Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . 25.03.2019 року позивачі [PERSON] та [PERSON] через канцелярію суду подали позовну заяву про збільшення позовних вимог, в якій, збільшуючи позовні вимоги, просили визнати за [PERSON] право власності на належну йому 1/3 частку домоволодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] , та за [PERSON] право власності на 2/3 частки цього ж домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після померлої бабусі [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після померлої бабусі [PERSON] . Свої вимоги обґрунтовували тим, що станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали - прабабуся (бабуся) [PERSON] , [INFO] , та дядько (рідний брат) [PERSON] , [INFO] , і їм на праві власності належали по 1/2 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по зазначеній адресі. Тип двору - колгоспний. Також станом на 01.07.1990 року по [ADDRESS] були зареєстровані та проживали - дід (батько) [PERSON] , 1930 р.н., бабуся (мати) [PERSON] , 1934 р.н., та позивач [PERSON] , [INFO] , і їм на праві власності належало по 1/3 частці житлового будинку, господарських будівель та споруд по зазначеній адресі. Тип двору - колгоспний . [INFO] помер дід (батько) [PERSON] Після його смерті в управління спадковим майном вступила його дружина бабуся (мати) [PERSON] , але юридично не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла прабабуся (бабуся) [PERSON] Як на даний час стало відомо, після її смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступила її дочка (бабуся (мати)) [PERSON] , яка звернулася із заявою до державної нотаріальної контори 12.12.2008 року, але не оформила своїх спадкових прав. [INFO] померла бабуся (мати) [PERSON] Ще за життя [PERSON] бабуся (мати) посвідчила на ім`я позивача [PERSON] , яким заповіла останньому все належне їй на день смерті майно. Позивач [PERSON] прийняв спадщину за заповітом після смерті бабусі, оскільки на час відкриття спадщини був зареєстрований та проживав з нею за однією адресою. Після смерті брата (дядька) [PERSON] , який помер [INFO] спадщину прийняв позивач [PERSON] та оформив право власності на належну померлому 1/2 частку житлолого будинку, господарських будівель та споруд за адресою: [ADDRESS] . Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкові домоволодіння. У зв`язку з вищевказаним, позивачі просять суд визнати за ними право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташований за адресою: [ADDRESS] , в т.ч.: за [PERSON] на належну йому 1/3 частину домоволодіння; за [PERSON] 2/3 частин домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала 1/3 частину домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON] А також за [PERSON] визнати право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала вказану частину спадкового домоволодіння після смерті матері [PERSON] Позивачі [PERSON] та [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилися, однак у позовній заяві про збільшення позовних вимог просили справу розглянути у їх відсутності. Представник відповідача - Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в підготовче судове засідання не з`явився, до суду подав письмову заяву, у якій вказав, що позов визнає, не заперечує проти його задоволення та просив справу розглядати без його участі (а.с. 137). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, підлягає до задоволення, виходячи з таких підстав: Судом встановлено, що згідно виписки із погосподарської книги Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] (дідусь, батько), який був головою двору, [PERSON] (бабуся, мати) та [PERSON] значилось господарство, яке було колгоспним двором, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 10). Згідно копії технічного паспорту від 01.10.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у 1970 році (а.с. 6-8). Також згідно виписки із погосподарської книги Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.07.1990 року за [PERSON] (прабабуся, бабуся), яка була головою двору та [PERSON] (дядько, брат) значилось господарство, яке було колгоспним двором, розташоване по [ADDRESS] (а.с. 88). Згідно копії технічного паспорту від 01.10.2018 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , побудовані у період з 1936 року по 1970 рік (а.с. 83-86). Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами. У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, [PERSON] (дідусь, батько), [PERSON] (бабуся, мати), [PERSON] (позивач) в рівних частках (по 1/3 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Також, [PERSON] (прабабуся, бабуся) та [PERSON] (дядько, брат) в рівних частках (по 1/2 частині кожному) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] (бабуся, мати) народилася [INFO] і її батьками були [PERSON] та [PERSON] 11.01.1957 року [PERSON] (бабуся, мати) уклала шлюб з [PERSON] та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с. 16). У шлюбі [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (позивач), що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 17). Позивач [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] (позивач) та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 42). [INFO] помер [PERSON] (дідусь, батько), що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 12). [INFO] [PERSON] (прабабуся, бабуся) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 89). Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавців - [PERSON] та [PERSON] , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. Після смерті чоловіка [PERSON] (дідуся, батька) в управління спадковим майном вступила [PERSON] (бабуся, мати), що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1017 від 07.12.2018 року (а.с. 39 зворот) та звернулася до Тлумацької районної державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини (а.с. 29) та частково оформила спадщину після смерті чоловіка, що підтверджується копією свідоцтва про спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори Керничною М.В. 12.12.2008 року на грошовий вклад з усіма процентами нарахованими у філії Тлумацького Ощадного банку № 6349/01 (а.с. 30 зворот). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 1052/2008 від 12.12.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (дідусь, батько) (а.с. 29-33), з якої вбачається, що [PERSON] (бабуся, мати) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] (дружина/мати), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. Після смерті [PERSON] (прабабуся, бабуся) спадщину прийняла [PERSON] (бабуся, мати) в порядку спадкування за законом, оскільки вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 48 від 16.01.2019 року (а.с. 87), звернулася до Тлумацької районної державної нотаріальної контори із завою про прийняття спадщини (а.с. 116) та частково оформила спадщину після смерті матері, що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Тлумацької районної державної нотаріальної контори М.В. 12.12.2008 року на земельну частку (пай) у землі, що перебуває у колективній власності ЗАТ «Нижнівське» розміром 39,90 ум.кад.га (а.с. 119). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 1053/2008 від 12.12.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті [PERSON] (прабабуся, бабуся) (а.с. 115-122), з якої вбачається, що [PERSON] (бабуся, мати) (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає. [INFO] [PERSON] (бабуся, мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 13). Ще за життя [PERSON] (бабуся, мати) посвідчила на ім`я онука [PERSON] (позивач) заповіт, яким заповіла йому все належне їй на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 18.05.2011 року (а.с. 11). В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. [PERSON] (позивач) прийняв спадщину за заповітом після смерті [PERSON] (бабуся), оскільки на день смерті останньої був зареєстрований та проживав разом з нею по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 1017 від 07.12.2018 року (а.с. 9). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 355/2018 від 07.11.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (бабуся) (а.с. 36-50), з якої вбачається, що [PERSON] позивач є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] (бабуся). Отже, на момент звернення до суду позивачі правомірно претендують на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в т.ч.: за [PERSON] на належну йому 1/3 частину домоволодіння; за [PERSON] 2/3 частин домоволодіння в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала 1/3 частину домоволодіння після смерті чоловіка [PERSON] А також за [PERSON] 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі [PERSON] , яка в свою чергу успадкувала вказану частину спадкового домоволодіння після смерті матері [PERSON] . Слід зазначити, що рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 29.01.2019 року визнано за [PERSON] (позивач) право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті брата [PERSON] (а.с. 141-142). Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 288/2018 від 29.08.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті [PERSON] (дядько, брат) (а.с. 102-114), з якої вбачається, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] (брат). Позивачу [PERSON] в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом після смерті бабусі [PERSON] на 2/3 частки житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , та на 1/2 частку житлового будинку з господарськими буділями та спорудами, розташованими по [ADDRESS] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи, які би посвідчував право власності на спадкові домоволодіння, що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданими приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. № 1093/02-31 від 14.11.2018 року (а.с. 15) та № 229/02-31 від 21.03.2019 року (а.с. 90). Зазначені обставини перешкоджають позивачу [PERSON] належним чином оформити право власності на спадкове майно, а позивачу [PERSON] на належну йому частку житлового будиноку з господарськими будівлями та спорудами. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За встановлених судом обставин, позов, з врахуванням уточнених позовних вимог, слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачам слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ними при поданні позову, а саме: [PERSON] - 510,61 грн., а [PERSON] - 170,10 грн. На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України (в редакції 2003 року),

Outcome: approved