Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-16 00:00:00

12.07.2021 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, в якому зазначав, що [INFO] померла його мати [PERSON] . На момент смерті їй належала на праві спільної часткової власності 1/2 частина квартири [ADDRESS] . Інша 1/2 частина цієї квартири належить позивачу. Позивач зазначає, що він, звернувшись до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. із заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом, отримав постанову нотаріуса від 08.07.2021 року, якою йому було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії і вказано на його право звернутися до суду. Тому він звернувся до суду з позовом, в якому просить ухвалити судове рішення, яким визнати за ним право власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS] у порядку спадкування за законом після [PERSON] , яка померла [INFO] . У судовому засіданні представник позивача адвокат Трачук Н.В. підтримала позовні вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій вказав, що Запорізька міська рада заперечень щодо позовних вимог [PERSON] не має, судове засідання просив провести без участі представника Запорізької міської ради, рішення прийняти на розсуд суду з урахуванням наявних доказів в матеріалах справи. Представник третьої особи адвокат Надворна О.С. наголосила, що [PERSON] не претендує на спадщину, із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася. Однак представник просила суд закрити провадження в справі, оскільки вважає, що позивач повинен був звертатися до суду не в порядку позовного провадження, а із заявою про встановлення факту родинних відносин. Такі доводи представника третьої особи суд відхиляє, з огляду на наступне. Пунктом 5 частини 2 статті 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, але відповідно до положень частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву про встановлення факту без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, спір про право власності в порядку спадкування за законом може мати місце, якщо відповідач Територіальна громада в особі Запорізької міської ради та третя особа інший спадкоємець [PERSON] заявлять свої права на спадкове майно. Також суд враховує позицію Верховного Суду, висловлену у постанові від 22.09.2021 року (справа № 227/3750/19, провадження № 61-16069св20), в якій зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення у нотаріальному порядку. Під час ухвалення рішення суд у відповідно до вимог статті 264 ЦПК України повинен вирішити чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] та є співвласником цієї квартири йому належить на праві спільної часткової власності 1/2 частина цієї квартири. Власником іншої 1/2 частини квартири була його мати [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] (а.с. 4 зворот, 7; 13). Вважаючи себе спадкоємцем після померлої матері і таким, що фактично прийняв спадкове майно, [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Сенченко К.В. с заявою про видачу свідоцтва про право спадщину за законом а саме, на 1/2 частину квартири [ADDRESS] , яка належала його матері на праві спільної часткової власності. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 21 за 2021 рік, [PERSON] у своїй заяві вказав, що є ще один спадкоємець донька спадкодавця [PERSON] , [INFO] (а. с. 41). Постановою нотаріуса від 08.07.2021 року [PERSON] було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії з тих підстав, що документів, що підтверджують родинні відносини між спадкоємцем та спадкодавцем не надано та вказано на його право звернутися до суду (а. с. 9). За змістом статей 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі статтею 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Положеннями статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Застосовуючи принцип диспозитивності, закріплений у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, позивач, як особа, яка на власний розсуд розпоряджається своїми процесуальними правами на звернення до суду за захистом порушеного права, визначає докази, якими підтверджуються доводи позову та спростовуються заперечення відповідача проти позову, доводиться їхня достатність та переконливість. Згідно з цивільним процесуальним законодавством кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом (ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Позивачем [PERSON] в якості письмового доказу надано копію свідоцтва про його народження, з якого вбачається, що його батьком є [PERSON] , а матір`ю є [PERSON] (а. с. 6). Крім того, третьою особою [PERSON] , яка є сестрою позивача, її прізвище до шлюбу - [PERSON] та її матір`ю є спадкодавець (це вбачається з матеріалів спадкової справи, в якій є повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану щодо актового запису про шлюб та повний витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження а. с. 48-51), не заперечується факт того, що [PERSON] є сином [PERSON] . Також суд бере до уваги обставини, які мають правове значення для правильного вирішення справи, а саме те, що [PERSON] зареєстрований і проживав зі своєю матір`ю є [PERSON] (на день її смерті) в квартирі [ADDRESS] , яка у 2004 році була ними приватизована на праві спільної часткової власності в рівних долях по 1/2 частини квартири, про що свідчать наявні в матеріалах справи довідка Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради № 04-07/3/10821 від 04.06.2021 р. та копія свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 18.11.2004 р., виданого Шевченківською районною адміністрацією Запорізької міської ради (а.с. 54 зворот, 61). За таких обставин суд вважає, що заявлені позивачем вимоги про визнання права власності у порядку спадкування за законом підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved