Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-27 00:00:00

12.06.2017 року на адресу суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики (розпискою), укладеним 20.10.2008 року між ними, у якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість в сумі 18396000,00 грн., що за курсом НБУ станом на 07.06.2017 року еквівалентно 700000,00 дол. США, відсотки за користування грошовими коштами в сумі 18432792,00 грн., що за курсом НБУ станом на 07.06.2017 року еквівалентно 701400,00 дол. США, а також судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8000,00 грн. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20.10.2008 року між ним та відповідачем було укладено договір позики (розписка), відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 700000,00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути позивачу вказані грошові кошти за першою вимогою та сплатити відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 3% в місяць за період прострочення виплати позики. Разом з тим, отримавши передбачену вказаним договором письмову вимогу, відповідач грошові кошти у добровільному порядку позивачу не повернув. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості в сумі 18396000,00 грн., що за курсом НБУ станом на 07.06.2017 року еквівалентно 700000,00 дол. США, відсотків за користування грошовими коштами в сумі 18432792,00 грн., що за курсом НБУ станом на 07.06.2017 року еквівалентно 701400,00 дол. США, а також судових витрат по сплаті судового збору в сумі 8000,00 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що 20.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики (розписка), відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 700000,00 дол. США, а відповідач зобов'язався повернути позивачу вказані грошові кошти за першою вимогою та сплатити відсотки за користування грошовими коштами в розмірі 3% в місяць за період прострочення виплати позики. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Разом з тим, отримавши 01.10.2014 року від позивача письмову вимогу, відповідач грошові кошти не повернув. Таким чином, оскільки відповідач не виконав своїх зобов'язань за договором позики щодо повернення позивачу отриманих грошових коштів, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що ґрунтуються на вимогах закону. Разом з тим, перевіривши правильність розрахунків, викладених представником позивача у позовній заяві, судом встановлено, що останнім не вірно розрахований розмір відсотків за користування грошовими коштами за період з 03.01.2012 року по 01.10.2014 року, оскільки у договорі позики визначено, що сплата відсотків здійснюється в розмірі 3% в місяць за період прострочення виплати позики, тобто помісячно, а не поденно, як було розраховано представником позивача. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що 20.10.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики (розписка), умови якого позивачем були виконані, шляхом надання відповідачу грошових коштів, останній взяті на себе за договором зобов'язання не виконує, будь-яких доказів на спростування вказаних обставин суду надано не було, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за період з 03.01.2012 року по 01.10.2014 року в сумі 36608040,00 грн., що за курсом НБУ станом на 07.06.2017 року еквівалентно 1393000,00 дол. США, з яких: 18396000,00 грн., що за курсом НБУ станом на 07.06.2017 року еквівалентно 700000,00 дол. США - заборгованість за договором позики; 18212040,00 грн. (700000,00 дол. США 3% 33 місяці 26,28 грн.), що за курсом НБУ станом на 07.06.2017 року еквівалентно 693000,00 дол. США (700000,00 дол. США 3% 33 місяці) - відсотки за користування грошовими коштами. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 8000,00 грн., а всього з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 36616040,00 (36608040,00 грн. + 8000,00 грн.).

Outcome: partial