Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

10 грудня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що йому на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу від 30.11.2006 року належить житловий будинок [ADDRESS] У вказаному будинку зареєстрований він та відповідач [PERSON], але остання не проживає з 2012 року. Посилаючись на те, що відповідач не проживає за вказаною адресою, особисті речі відповідача в будинку відсутні, всі комунальні послуги позивач сплачує особисто, відповідач не користується будинком, проживає за іншою адресою, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги повністю, пояснив, що він є власником житлового будинку. Відповідач є його колишньою дружиною, однак остання з 2012 року припинила проживати в житловому будинку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, судом належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про причину неявки суду не повідомив. Відповідно до п.4 ст.169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. За згодою позивача суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, відповідно до ст. 11 ЦПК України, допитавши свідка [PERSON], суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] за договором купівлі-продажу від 13.11.2006 року набув право власності на цілий садовий будинок, який знаходився за адресою [ADDRESS]. На підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 27.02.2009 року за № 63 за вказаним садовим будинком був закріплений новий номер « [NUMBER]» замість старого « [NUMBER]». В подальшому позивачу на підставі рішення виконкому Вознесенської міської ради від 15.04.2010 року № 101 було видане Свідоцтво про право власності на нерухоме майно - житловий будинок, що розташований за адресою [ADDRESS]. Право власності на вказане нерухоме майно зареєстровано в Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно 21.04.2010 року. (а.с.9-10). Відповідно до будинкової книги для прописки громадян, що проживають в [ADDRESS] у вказаному житловому будинку зареєстровані позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 10.08.2010 року. В судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] є колишньою дружиною позивача [PERSON] Згідно рішення Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 09 листопада 2009 року сторони перебували у шлюбі з 19 березня 2009 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між ними було розірвано 13 листопада 2012 року. (а.с.12) Також в судовому засіданні було встановлено, що відповідач [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] не проживає з 24 серпня 2012 року, що підтверджується довідкою голови вуличного комітету від 10 грудня 2013 року (а.с.15). В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], який також підтвердив, що відповідач не проживає в житловому будинку з 2012 року. Відповідно до ст..405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином наданими позивачем суду доказами доведений факт відсутності відповідача [PERSON] в житловому будинку [ADDRESS] понад встановлені ст.405 ЦК України строки. Враховуючи викладене, оскільки судом було встановлено, що в будинку відповідач не проживає, особисті речі відповідача відсутні, то суд вважає що позовні вимоги [PERSON] про визнання [PERSON] такою, що втратила право на користування жилим приміщенням обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Outcome: approved