Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

11.04.2018 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути із [PERSON] заборгованість за кредитним договором, яка становить 14744 грн та витрати по оплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.09.2015 року\~ між сторонами було укладено договір №224862811 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 19.11.2015 року сторони уклали\~ договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки), в якій сторони домовилися викласти договір №2432451 у новій редакції, викладеній/закріпленій у заяві про приєднання, тарифах та Договорі. Відповідачу був відкритий поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний» та видано банківську платіжну картку, з встановленням відновлювальної кредитної лінії на суму кредиту 5000 грн під 28 % річних. 19.01.2016 за заявою позивача суму кредитування збільшено до 10000 грн під 30 % річних за користування кредитними коштами. Банк свої зобов`язання виконав належним чином. Відповідач у порушення умов договору зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим загальна сума заборгованості станом на 20.09.2017 року становить 14744,14 грн. Оскільки відповідачем умови договору у строк передбачений договором не виконано, позивач звернувся до суду із даним позовом. 04.06.2019 року позивач звернувся до суду з заявою про зменшення позовних вимог, у зв`язку з частковим погашенням відповідачем кредитної заборгованості та просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 07.05.2019 року в сумі 13052,31 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги та зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явився, причини неявки суду не повідомив, із заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не звертався, відзив на позовну заяву не надав. На підстав вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача, ухвалив рішення про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони 04.09.2015 року уклали договір про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки №2432451. В подальшому, 19.11.2015 року між ПАТ Державний ощадний банк України в особі територіального відокремленого безбалансового відділення №10026/0187 філії Головного управління по м. Києву та Київській області та [PERSON] укладено договір у вигляді заяви про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки, в якому сторони домовилися викласти договір №2432451\~ про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки у новій редакції, викладеній/закріпленій у заяві про приєднання, тарифах та договорі (а.с.7-22, 23-28). Згідно п.п.3.1 договору, шляхом підписання заяви про приєднання, до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку, клієнт беззастережно приєднується до ДКБО фізичних осіб. За умовами п.п. 3.4 заяви про приєднання, Банк, на підставі наданих клієнтом, відповідно до вимог чинного законодавства України документів, відкриває клієнту картковий рахунок за тарифним пакетом «Зарплатний». Згідно п.п. 3.4.1 клієнту відкривається поточний рахунок № [NUMBER] в гривнях, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. Згідно п.п. 4, 6.1 заяви (частина 2) на встановлення відновлювальної кредитної лінії, банк встановлює клієнту кредит у сумі 5000 грн зі сплатою 28 % річних за користування кредитними коштами. Згідно п. 7 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), клієнт щомісяця здійснює часткове повернення кредиту в розмірі обов`язкового щомісячного платежу, також клієнт має право провести повне або часткове погашення кредиту. 19.01.2016 відповідно до заяви [PERSON] на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту) сума кредитування збільшена до 10000 грн під 30 % річних за користування кредитними коштами (а.с. 67-68). Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до положень ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч.1-2 ст.623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Згідно ст.625 ЦК України встановлює відповідальність за порушення грошового зобов`язання. Так, боржник не звільняється відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом ч.2 ст.625 ЦК нарахування інфляційних витрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобовязання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобовязання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Беручи до уваги те, що наслідки прострочення боржником грошового зобовязання у вигляді інфляційних нарахувань та трьох процентів річних не є санкціями, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Позивач виконав свої зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит в розмірі, встановленому договором. Відповідач зі своєї сторони порушив умови кредитного договору, зобов`язання належним чином не виконував. Так, зі змісту розрахунку заборгованості за договором вбачається, що заборгованість [PERSON] станом на 07.05.2019 року становить 13052,31 грн, з яких: 4960,69 грн загальна сума основної заборгованості (основного боргу); 287,28 грн загальна сума заборгованості по сплаті відсотків за користування кредитом; 4248,28 грн загальна сума нарахованої пені; 2038,68 грн сума витрат від інфляції на суму простроченого кредиту; 737,98 грн сума втрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів; 566,26 грн\~ три проценти річних на суму простроченого кредиту; 201,14 грн три проценти річних на суму нарахованих та несплачених процентів; 12 грн сума заборгованості за розрахунково-касове обслуговування (а.с. 72-75, 76-78). З урахуванням викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав належним чином взяті на себе зобов`язання та ухиляється від їх виконання, внаслідок чого, утворилась заборгованість. За таких обставин, з відповідача підлягає стягненню заборгованість за заявою про приєднання до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки) від 19.11.2015 та заявою на збільшення кредиту від 19.01.2016, загальний розмір якої становить 13052,3 грн. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 1762,00 грн.

Outcome: approved