overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

10.07.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просить щомісячно стягувати з відповідача на її користь для утримання їх спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але неменше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожного з дітей, починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дітей, оскільки останній регулярно отримує дохід, однак добровільно свій обов`язок по утриманню дітей не виконує, чим порушує їх право на отримання належного матеріального забезпечення (утримання) від батька. Позивачка в судове засідання не з`явилася, письмово вимоги позову підтримала, справу просила розглянути без неї (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явився, письмово позовні вимоги визнав повністю, просив їх задоволити, справу розглядати у його відсутність (а.с. 20). З урахуванням письмової позиції учасників справи, досліджених доказів та вимог закону суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких мотивів та підстав. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , але добровільно законного обов`язку по утриманню неповнолітніх дітей не виконує, регулярно отримує дохід та може надавати кошти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання кожного з дітей. Спірні правовідносини регулюються ст.ст. 180, 181, 182 ч. 2, 183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; за рішенням суду, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов`язку по утриманню своїх неповнолітніх дітей, чим порушує їх права, то з нього необхідно щомісячно стягувати на користь [PERSON] для утримання неповнолітніх дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на кожного з дітей, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дітей в примусовому порядку; при цьому суд зауважує, що такий розмір стягуваних аліментів є розумним, відповідає інтересам дітей й не порушує інтересів відповідача. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.6); -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] про те, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.7); -свідоцтвом серії [NUMBER] , відповідно до якого 08.06.2012 р. зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.5); На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір в розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

10.07.2019 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачем шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, взаємопідтримки, взаємодопомоги, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачем подружніх стосунків не підтримує, неповнолітня дитина проживатиме з позивачем, спірного майна в них не має. Позивач письмово просила розглянути справу у її відсутність, позов задовольнити, після розірвання шлюбу обрала прізвище « [PERSON] » (а.с.19). Відповідач письмово просив розглянути справу у його відсутність, вимоги позову визнає, не заперечує проти їх задоволення (а.с.20-21). Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Доведено, що визначені ст.ст. 51,55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають разом протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Спірні правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні передбачені ст.ст.51,55 СК України взаємні любов, повага, взаєморозуміння, взаємопідтримка, взаємодопомога, спільні життєві інтереси, разом вони не проживають протягом останнього року, суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін. З ухваленням рішення про задоволення вимог позову з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України підлягають стягненню на користь позивача [PERSON] , 768 грн. 40 коп. судового збору та 600 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

10.07.2019 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою з 1997 року. Мають трьох спільних неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] [INFO] . Сімейні стосунки не склалися внаслідок відсутності взаєморозуміння і поваги один до одного. Шлюб просить розірвати, на примирення не згоден. Не вбачав підстав у наданні строку для примирення. Відповідачка [PERSON] позов визнала. Пояснив, що дійсно перебуває у зареєстрованому шлюбі з позивачем від якого вони мають трьох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] [INFO] , сина [PERSON] [INFO] . Також просила шлюб розірвати, не вбачаючи необхідності в наданні строку для примирення. Згідно з ч.ч. 3, 4 статті 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому ст.ст. 206, 207 цього Кодексу. Ч. 4 ст. 206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі 21 листопада 1997 року, мають трьох спільних неповнолітніх дітей: сина [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] [INFO] , дочку [PERSON] [INFO] (а.с. 3-6). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на ту обставину, що позивач наполягав на розірванні шлюбу, своєї згоди на примирення не надав, а відповідачка не висловила заперечень проти розірвання шлюбу - позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-28 00:00:00

10.07.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб зареєстрований 28.04.2018 року у Балаклійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 48. Мотивуючи позовну заяву вказав, що від шлюбу з відповідачем мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з`явився. Надав заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, не заперечував проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідача. В судове засідання відповідач не з`явилася, про дату час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотань або заяв від неї не надходило. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному слуханні справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім`я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 28.04.2018 року у Балаклійському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 48 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітнього доньку: [PERSON] , [INFO] . Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-26 00:00:00

10.07.2019 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просила суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 15.08.2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №375. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаємопорозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Ухвалою від 11.07.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 13.09.2019 року провадження у справі зупинено до закінчення строку на примирення подружжя. Ухвалою суду від 13.12.2019 року провадження у справі поновлено. Позивач до судового засідання не з`явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову. Відповідач до судового засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. 15.08.2012 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №375, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, серії [NUMBER] , виданим 15.08.2012 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу є неповнолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають разом із матір`ю. Стосунки між подружжям погіршились, зникло взаєморозуміння та взаємоповага. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведеться, шлюбних стосунків не підтримують. Подальше сумісне життя і збереження шлюбу є неможливим так як це суперечить інтересам сторін. Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такого, суд вважає, що їх сім`я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позов підлягає задоволенню. Згідно ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 768,40 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-03 00:00:00

10.07.2019\~року [PERSON] \~звернулася в\~суд з\~позовом до\~ [PERSON] про збільшення розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі. Зважаючи на складність у викладенні рішення в повному обсязі, пов`язану з потребою у обгрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну і резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

10.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20.11.2005 року Устянською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 6. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв`язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання, шлюб фактично припинив існування. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20.11.2005 року Устянською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис № 6 (а.с 10). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 7, 8). З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв`язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання, шлюб фактично припинив існування. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, позивач та відповідач наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дітям. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню сплачений нею судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

10.07.2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить розірвати шлюб зареєстрований 26.06.2004 року у Андріївській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 09. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають сина: [PERSON] [INFO] . Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з`явилася. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Згідно з частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сім`я існує формально, сторони не мають наміру зберегти шлюб. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 26.06.2004 року у Андріївській селищній раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 09 . Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON] [INFO] . Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Шлюбні відносини припинені. Спільне господарство не ведеться. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-28 00:00:00

10.07.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 25.10.2016 року Вознесенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис №242, від даного шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] [INFO] , яка проживає з позивачем. Посилаючись на те, що сторони єдиною сім`єю перестали проживати через суперечки, що мало наслідком також припинення ведення спільного господарства, роздільне проживання, виникнення відчуження, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог, заперечує проти надання строку на примирення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи у його відсутності та про визнання позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

10.07.2019 року позивач [PERSON] , який вказує, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] - звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання такою, що втратила право користування житловим приміщенням через не проживання у ньому з 25.03.2017 року, її місце фактичного проживання невідоме. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідач [PERSON] є колишнім членом його сім`ї - колишньою дружиною, якій за її проханням він надав дозвіл 05.04.2012 року на реєстрацію її місця проживання у належному йому будинку. Посилаючись на вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явилася, судом належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, виклик до суду здійснено шляхом розміщення оголошення на сайті суду. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок виданого 25.09.1996 року виконавчим комітетом Вознесенської міської ради на підставі рішення №133 від 27.08.1996 року позивач [PERSON] набув у приватну власність житловий будинок [ADDRESS] . З 11.02.2012 року по 24.03.2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. 05.04.2012 року відповідач [PERSON] зареєстрована у житловому будинку, але з 25.03.2017 року після розірвання шлюбу в будинку без поважних причин не проживає, її місце фактичного проживання невідоме, чим створюються власнику перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Докази наявності поважних причин не проживання відповідача в житловому приміщенні в матеріалах справи відсутні. Проте згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами не проживання відповідача за місцем реєстрації без поважних причин є акт складений головою квартального комітету №50 від 08.07.2019 року за участі сусідів, з якого слідує, що період не проживання відповідача є тривалим - з 25.03.2017 року. Оскільки відповідач є колишнім членом сім`ї позивача як власника житла, а тому відносини між сторонами повинні регулюватися ст. 405 ЦК України. Згідно статті 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved