Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-12 00:00:00

«11» квітня 2016 року заявник [PERSON] звернулась до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України. В обґрунтування заявниця зазначила, що на теперішній час вона зареєстрована як тимчасово переміщена особа із зони АТО за адресою: [ADDRESS], є рідною онукою [PERSON], [INFO]. [INFO] року на непідконтрольній території України м. Стаханов, Луганської області померла її бабуся [PERSON], громадянка України, яка при житті проживала за адресою: [ADDRESS]. По факту смерті [PERSON] на непідконтрольній території України в зоні проведення АТО було отримано лікарське свідоцтво про смерть №260 від [INFO] року недержавного зразка за формою № 106/у. На час звернення до суду місто Стаханов Луганської області знаходиться на тимчасово окупованій території України і у відповідності до розпорядження КМУ від 07 листопада 2014 року № 1085-р входило до переліку населених пунктів на території яких органи державної влади тимчасово не здійснювали свої повноваження. Вказана обставина позбавляла можливості зареєструвати факт смерті її бабусі у встановленому чинним законодавством України порядку. Органи державної реєстрації актів цивільного стану на території України, яка підконтрольна органам влади України, не могли зареєструвати факт смерті [PERSON], оскільки лікарське свідоцтво про її смерть було видано установою «Луганської народної республіки», тому позивачці необхідно у судовому порядку встановити факт смерті своєї бабусі, що померла на тимчасово окупованій території. Встановлення зазначеного факту має юридичне значення, оскільки вона отримає можливість зареєструвати смерть [PERSON] відповідно до норм діючого законодавства щодо реєстрації актів цивільного стану та отримати Свідоцтво про смерть на бланку, виготовленому за єдиним зразком, затвердженим постановою КМУ від 10.11.2010 року № 1025 «Про затвердження зразків актових записів цивільного стану та зразків бланків свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану». Враховуючи вищевикладене, заявниці необхідно встановити факт смерті [PERSON], громадянки України, [INFO], яка народилася у Луганській області, та яка померла [INFO] року, у себе вдома, за адресою: [ADDRESS] Причиною смерті стала недостатність кровообігу, ішемічна хвороба серця на фоні гіпертонічної хвороби. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явились, була повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи до суду не з'явився, причину неявки суду не повідомив, заперечень не надав, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд оглянувши матеріали справи дійшов наступного висновку. Згідно ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі представлених сторонами доказів. Ст.60 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], громадянка України, народилась [INFO] у Луганській області місто Стаханов, згідно даних паспорту [NUMBER], виданого Стахановським МВУМВС України в Луганській області, 25 вересня 1999р. Згідно довідки про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення від 18.06.2015р. за № [NUMBER] [PERSON] на теперішній час зареєстрована як тимчасово переміщена особа із зони АТО за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є рідною онукою [PERSON], громадянки України, [INFO]. Згідно медичного свідоцтва № 260 від 10.12. 2015р. [PERSON] [INFO], уродженка місто Стаханов, Луганській області, зареєстрованої за адресою: [ADDRESS], померла [INFO] року, у себе вдома, за адресою: [ADDRESS] внаслідок недостатності кровообігу, ІІ-Б стадії, ішемічна хвороба серця на тлі гіпертонічної хвороби. Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Розпорядженням КМУ №1085 від 07.11.2014 року «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів входить місто Стаханов Луганської області на території якого померла [PERSON] [INFO] . Відповідно, документи про смерть, видані на тимчасово окупованій території України, є недійсними та не створюють правових наслідків. У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та №935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та перереєструватись, тому всі акти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01.12.2014 року вважаються недійсними. Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Частиною 4 ст. 49 ЦК України передбачено, що реєстрація актів цивільного стану проводиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація актів цивільного стану у встановлених законом випадках є обов'язковою. Відомості про смерть особи підлягають обов'язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України « Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органами державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до пп. 1 п. 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом МЮУ 18.10.2000р. № 52/5 (у редакції наказу МЮУ 24.12.2010р. № 3307/5) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України в разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Згідно ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України, п. 8 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України.

Outcome: approved