Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

12 вересня 2014 р. позивачка звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] та [PERSON], 3-тя особа: реєстраційна служба Куп'янського МРУЮ, про визнання права власності на земельну ділянку, вказавши наступне. Вона є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою : [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідчений 19 грудня 2006 р. державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори та зареєстрований в реєстрі за № 1-7829. При зверненні до реєстраційної служби Куп'янського МРУЮ для оформлення права власності на земельну ділянку, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за зазначеною адресою, їй усно було відмовлено у державній реєстрації права власності. Даний житловий будинок належав відповідачам на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих 05 грудня 2006 р. Куп'янською державною нотаріальною конторою на ім'я відповідачів по ? частині будинку за кожним. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору купівлі-продажу, житловий будинок з надвірними будівлями розташований на земельній ділянці площею 0,0581 га, наданій для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, яка належала померлій [INFO] [PERSON], спадщину після смерті якої оформили продавці [PERSON] та [PERSON], одержали свідоцтва про право на спадщину за законом, але державних актів на право на земельну ділянку ще не одержали. Згідно листа Управління Держземагенства у Куп'янському районі станом на 02 червня 2014 р. відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 452262 від 01 серпня 2005 р., у приватній власності [PERSON] знаходилась вказана земельна ділянка за цільовим призначенням - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Однак, до теперішнього часу відповідачі так і не отримали державні акти на право власності на вказану земельну ділянку на своє ім'я. У зв'язку з тим, що через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу вона не має можливості зареєструвати своє право власності на дану земельну ділянку, тому змушена була звернутись з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просить їх задовольнити. Також просить суд розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Відповідачка [PERSON] в судове засідання також не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, заперечень проти задоволення позовних вимог не має. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся через засоби масової інформації, що підтверджується оголошенням в газеті «Урядовий Кур'єр». Представник 3-ї особи: реєстраційної служби Куп'янського МРУЮ в судове засідання також не з'явився, по заяві про розгляд справи в їх відсутність, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. Фіксація судового процесу технічними засобами не проводилась, згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку в [ADDRESS], серії ЯА № 452264, виданого 01 серпня 2005 р. начальником Куп'янського міського відділу земельних ресурсів та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010567400129, він був виданий на ім'я [PERSON] (а.с. 16). Відповідно до плану меж та кадастрового плану даної земельної ділянки, зазначеної за кадастровим номером: 6310700000:45:001:0022, її загальна площа складає - 0,0581 га (а.с. 16 з.с.). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, укладеного 19 грудня 2006 р. між позивачкою та [PERSON], яка діяла в інтересах довірителів-відповідачів, посвідченого державним нотаріусом Куп'янської державної нотаріальної контори, позивачка придбала житловий будинок з надвірними будівлями за вищевказаною адресою, що розташований на земельній ділянці площею 0,0581 га, наданій для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за 16 500,00 грн. Також в договорі зазначено, що відчужуваний житловий будинок належав відповідачам на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, виданих Куп'янською державною нотаріальною конторою 05 грудня 2006 р. по ? частині (а.с. 6-7). Витягом з Державного реєстру правочинів № 3336227 від 19 грудня 2006 р., підтверджується, що позивачка згідно договору купівлі-продажу являється набувачем житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: [ADDRESS], а відчужувачами є відповідачі (а.с. 8). З Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13002486, наданого Куп'янським БТІ 21 грудня 2006 р. вбачається, що позивачка зазначена як власник 1/1 частки будинку з надвірними будівлями за вищевказаною адресою на підставі договору купівлі-продажу (а.с. 8). Згідно технічного паспорту на зазначений житловий будинок, виготовленого КП «Куп'янське БТІ», позивачка вказана як власник будинку (а.с. 10-13). Відповідно до повідомлення Управління Держземагенства у Куп'янському районі від 02 червня 2014 р. за № 29-20.03.0.04-1154/2-14, [PERSON] на праві власності, згідно вказаного державного акту, належала земельна ділянка загальною площею - 0,0581 га, на якій розташований даний будинок, нормативна грошова оцінка якої, станом на 01 січня 2014 р. становить - 52585, 72 грн. (а.с. 15). Згідно довідки № 2815 від 15 липня 2014 р., позивачка дійсно зареєстрована та проживає в [ADDRESS] (а.с. 14). Відповідно до положень ст. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Згідно п. 1 Порядку здійснення відмітки про перехід права власності на земельну ділянку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06 травня 2009 р. за № 439, на земельну ділянку, набуту у власність із земель приватної власності без зміни її меж та цільового призначення, на державному акті на право приватної власності на землю проставляється відмітка про перехід права власності. Згідно ст. 377 ЦК України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв'язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об'єкти. Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об'єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об'єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі переходу права власності на будинок або його частину від однієї особи до іншої за договором довічного утримання право на земельну ділянку переходить на умовах, на яких ця земельна ділянка належала попередньому землевласнику (землекористувачу). У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. З ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує право власності. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ст. 1299 ЦК України, якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов'язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації цього майна. Статтею 141 ЗК України передбачено підстави припинення права користування земельною ділянкою. Відповідно до ст. 346 ЦК України, право власності припиняється, зокрема, у разі відчуження власником свого майна. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належність вказує на наявність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] в повному обсязі та визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку.

Outcome: approved