Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

11.12.2017 року позивач ТОВ „Бахмут-Енергія звернулося до суду з позовною заявою, в якій зазначено, що відповідачу по справі [PERSON], який є власником (наймачем) квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. І.Івкіна, 24/31, підприємство ТОВ „Бахмут-Енергія регулярно надає послуги з постачання теплової енергії, за які необхідно щомісячно вносити плату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати вартості наданих йому послуг і, не зважаючи на попередження, у добровільному порядку заборгованість, яка утворилася за період з 01.07.2008 р. по 01.05.2017 р., не погашає. Розмір заборгованості складає 19652,27 грн. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у розмірі 1600 грн., сплачений позивачем при подачі позовної заяви. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 26.12.2017 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання по справі на 24.01.2018 р. на 09-00 год. Ухвалою суду від 24.01.2018 року розгляд справи відкладено на 31.01.2018 року на 09-00 год. у звязку з неявкою відповідача, який надав суду заяву про відкладення судового засідання для підготовки відзиву на позовну заяву. 26.01.2018 р. за № 2667 відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що вважає вимоги позивача необґрунтованими з наступних підстав. З наданих позивачем документів вбачається, що вимоги про стягнення заборгованості охоплюють період часу, починаючи з 01.07.2008 р. до 01.05.2017 р., з чим він не може погодитися, оскільки вважає, що стягувачем були пропущені строки звернення до суду про стягнення заборгованості за надані комунальні послуги. Зазначає, що послуги, надані позивачем, були неякісними, про що він неодноразово звертався до керівництва зі скаргами, однак його скарги були залишені поза увагою. Крім того, посилається на ч. 1 ст. 257 ЦК України, якою передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (а.с. 28-29). Ухвалою суду від 31.01.2018 року розгляд справи відкладено на 05.02.2018 року на 09-30 год. у звязку з неявкою відповідача, якого було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, та який надав заяву про розгляд справи без його участі. Ухвалою суду від 05.02.2018 року розгляд справи відкладено на 16.02.2018 року на 10-00 год. у звязку з неявкою відповідача, якого було належним чином повідомлено про дату, час і місце судового засідання, та клопотанням представника позивача про підготовку до судового засідання. 15.02.2018 р. представником позивача подано до суду відповідь на відзив, в якій зазначено, що квартира, яка належить відповідачу [PERSON] на праві приватної власності, розташована у багатоквартирному житловому будинку № 24 по вул. І.Івкіна у м. Бахмуті Донецької області з централізованою системою теплопостачання. Послуги з постачання теплової енергії є життєзабезпечувальною та надається на весь житловий будинок, має один ввід. Позивач здійснював постачання теплової енергії для всього будинку, а не лише для вбудованої окремої квартири відповідача. Не здійснювати подачу тепла для всього будинку позивач не мав права, отже, позивач здійснював подачу теплової енергії для квартири відповідача. Зазначає, що відповідач частково періодично сплачував заборгованість за спожиту теплову енергію, що підтверджується випискою з особового рахунку № 9917. Таким чином, часткова періодична сплата відповідачем за використання теплової енергії за період з 01.07.2008 р. по 01.05.2017 р. перериває перебіг позовної давності та свідчить про визнання відповідачем свого боргу. Вважає, що позовні вимоги про стягнення з [PERSON] заборгованості за теплову енергію за вказаний період є обґрунтованими та законними (а.с. 43-44). Ухвалою суду від 16.02.2018 року розгляд справи відкладено на 23.02.2018 року на 09-30 год. у звязку із неявкою сторін у судове засідання, які подали заяви про розгляд справи без їх участі. Ухвалою суду від 16.02.2018 року розгляд справи відкладено на 23.02.2018 року на 09-30 год. у звязку із неявкою сторін у судове засідання, які подали заяви про розгляд справи без їх участі. 22.02.2018 р. за № 6078 відповідачем подано пояснення до відзиву на позовну заяву, в якому відповідачем зазначено, що з 01.10.2009 р. по 01.04.2011 р. йому було нараховано 4837,65 грн., з яких сплачено з 01.02.2010 р. по 01.01.2011 р. 3950,32 грн.; з 01.02.2016 р. по 01.04.2017 р. нараховано 11980,22 грн., з яких сплачено 9521,84 грн.; з 01.01.2011 р. по 01.01.2016 р. він не сплачував вартість наданих йому послуг, тому вважає цей період не перерваним строком позовної давності та просить застосувати позовну давність (а.с. 51). Ухвалою суду від 23.02.2018 року розгляд справи відкладено на 05.03.2018 року на 13-00 год. у звязку із неявкою представника позивача у судове засідання, яка подала суду заяву про відкладення слухання справи для ознайомлення з поясненнями відповідача. Ухвалою суду від 05.03.2018 року розгляд справи відкладено на 27.03.2018 року на 13-30 год. у звязку із неявкою у судове засідання відповідача, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила її задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що заяв та скарг щодо якості наданих позивачем послуг від відповідача не надходило. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні проти вимог позовної заяви заперечував. Пояснив, що квартира дійсно належить йому. Він не згоден з якістю послуг, що надає позивач. Послуги надаються неякісно, однак, він не може довести якість наданих послуг та їх обсяг. Вважає позивача монополістом, який нараховує величезні суми за надання послуг з теплопостачання, які були надані не в повному обсязі. Зазначив, що частково сплачував заборгованість відповідно до якості послуг. Не заперечує, що має заборгованість за період з 2015 по 2017 роки, яка складає приблизно 10000 гривень. Просив застосувати строк позовної давності, оскільки позивач пропустив строк звернення до суду. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є власником квартири за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. І.Івкіна, 24/31, а також зареєстрований у вказаній квартирі, що підтверджується довідкою Бахмутської міської ради, яка надійшла до суду 22.12.2017 р. за № 41462. Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань № 21777127 від 15.03.2016 року, з 14.03.2016 року змінено найменування юридичної особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Артемівськ-Енергія» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Бахмут-Енергія» (а.с. 6). Відповідач [PERSON] є споживачем житлово-комунальних послуг, включаючи централізоване опалення, та ТОВ „Бахмут-Енергія дійсно надає відповідачу послуги з теплопостачання за адресою: Донецька область, м. Бахмут, вул. І.Івкіна, 24/31. Згідно розрахунку заборгованості за спожиту теплову енергію по особовому рахунку № 9917, відкритому на імя [PERSON], відповідач має заборгованість по оплаті послуг теплопостачання у розмірі 19652,27 грн., яка утворилася за період з 01.07.2008 р. по 01.05.2017 р., (а.с. 4). Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 27.07.2017 року скасовано судовий наказ від 29.06.2017 р., виданий Артемівським міськрайонним судом Донецької області за заявою ТОВ «Бахмут-Енергія» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] суми заборгованості за опалення у розмірі 19652,27 грн. та судового збору у розмірі 800 грн. (а.с. 3). Статтею 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що залежно від функціонального призначення житлово-комунальними послугами є, зокрема, комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо). Згідно з Законом України «Про теплопостачання», постачання теплової енергії регламентується нормативно-правовими актами, які є обовязковими для виконання всіма субєктами відносин у сфері теплопостачання та споживач теплової енергії має право на вибір одного або декількох джерел теплової енергії чи теплопостачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Підключення квартири відповідача до централізованого опалення житлового будинку та відкриття особового рахунку теплопостачальним підприємством свідчить про фактичне існування між сторонами відносин з приводу постачання та споживання теплової енергії. Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, наймач зобов'язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~визначенні права й обовязки споживача і виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, а обовязком оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановленні договором або законом. Частиною 5 п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 3 жовтня 2007 року №1198, передбачено, що споживач теплової енергії зобов'язаний вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно ч. 2\~ст. 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Так, судом досліджено ліцензії ТОВ «Артемівськ-Енергія» на виробництво та транспортування теплової енергії магістральними та місцевими (розподільчими) тепловими мережами) серії АД № 041816 від 27.09.2012 р. та серії АД № 041817 від 27.09.2012 р.; ліцензію ТОВ «Артемівськ-Енергія» на постачання теплової енергії серії АД № 041818 від 27.09.2012 р.; рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 173 від 05.03.2008 р. «Про погодження тарифів на послуги з теплопостачання, що надаються ТОВ «Артемівськ-Енергія»; рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 729 від 01.10.2008 р. «Про погодження тарифів на послуги з теплопостачання, що надаються ТОВ «Артемівськ-Енергія»; рішення виконавчого комітету Артемівської міської ради № 344 від 11.08.2010 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг у місті Артемівську»; постанову № 1831 від 14.12.2010 р. «Про затвердження тарифів на теплову енергію ТОВ «Артемівськ-Енергія»; постанову № 603 від 03.03.2015 р. «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТОВ «Артемівськ-Енергія»; витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 15.03.2016 р. щодо перейменування ТОВ «Артемівськ-Енергія» на ТОВ «Бахмут-Енергія». Відповідно ч. 1\~ст. 625 ЦК України,\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Таким чином, споживач зобов'язаний оплатити отримані ним житлово-комунальні послуги. Відсутність письмового договору щодо надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від встановленого законом обов'язку оплати послуг у повному обсязі, якщо він фактично користується ними зі згоди постачальника послуг. За таких обставин зобов'язання відповідача оплатити надані послуги виникає на підставі закону з узгоджених дій постачальника і споживача послуг. З огляду на наведене, судом встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно не виконує своїх обовязків по оплаті за надані йому послуги і має заборгованість, що виникла за період з 01.07.2008 р. по 01.05.2017 р. у розмірі 19652,27 грн. Щодо клопотання відповідача про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. Відповідно\~ст. 264 ч. 1 ЦК України,\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обовязку. В судовому засіданні встановлено що, відповідач за період з 01.07.2008 року по 01.05.2017 року частково сплачував заборгованість за теплову енергію, а саме: у лютому, березні, квітні 2010 року; у червні 2010 року; у серпні 2010 року; у жовтні, листопаді та грудні 2010 року; у січні 2011 року; у лютому та березні 2016 року; у серпні 2016 року; у січні 2017 року та у березні 2017 року, що підтверджується його\~особовим рахунком № 9917. Таким чином, суд вважає, що часткова періодична сплата відповідачем\~заборгованості за використання теплової енергії за період з 01.07.2008 року по 01.05.2017 року перериває перебіг позовної давності та свідчить про визнання відповідачем свого боргу. З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги ТОВ «Бахмут-Енергія» про стягнення заборгованості за теплову енергію за період з 01.07.2008 року по 01.05.2017 року підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 800 грн. при зверненні до суду з заявою про видачу судового наказу та 800 грн. при зверненні з позовною заявою, а всього у розмірі 1600 грн. 00 коп. (а.с. 1, 3). Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. За таких обставин, слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ „Бахмут-Енергія судовий збір у розмірі 1600 грн. 00 коп., який був сплачений позивачем.

Outcome: approved