Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

11.03.2014 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. Відповідачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі: свідоцтва № 5719 про право власності на житло, виданого 10.01.1995 року фондом комунального майна згідно розпорядження № 21 від 06.01.1995 року (1 / 2 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 08.12.2000 року державним нотаріусом першої Алчевської державної нотаріальної контори Луганської області Кобалія І.В., за реєстраційним № 1-1091. Право власності на дану квартиру належним чином зареєстровано за відповідачем в КП «АБТІ». 18.01.2014 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу спірної квартири, у зв'язку з чим продавець отримала від покупця 80000 гривень в рахунок вартості належного їй нерухомого майна, а відповідач надала йому розписку та передала правовстановлюючі документи та ключі від квартири. Однак, посвідчити правочин купівлі-продажу спірної квартири в нотаріальній конторі сторони не можуть, оскільки відповідач, отримавши гроші за продану квартиру, уникає зустрічі з ним, посилаючись на те, що їй тяжко, через похилий вік, самотужки займатися питаннями, пов'язаними з отриманням документів, необхідних для складання договору купівлі-продажу квартири через нотаріальну контору. Згодом, коли сторони звернулися до нотаріуса з метою посвідчити договір купівлі-продажу спірного нерухомого майна, отримали відмову, оскільки у документах, наданих відповідачем нотаріусу, бракувало звіту про незалежну експертну оцінку відчужуваної квартири. Позивач бажає найближчим часом зареєструвати спірну квартиру на своє ім'я, вважаючи себе повноправним власником цієї квартири, проте не може цього зробити, не маючи документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності. Ці обставини змусили позивача звернутися з позовом до суду, в якому просить визнати дійсним договір купівлі-продажу спірної квартири, який відбувся 18.01.2014 року між ним та відповідачем, та визнати за ним право власності на спірну квартиру. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON], є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Так, згідно свідоцтва № 5719 про право власності на житло, виданого 10.01.1995 року фондом комунального майна згідно розпорядження № 21 від 06.01.1995 року (1 / 2 частка) та свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 08.12.2000 року державним нотаріусом першої Алчевської державної нотаріальної контори Луганської області Кобалія І.В., за реєстраційним № 1-1091, [PERSON] належить на праві приватної власності квартира [ADDRESS] (а.с. 9, 10). Право власності на дану квартиру належним чином зареєстровано за відповідачем в КП «АБТІ» за реєстраційним № 554 в книзі № 62 (а.с. 9 зворот, 11). Згідно ст. 328 ЦК України право власності отримується на підставах, не заборонених законом. Право власності передбачається таким, що виникло правомірно, якщо інше прямо не виходить із закону або незаконність придбання права власності не встановлена судом. [PERSON], як продавець, передала у власність [PERSON], як покупцю, правовстановлюючі документи та ключі від квартири, а останній у свою чергу сплатив їй вартість за квартиру у розмірі 80000, 00 (вісімдесят тисяч) гривень, про що продавець написала розписку (а.с. 16). Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до листа, наданого 25.02.2014 року приватним нотаріусом Алчевського міського нотаріального округу Луганської області [PERSON], у посвідченні вищенаведеного договору купівлі-продажу спірної квартири сторонам відмовлено, у зв'язку з тим, що не надано звіт про незалежну експертну оцінку нерухомого майна (а.с. 18). У відповідності з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки фактично умови договору купівлі-продажу сторонами були виконані, то суд вважає, що цей договір можливо визнати таким, що відбувся, та визнати право власності за [PERSON] на квартиру [ADDRESS]. На підставі викладеного та

Outcome: approved