Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В позовній заяві покликається на ту обставину, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з січня 2007 року. За рішенням Володимир- Волинського міського суду Волинської області від 16 вересня 2015 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають двоє дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Під час перебування в зареєстрованому шлюбі на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 листопада 2012 року, ними, як подружжям, за спільні кошти була придбана квартира [ADDRESS]. Право власності на цю квартиру згідно вказаного вище договору купівлі-продажу зареєстроване за відповідачем - бувшим чоловіком [PERSON] В добровільному порядку відповідач не бажає провести поділ їхнього спільного майна, а тому в силу ст. 71 СК України вимушена звернутися до суду з метою вирішення спору про поділ майна. Просить визнати спірну квартиру спільним майном подружжя та провести поділ їх спільного з відповідачем [PERSON] майна і визнати за нею право власності на 1/2 частку трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Ухвалою Володимир-Волинського міського суду від 10 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено попереднє судове засідання на 18 липня 2018 року, а ухвалою суду від 08 жовтня 2018 року справу призначено до судового розгляду. В судове засідання для участі у розгляді справи позивач та її представник [PERSON] не з'явились, від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] відзиву на позов не подав, для участі у розгляді справи повторно не з'явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, про поважність причин неявки суд не повідомив, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалює заочне рішення. Перевіривши матеріали справи та зібрані у ній докази, оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Судом встановлено, що з сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з січня 2007 року. Рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 16 вересня 2015 року шлюб було розірвано. Від цього шлюбу сторони мають двоє дітей - дочок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Дана обставина стверджується копіями рішення суду та свідоцтв про народження дітей. Судом також встановлено, що під час перебування в зареєстрованому шлюбі на підставі договору купівлі-продажу квартири від 27 листопада 2012 року, відповідачем [PERSON] була придбана квартира [ADDRESS]. Право власності на цю квартиру згідно вказаного вище договору купівлі-продажу зареєстроване за відповідачем [PERSON] Дана обставина стверджується копією відповідного договору купівлі-продажу квартири від 27 листопада 2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Володимир-Волинського міського нотаріального округу Івановою Л.П. та зареєстрованого в реєстрі за №2837 та витягу про державну реєстрацію прав відповідача на вказану квартиру. Як вбачається з п.6.8 Договору купівлі-продажу квартири, зміст ст.ст.60, 63, 65, 74 Сімейного кодексу України при укладенні даного договору відповідачем [PERSON] йому нотаріусом було роз'яснено. Згідно зі ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя. За таких обставин справи суд вважає, що придбана відповідачем в зареєстрованому з позивачем шлюбі квартира, є їх спільним майном подружжя. Відповідно до ч.1 ст.69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Згідно з ст.70 Сімейного кодексу України та ст.372 Цивільного кодексу України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності, частки майна є рівними. За таких обставин справи, виходячи з обсягу заявлених позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, є доведеними, не оспорюють ся відповідачем, а тому підлягають до задоволення. Судові витрати, понесені позивачем, суд відповідно до ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача.

Outcome: approved