Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача - [PERSON], [INFO], уродженця м. Миколаєва, який мешкає по [ADDRESS], аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення повноліття дитини, починаючи з вересня 2015 року, мотивуючи тим, що відповідач проживає окремо та з вересня 2015 року перестав утримувати дитину. В судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву, якою просила провести розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнав частково, просив стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень. Також просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON]. [INFO], про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Заводським відділом державної РАЦС Миколаївського міського управління юстиції від 15.07.2014 року. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Утримання дитини потребує значних фінансових затрат, які позивачка самостійно здійснити не спроможна, добровільну допомогу відповідач не здійснює. Як вбачається з письмових пояснень відповідача, наданих у запереченні на позовну заяву, у останнього відсутній регулярний дохід, в зв'язку з тим, що він не має постійного місця роботи. Крім того, на його утриманні перебувають діти: неповнолітній син - [PERSON], [INFO] та повнолітній син - [PERSON], [INFO], який є студентом 5-го курсу заочної форми навчання Машинобудівного інституту Національного університету кораблебудування ім. Адмірала Макарова. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (СК України), батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно з частини 1 статті 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням обставин справи, стану здоров'я та матеріального становища дитини, стану здоров'я та матеріального становища платника аліментів, враховуючи той факт, що відповідач має нерегулярний дохід, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Відповідно до частини 2,3 статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до вимог ч.3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної частини вимог. На підставі ст. 180-184, 191 СК України та

Outcome: partial