Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

11.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], 1996 року народження, в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, починаючи від дня пред'явлення позову і до закінчення сином навчання. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від утримання повнолітнього сина, який навчається у вищому навчальному закладі та, в зв'язку з цим, потребує матеріальної допомоги з боку батьків. Ухвалою судді від 18.02.2015 року залучено до участі в справі в якості третьої особи повнолітнього сина сторін - [PERSON], оскільки вирішення заявлених вимог впливає на його права. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Третя особа позов також підтримав і пояснив суду, що має потребу в матеріальному утриманні з боку батьків, оскільки є студентом і не має самостійного доходу. Відповідач не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Заслухавши пояснення позивача, третьої особи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебували в шлюбі і мають спільного повнолітнього сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2014 року повнолітній син сторін навчається в Чернігівському національному педагогічному університеті імені Т. Г. Шевченка (денна форма навчання, держзамовлення), який закінчує 30.06.2018 року, в зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків (а. с. 3 - 5). Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на аліменти має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Повнолітній син сторін проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо, при цьому матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що є підставою для стягнення з нього аліментів. Згідно зі статтею 181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. В силу положень статті 182 цього Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають значення. За приписами частини першої статті 191 Кодексу аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Як убачається з матеріалів справи, позивач отримує заробітну плату середній розмір якої складає 3639 грн 88 коп. Третя особа стипендію не отримує. Враховуючи матеріальний стан позивача і третьої особи, яка не має самостійний доходу, суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку.

Outcome: approved