Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-27 00:00:00

12.02.2016 року [PERSON] звернувся з позовом до суду до [PERSON] про стягнення суми боргу за договором позики від 23.06.2015 року. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.06.2015 року він позичив відповідачу [PERSON] грошові кошти у розмірі 11000 доларів США строком до 01.01.2016 року. На підтвердження позики та отримання коштів відповідач написав розписку про отримання грошових коштів. Станом на теперішній час борг не повернуто, у зв*язку з чим позивач і звернувся з даним позовом до суду. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, надав суду оригінал розписки від 23.06.2015 року, який залучений до матеріалів справи, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.ст. 1046, 1047 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Договір позики на суму, що не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, укладається в письмовій формі. Згідно вимог ст.ст. 1049-1050 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, визначеному договором. В судовому засіданні встановлено, що 23.06.2015 позивач [PERSON] передав відповідачу [PERSON] грошові кошти в розмірі 11000 доларів США зі строком повернення до 01.01.2016 року. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. \~ Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. \~ Факт передачі грошових коштів в розмірі 11000 доларів США підтверджується наданим до суду оригіналом розписки відповідача про отримання грошових коштів від 23.06.2015 року зі строком повернення до 01.01.2016 року. Доказів на спростування зазначеного суду не надано. На підставі викладеного та враховуючи, що доказів на підтвердження повернення суми боргу відповідачем у встановлений строк або до теперішнього часу суду не надано, суд задовольняє позовні вимоги та стягує грошову суму, заявлену позивачем в сумі 289300 грн. ( із розрахунку 11000 доларів США) з відповідача на користь позивача. Згідно вимог ст. 526,530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Згідно вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивача пропорційно від задоволеної частини.

Outcome: approved