overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-31 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитній угоді відповідно до умов заяви № 010-16513-131112 від 13.11.2012 року. Посилався на те, що між банком та відповідачем укладена угода, відповідно до якої позивач надав відповідачу кредит у сумі 15 000 грн. 00 коп. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши [PERSON] картковий рахунок [NUMBER]. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 19852 грн. 60 коп., яка складається із: тіло кредиту - 11835 грн. 36 коп.; прострочене тіло кредиту - 1560 грн. 02 коп.; заборгованість за відсотками - 1530 грн. 90 коп.; заборгованість за комісіями - 4926 грн. 32 коп. Просив стягнути з відповідача [PERSON] на їхню користь заборгованість за кредитним договором та витрати по справі. У судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити, у разі неявки відповідача розглядати справу у порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Суд вважає за можливе розглянути справу у порядку заочного провадження. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 13 листопада 2012 року була укладена кредитна угода відповідно до умов заяви № 010-16513-131112, згідно до якої позивач надав відповідачу кредит у сумі 15 000 грн. 00 коп. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, відкривши [PERSON] картковий рахунок [NUMBER] на суму 15 000 грн. Відповідач [PERSON] отримав кошти , але умови кредитного договору не виконує , має заборгованість за кредитом у сумі 19 852 грн. 60 коп., яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах малолітньої [PERSON] із позовом до [PERSON]С про усунення перешкод користування майном та вселення до будинку. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що відповідач є його рідним братом і власником будинку №127 по вул. Антарктичній в м. Дніпропетровську. Він зареєстрований в будинку та він є єдиним його місцем мешкання. 26.04.2014 року в нього народилася донька яку він одразу зареєстрував за місцем свого проживання та реєстрації. Відповідач почав чинити перешкоди у користуванні будинком, змінив замки та заборонив доступ до його кімнати. Просив суд ухвалити рішення, яким усунути малолітній [PERSON] перешкоди у користуванні майном та вселити її у будинок. В судовому засіданні позивач свої вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач та його представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову та просили відмовити у йог задоволенні. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином, причина неявки суду не відома. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що відповідачу на праві власності належав житловий будинок №127 по вул. Антарктичній в м. Дніпропетровську, де був зареєстрований позивач. 16.01.2015 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0442 га, кадастровий номер 1210100000:09:185:0003. В березні 2015 року [PERSON] із позовом до [PERSON], що діє в інтересах [PERSON] та [PERSON] про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні житловим будинком та виселення. Рішенням апеляційного суду Дніпропетровської області від 24.09.2015 року бузо задоволено позовні вимоги [PERSON] та усунено їй перешкоди у володінні, користуванні, розпорядженні домоволодінням по вул. Антарктичній, буд. №127 в м. Дніпропетровську, шляхом виселення [PERSON] та його малолітньої доньки [PERSON], [INFO], без надання іншого житлового приміщення. Рішення набрало законної сили (т.2 а.с. 6-10). Обґрунтовуючи зазначене рішення, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що [PERSON] та його малолітня донька [PERSON] (родичі бувшого власника), втратили право користування спірним будинком. Відповідно до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи той факт, що даний момент відповідач [PERSON] не є власником спірного будинку, а також враховуючи вищезазначене рішення апеляційного суду, що набрало законної сили, суд не знаходить жодних правових підстав для задоволення позову [PERSON] На підстави викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-16 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який відноситься до категорії колгоспного двору та розташований за адресою: [ADDRESS]. Позивачем пропущено строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки йому неправильно роз'яснили про порядок спадкування. Позивач у судове засідання не з'явився, при цьому подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, при цьому відповідачем до суду подана заява про розгляд справи за відсутності відповідача. Позов визнає. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] (а.с. 7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який відноситься до категорії колгоспного двору та розташований за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як [PERSON] з поважних причин пропустив строк для прийняття спадщини. Тому, суд вважає необхідним визначити позивачу додаткові шість місяців для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 18.04.2008 року виконкомом Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області; прізвище після розірвання шлюбу бажає змінити на дошлюбне, дітей поросить залишити на вихованні матері. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 18.04.2008 року виконкомом Новобасанської сільської ради Бобровицького району Чернігівської області між позивачем з відповідачем, був зареєстрований шлюб. Від шлюбу мають спільних дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося, вони виявилися різними людьми по характеру, по поведінці в сім'ї та поглядам на життя, на даний час фактичні шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть. Позивач прийшов до висновку, що сім'я розпалася, шлюб існує лише формально, тому його збереження неможливе. В судове засідання позивач не з'явився; подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач, в судове засідання не з'явилася, також подала заяву про розгляд справи у її відсутність, щодо задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи находить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.04.2004 року, від даного шлюбу мають дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], на даний час подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, сімейного бюджету теж, тому суд вважає, зазначений шлюб формальним і таким, що може бути розірваним. Судові витрати по справі на підставі ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18 березня 2000 року, про що було зроблено актовий запис № 305. Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON] [INFO]. Вказує, що сімейне життя х відповідачем не склалося. Під час перебування у шлюбі між сторонами почали виникати непорозуміння і сварки, свідками яких ставали їхні діти. Вважає, що при таких обставинах сумісне життя і збереження сім'ї стали неможливими. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено. Питання стосовно проживання дітей вирішено - діти проживатимуть з позивачем. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 18 березня 2000 року. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що позов визнає в повному обсязі, проти розлучення не заперечує. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 18 березня 2000 року, актовий запис № 305 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають спільних неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. (а.с. 11-13). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам та інтересам дітей, які залишаються проживати з матір'ю - [PERSON]. Викладене підтверджено дослідженими судом доказами. У відповідності до ст. 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати в сумі 243 грн. 60 коп. судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що з 14 листопада 2003 року вона з відповідачем перебувають у шлюбі. Від шлюбу в них є троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя у них не склалося. На даний вона з дітьми проживає окремо від відповідача. Угоди про добровільну сплату аліментів між ними не досягнуто. Він не має постійного місця роботи, однак є працездатним, тому може сплачувати аліменти. Неофіційно він працює в м. Києві. Вона не працевлаштована і знаходиться на обліку в центрі зайнятості. Коштів на утримання дітей самостійно не вистачає. Просить стягнути аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги із підстав, зазначених у позовній заяві. Просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. на кожну дитину до досягнення ними повноліття. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що від шлюбу в подружжя народилось троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3-5). Діти проживають з матір'ю і знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою Затурцівської сільської ради (а.с.6). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Частиною 1 ст. 184 СК України передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що діти потребують матеріальної допомоги, позивач самостійно неспроможна забезпечити їх належним чином, а відповідач є працездатною особою, на утриманні інших осіб не має, тому, суд вважає, що він може сплачувати аліменти в сумі визначеній позивачем, а отже позов слід задовольнити. Згідно із ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває в шлюбі зареєстрованому 17 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №72. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час мешкає з позивачем. Спільне життя між сторонами не склалось, особливо з лютого 2014 року, відтоді як проживання однією сім'єю було фактично припинено і тому подальше сумісне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам, та й стало не можливим. Примирення між сторонами також не можливе, а тому шлюб необхідно розірвати. Матеріального спору між нами на даний час не має. Просила суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстровано 17 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №72. До початку судового засідання сторони подали до суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Відповідач позовні вимоги визнав (а.с.9-10). На підставі ч.2 ст.158 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, тому на підставі ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 17 вересня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Васильківського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №72 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], в свідоцтві якої відповідач записаний батьком (а.с. 5). На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.115 ЦПК України рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-04 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17 листопада 2006 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17 листопада 2006 року, актовий запис № 2449 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 5). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що вона є наймачем квартири [ADDRESS]. У цій квартирі також зареєстрований відповідач, який від 2006 року у квартирі не мешкає, не оплачує комунальні послуги. Позивач матеріально забезпечена недостатньо, несе витрати за усіх зареєстрованих осіб. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 1 - 3). У судовому засіданні позивач, її представник позовні вимоги підтримали. Відповідач до суду не з'явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 169, статей 224, 225 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). Заслухавши пояснення позивача, її представника, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач є наймачем квартири [ADDRESS] (а.с. 6). У квартирі від вересня 1990 року також зареєстрований відповідач (а.с. 6). Від липня 2006 року відповідач за вказаною адресою не мешкає, що підтверджується актами від 21.11.2014 р., 23.11.2014 р., 28.11.2014 р., показаннями свідків [PERSON], [PERSON] Відповідно до статті 64 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК) члени сім'ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов'язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Згідно зі статтею 71 ЖК при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім'ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шести місяців, цей строк у випадку спору може бути продовжено судом. Судом встановлено, що відповідач понад строк (від липня 2006 року), визначений приведеною нормою, не мешкає у квартирі, за якою зареєстрований. Наявність поважних причин для цього на час розгляду справи судом не встановлено. Відтак, суд вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

11 липня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.08.2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Козелецького районного управління юстиції Чернігівської області, за актовим записом № 64. У судове засідання позивач подала заяву про слухання справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Згодна на заочний розгляд справи. Відповідач у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, так як подружжя на примирення і збереження шлюбу не погоджуються, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам.

Outcome: approved