітей. Позивач у судове засідання не з'явилась, повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, повідомлений належним, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. 25.07.2008 р. між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрваний шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис № 573 /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]/а.с.5,6/. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України , шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка . Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. У відповідності із ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом було встановлено, що сторони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, тобто судом достовірно встановлено, що сім'я сторін перестала фактично існувати. Суд приходить до висновку, що збереження шлюбу сторін буде суперечити інтересам позивача, доказів, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, які б спростовували позовні вимоги відповідачем суду надано не було, у зв'язку з чим суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

10.09.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання, посилаючись на ті обставини, що досягла повноліття, однак продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги з боку батька. Ухвалою судді від 03.10.2018 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання позивач та третя особа не з'явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутністю. Позивач уточнила позовні вимоги, просить стягнути з відповідача аліменти на її в розмірі 1500 грн. на період- до 07.05.2018 року, просить позов задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не зявився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, проти задоволення позову в розмірі 1500 гривень не заперечує. У відповідності до ч.3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно ч. 3\~ст. 200 ЦПК України\~за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Встановивши фактичні обставини справи і перевіривши їх доказами, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття, але продовжує навчатися на денній формі навчання на 1 курсі факультету Цивільної інженерії та екології в Придніпровській державній академії будівництва та архітектури, що підтверджується довідкою МОН Державного вищого навчального закладу «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» від 4 вересня 2009 року. Термін навчання становить з 01.09.2017 року по 30.05.2021 року. 23 роки позивачці [PERSON] виповниться 7 травня 2021 року. [PERSON] є незаміжньою, власних доходів не має, проживає з матірю, знаходиться на її утриманні, стан здоров'я задовільний, Відповідач працездатний, має регулярний дохід. Стан здоров'я відповідача задовільний. Розмір аліментів, які позивачка просить стягнути на її користь, відповідачем не оспорений. Згідно ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. У відповідності до вимог ст. 182 СК України, при призначенні розміру аліментів, суд враховує розмір установленого законодавством прожиткового мінімуму, який повинні забезпечувати дитині обидва батьки, стан здоров'я і матеріальне становище сторін та дитини та інші обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи. На підставі викладеного, суд дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на утримання доньки у розмірі 1500 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

10.09.2018 року [PERSON] звернулася до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей, один з яких вже повнолітній. Дочка ж [PERSON], [INFO], проживає разом із позивачем та знаходиться на її утриманні.Так як відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частки від всіх видів доходу, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення донькою повноліття. Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Відповідачу визначено п'ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Згідно поштового повідомлення, 29.09.2018 року відповідач отримав копії ухвали суду та позовної заяви з додатками, проте, у встановлений судом строк, відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши обставини справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 19.09.2017 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.5), від якого у них народилося двоє дітей, одна з яких - [PERSON], [INFO], є неповнолітньою (а.с.6). Згідно довідки Великоострожоцької сільської ради № 310 від 21.08.2018 року дитина знаходиться на утриманні [PERSON] (а.с. 8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1 ст. 183 СК України). Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено судом, відповідач є батьком неповнолітньої дитини, добровільно матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча є особою працездатного віку, відзив до суду не подав, а тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментних платежів за один місяць. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

10.09.2018 року\~ [PERSON] звернулася з позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Нововелідницької сільської ради Овруцького району Житомирської області 01 серпня 1998 року, актовий запис №19. Зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], яка досягла повноліття та навчається, менша дочка проживає разом з нею. Відносини в сім»ї не склалися, відповідач не бажає працювати, а вона являється інвалідом 3-ї групи загального захворювання, не приймає заходів для покращення сімейного бюджету та життя дітей. З\~ листопада 2017 року по даний час припинили подружні стосунки, проживають окремо. Втратила усякі почуття взаєморозуміння, поваги та любові. Вважає, що сім»я розпалася та зберегти її неможливо, а тому\~ має твердий намір розірвати шлюб. Позивач просить справу розглядати у її відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення судової повісти, причини своєї неявки суду не повідомлено. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується\~ свідоцтвом про одруження\~ від\~ 01.08.1998 року серії І-ТП\~ №035437. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією\~ свідоцтва про народження\~ серії\~ І-ТП №290687. Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо\~ це не суперечить\~ моральним засадам суспільства.\~\~ За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки\~ та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе,\~ вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

10.09.2018 року Акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за договором у сумі 20342,32 грн., позовні вимоги обґрунтовував тим, що відповідач не виконує умов кредитного договору від 08.07.2011 року. У судове засідання представник позивача не зявився, просив справу розглянути без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Судова повістка відповідачу надсилалася за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом, про поважні причини неявки до суду відповідач не повідомив, відзив не подав. З письмової згоди представника позивача, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому\~засіданні встановлено,\~що 08.07.2011\~року між позивачем та відповідачем було укладено договір, відповідно до якого відповідач отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується заявою позивача від 08.07.2011 року та витягом з умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку. Відповідач свої зобовязання по договору належним чином не виконував, у звязку з чим станом на 27.08.2018 року утворилася заборгованість в сумі 20342,32 грн, яка складається із заборгованості за кредитом 1973,74 грн.. за відсотками 9686,23 грн., пені 7237,48 грн., штраф ( фіксована складова) 500 грн., штраф (процентна складова) 944,87 грн. що підтверджується розрахунком. Згідно ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором підлягає задоволенню. Також, відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

10.09.2018 року головний лікар Берегівської обласної психіатричної лікарні звернулася в суд з заявою про госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку [PERSON]. Заява мотивована тим, що останній 07.09.2018 року поступив в Берегівську обласну психіатричну лікарню, у звязку з тим, що в нього наявний тяжкий психічний розлад, який обумовлює його небезпеку для оточуючих. Згода [PERSON] на госпіталізацію відсутня. Оскільки [PERSON] страждає психічним захворюванням та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому необхідне рішення суду про його госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку. Представник обласної психіатричної лікарні [PERSON] в судовому засіданні заяву підтримала та пояснила, що 07.09.2018 року [PERSON] був доставлений до обласної психіатричної лікарні для обстеження та лікування. Останній страждає на шизоафективний розлад, маніакальний тип, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Його згода на госпіталізацію на даний час відсутня. Доставлений в судове засідання [PERSON] пояснив, що психічним розладом не хворіє та непотрібно його госпіталізовувати. Заслухавши пояснення представника обласної психіатричної лікарні, думку прокурора, який вважав за доцільне задовольнити заяву та думку особи, щодо якої розглядається питання про надання психіатричної допомоги в примусовому порядку, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Із заяви головного лікаря Берегівської обласної психіатричної лікарні вбачається, що [PERSON] виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих і згідно висновку комісії лікарів психіатрів №2125 від 10 вересня 2018 року, страждає на шизоафективний розлад, маніакальний тип, що являє собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановлені в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих. Оскільки [PERSON] добровільно не погодився на госпіталізацію в психіатричний заклад та виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для нього та оточуючих, тому суд вважає за необхідне госпіталізувати [PERSON] в психіатричний заклад в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-12 00:00:00

10.09.2018 року до Заводського районного суду міста Миколаєва звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалось, а їх родина фактично розпалася, просить суд: 1. Розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 28 квітня 2015 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 268. Позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що 28.04.2015 року між сторонами було укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу та спільне проживання є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 28.04.2015 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований Центральним відділом державної реєстраці актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 268, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим 28.04.2015 року, серії [NUMBER] Подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки між ними з часом погіршились, що призвело до припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, вже тривалий час сторони проживають окремо. Подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

10.09.2018 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 09.12.2011 року у\~Відділі реєстрації\~актів цивільного\~стану Дарницького\~районного управління\~юстиції у\~м.\~Києві, про що є актовий запис № 1150. Посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2018 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишаються проживати з відповідачем. Сторони по справі направили суду заяви, в яких просять розглянути справу у їхню відсутність, позивач позовні вимоги підтримав у повному обсязі, відповідач позов визнала у повному обсязі, проти розірвання шлюбу не заперечувала. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Відповідно до ч.4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 09.12.2011 року, про що є актовий запис № 1150 у Відділі\~реєстрації актів\~цивільного стану\~Дарницького районного\~управління юстиції\~у м.\~Києві, між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини припинені з травня 2018 року. Від спільного життя з відповідачем мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка залишаються проживати з відповідачем. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

10.09.2018\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання їх такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою 25 по вулиці Гонча 52А в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідачі не проживають за зазначеною адресою понад рік, без поважних причин, житло залишили добровільно, відповідач на праві власності має іншу квартиру. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні позивач, представник позивача позов підтримали і просили задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечували. \~ \~ \~ \~Орган опіки та піклування Деснянської районної у місті Чернігові ради у вирішення справи поклався на розсуд суду. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В будинку також зареєстровані відповідачі. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS], яку придбала в 2014 року згідно договору купівлі-продажу від 14.05.2014 року. За вказаної адресою відповідачі проживають фактично, що підтверджується актом від 27.06.2018 року. Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 22.08.2018 року відповідачі у спірному приміщенні за адресою [ADDRESS] не проживають з 2015 року. Факт не проживання відповідачів за адресою місто Чернігів вулиця Гонча 52 А квартира 25 в судовому засідання підтверджено свідками [PERSON], [PERSON], [PERSON] Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved