Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

12.02.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що протягом останніх років сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, відповідач змінився як особистість, в нього повністю змінилося ставлення до позивача, дітей, це погіршило звичний уклад життя родини. Кожен із сторін має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сімю, сторони не в змозі найти спільну мову та підтримувати нормальну атмосферу в родині, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Шлюбні відносини сторони припинили, спільне господарство не ведуть та проживають окремо з грудня 2017 року. Діти проживають із позивачем. Позивач вважає подальше примирення та збереження шлюбу неможливим. Спору про поділ майна немає. Посилаючись на викладене позивач просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечував, просив шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 27.02.2015 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 106, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають трьох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON] та [PERSON], [INFO]. Нормами ст. 51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст.ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, якщо подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них і мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Проте спільне життя сторін не склалося через те, що сторони мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім'ю, сторони не в змозі найти спільну мову та підтримувати нормальну атмосферу в родині, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Подружні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться та сторони проживають окремо з грудня 2017 року. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. За такого, суд вважає, що їх сім'я розпалася остаточно і зберегти її неможливо, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved