Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-20 00:00:00

10 квітня 2020 року [PERSON] звернулась в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтований тим, що [INFO] у шлюбі між нею та відповідачем народився син [PERSON] , який проживає з нею. Відповідач жодної участі в утриманні сина не бере, коштів на утримання сина не надає. Відповідач є працездатною особою, працює, дієздатний, має задовільний стан здоров`я, не має на утримання інших осіб, має постійне місце роботи. Проте згоди між ними щодо способу утримання сина не досягнуто. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києві від 21.04.2020 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду по суті в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач не прибула, хоча про день час та місце його проведення була повідомлена належним чином, проте від представника позивача - адвоката Дроган О.В. надійшла заява з проханням розглянути справу за відсутності сторони позивача, та про підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач також в судове засідання не прибув, хоча про день час та місце його проведення був повідомлений належним чином, проте направив заяву з проханням розглянути справу без його участі та про визнання позову в повному обсязі, наслідки йому відомі та зрозумілі. Суд розглянув справу за відсутністю сторін за наявними у суду матеріалів, оскільки від обох учасників справи надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. 26 лютого 2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 10). [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , який на день розгляду справи є малолітнім (а.с.11). [PERSON] працює в Філії № 3 Дарницького району м. Києва КНП «Київська стоматологія» на посаді завідувача господарства з 25.10.2019 по теперішній час, згідно довідки від 10.03.2020 № 17-Р (а.с. 12). Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сторонами не заперечувалось, що дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, згоди на утримання дитини ними до подання позову до суду досягнуто не було. У відповідності до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Враховуючи, що відповідач позов визнав, суд вважає за необхідне позов задовольнити, оскільки суд вважає, що визначений розмір аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, є достатнім, справедливим, та не буде порушувати майнові права дитини та його батьків. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При цьому, суд зазначає, що позивач в разі наявності підстав не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину, зміни способу стягнення аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а відповідач визнав позов д о початку розгляду справи по суті, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved