Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

11 березня 2020 року до Варвинського районного суду Чернігівської області надійшла вказана позовна заява. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що у 1992-1996 роках вона працювала в колгоспі «Україна», який було реорганізовано спочатку в КСП «Україна», потім - в СТОВ «Україна», далі - в СТОВ «Дружба-Нова». Під час розпаювання земель КСП «Україна» вона була його членом, хоча помилково не була включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» Варвинського району Чернігівської області, який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії ЧНВ 00001, виданого 14 липня 1994 року Варвинською селищною радою народних депутатів. Внаслідок цієї помилки їй не було видано сертифікат на право на земельну частку (пай) і не виділено земельну ділянку в натурі. Коли у грудні 2019 року вона звернулась до Варвинської районної державної адміністрації та Варвинської селищної ради із заявами про виготовлення на її ім`я сертифіката на право на земельну частку (пай), їй було відмовлено та запропоновано звернутися до суду. На запит її представника СТОВ «Дружба-Нова» повідомило, що в документах за 1995-1996 роки, які зберігаються у товаристві, не виявлено рішення про звільнення [PERSON] та виведення її з членів КСП «Україна». На підставі ст. 14 Конституції України, ст. ст. 1, 5, 152 ЗК України, ст.ст. 1, 2, 5 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV, Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» просить визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області. Провадження у справі відкрито 13 березня 2020 року та призначено підготовче судове засідання на 10 квітня 2020 року. 07 квітня 2020 року надійшов відзив представника відповідача СТОВ «Дружба-Нова» на позовну заяву (а.с. 139-145). Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року за клопотанням позивача до участі у справі залучено в якості співвідповідача Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с. 162). 21 квітня 2020 року надійшов відзив відповідача Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області (а.с. 178-180). Ухвалою суду від 30 червня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 14 липня 2020 року. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу за її відсутності. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів. Представник відповідача Варвинської районної державної адміністрації Чернігівської області в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява в.о. голови райдержадміністрації про розгляд справи за відсутності представника райдержадміністрації, відповідно до якої проти заявлених позовних вимог не заперечують (а.с. 22, том 2). Відповідач Варвинська селищна рада свого представника в судове засідання не направила. Від в.о. селищного голови надійшла заява про розгляд справи без їх участі, в якій заперечень щодо позовних вимог не висловлено, по суті спору покладаються на розсуд суду (а.с. 136, том 1). Представник відповідача СТОВ «Дружба-Нова» в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлена належним чином, подала відзив на позовну заяву (а.с. 139-145, том 1), у якому заперечує проти позову, оскільки позивач не надала доказів на підтвердження її членства в КСП «Україна». Якщо трудові відносини особи з колективом виникли на підставі трудового договору, а не членства у цьому колективі, то такі відносини не передбачають права на одержання земельної частки (паю). Крім того, просить застосувати наслідки спливу строку позовної давності. Наголошує, що СТОВ «Дружба-Нова» жодним чином не порушує та не оспорює прав позивача на земельну частку (пай), а тому у товариства відсутній обов`язок відповідати за позовом. Представник відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, подали відзив на позовну заяву (а.с. 178-180, том 1), відповідно до якого позов не визнають та просять відмовити у його задоволенні на тій підставі, що вони є неналежним відповідачем по справі, адже право на земельну частку (пай) виділяється із земель колективної власності певного КСП, а не просто на території громади, де є землі державної, комунальної та приватної власності, а також землі колективної власності інших КСП. Вони дійсно розпоряджаються землями сільськогосподарського призначення державної власності на території Чернігівської області, але заявлений спір стосується визнання права на земельну частку (пай) у колективній власності КСП «Україна», до розпорядження землями якого вони не мають жодного відношення. Крім того, зазначають, що позивачем не підтверджено її членство в КСП «Україна» на час здійснення паювання. Водночас просять відмовити у задоволенні позову також з підстави пропуску строку позовної давності, оскільки [PERSON] не довела, що з 1994 року не могла дізнатися про порушення свого права на земельну частку (пай), адже, виявивши розумний ступінь добросовісності, вона могла дізнатися про видачу КСП «Україні» державного акта на право колективної власності на землю, ознайомитись зі списком громадян-членів КСП, оспорити ненадання їй сертифіката. Просять розглядати справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити з таких підстав. З 1956 року на території смт Варва працював колгосп «Україна», який 10 жовтня 1992 року припинив свою діяльність, а на його базі було створено КСП «Україна», яке є юридичним правонаступником колгоспу «Україна». 24 лютого 2000 року на базі КСП «Україна» створено СТОВ «Україна», яке 23 жовтня 2015 року припинено шляхом приєднання до СТОВ «Дружба-Нова», що підтверджується архівною довідкою (а.с. 10, 11, том 1). 14 липня 1994 року на підставі рішення 1-ї сесії 22-го скликання Варвинської селищної ради колективному сільськогосподарському підприємству «Україна» на території Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області було видано державний акт на право колективної власності на землю серії ЧНВ 00001, відповідно до якого передано у колективну власність 2598,7 гектарів землі для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 15, том 1). Довідкою начальника відділу у Варвинському районі Міжрайонного управління у Варвинському та Срібнянському районах Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області підтверджується, що позивач [PERSON] не включена до списку громадян - членів колективного сільськогосподарського підприємства, який є додатком до державного акта на право колективної власності на землю серії ЧНВ 00001, а згідно з книгою сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Варвинською РДА на території Варвинської селищної ради сертифікат на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не реєструвався (а.с. 14, том 1). У грудні 2019 року Варвинська районна державна адміністрація та Варвинська селищна рада відмовили [PERSON] у виготовленні сертифіката на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектари (а.с. 12, 13, том 1). Копією довідки СТОВ «Дружба-Нова» №266 від 02 грудня 2019 року та копіями витягів з книг обліку розрахунків по оплаті праці за 1992-1996 роки підтверджується, що в період з вересня 1992 року до грудня 1996 року позивачка [PERSON] перебувала у трудових відносинах з КСП «Україна» та отримувала заробітну плату (а.с. 16, 19-120, том 1). Проте у наданих Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області копіях подання для призначення пенсії та трудової книжки запис про роботу в КСП «Україна» відсутній (а.с. 219-222, 223, том 1). З довідок СТОВ «Дружба-Нова» вбачається, що товариство не володіє інформацією про перелік членів КСП «Україна»; у списку осіб, що мають право на отримання майна зі складу уточненого пайового фонду колишнього КСП «Україна», затвердженого Протоколом загальних зборів колишніх членів колективного сільськогосподарського підприємства «Україна» від 30 березня 2017 року №1, [PERSON] відсутня; у протоколах засідання правління КСП «Україна» за період з 1992 по 1997 рік не виявлено рішення про прийом на роботу та у члени КСП «Україна» [PERSON] та звільнення [PERSON] і виведення її із членів КСП «Україна» (а.с. 17, 188-189, 197, том 1). Архівною довідкою від 18 червня 2020 року також підтверджується, що у протоколах засідань правління колгоспу «Україна» та КСП «Україна» за 1992-1996 роки, які знаходяться в архівних фондах архівного відділу Варвинської РДА, не виявлено рішення про прийом-звільнення [PERSON] та виведення її з членів КСП «Україна» (а.с. 4, том 2). Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-ІV визначено, що право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку; громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом; громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай). Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Згідно зі ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 6 листа Верховного Суду України від 29 жовтня 2008 року № 19-3767/0/8-08, при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно перевіряти наявність підстав, передбачених Указом Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям», відповідно до пункту 2 якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі - СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - САТ), у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в КСП, СК чи САТ, а про наявність трудових відносин з ними. Наведене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 06 листопада 2019 року в цивільній справі №611/10/17. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. У трудовій книжці позивача відсутні відомості як про роботу, так і про її членство в КСП «Україна» на день видачі державного акта про право колективної власності на землю. Позивачем не подано до суду жодних документів, які б підтверджували факт прийняття її в члени колгоспу (КСП), наприклад, протоколу зборів колгоспників КСП «Україна», протоколу засідання правління колгоспу тощо. Не надано і копію статуту КСП «Україна», яке б містило відомості про порядок набуття членства в товаристві та порядок виходу. Проаналізувавши наведені правові норми, правовідносини та обставини справи, суд констатує, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували право позивача на земельну частку (пай) розміром 4,5 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться на території Варвинської селищної ради Варвинського району Чернігівської області. Щодо заяв відповідачів Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» та Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області про застосування наслідків спливу строку позовної давності суд приходить до наступних висновків. Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин до 01 січня 2004 року, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки. Відповідно до статті 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. Проте відповідно до правих висновків Великої Палати Верховного Суду №910/18560/16 від 04 грудня 2018 року та №522/1029/18 від 18 грудня 2019 року позовна давність має застосуватися виключно, коли позовні вимоги визнано обґрунтованими і доведеними. Якщо ж позов необґрунтований, суд відмовляє в його задоволенні з підстав необґрунтованості. За таких обставин у задоволенні позовних вимог [PERSON] слід відмовити у зв`язку з їх необґрунтованістю. Окремо, суд звертає увагу на те, що заперечення відповідача - Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, про те, що вони є неналежним відповідачем у справі, не заслуговують на увагу, оскільки за змістом пункту 1 Положення про Державну службу України з питань геодезії, картографії та кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14 січня 2015 року № 15, Державна служба України з питань геодезії, картографії та кадастру (Держгеокадастр) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра аграрної політики та продовольства і який реалізує державну політику у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою, у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості ґрунтів. Отже, Головне управління Держгеокадастру у Чернігівській області, до повноважень якого належить питання розпорядження земельними ділянками сільськогосподарського призначення, є належним відповідачем у справі за позовом про визнання права на земельну частку (пай), що узгоджується з правовим висновком Верховного Суду від 22 квітня 2019 року у справі № 171/2030/17. Крім того, суд вважає безпідставними і заперечення відповідача Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Дружба-Нова» в частині відсутності посилання у позові на те, як саме цей відповідач порушив права позивача, оскільки позов заявлено з підстав неможливості оформлення права на земельну частку (пай) в позасудовому порядку, що є окремою підставою для звернення до суду. Зважаючи на наведене, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed