Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

12.08.2020 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач) в якій просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј частини щомісячно від усіх доходів відповідача на утримання повнолітнього сина - [PERSON] , починаючи з дати пред`явлення позову до закінчення навчання у вищому навчальному закладі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.02.1994. Від шлюбу вони мають повнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Незважаючи на те, що шлюб між сторонами не розірваний, вони не проживають разом з 2005 року. [PERSON] продовжує навчатися у вищому навчальному закладі на денній формі навчання та все матеріальне забезпечення по його утриманню здійснює позивач самостійно. Після припинення шлюбних відносин батько не підтримує жодних відносин з дитиною, матеріально сина не забезпечує та не бере участі в утриманні сина. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.09.2020 відкрито провадження за даною позовною заявою, призначено справу розглядати у порядку спрощеного позовного провадження, роз`яснено відповідачу його право подати до суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії ухвали та позову. Позивач в судове засідання не прибула, проте подала до суду заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та не заперечувала щодо ухвалення заочного рішенні у справі. Відповідач у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчать матеріали справи, про причини неявки суду не повідомив, наданим правом подати до суду відзив на позовну заяву не скористався, з будь-якими заявами та клопотаннями до суду не звертався. Третя особа у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмові пояснення не подав, з будь-якими заявами та клопотаннями до суду не звертався. З урахуванням положень ст. 223, 280, 281 ЦПК України та з позицією позивача викладеною в заяві, яка не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд розглянув справу в заочному порядку за відсутністю учасників справи за наявними у суду матеріалів. Дослідивши надані докази у справі у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) можливість батьків надавати таку матеріальну допомогу. Стаття 200 СК України передбачає, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ст. 182 СК при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 СК частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ст. 191 СК України). Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може гуртуватися на припущеннях. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітнього [PERSON] , [INFO] , який є студентом денного відділення ІІІ курсу Державного вищого навчального закладу «Київський транспортно-економічний коледж» Національного транспортного університету, термін навчання з 01.08.2018 по 30.06.2022, що підтверджується копією свідоцтва про народження, довідкою з навчального закладу №254 від 10.08.2020. Місце проживання [PERSON] зареєстровано за місцем проживання матері за адресою: [ADDRESS] (а .с. 6, 9, 11, 13). Даних про доходи у відповідача суду не надано. Позивач стверджує, що у добровільному порядку відповідач матеріальну допомогу не надає. Будь-яких обставин щодо неможливості відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання сина судом не встановлено. Підсумовуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину у період його навчання. Син сторін проживає с разом з матір`ю, після досягнення повноліття продовжує навчатися у навчальному закладі на денній формі навчання та відповідно потребує матеріальної допомоги. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище сина [PERSON] - який є повнолітнім і має можливість отримувати стипендію, навчається на бюджетній формі навчання, та прикладати самостійних зусиль для отримання власного доходу у вільний від навчання час. Водночас, враховуючи те, що обов`язок по утриманню дітей покладено на обох батьків, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, а з відповідача - стягненню на користь позивача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання в розмірі 1/6 частини доходів, щомісячно, починаючи з 12.08.2020 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення сином 23-х років. В решті позовних вимог - відмовити за необґрунтованістю. У відповідності до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Також, згідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача звільнено від сплати судового збору за подачу даного позову, він підлягає до стягненню в дохід держави з відповідача у розмірі 840,80 гривень.

Outcome: partial