overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-29 00:00:00

11.12.2017 року до Вінницького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 26.12.2006 року між сторонами було зареєстровано шлюб в виконкомі Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №17. Вказує, що в період шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, на протязі останніх років подружнього життя у них виникали сварки та суперечки, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання двічі не з'явився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 26.12.2006 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6). В період шлюбу у них народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження дітей (а.с.7-9). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище «[PERSON]», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

11.12.2017 року до Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області надійшла заява позивача [PERSON] про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі №191/2338/17 за її позовом до [PERSON] щодо стягнення аліментів у розмірі ? частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, а також розгляд даного питання без її присутності. У судове засідання сторони не зявились, що не суперечить вимозі ч.3\~ст.220 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне. Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 13 вересня 2017 року, яке набрало законної сили 26.09.2017 року, позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволено у повному обсязі, шляхом стягнення на її користь аліментів на утримання дитини доньки [PERSON] [INFO], у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27 лютого 2024 року.Стягнення ухвалено провадити з 11.07.2017 року.Але, судом не вирішено питання щодо частки заробітку (доходу) [PERSON], яка буде стягуватися як аліменти на дитину доньки [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у позовній заяві просила суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти в ? частці від заробітку (доходу) відповідача, про що останній не заперечував, надавши суду відповідну заяву від 13.10.2017 року (а.с.11). Відповідно до п.1 ч.1\~ст.220 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Таким чином, враховуючи положення ч. 1 ст. 183 СК України, якимвповноважено суд визначати частку від заробітку (доходу) відповідача у справі про стягнення аліментів, а також з урахуванням обставин, які беруться до уваги судом при визначенні розміру аліментів, вважає за необхідне встановити її у розмірі ? частки від заробітку (доходу) відповідача [PERSON], але не менші ніж у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.07.2017 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 27 лютого 2024 року, починаючи провадити стягнення з 11.07.2017 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

11.12.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначив, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 10.01.2007 року Великоновосілківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 01. Від шлюбу подружжя має дітей, які є повнолітніми та проживають окремо від сторін по справі. У своїй позовній заяві позивач вказує, що між ним та відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини фактично припинились, після чого сторони, з червня 2014 року проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна між позивачем та відповідачем не виникло. У судовому засіданні сторони підтримали вимоги про необхідність розірвання шлюбу та на надання строку для примирення не погодились. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження, яке було видане 16 лютого 2007 року Великоновосілківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану,\~актовий запис № 01, серії 1-НО № 080450, сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі. У відповідності ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ \~ \~ На протязі кількох років шлюбні відносини\~\~між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо, згідно позовної заяви у сторін минула любов та повага один до одного.\~ На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що\~\~їх сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може.\~\~ Таким чином,\~\~встановлено, що\~\~подальше спільне життя\~\~подружжя та збереження шлюбу суперечить\~\~інтересам\~\~подружжя, що має\~\~вагоме значення для вирішення спору в даній справі. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище, але відповідач це питання не ставить тому суд вважає за можливе залишити відповідачці шлюбне прізвище. Позивач також у своїй позовній заяві просив про стягнення з нього сплачених судових витрат, що не суперечить нормам ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

11.12.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту родинних відносин, - що заявниця є дружиною [PERSON], який помер 29.09.2017 року. Встановлення даного факту потрібно заявнику для оформлення спадщини. Свою заяву заявниця ґрунтувала на тому, що при укладенні шлюбу з [PERSON], наміру змінювати своє прізвище з «Калинчук» на прізвище чоловіка «Чистюк», з особистих міркувань, вона не мала, однак співробітник відділу реєстрації актів цивільного стану вніс такі відомості до свідоцтва про реєстрацію шлюбу поза її волею. Заявник до початку розгляду справи через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, заяву підтримала. Представник заявника до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, заяву підтримав та просив задовольнити. Представники заінтересованих осіб через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи без її участі, при розгляді справи покладалися на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, доходить висновку, що заява підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що громадянин [PERSON], [INFO], помер 29.09.2017 року у віці 73 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія 1-ЕЛ №308854 від 02.10.2017 року (а.с. 9). 22.11.2017 року після смерті [PERSON] із заявою про прийняття спадщини до Чернігівської районної державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] (а.с. 31). На день своєї смерті [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою Киселівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області (а.с. 10). Після державної реєстрації розірвання шлюбу, 03.09.1979 року, з громадянином [PERSON] заявниця залишила собі прізвище [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу І-ЕЛ № 292747 (а.с. 14). 20.09.1980 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб І-ЕЛ № 400932, після державної реєстрації шлюбу подружжю присвоєно прізвище [PERSON] (а.с. 11). Відповідно до надісланого на запит суду повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00019618638 від 20.02.2018 року після державної реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON] прізвище [PERSON] було змінено на [PERSON]. 22.09.1999 року Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області заявниці на прізвище [PERSON] було видано паспорт громадянина України НК 697955. На сторінці 10 паспортного документу міститься запис про те, що 20.09.1980 року зареєстровано шлюб із громадянином [PERSON] [INFO] (а.с. 7-8). Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON]С та [PERSON] повідомили суду, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі однак мали різні прізвища він «Чистюк», вона «Калинчук». Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявниця являється дружиною [PERSON], який помер 29.09.2017 року, що є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного факту має для заявників юридичне значення, оскільки надає їм право на отримання свідоцтва про право на спадщину.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

11.12.2017 року заявник звернулася із заявою до суду та просить визнати [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], безвісті відсутнім з 17.11.2016 року, мотивуючи тим, що останній рік з листопада 2015 року по 17.11.2016 року її колишній чоловік проживав в [INFO] без реєстрації. 17.11.2016 року [PERSON] пішов із дому у невідомому напрямку та не повернувся. З вказаного часу відомості про місце його проживання відсутні. У судовому засіданні заявник заявлені вимоги підтримала. Заінтересована особа, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про що свідчить розписка про одержання судової повістки, причину неявки свого представника суду не повідомила. Суд, заслухавши пояснення заявника, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.43 ЦК України фізична особа може бути судом визнана безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. Факт відсутності відомостей про місце перебування [PERSON] за місцем його проживання в [INFO] підтверджується довідкою Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області від 04.12.2017 року за №10708/211/01-2017, з якої видно, що [PERSON] 17.11.2016 року пішов із дому у невідомому напрямку та не повернувся. На даний час встановити його місцезнаходження не представилось можливим. Допитані судом свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що починаючи з листопада 2016 року, за місцем проживання [PERSON] не бачили, де він може знаходитися їм невідомо. З урахуванням наведеного, у суду не має підстав не довіряти поясненням заявника та показанням свідків. Відповідно до ч.2 ст.43 ЦК України у разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць перше січня наступного року. З пояснень заявниці слідує, що останні відомості про [PERSON] були 17 листопада 2016 року, то початком його відсутності слід вважати 1 грудня 2016 року, а не 17.11.2016 року, як зазначає [PERSON]. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявниці необхідно для призначення пенсії по втраті годувальника на неповнолітніх дітей. Заявником сплачено 320 грн. судового збору.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

11.12.2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу з відповідачем\~[PERSON] вказує, що шлюб був зареєстрований \~між ними 10.03.2000 року, від даного шлюбу мають двох дітей. Свої\~\~вимоги\~\~обґрунтовує тим, що вони з відповідачем виявилися різними за характером людьми, через що постійно виникали сварки та не порозуміння. На підставі цього між ними відсутні нормальні відносини і вони близько шести місяців проживають окремо, спільне господарство не ведуть, тому посилаючись на вищевикладене просила розірвати між ним шлюб. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, вказує, що чоловік ніде не працює, дітьми не займається, тому не бажає продовжувати ці стосунки, просила про розірвання шлюбу, просить залишити їй прізвище «Гергієва».\~ Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує, оскільки не може і далі жити в постійних сварках та брехні. Ухвалою від 27.12.2017 року відкрито провадження по даній цивільній справі. Ухвалою від 23.01.2018року справу призначено до судового розгляду на 10-00 год. 09.02.2018року. Фіксування судового засідання технічним засобом не здійснюється у звязку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по даній справі, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження від 10.03.2000 року серії 1-ЖД № 285341 та мають синів [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( а.с.7,8). Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

11.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі у розмірі 15038 гривень. Позивач обґрунтовує позов наступним. 01.04.2007 року відповідач прийняв [PERSON] на роботу на посаду розподілювача робіт 4 розряду цеху складання автобусів. Трудові відносини з позивачем припинено 29.03.2013 року. Рішенням Миколаївського районного суду Львівської області від 12.05.2016року стягнено з ТзОВ «Львівські автобусні заводи» на користь позивача заборгованість із заробітної плати та середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 44478,30грн. Позивачка просить стягнути з відповідача в її користь заборгованість із заробітної плати за період роботи з січня 2009року по липень 2012року в розмірі 25038 гривень 74 копійки. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Представник відповідача в судові засідання не зявлявся, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи. Відомостей про причину його неявки немає. Суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у встановлені законом строки. Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.. Таким чином заборгованість відповідача по заробітній платі перед позивачкою [PERSON] за період з січня 2009року по липень 2012року становить 25038 грн. 74 коп. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави та допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

11.12.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором про надання споживчого кредиту від 26.07.2012 № 2000266470 в сумі 20034 грн 50 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Представник позивача надіслав суду заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності, при цьому повідомив про згоду на заочний розгляд справи; відповідач про причини неявки суд не повідомив. В зв'язку з цим, 11.01.2018 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 26.07.2012 року публічне акціонерне товариство «ОТП Банк», правонаступником якого за Договором факторингу від 22.12.2014 № 22/12/14/4 є позивач, уклало з відповідачем Договір про надання споживчого кредиту № 2000266470 відповідно до якого банк надав відповідачу кредит на кредитну картку в сумі 4160 грн 60 коп., зі сплатою за користування кредитними коштами 2.49% на місяць по операціям розрахунків за товари та послуги в мережі Інтернет і 3.49% на місяць по операціям зняття готівки в банкоматах та спеціальних пунктах видачі готівки (далі по тексту - Договір, а.с. 23-27, 33-37). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Як випливає з матеріалів справи, відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 22.11.2016 року становить 20034 грн 50 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 18341 грн 25 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 1693 грн 25 коп., Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а.с. 5-22), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-27 00:00:00

11.12.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 29.09.2001 р. між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Кіровської сільської ради Токмацького району Запорізької області, про що видане свідоцтво про шлюб серія І-ЖС № 136535 та в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 07. Від шлюбу у сторін народилися діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] З червня 2017 р. шлюбні відносини між сторонами припинені. Спільне життя між ними не склалося. Спільне господарство не ведеться. Примирення між ними не можливе. Шлюб позивач розриває з тієї причини, що вони з відповідачем не зійшлися характерами поглядами на життя. На даний час сторони проживають окремо. Діти залишилися мешкати з позивачкою. Призначення строку для примирення позивачка вважає недоцільним. Одруження з відповідачем виявилося невдалим, спільне проживання і збереження сімї неможливе. У звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем, прізвище при розірванні шлюбу залишити теперішнє, стягнути з відповідача судові витрати. Позивач в судове засідання не з'явилася, в своїй заяві просила суд справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд прізвище після розірвання шлюбу залишити теперішнє прізвище «Будак». Відповідач в судове засідання не з`явився, в своїй заяві позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив суд справу розглянути за його відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, судом у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 29.09.2001 р., що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб від 11.03.2014 р. серії І-ЖС№136535. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЖС№013579 від 13.09.2005 р. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] Крім того [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ЖС №069926 від 30.10.2007 р. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню. Шлюбні стосунки припинено остаточно, збереження сім'ї неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому суд вважає за потрібне шлюб між сторонами розірвати, прізвище після розірвання шлюбу позивачу та відповідачу залишити без змін, стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved