Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

11.09.2014р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від 06.11.2014р. провадження по справі було зупинено у зв'язку із наданням сторонам шестимісячного терміну для примирення (а.с. № 22). 06.02.2015р. провадження по справі було відновлено (а.с. № 23). Позивач у позовній заяві в обґрунтування своїх позовних вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 28.08.2010р. у Жовтневому відділі РАЦС ДМУЮ під актовим записом № 627. Від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачкою припинилися з 2012р. Причиною припинення шлюбних відносин стала відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрата почуття любові та поваги, через що виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Строк на примирення, наданий судом, позитивних результатів не приніс. Просив шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за його відсутності та без фіксування процесу технічними засобами, про що надав суду відповідну заяву (а.с. № 30). Відповідачка в наданій суду ще 05.11.2014р. заяві, позовні вимоги визнавала, вважала, що зберегти сім'ю не можливо, між тим зазначила, що періодично з 2012р. вони відновлювали стосунки, а остаточно позивач пішов з родини у березні 2014р. Після чого сімейні відносини дійсно припинені. Просила розглядати справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с. № 19). Аналогічну письмову заяву відповідачка подала й в судове засідання, призначене на 12.03.2015р., проти задоволення позову не заперечувала, просила винести рішення в судовому засіданні за її відсутності без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№ 28). За такими обставинами, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами за правилами ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 2 8.08.2010р. у Жовтневому відділі РАЦС ДМУЮ під актовим записом № 627 (а.с. № 8). Від шлюбу у подружжя народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с. № 9). Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через відсутність в родині взаєморозуміння з питань ведення господарства, втрату почуття любові та поваги у зв'язку з чим, виникали конфлікти. Сторони проживають окремо, мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, тривалий час не підтримують подружніх відносин. Подружні стосунки остаточно припинили своє існування з березня 2014р., коли позивач пішов з родини. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені рік тому та не відновлюються, позивач від позову не відмовився, шестимісячний строк для примирення, наданий судом, позитивних результатів не дав, відповідачка проти задоволення позову не заперечує, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення бути не може, і шлюб підлягає розірванню. При розгляди справи та написанні прізвищ сторін, суд враховує те, що відповідачка не просить змінити їй прізвище після розірвання шлюбу. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідачки на користь позивача понесені ним при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: approved