Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

12.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить визначити місце проживання сина [PERSON], [INFO], разом з позивачем, який зареєстрований та проживає за адресою: [INFO]. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 12.04.2003 року по жовтень 2011 року він перебував з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 12.10.2011 року розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з відповідачем. Вказав, що до теперішнього часу вони з відповідачем не дійшли згоди щодо місця проживання сина, який досяг 10 років і може приймати участь щодо визначення свого місця проживання шляхом надання особистої прихильності одному з батьків. Вважає, що в інтересах сина проживати разом з позивачем, а не з його матірю, яка виховує ще двох малолітніх дітей від різних чоловіків. Позивач є інвалідом ІІ групи, не працює, але має велике підсобне господарство, як джерело доходу, тому має достатньо часу відводити дитину до школи, займатися з ним, гуляти та іншим чином піклуватися про нього, а також можливість створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дитини, задовольнити гармонійний розвиток його особистості в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Проживає разом з дружиною, спільних дітей не мають, остання має сили та бажання доглядати за його сином у випадку його відсутності вдома, що саме остання й робила, коли син перебував у нього під час канікул. В той час, як, на думку позивача, відповідач не має достатнього постійного доходу для матеріального забезпечення умов проживання їх сина, оскільки мешкає в житловому будинку, що належить батькам її чоловіка, які також проживають в ньому. Будинок в повному обсязі не облаштований всім необхідним для розвитку дитини, де не забезпечені умови для нормального розвитку дитини, його навчання. Син, коли приїжджає до позивача, постійно скаржиться йому на взаємовідносини з матірю, тому що вона не приділяє уваги йому, а більше приділяє увагу молодшим брату та сестрі. В сімї [PERSON] син постійно доглядає за дворічним братом, а саме спить з ним, розігріває йому їжу та годує. Зі слів сина мати погрожує віддати всіх дітей до дитячого будинку або покінчити життя самогубством, в сімї постійно бракує грошей. Вказав, що проживає в одноповерховому житловому будинку з сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Цей будинок на даний час належить батьку позивача, який заповів своєму онукові - сину позивача. В будинку обладнана кімната для дитини, щоб він міг мати здоровий сон, навчатися та гратися. Дружина позивача та його син мають добрі стосунки. З самого дитинства він постійно піклується про сина, допомагає матеріально, на канікулах син постійно приїжджає до нього. На протязі всього часу з моменту розірвання шлюбу з відповідачем син [PERSON] постійно виявляє бажання жити разом з позивачем, тому що дуже привязаний до нього та подобається проживати у батька. Як зазначає позивач, проживання сина разом з ним відповідає інтересам дитини. Позивач не має наміру чинити перешкоди для спілкування відповідача з сином, а готовий зі свого боку всіма силами сприяти тому, щоб дитина через розлучення батьків не була позбавлена піклування матері. Вказав, що спиртними напоями не зловживає, не палить, за місцем проживання і колишньої роботи характеризується позитивно, добре відноситься до свого сина. Вважає, що перебування сина в сімї відповідача негативно впливає на його виховання та здоровя, а позивач хоче дати йому освіту і добробут. В судовому засіданні позивач та його представник [PERSON], що діє на підставі довіреності, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити. Підтвердили викладені в позовній заяві обставини. При цьому позивач пояснив, що до розлучення проживали разом. 12.10.2011 році за рішенням суду шлюб між ними було розірвано. Цим же рішенням суду визначено місце проживання [PERSON] разом з матірю та стягнуто з нього аліменти у визначеному судом розмірі на його утримання, хоча про це ніхто не просив. Вказав, що дитина на канікулах перебуває в нього, але часто відповідач не дозволяє йому забирати сина. Раніше син боявся матері, яка погрожувала здати його до дитбудинку, тому не висловлював бажання жити в нього, але в липні 2016 року, коли черговий раз був на канікулах, після розмови з відповідачем син попросився жити в нього, оскільки відповідач знову погрожувала сину в разі його переїзду. Представник позивача доповнила, що [PERSON] єдина дитина в сімї позивача, тому всім забезпечений. При цьому дружина позивача не заперечує проти того, щоб дитина