Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-29 00:00:00

11.07.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилалася на те, що вона перебувала зі [PERSON] в зареєстрованому шлюбі з 18.07.2013 року. Раніше до укладення шлюбу сторони перебували в фактичних шлюбних відносинах. Від спільного шлюбу сторони мають дітей, [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які в теперішній час проживають разом з нею за вищезазначеною адресою. Між позивачем та відповідачем постійно виникали сварки, тому 22.06.2016 року рішенням Малиновського районного суду шлюб між ними було розірвано. В останній час виплата матеріальної допомоги відповідачем на утримання їх дітей, [PERSON] та [PERSON] стала носити нерегулярний характер, цим суттєво порушуються права та законні інтереси їх неповнолітніх дітей. Просить суд постановити рішення, яким щомісячно стягувати зі [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], 01.07.2013 року в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2016 року й до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 08.02.2029 року, а потім в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) [PERSON] щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до 01.07.2031 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та не заперечував, щодо задоволення позовних вимог про стягнення аліментів в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні між сторонами було зареєстровано шлюб 18.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі Одеського міського управління юстиції. Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 22.06.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №339191 та сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ЖД №358375. Діти на теперішній час проживають разом з матірю та виховується матірю, батько дитини на їх утримання матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Приймаючи рішення та задовольняючи вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, суд виходить з положень ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Визначаючи розмір аліментів, згідно з вимогами ст. 182 СК України суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дітей; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також те, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 185 СК України\~той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Суд роз'яснює, що згідно зі ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Куруючись ст.ст. 11, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд, -

Outcome: partial