Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

12.08.2016 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що [INFO] померла [PERSON]. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року в порядку спадкування після [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 5,455 га, яка належала останній на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], а саме: 1/2 частину за [PERSON], а також 1/2 за [PERSON] та [PERSON] (тобто по 1/4 частини за [PERSON] та [PERSON], за кожним окремо). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на підставі зазначеного вище рішення отримала право власності на свою частку земельної ділянки виділивши її в окрему земельну ділянку площею 1,375 га, у межах згідно планом, кадастровий номер [NUMBER]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2002 року є власником земельної ділянки площею 1,375 га. кадастровий [NUMBER]. [INFO] помер батько позивачки - [PERSON]. Через відсутність правовстановлюючого документа у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом позивачці було відмовлено. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року в справі № 2-1261/2010 за позивачкою та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після [PERSON] на 1/4 частину земельної ділянки (за кожним окремо) загальною площею 5,455 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER]. Враховуючи що рішення суду є правовстановлюючим документом, однак право власності виникає з моменту його реєстрації - позивачка звернулась до органу в повноваження якого входило право здійснювати таку реєстрацію (ст. 6 З.У. Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідній редакції). Рішенням від 05 квітня 2016 року № 29100356 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державним реєстратором прав на нерухоме майно в державній реєстрації права власності - приватної, спільної часткової, розмір частки 1/4 на зазначену вище земельну ділянку - відмовлено. Підставою для відмови стала розбіжність в площі земельної ділянки в правовстановлюючому документі (рішенні суду) та витягу з ДЗК про земельну ділянку [NUMBER]. Виділивши в натурі свої частки у праві спільної часткової власності та отримавши на них правовстановлюючі документи [PERSON] та [PERSON] припинили право спільної часткової власності на земельну ділянку, яку успадкували на підставі рішення суду і яка за життя належала [PERSON] Скориставшись своїм правом на виділ своїх земельних ділянок в натурі спадкоємці змінили межі земельної ділянки яка належала [PERSON] та утворили нові земельні ділянки припинивши фактично земельну ділянку загальною площею 5,455 га. Земельна ділянка після приєднання [ADDRESS] до Апостолівської міської ради знаходиться на території останньої.Таким чином через виділ в натурі часток в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності іншими співвласниками, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на підставі рішення суду від 09.11.2010 року, тому на підставі зазначеного позивачка змушена звернутися до суду за захистом свого права на спадщину. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суд заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданого 20.11.2000 року, актовий запис № 44 (а.с. 10). З рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року встановлено, що в порядку спадкування після смерті [PERSON] визнано право власності на земельну ділянку загальною площею 5,455 га, яка належала останній на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER], а саме: 1/2 частину за [PERSON], а також 1/2 за [PERSON] та [PERSON], тобто по 1/4 частині за кожним окремо (а.с. 12). Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2006 року, [PERSON] на підставі зазначеного вище рішення отримала право власності на свою частку земельної ділянки виділивши її в окрему земельну ділянку площею 1,375 га. у межах згідно планом, кадастровий номер [NUMBER] (а.с. 16). Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2006 року, [PERSON] на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25.03.2002 року є власником земельної ділянки площею 1,375 га. кадастровий [NUMBER] (а.с. 15). [INFO] помер - [PERSON], що підтверджується в свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 21 листопада 2006 року (а.с. 9). Судом встановлено, що через відсутність у позивачки правовстановлюючого документа у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено. Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 09 листопада 2010 року в справі № 2-1261/2010, за позивачкою та [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування після смерті [PERSON] на 1/4 частину земельної ділянки (за кожним окремо) загальною площею 5,455 га, яка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на землю серії [NUMBER] (а.с. 13). Враховуючи що рішення суду є правовстановлюючим документом однак право власності виникає з моменту його реєстрації - позивачка звернулась до органу в повноваження якого (на момент звернення) входило право здійснювати таку реєстрацію (ст. 6 З.У. Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень у відповідній редакції). Рішенням від 05 квітня 2016 року № 29100356 про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, державним реєстратором прав на нерухоме майно в державній реєстрації права власності - приватної, спільної часткової, розмір частки 1/4 частини на зазначену вище земельну ділянку - відмовлено. Підставою для відмови стала розбіжність в площі земельної ділянки в правовстановлюючому документі (рішенні суду від 09.11.2010 року № 2-1261/2010) та витягу з ДЗК про земельну ділянку [NUMBER] (а.с. 30). Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, тому, позивачка по справі, не маючи інших можливостей набути своє законне право, з огляду на ст. 3 ЦПК України, звернувся до суду за захистом свого права та законного інтересу. Відповідно до ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (частина перша статті 316 Цивільного кодексу України). Положеннями статті 183 ЦК України визначено, що подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Право власності та інші речові права на нерухоме майно, яке утворилося внаслідок поділу або виділу частки з об'єкта нерухомого майна або об'єднання об'єктів нерухомого майна, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації (частина перша статті 182 Кодексу). Статтею 367 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Судом встановлено, що виділивши в натурі свої частки у праві спільної часткової власності та отримавши на них правовстановлюючі документи [PERSON] та [PERSON] припинили право спільної часткової власності на земельну ділянку, яку успадкували на підставі рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 25 березня 2002 року і яка за життя належала [PERSON] Скориставшись своїм правом на виділ своїх земельних ділянок в натурі спадкоємці змінили межі земельної ділянки яка належала [PERSON] та утворили нові земельні ділянки припинивши фактично земельну ділянку загальною площею 5,455 га. Земельна ділянка після приєднання [ADDRESS] до Апостолівської міської ради знаходиться на території останньої. Таким чином, судом встановлено, що через виділ в натурі часток в спільній частковій власності, припинення права спільної часткової власності іншими співвласниками, в позасудовому порядку позивачка позбавлена можливості зареєструвати своє право власності на підставі рішення Апостолівського районного суду від 09.11.2010 року № 2-1261/2010, тому суд приходить до висновку про задоволення позову та визнання за позивачкою права власності на земельну ділянку, площею 1,3491 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Апостолівської міської ради, право на яку [PERSON] має на підставі рішення Апостоліського районного суду Дніпропетровської області від 09.11.2010 року № 2-1261/2010, яким визнано за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлого [INFO] на 1/4 частку земельної ділянки площею 5,455 гектарів, розташованої на території Першотравенської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області, зареєстрованої на ім'я [PERSON], яка померла [INFO], згідно державного акта на право приватної власності на землю серії [NUMBER], виданого 16.02.2001 року.

Outcome: approved