Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

11 червня 2013 р. позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просить суд визнати незаконними дії ПАТ КБ «Приватбанк» при розрахунку заборгованості по укладеному між ним та ПАТ КБ «Приватбанк» кредитним договором від 17 листопада 2005 року № HAG4АК12180018, в зв'язку з порушенням ним зобов'язань та встановленню відсотків з 3,01 % щомісячно на 36,12 % річних (п. 3.1 розділу 3 договору). В обґрунтування позовних вимог посилається на наступне. Протягом періоду дії кредитного договору позивачем не завжди регулярно здійснювалися платежі на погашення кредиту і станом на 17.01.2012 р. на виконання його умов ним було сплачено відповідачу 16402,75 доларів США, що, на думку позивача є достроковим виконанням з його боку умов кредитного договору щодо повернення відповідачу кредиту, відсотків та комісії, оскільки за умовами кредитного договору загальна сума платежів за кредитом складає 16401,00 доларів США, з розрахунку сплати 195,25 доларів США на місяць протягом 84 місяців. Але довідку про повне погашення заборгованості йому видано не було з посиланням на те, що позивач має ніби - то прострочену заборгованість по кредиту, яка виникла внаслідок порушення позивачем зобов'язання по погашенню кредиту, тому відповідно до п. 3.2 договору, позивачальник повинен сплачувати Банку відсотки за користуванням кредитом у розмірі 36,12 % річних . Позивач вважає, що після дострокової сплати 17.01.2012 р. на погашення кредиту та інших платежів за кредитним договором коштів в розмірі 16402,75 доларів США та пені в розмірі 5267,46 гривень його зобов'язання за кредитним договором та за договором застави є фактично припиненими виконанням, проведеним належним чином, відповідно не існує будь-якої простроченої заборгованості, в тому числі простроченої заборгованості за кредитом, прострочених відсотків, простроченої комісії, пені, інших штрафних санкцій, витрат позивача перед відповідачем по платежах за кредитним договором, і за таких умов нарахування позивачеві вищезгаданої простроченої заборгованості є незаконним, неправомірним та необґрунтованим, тому дії відповідача по встановленню процентної ставки в розмірі 36,12 % річних, яка відповідно до пункту 3.2. кредитного договору встановлюється тільки у випадку порушення позивачем зобов'язань по погашенню кредиту, є незаконними та порушують його інтереси та права, як споживача, передбачені відповідними положеннями Закону України «Про захист прав споживачів». Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Представник відповідача, будучи допитаною в судовому засіданні, проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на його необґрунтованість та безпідставність. Суду надані розрахунки повернутих позивачем сум боргу за договором позики, з урахуванням п. 3.2 Договору, в зв'язку із порушенням умов договору, в частині строків погашення заборгованості, а саме встановленою процентною ставкою 36,12 % річних, які встановлені кредитним договором у випадку порушення позивачем зобов'язань по погашенню кредиту. Суд, вислухавши позивача, представника відповідача, вивчивши, дослідивши та перевіривши матеріали справи та надані докази в їх сукупності з наданням їм відповідної правової оцінки, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, вважає, що даний позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Між позивачем [PERSON] як позичальником, та Закритим акціонерним товариством «Комерційний банк «Приватбанк», правонаступником якого є відповідач, було укладено кредитний договір від 17.11.2005 р. № НАG4AK12180018, який є договором про надання споживчого кредиту, в якому сторонами досягнуто згоди з усіх істотних умов й зазначено підстави зміни процентної ставки. Істотними умовами кредитного договору було надання кредитних коштів на строк до 16.11.2012 р. (84 місяці) включно у вигляді не поновлюваної кредитної лінії у розмірі 12559,00 доларів США на купівлю автомобіля у сумі 9208,00 доларів США та на сплату страхових платежів у сумі 3351,00 доларів США, зі сплатою за користування кредитом відсотків 1,04 % на місяць (12,48 % річних) на суму залишку заборгованості за кредитом і комісією за розрахунково-касове обслуговування у розмірі 0,32 % від суми виданого кредиту щомісяця в період сплати, комісії за дострокове погашення кредиту в розмірі 0,00 % від суми кредиту, що погашається достроково, періодом сплати з 21 по 25 число кожного місяця, суми щомісячного платежу в розмірі 195,25 доларів США (пункти 1.1., 3.11.) для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншим витратам відповідача відповідно до підпункту 2.2.9., пункту 4.3. кредитного договору. Згідно статті 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом, а згідно ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» договір про надання споживчого кредиту укладається між кредитодавцем та споживачем, відповідно до якого кредитодавець надає кошти (споживчий кредит) або бере зобов'язання надати їх споживачеві для придбання продукції у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач зобов'язується повернути їх разом з нарахованими відсотками. Згідно ч. 1, п.п. 1 ч. 2 ст. 11, ч. 1, 2 ст.ст. 509 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 19.02.2013 р. по справі № 2018/12000/12 (провадження № 22-ц/790/505/13), яке набрало законної сили, були визнані незаконними дії Відповідача по підвищенню з листопада 2008 року процентної ставки з 12,48 % річних до 14,52 % річних, які призвели до необґрунтованого та незаконного збільшення суми заборгованості позивача за кредитним договором. Судом встановлено, що виконання умов кредитного договору між сторонами було забезпечено заставою у відповідності до укладеного договору застави рухомого майна від 17.11.2005 р. № НАG4AK12180018. Крім цього, були укладені договори особистого страхування та страхування предмету застави, кредитні кошти використано за цільовим призначенням на купівлю автомобіля марки «DAEWOO LANOS», 2005 р. випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], позивачем здійснювалися відповідні платежі на погашення кредиту, останній з цих платежів в розмірі 6,00 доларів США було здійснено 16.01.2012 р., і за період з 17.11.2005 р. по 17.01.2012 р. позивачем на погашення отриманого кредиту за кредитним договором було достроково сплачено відповідачу 16402,75 доларів США, в тому числі, за 2005 рік (230,00 доларів США), за 2006 рік (2450,00 доларів США), за 2007 рік (3200,00 доларів США), за 2008 рік (2195,50 доларів США), за 2009 рік (2445,26 доларів США), за 2010 рік (3119,39 доларів США), за 2011 рік (2654,60 доларів США), за 2012 рік (108,00 доларів США). Здійснення позивачем вказаних платежів підтверджується квитанціями про сплату та виписками з рахунку позивача від 24.03.2010 р. та від 22.10.2010 р. Крім цього, додатково до цих коштів позивачем окремо було сплачено відповідачу пеню в розмірі 5267,46 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями. Позивач письмово звертався до відповідача із заявами від 26.01.2012 р., від 13.03.2013 р. та з повторною заявою від 02.04.2013 р., в яких просив відповідача вважати зобов'язання сторін за кредитним договором та право застави за договором застави рухомого майна припиненими виконанням, проведеним належним чином, та оформити припинення права застави на автомобіль марки «DAEWOO LANOS», 2005 р. випуску, державний номерний знак [NUMBER], кузов № [NUMBER], відповідно до умов договору застави рухомого майна, про що надати позивачеві документи про остаточний розрахунок, проте відповідач листом від 18.04.2013 р. № 20.1.0.0.0/7-130402/2803 повідомив позивачу, що за кредитним договором процентна ставка складає 36,12 % річних, по причині наявності у позивача простроченої заборгованості по кредиту, що був отриманий за кредитним договором. Судом встановлено, що дійсно мали місце несвоєчасні погашення позивачем щомісячних платежів за кредитним договором. Пунктом 3.2. кредитного договору передбачено, що згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3,01 % на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в пункті 1.1. суми щомісячного платежу за кредитним договором (у випадку погашення заборгованості шляхом надання щомісячного платежу й установлення його суми в п. 1.1.). При встановленні банком в порядку, передбаченому п. 2.3.2. зменшеної процентної ставки, умови даного пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки. Незважаючи на встановлення кредитним договором сплати банку відсотків за несвоєчасне погашення щомісячних платежів за користування кредитом у розмірі 3,01 % на місяць, відповідачем встановлена процентна ставка у розмірі 36,12 % річних, що підтверджується наданими суду розрахунками заборгованості (а.с. 98 - 104). Суд вважає, що такі дії відповідача про встановленню процентної ставки за кредитним договором у розмірі 36,12 % річних, і нарахування у зв'язку цим прострочених відсотків за кредитом, враховуючи, що з боку позивача має місце повне виконання своїх договірних зобов'язань, є незаконними та порушують його інтереси та права, як споживача. У відповідності до абзацу 9 ч. 4 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України річна відсоткова ставка за кредитом (розмір процентів), її тип (фіксована або змінювана) та порядок її сплати визначаються кредитним договором. Відповідно до цього пунктом 3.2. кредитного договору було передбачено, що згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні позичальником зобов'язань по погашенню кредиту, передбачених пп. 1.1., 2.2.4., 2.3.3. цього договору, позичальник сплачує банку відсотки за користування кредитом у розмірі 3,01 % на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в пункті 1.1. суми щомісячного платежу за кредитним договором (у випадку погашення заборгованості шляхом надання щомісячного платежу й установлення його суми в п. 1.1.). При встановленні банком в порядку, передбаченому п. 2.3.2. зменшеної процентної ставки, умови даного пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки. Незважаючи на те, що позивач повернув кредит шляхом збільшення суми періодичних виплат, що підтверджується наданими суду розрахунками, відповідач в порушення вищезгаданих вимог законодавства не здійснив відповідне коригування кредитних зобов'язань позивача у бік їх зменшення, а навпаки, вчинив незаконні дії по підвищенню з листопада 2008 року включно процентної ставки за користування кредитом, необґрунтовано та незаконно збільшив суму заборгованості, простроченої заборгованості, прострочених відсотків, простроченої комісії, пені, інших штрафних санкцій за кредитом, що призвело до порушення прав позивача у вигляді порушення принципу рівності сторін кредитного договору, учасником якого є позивач, порушення при достроковому поверненні споживчого кредиту шляхом збільшення суми періодичних виплат права позивача на коригування його кредитних зобов'язань у бік їх зменшення та сплату відсотків за користування кредитом і вартості всіх послуг, пов'язаних з обслуговуванням та погашенням кредиту, за період фактичного користування кредитом, передбачених ч. 8 ст. 11, п. 4 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів». Наслідком цих порушень прав позивача стало необґрунтоване нарахування йому відповідачем простроченої заборгованості, прострочених відсотків, простроченої комісії, пені, інших штрафних санкцій та витрат по кредитному договору. Згідно ч. 1, 2, 3, 6 статті 13, ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, при здійсненні своїх прав особа зобов'язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою - п'ятою цієї статті, суд може зобов'язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства, особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї. Судом були дослідженні надані відповідачем на підтвердження своїх заперечень проти позову розрахунки і встановлено про недоведеність зазначених розрахунків, а також законність і обґрунтованість своїх дій по нарахуванню позивачу спочатку простроченої заборгованості за кредитом, а потім - відсотків за прострочену заборгованість та пені на заборгованість по відсотках за користування кредитом та по комісії за ставкою 3,01 % щомісячно (36,12 % річних). На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, а саме визнання неправомірними та необґрунтованими дій відповідача по встановленню процентної ставки в розмірі 36,12 % річних . Враховуючи викладене,

Outcome: approved