Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

11.07.2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою та просить стягнути з відповідача - [PERSON], аліменти на утримання доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач зазначила, вони з відповідачем не проживають разом з жовтня 2012 року і стосунки не підтримують, діти знаходяться на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча працює та отримує постійний дохід, тому вона була вимушена звернутися до суду з позовом. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала по підставах, викладених в позовній заяві. Не заперечує проти заочного розгляду справи, про що надала письмову заяву. Відповідач про розгляд справи повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за місцем його реєстрації поштовими повідомленнями викликався у судові засідання. Відповідно до ст.74 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомлений про місце і час розгляду справи. Відповідно до ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення, з урахуванням того, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Приймаючи до уваги, що позивач у своїй заяві не заперечує проти заочного розгляду справи, суд згідно зі ст. 224 ЦПК України ухвалив заочний розгляд справи. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, оцінивши надані суду докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. 29 квітня 2011 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів 2011 року квітня місяця 29 числа зроблено відповідний актовий запис за № 112 та видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER]. Згідно свідоцтва про народження, дочка - [PERSON] народилася 01.09.2011 року, про що в книзі реєстрації народжень 2011 року вересня місяця 13 числа зроблено відповідний запис № 555, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про народження, дочка - [PERSON] народилася 23.06.2013 року, про що в книзі реєстрації народжень 2013 року липня місяця 09 числа зроблено відповідний запис № 386, батьками записані [PERSON] та [PERSON]. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, працює та має постійний дохід. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.1 ст.183 цього ж Кодексу частка заробітку/доходу/, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом та ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із наведених доказів вбачається, що сторони проживають окремо, позивачка виховує і утримує дітей сама, відповідач має можливість утримувати дітей, так як здоровий, інших утриманців не має, непрацездатних батьків не має, а тому позивач доказала своє право на стягнення аліментів з відповідача на утримання їх дітей. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави в сумі 243,60 гривень. Згідно статті 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved