Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-14 00:00:00

11 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Чотирнадцята Київська державна нотаріальна контора, у якому просила: скасувати арешт з квартири [ADDRESS] , який було накладено постановою про арешт майна боржника та заборони на його відчуження серії АК №251853 від 02.09.20004 державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, правонаступник - Подільський районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ); скасувати заборону на відчуження належної позивачу на праві власності квартири [ADDRESS] , зареєстрованому в Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна четвертою Київською державною нотаріальною конторою 09 вересня 2004 року за № 1290488 на підставі листа виконавчого органу - ВДВС Подільського РУЮ м.Києва. В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником квартири [ADDRESS] . У червні 2020 року їй стало відомо, що на вказану квартиру накладено арешт та оголошена заборона на її відчуження постановою відповідача. 24.06.2020 вона звернулася до відповідача з письмовим запитом. 09.07.2020 позивачу була надана відповідь, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що станом на 07.07.2020 виконавчі документи про стягнення з позивача на виконанні у відділі не перебувають, надати більш детальну інформацію не виявляється можливим, оскільки реєстр ЄДР «ВП-Виконавець» почав діяти з 2006 року; відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.11.2008 №2274/5 строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становив 3 (три) роки; після проходження цього строку виконавчі провадження вилучаються для знищення; рекомендовано у разі необхідності зняття арешту з квартири звернутися з позовом до суду. 24.07.2020 позивач також звернулася до Київського державного нотаріального архіву, їй було надано копії постанови про арешт майна боржника та заборони на його відчуження серії АК №251853 від 02.09.2004, що видана державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, відповідно до якої було накладено зазначений арешт на її квартиру. Однак після повторного звернення 05.08.2020 до відповідача, вона повторно отримала аналогічну відповідь від 26.08.2020, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 18 серпня 2020 року ніяких виконавчих документів стосовно позивача у відділі на виконанні не перебуває та рекомендовано звернутися в суд з позовом про зняття арешту з квартири. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.09.2020 суддею у справі визначено [PERSON] . Надалі 28.04.2021 у справі проведено повторний автоматизований розподіл справи у зв`язку із звільненням з посади судді [PERSON] та визначено головуючим суддею (суддею-доповідачем) у справі Якимець О.І. 05 травня 2021 року ухвалою суду прийнято до розгляду зазначену позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 09.07.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами ззагального позовного провадження. У судове засідання позивач не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач не з`явився, на адресу суду надійшла заява, в якій просить розгляд справи проводити без участі відповідача. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження станом на 02.04.2021 виконавчі документи про стягнення з позивача на виконанні у відділі не перебували та не перебувають. Надати інформацію на підставі якого виконавчого документу було відкрито виконавче провадження, накладено арешт на нерухоме майно, яке належить [PERSON] , не виявляється можливим, оскільки реєстр ЄДР «ВП-Виконавець» почав діяти з 2006 року. Відповідно до номенклатури справ Відділу, п. 9.9. наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (втрата чинності від 19.07.2017), розділу XI п. 2 наказу Міністерства юстиції України від 07.06.2017 № 1829/5 «Про затвердження Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями» строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, а виконавчих проваджень про стягнення штрафу становить один рік, після проходження зазначеного строку виконавчі провадження вилучаються для знищення. У судове засідання представник третьої особи не з`явився, на адресу суду надійшла заява від Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори про розгляд справи у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців. Згідно з ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 319 ЦК України власнику майна належить право володіти, користуватися та розпоряджатися власним майном за власним розсудом, та вчиняти по відношенню до свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до частин 1, 2 ст.56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Положеннями частини 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Статтею 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначений вичерпний перелік підстав за яких виконавець зобов`язаний зняти арешт з майна. В усіх інших випадках, як вбачається з п. 5 ст. 59 цього Закону, арешт з майна може бути знятий за рішенням суду. Як вбачається з матеріалів справи, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта внесено запис про обтяження квартири за адресою: [ADDRESS] , власник - [PERSON] , а саме: №1290488 (арешт нерухомого майна); підстава - лист виконавчого органу, ак 251853, 02.09.2004, ВДВС Подільського РУЮ м. Києва; заявник - ВДВС Подільського РУЮ м. Києва; обтяження зареєстровано 09.09.2004 за №1290488 Четверта київська державна нотаріальна контора. Позивач 24.06.2020 та 05.08.2020 звертався до відповідача із заявами про зняття арешту з нерухомого майна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно відповідей Подільського РВДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві №76388 від 09.07.2020 та №87302 від 26.08.2020 відділом було розглянуто заяви позивача та зазначено, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження виконавчі документи про стягнення з позивача на виконанні у відділі не перебувають. Надати більш детальну інформацію та вжити будь-які дії не виявляється можливим, оскільки реєстр ЄДР «ВП-Виконавець» почав діяти з 2006 року, а відповідно до Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби (затвердженого наказом №2274/5 від 25.12.2008 Міністерством юстиції України) строк зберігання виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить три роки, а виконавчих проваджень про стягнення штрафу становить один рік, після проходження зазначеного строку виконавчі провадження вилучаються для знищення. Запропоновано звернутися до суду позовом про зняття арешту з майна. На звернення позивача з Київського державного нотаріального архіву надано архівну довідку від 24.07.2020 вих№2051/01-17 та надіслано матеріали на підставі яких накладено арешт на вищезазначену квартиру. Зокрема, як вбачається з копії супровідного листа від 02.09.2004 №728/2 на адресу Четвертої київської державної нотаріальної контори та на адресу позивача ВДВС Подільського РУЮ міста Києва направлено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження (арк.спр.11). Згідно копії цієї постанови від 02.09.2004 серії АК №251853 державним виконавцем Подільського районного управління юстиції при примусовому виконанні в/л 2-591 виданого 23.04.2004 Подільським районним судом про стягнення з [PERSON] матеріальної шкоди на користь [PERSON] , постановлено накласти арешт на квартиру [ADDRESS] , яка належить на праві власності [PERSON] , із забороною здійснювати відчуження зазначеного майна. Позивач обґрунтовуючи підстави звернення з даним позовом до суду посилається на те, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS] , однак на даний час жодних виконавчих документів, боржником у яких виступає позивач, на виконанні у Подільському РВДВС у м Києві не перебуває, а арештом порушується його право власності, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З огляду на викладені обставини, та враховуючи те, що виконавчі провадження по виконанню виконавчих документів, у яких боржником є [PERSON] на примусовому виконанні у відділі виконавчої служби не перебувають, тому відсутні підстави для існування арешту, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved