Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

12.03.2016 року позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в с.Чишки, по вул.Грабовського, 81, Мостиського району Львівської області, належав її матері [PERSON]. Вказує, що 07.09.2015 року її мати [PERSON] померла. За свого життя мати заповіту не складала. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом після її смерті є вона (позивачка), а також її батько [PERSON] та рідний брат [PERSON], які на спадщину не претендують та відмовляються від такої в її (позивачки) користь. Інших спадкоємців немає. Стверджує, що у встановленому законом порядку вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], однак через відсутність правовстановлюючих документів на право власності на вищезазначене будинковолодіння не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права, у звязку із чим змушена звертатися до суду із даним позовом. З огляду на наведене, просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими спорудами, який знаходиться в с.Чишки, по вул.Грабовського, 81, Мостиського району Львівської області, в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] В попереднє судове засідання позивачка не зявилася, проте подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області у попереднє судове засідання не зявився, а подав заяву, в якій зазначає, що не заперечує проти позову та просить суд розглянути справу без його участі. Третя особа - приватний нотаріус Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилася, проте подала до суду копію спадкової справи №79/2015, заведеної після смерті [PERSON], а також заяву, в якій просить суд справу розглянути без її участі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] у попереднє судове засідання не зявилися, проте подали до суду заяви, в яких зазначають, що не претендують на спадщину після смерті [PERSON], проти позову не заперечують та просять суд справу розглянути у їх відсутності. Представник третьої особи - Мостиського районного управління юстиції Львівської області у попереднє судове засідання не зявився і не повідомив про причини своєї неявки, а також від нього не надходило клопотання про відкладення розгляду справи чи розгляду справи за його відсутності. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що 07.09.2015 року відкрилась спадщина внаслідок смерті [PERSON]. До маси спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами №81 по вул.Грабовського в с.Чишки Мостиського району Львівської області, який на час смерті належав спадкодавцю [PERSON], проте право власності на дане майно належним чином оформлено не було, правовстановлюючі документи на таке відсутні. Як вбачається із матеріалів спадкової справи №79/2015, заведеної у приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу [PERSON], за життя спадкодавець [PERSON] заповіту не складала, своїм майном не розпорядилася. Спадкоємцями першої черги спадкування за законом є дочка померлої [PERSON] (позивачка у справі), яка у відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину після смерті матері, оскільки постійно проживала разом із нею на час відкриття спадщини та протягом встановленого законодавством строку не заявила про відмову від спадщини, а також чоловік померлої [PERSON] та син [PERSON] (треті особи у справі), які у встановлений законом строк та порядок відмовилися від належної їм частки у спадщині після смерті [PERSON] в користь позивачки [PERSON] і на таку не претендують, що вбачається із поданих ними до суду заяв. Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на спірне нерухоме майно позивачка не може в позасудовому порядку оформити свої спадкові права та одержати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, у звязку із чим звернулася до суду із зазначеним позовом. Вказані обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються наявними у справі письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про смерть [PERSON]; копією свідоцтва про народження [PERSON]; копією свідоцтва про шлюб між [PERSON] та [PERSON]; копією свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON]; довідками, виданими виконавчим комітетом Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області №1848 та №1849 від 17.12.2015року; довідкою КП «Мостиське РБТІ» №2139 від 28.01.2016 року; листом Крисовицької сільської ради Мостиського району Львівської області №02-18/101 від 21.03.2016року «Про надання інформації»; виписками із по господарської книги по селу Крисовичі за домогосподарством [PERSON] за 1991-1995 та 2011-2015 роки; копією спадкової справи №79/2015, заведеної приватного нотаріуса Мостиського районного нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON] Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом). У відповідності до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Правилами ст.1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно (ч. 1 ст. 1297 ЦК України). Практика Верхового Суду України (п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року) при розгляді справ даної категорії вказує на те, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право спадщину, у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування. В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст. 16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З огляду на наведене, оскільки судом безспірно встановлено, що спадкодавець [PERSON] на час своєї смерті була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами №81 по вул.Грабовського в с.Чишки Мостиського району Львівської області, а позивачка [PERSON] є спадкоємцем першої черги спадкування за законом її майна та прийняла спадщину, беручи до уваги те, що інших спадкоємців, що претендують на спадщину, не має, суд приходить до висновку, що право власності на дане майно перейшло у порядку спадкування до позивачки, а тому є всі підстави для задоволення позову та визнання за нею права власності на спірне спадкове майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved