overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 27 вересня 2002 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Дорогиничівською сільською радою, актовий запис № 4. Від спільного шлюбу в них є два сини [PERSON] та [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки в ході яких наносить їй побої. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, судові витрати залишити за нею. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить розірвати шлюб, судові витрати залишити за нею. Терміну на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи. Клопотань про відкладення справи від нього не надходило. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 27 вересня 2002 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного шлюбу в них є два сини [PERSON] та [PERSON]. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки позивач не бажає. Вони фактично припинили шлюбні відносини і не підтримують подружніх стосунків, шлюб між ними існує формально. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам позивача, а отже заяву необхідно задовольнити, ухваливши заочне рішення. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернулась з даним позовом до суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 9 січня 2000 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, зареєстрований Старозагорівською сільською радою, актовий запис № 1. Від спільного шлюбу в них є дочка [PERSON] та син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них протилежні погляди на подружнє життя у зв'язку із чим часто виникали конфлікти та непорозуміння. Відповідач зловживає спиртними напоями, ніде не працює, матеріально сім'ю не підтримує. Вважає, що збереження сім'ї є неможливим, оскільки шлюбні відносини між ними фактично припинені. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, судові витрати залишити за нею. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Просить розірвати шлюб, судові витрати залишити за нею. Терміну на примирення не надавати. Відповідач у судове засідання не з'явився. Від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, не заперечує щодо розірвання шлюбу. Просить позов задовольнити. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи та заяву відповідача, суд дійшов висновку, що позовна заява підставна та підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з 9 січня 2000 року перебувають у шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Від спільного шлюбу в них є дочка [PERSON] та син [PERSON]. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння та поваги. Налагодити подружні стосунки вони не бажають. Вони фактично припинили шлюбні відносини, шлюб між ними існує формально. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін, а отже заяву необхідно задовольнити. Судові витрати залишити за позивачем.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] року помер її батько [PERSON]. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді земельної частки /паю/, розташованої на території Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області на землях колишнього КСП «Перемога», розміром 10,9 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серії РН №694745 від 25 вересня 2000 року. В зв'язку з тим, що вона морально важко пережила смерть батька, була зайнята організацією та проведенням обрядів, пов'язаних з похованням, перебувала у скрутному матеріальному становищі, а також у зв'язку з правовою необізнаністю з порядком прийняття спадщини, вона пропустила строк для прийняття спадщини. Тому вона змушена звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з'явилася, про причини неявки суд не повідомила. Однак, від неї до суду надійшла заява з проханням провести розгляд справи у її відсутність, на задоволенні позову наполягає /а.с.28/. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Однак, від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність. Позов визнає. /а.с.27/ Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] року /а.с.11/. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді земельної частки /паю/, розташованої на території Гулянської сільської ради Красноокнянського району Одеської області на землях колишнього КСП «Перемога», розміром 10,9 умовних кадастрових гектарів, що підтверджується Сертифікатом на право на земельну частку /пай/ серії РН №694745 від 25 вересня 2000 року /а.с.12/. Позивач є донькою [PERSON] /а.с.8, 10, 32/ та, відповідно до ст.1261 ЦК України, є спадкоємцем першої черги. Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, наданого Великомихайлівською державною нотаріальною конторою Одеської області, спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалась /а.с.25-26/. Згідно із ст. 1270 ЦК України строк для звернення з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] закінчився 21 лютого 2005 року. Враховуючи, що позивач морально важко пережила смерть батька, була зайнята обрядами, пов'язаними з похованням, перебувала у скрутному матеріальному становищі, а також її юридичну необізнаність, суд вважає за можливе, відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, визначити додатковий строк, достатній для подання нею заяви про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON], який вона пропустила з поважних причин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивачка [PERSON] купила у відповідачки [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, а саме: А - житловий будинок, а веранда, Б літня кухня, б веранда, В сарай, Д сарай, Е сарай, Є сарай, Г погріб в с. Василівка по вулиці Шкільній, № 13 ( тринадцять ), Миколаївського району, Одеської області, вартістю 44\~948 гривень. За будинок позивачка заплатила [PERSON], 12\~000 гривень, що в еквіваленті становило 1000 доларів США. Про отримання грошей [PERSON], написала відповідну розписку. Після отримання від позивачки грошей [PERSON], забрала з будинку свої речі, передала позивачці будинок, господарські будівлі та всю присадибну ділянку у користування і переїхала проживати в інший будинок. При від'їзді сторони обговорювали питання оформлення купівлі продажі будинку в нотаріальній конторі і вона обіцяла позивачці швидко підготувати всю необхідну для цього документацію. [PERSON], перевезла в будинок свої речі, робить в ньому ремонт, прибирає присадибну ділянку, обробляє город. Оскільки сторони виконали всі умови при здійсненні купівлі продажу житлового будинку, тобто позивачка заплатила відповідачці згідно домовленості гроші за будинок, а вона передала їй його в користування, то з 10 жовтня 2014 року позивачка добросовісно володіє житловим будинком з господарськими будівлями та всією присадибною ділянкою в с. Василівка по вулиці Шкільній, № 13, Миколаївського району, Одеської області. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в її відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі продажу будинку є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією розписки [PERSON], кошти отримала в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 4 ), копією технічної документації на житловий будинок ( а.с. 5 8 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 9 10 ). Позивачка володіє придбаним будинком та користується, оскільки мешкає в ньому, сплачує вартість комунальних послуг та утримує будинок в належному стані. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину зазначивши ,що перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з липня 2007 року , який було розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2012 року . Від сумісного життя з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. У зв'язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає , вона просить суд стягувати з аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця , починаючи з 10.10.2014 року до повноліття дитини. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно . причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву позивачки , суд знаходить вимоги позивачки обґрунтованими і підлягаючими задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні , сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з липня 2007 року , який було розірвано рішенням Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу від 19.04.2012 року . Від сумісного життя вони мають сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні . Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей які потребують допомоги, а згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі , або в частці від заробітку. Оскільки дитина , що потребує допомоги , перебуває на утриманні позивачки, то відповідач зобов'язаний виплачувати на її утримання аліменти . Розмір аліментів які просить позивачка у розмірі 1/ 4 частини заробітку відповідача , суд вважає достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини . Оскільки вимоги позивачки обґрунтовані, то суд їх задовольняє. Крім того, суд стягує з відповідача і судовий збір в доход держави, а згідно зі ст. 367 п.1 ЦПК України зазначене рішення підлягає негайному виконанню в розмірі стягнення платежів за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-26 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що син проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу на його утримання не надає. Сторони до суду не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивачка позовні вимоги змінила, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 400 грн. щомісячно, відповідач позов визнав. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Заслухавши сторони, дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 01 червня 2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с.7) Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Сторони разом не проживають, син проживає разом з матір'ю, відповідач добровільно допомогу на його утримання не надає (а.с.3). Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, син знаходиться на утриманні позивачки, відповідач не працює і добровільно матеріальну допомогу на нього не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісячно. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-21 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою до відповідача у справі про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що сторони зареєстрували шлюб 30 грудня 1997 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, аз 1260, від спільного проживання мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначала, що приблизно 2 року тому припинили спільне проживання через непорозуміння, різні погляди на життя, тому просила розірвати шлюб та залишити їй прізвище [PERSON]. 21 листопада 2014 року у попередньому судовому засіданні судом було надано сторонам строк для примирення терміном 1 (один) місяць. У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить розірвати шлюб та залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач у судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні докази, прийшов до наступного. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі ст.105 ч.3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Суд постановлює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.(ст. 112 СК України). 30 грудня 1997 року в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції у Донецькій області, аз 1260, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9). Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 10-11). Приблизно 2 роки тому сторони припинили спільне проживання через непорозуміння, різні погляди на життя, поновлювати сімейні відносини не мають наміру, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Сторони припинили сімейні стосунки в зв'язку з частими сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Суд вважає, що шлюб розпався остаточно, подальше спільне життя подружжя, примирення сторін неможливе, продовження шлюбу буде суперечить моральним засадам сім'ї. Спір про поділ спільного майна та про місце мешкання дитини відсутній. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

10 жовтня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO], у розмірі 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів його заробітку, до досягнення сином повноліття років. Шлюб між позивачем та відповідачем розірвано 11 серпня 2015 року. Позивач в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, та просила суд стягти з відповідача аліменти в твердій грошовій в розмірі 500 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням розглядати справу без його участі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню за наступних обставин. Судом встановлено, що 11 серпня 2015 року сторони розірвали шлюб, що підтверджується рішенням Ленінського районного суду від 30 липня 2015 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] [INFO]. Враховуючи положення, ст.ст. 180, 182, 184 СК України, беручи до уваги матеріальний стан позивача та відповідача, їх стан здоровя, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання сина в сумі 500 грн. 00 коп. щомісячно. Крім того, відповідно до п. 1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів, але не більше ніж за один місяць. Судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

10 жовтня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі відповідач) про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що він не може вирішити дане питання в досудовому порядку. Позивач в судове засідання не зявився, проте надав до суду телефонограмму в якій просив задовольнити позовні вимоги та розглядати справу без його участі. Відповідач в судове засідання не зявилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просила розглядати справу у її відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 18 жовтня 2014 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Іванівському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеської області, актовий запис №117, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON] Юріївну27 березня [INFO], яка після розірвання шлюбу залишається проживати разом із матірю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сімя розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у звязку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що сімя існує формально, примирення між подружжям неможливе і є всі підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З ч.1, 3 ст.88 ЦПК України вбачається, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 551 гривень 20 копійок, які суд стягує з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved