Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

11 лютого 2020 року позивач звернувся до суду з позовом в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 34500 грн. 24 коп. та судові витрати по справі у розмірі 2102 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 19 липня 2007 року між банком та [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 3200 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак відповідач не виконав належним чином умови договору і станом на 30 листопада 2019 року має заборгованість за кредитом у розмірі 34500 грн. 24 коп., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом - 3148 грн. 90 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 29032 грн. 28 коп., пені за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором - 200 грн., штрафу (фіксована частина) - 500 грн., штрафу (процентна складова) - 1619 грн. 06 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у позовній заяві зазначив, що в разі неявки відповідача, не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 липня 2007 року між Публічним акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № б/н, який складається з Заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанк, згідно з умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг (арк.с.12-19), складає між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до змісту ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, проте відповідач порушив умови договору та перестав належним чином сплачувати кредит, у результаті чого виник борг у розмірі 34500 грн. 24 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (арк.с.5-11). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані і підлягають задоволенню, та стягненню з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у розмірі 34500 грн. 24 коп. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України. Відповідно до п.3 Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, у тому числі строк апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved