Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-28 00:00:00

\~\~\~\~ 11 березня 2016 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті особи посилаючись в обґрунтування своїх вимог на те, що його мати [PERSON], прибула в м. Луганськ, тобто на територію, яка є тимчасово окупованою, з метою перевірити власну квартиру, де в неї стався інсульт мозку, який спричинив смерть. 24 лютого 2016 року, була зафіксована смерть [PERSON] на підставі остаточного лікарського свідоцтва про смерть №231 від 25.02.2016 року виданого міським централізованим патологоанатомічним відділенням державного закладу «Луганської міської багатопрофільної лікарні №8». Для оформлення відповідних документів, необхідно встановлення факту смерті. \~\~\~\~ В судове засідання заявник не з'явився, про день та час слухання повідомлений належним чином. Письмово просив розглянути справу за його відсутності. \~\~\~\~ Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про день та час слухання повідомлений належним чином, письмово просив розглянути справу у відсутність їх представника. \~\~\~\~ Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. \~\~\~\~ Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], уродженка м. Верхней, Лисичанського району, Луганської області, проживала в Жовтневому районі, [ADDRESS] та була взята на облік, як особа, переміщена з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції до [ADDRESS]. Як вбачається з остаточного лікарського свідоцтва про смерть №231 від 25.02.2016 року виданого міським централізованим патологоанатомічним відділенням державного закладу «Луганської міської багатопрофільної лікарні №8» (а.с.5)\~[PERSON], померла 24 лютого 2016 року в м.\~Луганськ\~від інфаркту мезга в басейне правої середньо-мозкової артерії. \~\~\~\~ \~\~\~\~Згідно із п.8 ч.1\~ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення\~факту смерті особи\~в певний час\~у разі неможливості реєстрації\~органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Статтею 257-1 ЦПК України\~встановлено особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особина тимчасово окупованій території України. Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п.18\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», N5 від 31.03.1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення,\~не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише\~підставою для їх одержання. Також, відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5, заяви про встановлення факту смерті в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються\~за умови подання\~заявниками\~документів про відмову\~органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов'язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. В матеріалах справи міститься\~відмова Ленінського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за № 615/08-29 від 10.03.2016 року, згідно з яким заявнику було відмовлено в реєстрації події смерті. Отже, враховуючи, що для проведення державної реєстрації смерті на території України є обєктивні перешкоди,\~з метою захисту прав і свобод громадянина України, яким є заявник, суд вважає, що заявлені вимоги слід задовольнити, встановивши факт смерті [PERSON], [INFO] в м.\~Луганськ, яка настала 24 лютого 2016 року.

Outcome: approved