Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-26 00:00:00

12.03.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення на свою користь з відповідача аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з 10.11.1993 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого в них народилась дочка [PERSON]. Позивач стверджує, що шлюб між ними з відповідачем не розірваний, однак відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, працює будівельником. В судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила суд їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, посилаючись на те, що в нього видався важкий рік, він постійної роботи не має, проживає окремо в літній кухні, проте у відсутність дружини, піклується про дочку. Він визнає що близько трьох років вони з дружиною спільне господарство не введуть, домовленості з дружиною про матеріальне утримання їх дочки, в них не має, але він сплачує за газ, купляв ліки дочці, коли та захворіла. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали цивільної справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 листопада 1993 року, який був зареєстрований у Виконкомі Родниківської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, актовий запис №9 від 10.11.1993 (а.с.8). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] Згідно з поясненнями сторін, вони проживають окремо, неповнолітня дитина проживає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні. Дана обставина визнана відповідачем в судовому засіданні, а також підтверджується актом депутата Великоолександрівської сільської ради Бориспільського району Київської області від 10.03.2015 (а.с.3). Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Суд прийшов до висновку, що за матеріальним станом відповідача, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, він може сплачувати аліменти в визначеному позивачем розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Судові витрати по даній справі складає судовий збір в сумі 243 гривні 60 копійок за позовом про стягнення аліментів, від сплати якого позивач звільнена при зверненні з позовом до суду, в зв'язку з чим судові витрати відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь держави. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved