Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-19 00:00:00

11.12.2014 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що з 18.10.2010 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано у Судововишнянській міській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом № 40. Вказує, що сімейне життя у неї з відповідачем не склалося, оскільки останній ніде не працює, зловживає спиртними напоями, зовсім її зневажає та дозволяє собі піднести на неї руку. Стверджує, що, оскільки у них немає дітей, просила відповідача розірвати шлюб в позасудовому порядку, однак такий відмовляється звернутися в ДРАЦС із спільною заявою. З огляду на наведене, та те що й надалі перебувати у таких шлюбних відносинах вона не має наміру, просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстровано 18.10.2010 року у Судововишнянській міській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом № 40. Вимоги позовної заяви підтримано в судовому засіданні позивачкою. Відповідач був своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, однак в суд не з'явився, не повідомив про причини своєї неявки, а також не надіслав клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене та беручи до уваги думку позивача, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідача і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Встановлено, що сторони 18 жовтня 2010р. уклали шлюб, який зареєстрували у Судововишнянській міській раді Мостиського району Львівської області за актовим записом №40. Від даного шлюбу в сторін не мам спільних дітей. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, зазначаючи, що не підтримує з відповідачем шлюбних відносин, примирення між ними не можливе, втратили одне до одного почуття любові та поваги, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються поясненнями позивачки, свідоцтвом про шлюб між сторонами, копією паспорта позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позивачка скористалася таким правом та звернулася до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином, суд вважає, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя ([PERSON] і [PERSON]) та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим пред'явлений позов підлягає до задоволення. Понесені позивачкою судові витрати, як вважає суд, слід залишити за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved