Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-06 00:00:00

12 березня 2021 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив заочне рішення по справі за позовом [PERSON] до КНП «Смілянська міська поліклініка» Смілянської міської ради, яким позов [PERSON] задоволив частково та стягнув з відповідача на її користь 15153 грн 32 коп середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з наступним утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. До суду надійшла заява [PERSON] про ухвалення додаткового рішення щодо компенсації понесених стороною позивача витрат на правничу допомогу. В судове засідання сторони не з`явились з невідомих суду причин, хоча про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями. Частино 4 статті 270 ЦПК України визначено, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Згідно ч. 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу позивач надала суду договір про надання правничої допомоги № 26/11/20-1 від 26 листопада 2020 року, пунктом 3.1 якого встановлено розмір гонорару адвоката у погодинній сумі - 500 грн за одну годину роботи адвоката, акт наданих послуг (виконаних робіт) від 19 березня 2021 року, розрахунок до договору про надання правової допомоги № 26/11/20-1 від 26 листопада 2021 року, який містить детальний опис робіт, виконаних адвокатом, час затрачений адвокатом на їх виконання та вартість цих робіт в загальному розмірі 5000 грн. Крім того, у розрахунку до договору містяться відомості про те, що сторони підтвердили, що на момент складення цього акту позивач сплатила адвокату грошові кошти у повному розмірі. Частинами 1-2 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки при ухваленні рішення суд не вирішив питання про судові витрати, які поніс відповідач, існує необхідність ухвалення додаткового рішення. Велика Палата за результатами розгляду справи № 755/9215/15-ц вказала, що із запровадженням з 15 грудня 2019 року змін до ЦПК законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства. Колегія суддів зазначила, що саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування таких витрат одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Враховуючи, що відповідач жодного заперечення проти заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу до суду не направила, клопотання про їх зменшення не подала, а суд не наділений повноваженнями самостійно ініціювати питання щодо цього, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача 4893 грн 62 коп витрат на правничу допомогу, розрахованих пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved