Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-14 00:00:00

12.02.2014 року позивач звернулася з даним позовом, посилаючись на те, що на підставі державного акту про право власності на земельну ділянку вона являється власником земельної ділянки, площею 5,350 га, на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району. 01.12.2008 року між позивачем та ПВФ «Агроцентр» був укладений договір оренди земельної ділянки строком на 5 років, вказаний договір позивач отримала у травні 2011 року. Вказаний договір не містить таких істотних умов як умови збереження стану об'єкта оренди, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що є підставою для визнання договору недійсним, оскільки при укладанні вищевказаних правочинів були порушені встановлені норми чинного законодавства. Просить визнати вищевказаний договір оренди недійсним, скасувати їх державну реєстрацію та зобов'язати відповідача повернути належну земельну ділянку. Представник позивача адвокат [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просить його задовольнити. Вважає, що відсутність істотних умов в оспорюваному договорі оренди землі є порушенням прав позивача, що стало підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. Інших порушень прав позивача відповідач не допустив. Представник відповідача заперечує проти позову, посилаючись на те, що між відповідачем та позивачем 01.12.2008 року дійсно був укладений договір оренди, який зареєстрований 27.04.2011 року. Фактично земельна ділянка позивача перебуває в оренді з 2000 року. Відповідач належним чином виконує умови укладеного договору, про що свідчить відсутність будь-яких претензій з боку позивача. У договорі оренди вказані всі істотні умови, передбачені ЗУ «Про оренду землі», тому підстав для визнання договору недійсним не має. Крім того, сама по собі відсутність істотних умов договору не може бути підставою для визнання договору недійсним, оскільки це не порушує прав позивача. Суд, заслухавши представників сторін, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, встановив наступне. Позивачу на праві власності належить земельна ділянка, площею 5,350 га, яка розташована на території Першотравенської сільської ради, що підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ІУ-ДП № 044876, виданим Першотравенською сільською радою 14.03.2001 року. Між позивачем та відповідачем 01.12.2008 року укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до яких позивач передав орендарю належну йому земельну ділянку, площею 5,350 га. Вказаний договір оренди містить умови щодо об'єкту оренди, строку дії договору, орендної плати із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальність за її несплату, умов використання та цільового призначення земельної ділянки, умов і строку передачі земельної ділянки в оренду, визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини, інші права та обов'язки сторін. Даний договір зареєстровано в Апостолівському відділі Держкомзему 27 квітня 2011 року за № 122030004000267. У вищевказаному договорі оренди землі не вказано такі умови, як умови збереження стану об'єкта оренди, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки, що відповідно до ч.1 ст.15 Закону України «Про оренду землі» (зі змінами), який діяв на час укладення договору оренди, є істотними умовами договору оренди землі. Згідно з ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом ч.2 ст.792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Відповідно до ст. 15 ЗУ «Про оренду землі» (зі змінами) в редакції, чинній на час укладення угоди, істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю; умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін, умови передачі у заставу та внесення до статутного фонду права оренди земельної ділянки. Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону. Згідно з ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч.1-3, 5 та 6 ст.203 ЦК України. У ч.1 ст.203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного судочинства, а також моральним засадам суспільства. За змістом ст.3 ЦПК України та ст.15 ЦК України в порядку цивільного судочинства підлягає захисту саме порушене право. Заявляючи позовні вимоги про визнання недійсним договору оренди землі позивачем не наведено і в судовому засіданні представником позивача не доведено, чим саме порушено права позивача у зв'язку з відсутністю в договорі оренди вищевказаних істотних умов та істотність таких порушень, тому підстав для задоволення позовних вимог судом не встановлено. Оскільки підстав для визнання недійсними договору оренди земельної ділянки із зазначених вище підстав судом не встановлено, тому підстав для скасування оспорюваного договору оренди землі та для зобов'язання відповідача повернути земельну ділянку не має. На підставі викладеного суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Outcome: dismissed