Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-09 00:00:00

11 листопада 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила визнати за нею право приватної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після померлого 22 квітня 2015 року [PERSON] В обґрунтування вимог зазначала, що 22 квітня 2015 року помер її батько [PERSON], вона у встановлений законом термін звернулася до нотконтори із заявою про прийняття спадщини. Після смерті спадкодавця залишилось майно квартира за адресою: [ADDRESS]. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину на квартиру їй було відмовлено, оскільки у самому свідоцтві зазначено форму власності як спільну сумісну, а із співвласників квартири вказано лише одного [PERSON]. Нотаріусом Третьої [PERSON] державної нотаріальної контори 02 листопада 2015 року надано розяснення, відповідно до якого видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавця. В судове засіданні позивач не зявилася, від позивача надійшли заяви про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, направив відгук на позов, просив розглянути справи у його відсутність, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Третя особа Третя [PERSON] державна нотаріальна контора направила лист, в якому просить розглядати справу у відсутність їх представника, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. З копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] зареєструвала шлюб 21 квітня 1990 року та змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] (а.с.9). Зі свідоцтва про народження [PERSON] встановлено, що її батьком являється [PERSON] (а.с. 8). Судом встановлено, що квартира за адресою: м. Суми, вул. Кірова (Г.Кондратьєва) [ADDRESS] відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 квітня 1993 року виконавчим комітетом [PERSON] міської ради народних депутатів, належить [PERSON] (а.с.11), однак в указаному свідоцтві зазначено форму власності квартири - спільна сумісна. З копії свідоцтва про смерть вбачається, що спадкодавець [PERSON] помер 22 квітня 2015 року (а.с.10). З копії спадкової справи, наданої Третьою [PERSON] нотаріальною конторою, вбачається, що спадкоємець [PERSON] в шестимісячний строк 23 червня 2015 року звернулася до нотконтори з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON], як спадкоємець першої черги (а.с.25-26). Щодо наявності інших спадкоємців відомості відсутні. Частинами 1 та 2 ст. 355 ЦК України визначено, що майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно), а ч. 2 вказаної статті визначено, що майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Як вбачається з листа нотконтори, датованого 02 листопада 2015 року, позивачу було розяснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкодавцю. Одночасно розяснено, що надане свідоцтво про право власності на квартиру за адресою: м. Суми, вул. Кірова (Г.Кондратьєва), 132, кв. 42 складено з помилкою, адже форма власності нерухомого майна зазначена, як спільна сумісна, але із співвласників квартири вказано лише одного [PERSON] (а.с.28). Враховуючи викладене, та враховуючи відсутність будь-якої іншої інформації щодо інших співвласників квартири за адресою: м. Суми, вул. Кірова (Г.Кондратьєва), 132, кв. 42 суд приходить до висновку, що у свідоцтві про право власності помилково зазначено про спільну сумісну власність, і єдиним власником квартири являвся [PERSON] Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України,\~\~спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).\~\~\~\~ Згідно\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.\~\~\~\~ Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Судом встановлено, що позивач прийняла спадщину, в тому числі і квартиру за адресою: [ADDRESS]. Враховуючи вищезазначене, суд приходить до висновку про необхідність визнання за позивачем [PERSON] права приватної власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [PERSON], який помер 22 квітня 2015 року. За таких підстав, позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved