Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

10 квітня 2018 року позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що він разом із своєю сімєю, на підставі письмової розписки із [PERSON], 12 років добросовісно володіє житловим будинком з надвірними будівлями та спорудами, розташованими по вулиці Прирічна, 46 в селі Згорани Любомльського району Волинської області, що належав [PERSON], який помер 18.02.2000 року, відкрито, безперервно здійснюючи обслуговування домоволодіння, а тому вважає за можливе, відповідно до чинного законодавства України, визнати за ним право власності на домоволодіння, яке належить померлому, в порядку набувальної давності. В судове засідання позивач не зявився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України судове засідання проводиться без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно ст.ст.\~15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно витягу з погосподарської книги за 1991 - 1995 роки житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вулиці\~Прирічна,\~46\~в селі\~Згорани Любомльського\~району Волинської\~області значиться за [PERSON]. [PERSON] помер 18 лютого 2000 року, що стверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ЕГ №066670. Отже, після його смерті відкрилась спадщина на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами по вулиці Прирічна, 46 в селі Згорани Любомльського району Волинської області. Інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] у Спадковому реєстрі відсутня. Письмовою розпискою від 30.06.2006 року, посвідченою секретарем Згоранської сільської ради Любомльського району Волинської області, доводиться та обставина, що у 2006 році невістка померлого, [PERSON], продала позивачу за 3800 доларів США житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, який знаходиться по вулиці Прирічна, 46 в селі Згорани Любомльського району Волинської області. Свідкі [PERSON] та [PERSON] у поданому до суду акті опитування свідків також ствердили, що [PERSON] фактично з 2007 року із сімєю проживає у придбаному ним будинку за адресою: вулиця Прирічна, 46, село Згорани Любомльського району Волинської області. З технічного паспорту на житловий будинок з господарськими будівлями, які знаходяться по вулиці вулиці Прирічна,\~46\~в селі\~Згорани Любомльського\~району Волинської\~області вбачається,\~що замовником технічної інвентаризації є [PERSON], житловий будинок побудований у 1963 році. Відповідно до статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Згідно п. 9 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що при вирішенні спорів, повязаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна: володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, тобто беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. З матеріалів справи слідує, що [PERSON] відкрито, добросовісно та безперервно користується вищезазначеним нерухомим майном близько 12 років, ніхто ніяких претензій щодо вказаного нерухомого майна не заявляв та на нього не претендував. Стаття 328\~ЦК України вказує на те, що право власності набувається на підставах, які не заборонені законом. Відповідач у своїй заяві, поданій до суду, позов визнав, що в силу ст.\~82 ЦПК України, дає підстави суду вважати доведеними обставини, на які посилається позивач, як такі, що не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4\~ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що слід визнати за [PERSON] право власності на нерухоме майно, а саме на житловий будинок з господарськими спорудами, що розташовані за адресою: вулиця Прирічна, 46, село Згорани Любомльського району Волинської області за набувальною давністю згідно з ч.1ст. 344 Цивільного кодексу України. Судові витрати суд вважає за необхідне віднести за рахунок позивача.

Outcome: approved