Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

12.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Після смерті останньої залишилося спадкове майно у вигляді 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. Мати заповіт не залишала, спадкова справа після її смерті не заводилася. На день смерті спадкодавця спільно з нею з кола спадкоємців першої черги проживали та були зареєстровані вона та її батько [PERSON] [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті залишилося спадкове майно, яке складається з: 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS], що належали йому на підставі запису у погосподарській книзі виконавчого комітету Ларжанської сільської ради за №5; 1/6 частини вказаного будинку, яка залишилася після смерті дружини [PERSON], яку він фактично прийняв, але не встиг юридично оформити; земельної ділянки, площею 0,2022 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №463396, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11.11.2010 року за №011052102684 (кадастровий номер 5122083200:02:001:0032); земельної ділянки, площею 2,96 га, розташованої на території Ларжанської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №456871, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10.02.2003 року за №10-09-457, а також недоотриманої пенсії. Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами. Сторони, будучи своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явилися. Позивач направив представника з належним чином посвідченими повноваженнями. Відповідач звернувся із заявою про визнання позову та розгляд справи у відсутності представника (а.с.37). У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. В останнє судове засідання не з'явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи у її відсутність (а.с.141). Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд, на підставі фактів, встановлених у судовому засіданні, дійшов наступного висновку. Частиною 1 ст.61 ЦПК України передбачено, що обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У судовому засіданні встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] належав на праві особистої власності [PERSON], [PERSON] та [PERSON], по 1/3 частині кожному, на підставі запису у погосподарській книзі виконавчого комітету Ларжанської сільської ради за №5, що підтверджено довідками, виданими виконкомом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №509 та №510 від 07.05.2014 року (а.с.15, 16). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого виконкомом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області [INFO], [PERSON] померла [INFO] (а.с.6). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст.58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 01.01.2004 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складалося з 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS]. За життя спадкодавець заповіту не залишала, що підтверджено копією спадкової справи за №318/2014, заведеної після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.94-108). Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст.529 ЦК УРСР після смерті [PERSON] був її чоловік [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Новонекрасівською сільською радою 20.05.1967 року та дочка [PERSON] (до укладення шлюбу - [PERSON]), що підтверджено повторним свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області 15.04.2014 року, свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльської міської Ради народних депутатів Одеської області 24.03.1994 року, свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Ізмаїльського району Одеської області 15.12.1998 року та свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Бросківською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 24.03.1994 року (а.с.10-13, 103-106). Згідно з п.1 ч.1, ч.2 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Пунктом 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженої наказом Міністерства юстиції Української РСР від 31.10.1975 року N45/5, визначалось, що доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка управління будинками, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради депутатів трудящих про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним тощо. На час відкриття спадщини [PERSON] та [PERSON] проживали разом із спадкодавцем [PERSON], що підтверджується довідками, виданими виконкомом Ларжанської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за №509 та №510 від 07.05.2014 року (а.с.15, 16). 06.02.2013 року [PERSON] залишив заповіт, зареєстрований за №07, яким заповів все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, - [PERSON] (а.с.8, 91). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07.11.2013 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] (а.с.7, 77). Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, яке складається: 1/3 частини житлового будинку [ADDRESS], що належали йому на підставі запису у погосподарській книзі виконавчого комітету Ларжанської сільської ради за №5; 1/6 частина вказаного будинку, яка залишилася після смерті дружини [PERSON], яку він фактично прийняв, але не встиг юридично оформити; земельної ділянки, площею 0,2022 га, розташованої за адресою: [ADDRESS], переданої для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯК №463396, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 11.11.2010 року за №011052102684 (кадастровий номер 5122083200:02:001:0032); земельної ділянки, площею 2,96 га, розташованої на території Ларжанської сільської ради, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р1 №456871, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю 10.02.2003 року за №10-09-457 (а.с.15, 16, 20, 21). Крім цього, після смерті [PERSON] залишилась недоотримана пенсія загальною сумою 1 072 гривні 05 копійок, яка зберігається у філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» на рахунку №915510407, ТВБВ №10015/0456/09, що підтверджується листом Управління ПФУ в м.Ізмаїлі та Ізмаїльському районі Одеської області за №18125/06 від 10.10.2014 року та листом філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» за вих.№18-12/21062 від 20.11.2014 року (а.с.74, 129). Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Судом встановлено, що у встановлений законом [PERSON] звернулася до Ізмаїльської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом (а.с.76). Осіб, які мають право на обов'язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту після смерті [PERSON], відповідно до ст. 1241 ЦК України немає. Письмовою відповіддю Ізмаїльської державної нотаріальної контори за №1766/02-14 від 01.08.2014 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок з надвірними спорудами (а.с.25, 102). Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до норм ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини воно належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Статтею 1297 ЦК України встановлено обов'язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов'язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов'язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК). Аналогічна позиція викладена Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ в листі «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» за №324-753/0/4-13 від 15.05.2013 року. Приймаючи до уваги, що іншої форми захисту права на спадкове майно, окрім визнання права власності на нього, позивач не має, а також ту обставину, що відповідач безумовно визнав позов і його визнання не суперечить закону й не порушує права свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved