Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-09 00:00:00

10 грудня 2015 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою, у якій просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності на житлову квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 12 травня 2015 року та [PERSON], померлого 26.12.2001 року. В обґрунтування своїх вимог посилався на те, що 26.12.2001 року помер його батько [PERSON]. 12.05.2015 року померла його мати [PERSON]. Померлі батьки перебували між собою у зареєстрованому шлюбі, та їм на підставі свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1993 року на праві сумісної власності належала квартира [ADDRESS]. Після смерті його матері відкрилась спадщина на майно, яке складається з зазначеної квартири. За час свого життя, [PERSON] склала заповіт від 15.06.2004 року, яким заповіла йому все належне їй майно. Будучи спадкоємцем за заповітом він, звернувся до Жовтоводської Державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену квартиру йому було відмовлено, оскільки ні батьком ні матірю як спадкоємицею 1/2 квартири після смерті чоловіка за життя не було проведено державну реєстрацію права на нерухомість у відповідності зі ст.182 ЦК України, у звязку з чим він змушений звернутися до суду. Сторони надали у судове засідання заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач на задоволенні позову наполягає, відповідач проти позову не заперечує. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Фактичні обставини справи, викладені у позовній заяві підтверджуються й письмовими доказами, зокрема, копіями документів: свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.8); свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.9); свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 10), свідоцтва про одруження (а.с 11), свідоцтво про право власності на житло (а.с.12); технічним паспортом на квартиру (а.с.9). Таким чином, на підставі зазначених вище доказів судом встановлено такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Батько позивача [PERSON], помер 26 грудня 2001 року (а.с. 8), мати позивача [PERSON] померла 12 травня 2015 року (а.с. 9). За життя [PERSON] залишила заповіт, яким заповідала належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] [PERSON] - позивачу по справі (а.с17). Будучи спадкоємцем за заповітом [PERSON] звернувся до Жовтоводської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус не видав йому свідоцтво про право на спадщину, посилаючись на те, що [PERSON], яка прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON], а саме 1/2 частину спірної квартири, але не оформила своїх спадкових прав, таким чином позивачем не подано відповідних правовстановлюючих документів на нерухоме майно, які необхідні для вчинення нотаріальної дії, що не дає можливості видати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що підтверджується письмовою відмовою нотаріуса (а.с.16). Згідно свідоцтва про право власності на житло від 23.12.1993 року виданого міським комітетом приватизації м. Жовті Води, квартира [ADDRESS] води належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON]. /а.с.12/ Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передбачені\~ ст. 1224 ЦК України\~ підстави щодо усунення позивача від права на спадкування відсутні. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що позивач від спадщини не відмовився, фактично спадщину вже прийняв, доглядає за належним станом квартири, та оскільки факт належності спадкового майна спадкодавцю доведений в судовому засіданні, а позивач позбавлений можливості в іншому порядку, крім судового, підтвердити своє право власності на спадщину, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] право власності на житлову квартиру [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 12 травня 2015 року та [PERSON], померлого 26.12.2001 року. На підставі викладеного та

Outcome: approved