Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

10 серпня 2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просить постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований з відповідачем 30 вересня 2009 року у Зимноводівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області, та стягнення з нього аліментів на малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1500, 00 грн. щомісячно. В обгрунтування своїх вимог зазначала про те, що 30 вересня 2009 року вона уклала шлюб з відповідачем та від подружнього життя 05 червня 2010 року в них народився син [PERSON]. На протязі останніх років сімейне життя між ними поступово погіршувалося та це в кінцевому результаті призвело до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та вони стали проживати окремо. Між ними втрачено почуття любові і поваги, шлюб існує формально, та збереження сімї є неможливе. Після припинення подружніх відносин син [PERSON] залишився прожити з нею, позивачем, однак відповідач останніх декілька місяців не надає коштів на його утримання, а тому вона вирішила звернутись в суд. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала, зіславшись на обставини, які викладені в позовній заяві та заяві про зменшення позовних вимог. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що вони дійсно з дружиною тривалий час не підтримують подружніх відносин, примирення між ними вважає неможливим та він погоджується на розлучення. Спору про місце проживання сина [PERSON] немає, останній проживає з дружиною та він, відповідач, спроможний сплачувати на утримання сина аліменти в розмірі 1500,00 грн. щомісячно. Заслухавши пояснення сторін, зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані в справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. У відповідності до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з приписами ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають між собою в шлюбі, який зареєстрований між ними 30 вересня 2009 року у Зимноводівській сільській раді Пустомитівського району Львівської області. Від подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. На протязі останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося через різні характери та це призвело до того, що вони припинили подружні відносини, ведення спільного господарства та вони стали проживати окремо. Розлад в сімї носить стійкий характер, між сторонами втрачено почуття любові, поваги та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. Після припинення подружніх відносин малолітній син [PERSON] залишився прожити з матірю - позивачем [PERSON], однак відповідач впродовж останніх місяців не надає коштів на його утримання. З пояснень відповідача [PERSON] видно, що він офіційно не працює, однак має тимчасові заробітки та спроможний сплачувати аліменти на сина [PERSON] в розмірі 1500,00 грн. Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Outcome: approved