Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-26 00:00:00

12.09.2016 року позивач звернулась в суд з позовом, у якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі по 1000 грн. на кожну дитину щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дітьми повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 21 серпня 2004 року. Від подружнього життя у сторін є троє дітей: син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO]. Рішенням Червоноградського міського суду від 01.07.2016 року шлюб між ними було розірвано. Вказує, що на даний час разом з дітьми проживає у [INFO]. Стверджує, що кошти на утримання дітей відповідач ніколи не надавав добровільно. Вона систематично повинна випрошувати у нього кошти, що принижує її гідність. Також зазначає, що відповідач працює неофіційно, отримує значні доходи, при цьому інших осіб на його утриманні немає. Відтак, посилаючись на його обовязок, як батька, утримувати дітей вважає, що такі підлягають стягненню. Позивач у судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у судові засідання двічі підряд не зявився, про причини неявки суд не повідомив та не подав заяви про розгляд справи за його відсутності. Згідно з частиною 1 статті 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин судом здійснено заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2004 року. Від шлюбу сторони мають троє дітей: сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Кошти на утримання дітей, відповідач в добровільному порядку не надає. Вирішуючи спір суд виходить з наступного. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до положення статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов'язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов'язання батьків. Обов'язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. На підставі ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Враховуючи вищенаведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби малолітніх дітей, зумовлені їх розвитком та станом здоров'я, беручи до уваги відсутність на теперішній час на утриманні відповідача інших неповнолітніх осіб, що підтверджується змістом позовної заяви, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягувати аліменти на утримання дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі по 800 (вісімсот),00 грн. щомісячно на кожну дитину з індексацією відповідно до закону, починаючи з 12.09.2016 року до їх повноліття. Таким чином позов задовольняється частково.

Outcome: partial