мала окрему кімнату в житловому будинку. Позивач має гроші на депозиті та отримує проценти, огород 42 соток. [PERSON] приїхав на канікули до позивача та залишився в батька. Відповідач та її представник [PERSON], що діє на підставі довіреності, спочатку заперечували проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що дитина повинна проживати разом з матірю та не підтвердження позивачем дійсного матеріального стану щодо можливості забезпечити повноцінний розвиток сина, оскільки останній, починаючи з квітня 2016 року має заборгованість по сплаті аліментів. В ході розгляду справи сторони дійшли згоди про зміну місця проживання дитини, відповідач не заперечувала проти задоволення позовних вимог з урахуванням бажання дитини. Згідно письмових пояснень від 28.10.2016 року, наданих в присутності педагога [PERSON], малолітній [PERSON], [INFO], висловив бажання проживати в [INFO] разом з батьком позивачем у справі. Представники третіх осіб проти задоволення позову не заперечили. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що батьками [PERSON],[INFO], значаться [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-БП № 132464, повторно виданого в липні 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Лебединського районного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 02. Рішенням Лебединського районного суду Сумської області від 12.10.2011 року шлюб між сторонами розірвано. Цим же рішеням неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], залишено на проживання з матірю. Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Суд приймає до уваги, що судове рішення не містить позовних вимог в даній частині та обґрунтування висновку суду. З довідки № 02-35/462 від 05.08.2016 року, виданої Великовисторопською сільською радою Лебединського району Сумської області, слідує, що [PERSON] за місцем проживання та реєстрації за адресою: вул. Бережна, 23, с. Великий Вистороп Лебединського району Сумської області, має наступний склад сімї: дружина [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], який проживає без реєстрації. Позивач [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи, на даний час лікування не потребує (довідка № 314 від 03.08.2016 року). Перебуває на обліку в Лебединському ОУПФУ Сумської області на обліку, де отримує пенсію по інвалідності ІІ групи внаслідок загального захворювання, розмір якої, зокрема, за липень 2016 року становить 1353 грн. З довідки-характеристики № 02-14 від 07.10.2015 року, виданої виконавчим комітетом Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області, слідує, що [PERSON] на території сільської ради зареєстрований та проживає разом з дружиною. Знаходиться на пенсії по інвалідності. Має сина від першого шлюбу, який в період шкільних канікул перебуває на відпочинку в сімї. За період проживання [PERSON] зарекомендував себе з позитивної сторони. Порушень громадської дисципліни не має з сусідами перебуває в нормальних стосунках. Спиртні напої не вживає, не палить. Згідно наданої позивачем заяви його дружини [PERSON] від 05.08.2016 року, посвідченої секретарем Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області, зареєстрованої в реєстрі за № 67, остання не заперечує, щоб неповнолітній [PERSON] проживав в їхній сімї за його бажанням. Також не заперечує використовувати для утримання та виховання сина її чоловіка її грошові збереження, які знаходяться в Приват банку в розмірі 150000 грн., 4000 доларів США. Зазначила, що [PERSON] на даний час проживає за адресою: [INFO]. Згідно технічного паспорту, виданого 11.08.2006 року КП «Бюро технічної інвентаризації» виконавчого комітету Лебединської міської ради, квартира [ADDRESS], належить [PERSON] - батькові позивача. [PERSON], [INFO], заповів своєму онукові [PERSON], [INFO], все своє майно, яке буде належати йому на день смерті, де б воно не знаходилось і з чого б не складалося, що підтверджується заповітом від 07.05.2014 року, посвідченим секретарем виконавчого комітету Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області, зареєстрованого в реєстрі за № 17. З акту обстеження умов проживання від 29.07.2016 року, складеного головним спеціалістом служби у справах дітей Лебединської районної державної адміністрації Сумської області [PERSON], працівником Великовисторопської сільської ради Лебединського району Сумської області [PERSON], слідує, що будинок № 23 по вул. Бережна в с. Великий Вистороп Лебединського району Сумської області має пічне та газове опалення. Сімя проживає за рахунок пенсії по інвалідності та відсотків по депозиту. Зі слів [PERSON] їхній середньомісячний заробіток складає 3500 грн. Син [PERSON] проживає в окремій кімнаті, має місце відпочинку. Житлово-побутові умови проживання в сімї задовільні. В підсобному господарстві утримують телицю, кіз, качок та курей. Також мають земельну ділянку загальною площею 0,42 га. Для виховання та розвитку дитини створені задовільні умови, стосунки в сімї дружні. З малолітнім [PERSON] проведено бесіду щодо його намірів по визначенню його місця проживання, так як до 17.06.2016 року дитина проживала разом з матірю в с. Олександрівка, в результаті якої останній висловив бажання проживати в сімї батька через конфліктні ситуації з матірю. Згідно характеристики Великовисторопського НВК ЗОШ І-ІІ ст. ДНЗ № 39 від 28.09.2016 року з 01.09.2016 року [PERSON] прийшов навчатися у НВК до 7-го класу, так як хлопець вже навчався в 1-му класі з цими учнями, то ніяких проблем у спілкуванні з ними у [PERSON] не виникло. Діти доброзичливо прийняли [PERSON]. Якщо йому потрібна допомога, то вони радо надають її. [PERSON] має багато друзів серед учнів школи. За місяць навчання у школі він зарекомендував себе як учень, який може навчатися на достатньому рівні навчальних досягнень. Активний на уроках, слухає вчителів, ерудований. На запитання вчителів на уроках надає змістовні відповіді, має хорошу пам'ять. Правильно відтворює математичні правила, вміє застосовувати їх до розвязування алгебраїчних виразів та геометричних задач. Поведінка на уроках та на перерві добра. [PERSON] забезпечений всім необхідним учнівським приладдям та підручниками для навчання та виконання домашніх завдань. Батько та його дружина [PERSON] цікавляться навчанням [PERSON]. Приходять до школи, спілкуються з вчителями та класним керівником, вболівають за навчальні досягнення [PERSON], перевіряють на надають допомогу у виконання домашніх завдань. Аналізуючи надані докази, слід відзначити, що батько [PERSON] приймає активну участь у здоровї, вихованні свого сина. Згідно рішення Лебединського районного суду Сумської області [PERSON] визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 23 по вул. Бережна в с. В.Вистороп Лебединського району Сумської області. З довідки № 02-21/229 від 08.09.2016 року слідує, що відповідач на даний час проживає без реєстрації місця проживання за адресою: [INFO]. За висновком № 01-30/2981 від 09.11.2016 року орган опіки і піклування Лебединської районної державної адміністрації Сумської області враховуючи, що після початку розгляду даної справи у Валківському районному суді Харківської області матірю дитини [PERSON] була написана заява до Олександрівської ЗОШ Валківського району Харківської області про переведення сина на навчання до іншого закладу та надання нею 28.10.2016 року в судове засідання письмової заяви про визнання нею позовних вимог щодо визначення місця проживання дитини з батьком, вважає за доцільне визначити місце проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком [PERSON] Відповідно до ч.1 ст.9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої\~\~Постановою\~\~ВР\~\~№789-ХІІ від\~\~27.02.91 року,\~держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до принципу 7 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1959 року, найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за його навчання; ця відповідальність покладена перш за все на батьків. Відповідно до принципу 6 цієї Декларації дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітню дитину не слід, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, розлучати зі своєю матір'ю. Відповідно до ч.2 ст.160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно ч.1, ч.2 ст.161 цього Кодексу, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган\~опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Визначаючи місце проживання дітей разом з матір'ю, суд виходить із ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, прихильності дітей до кожного з них, а також висновку органу опіки та піклування з цього питання. При цьому суд насамперед виходить з інтересів самої дитини, враховуючи сталі соціальні звязки, місце навчання, його психологічний стан, тобто з балансу між інтересами дітей, правами батьків на виховання дітей та обовязком батьків діяти при цьому лише в їх інтересах. З огляду на викладене, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення вимог позивача, оскільки наведені докази свідчать про бажання самої дитини проживати разом з батьком, а також той факт, що в позивача наявні необхідні умови для проживання, виховання та забезпечення свого сина всім необхідним.

Outcome: approved