Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-06 00:00:00

10.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності у цілому на квартиру [ADDRESS]. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що з 02.05.1967 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У період шлюбу її чоловік [PERSON] (у 1968 році) вступив у члени житлово-будівельного кооперативу №32 міста Чернігова і вони придбали на спільні грошові кошти подружжя двохкімнатну квартиру [ADDRESS], пайові внески за яку було повністю сплачено у 1983 році, але свідоцтво про право власності на зазначене житло він не отримав. 10.01.2016 року [PERSON] помер у віці 74 років у місті Чернігів Чернігівська область і вона як спадкоємець, у встановлений законом шестимісячний строк, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого чоловіка. Інші спадкоємці, які бажають отримати спадщину, відсутні. Як єдиний спадкоємець за законом, вона має право на спадкування 1/2 частини спадкового майна чоловіка і 1/2 часини вказаної квартири належить їй на праві спільної власності подружжя, а тому за нею необхідно визнати право власності на квартиру у цілому. Нотаріальна контора не може видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру по причині відсутні правовстановлюючого документу. Позивач у судовому засіданні позов підтримав. Представник відповідача 1 вважає, що позов необхідно вирішити з дотриманням вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не прибув. Дослідивши докази по справі (включаючи спадкову справу, номер у Спадковому реєстрі 59050861) - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень ст.1261 ЦК України, дружина спадкодавця має право на спадкування за законом у першу чергу. Згідно ст.ст.60, 61, 57, 70, 71 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності і кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є субєктом права спільної сумісної власності подружжя. Обєктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Майно, набуте дружиною чи чоловіком до шлюбу є їх особистою приватною власністю. Майно, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. У разі поділу майна, частки майна дружини та чоловіка є рівними, але суд може відступити від засад рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що позивач з 02.05.1967 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. У період шлюбу чоловік позивача [PERSON] (у 1968 році) вступив у члени житлово-будівельного кооперативу №32 міста Чернігова і подружжя придбало на спільні грошові кошти двохкімнатну квартиру [ADDRESS], пайові внески за яку було повністю сплачено у 1983 році, але свідоцтво про право власності на зазначене житло він не отримав. 10.01.2016 року [PERSON] помер у віці 74 років у місті Чернігів Чернігівська область і позивач як спадкоємець першої черги за законом, у встановлений законом шестимісячний строк, звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини померлого чоловіка. Нотаріальна контора не може видати позивачу свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру по причині відсутні правовстановлюючого документу. Оскільки відсутні інші спадкоємці, які бажають отримати спадщину, позивач як єдиний спадкоємець за законом першої черги має право на спадкування 1/2 частини спадкового майна чоловіка і 1/2 частини вказаної квартири належить їй на праві спільної власності подружжя, а тому позов підлягає повному задоволенню, із визнанням за позивачем права власності на всю квартиру, так як відсутність правовстановлюючого документу на вказане житлове приміщення не позбавляє позивача можливості здійснити захист своїх майнових прав у судовому порядку.

Outcome: approved