Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-08 00:00:00

12.01.2017 року [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовною заявою до Розсошанської міської ради про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що 16.07.2012 року померла мати позивача [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина і позивач як єдина спадкоємиця за законом, звернулася до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована на території Розсошанської сільської ради. Однак, 05.06.2015 року позивач отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із відсутністю реєстрації права власності на вказану земельну ділянку на імя померлої баби позивача [PERSON] Державний акт на право власності на земельну ділянку виданий на імя діда позивача [PERSON], після смерті якого свідоцтво про право на спадщину отримала баба позивача [PERSON] Після смерті [PERSON] мати позивача [PERSON] набула право власності на підставі рішення Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2011 року на ? частину земельної ділянки і розпочала процедуру оформлення спадщини, але кадастровий номер земельній ділянці був присвоєний після смерті [PERSON] У зв'язку з наведеним, позивач просить суд визнати за нею право власності на ? частину земельної ділянки площею 1,84 га, яка розташована на території Розсошанської сільської ради переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, в якій зазначає, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Так, відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень окрім випадків, встановлених\~ст.61 цього Кодексу. Згідно ч.ч. 1-3\~ст. 212 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Судом обєктивно встановлено, що 16 липня 2012 року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 188865. Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі на ? частину земельної ділянки площею 1,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розсошанської сільської ради (с. Ружичанка) Хмельницького району. Після смерті [PERSON] позивач звернулася до приватного нотаріуса Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини і на підставі її заяви було заведено спадкову справу № 15-2012. Однак, листом № 96/01-16 від 05.06.2015 року приватний нотаріус Хмельницького міського нотаріального округу [PERSON] позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, оскільки відсутня реєстрація права власності на земельну ділянку площею 1,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розсошанської сільської ради (с. Ружичанка) на імя [PERSON] Так, як вбачається із копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯБ №110537 [PERSON] на підставі розпорядження райдержадміністрації від 16.12.2004 року № 1385/04-р надано земельну ділянку площею 1,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ружичанської сільської ради. Після смерті [PERSON] свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 1,84 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Ружичанської сільської ради - видано його дружині [PERSON] Проте, відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-БВ № 095094 03.10.2008 року померла [PERSON] Як вбачається із копії спадкової справи № 40-2009 до майна померлої 03.10.2008 року [PERSON] заяву про прийняття спадщини після її смерті подали її діти: [PERSON] та [PERSON]. Однак, у звязку із тим, що [PERSON] не зареєструвала свідоцтво про право власності на житловий будинок та державний акт на землю після смерті свого чоловіка [PERSON], спадкоємцям [PERSON] та [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Тому [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із позовом про визнання права власності в порядку спадкування на будинковолодіння та земельну ділянку і рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 08.09.2011 року позов задоволено та визнано право власності за [PERSON] та [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] за кожною на ? частину житлового будинку 138, по вул. Леніна, в с. Ружичанка Хмельницького району та на ? частину земельної ділянки кожній площею 1,84 га на території Ружичанської сільської ради переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, за життя [PERSON] не отримала державного акта на право власності на вищевказану ділянку, а також не провела державної реєстрації права власності на вказану ділянку на своє імя. Дані обставини також, підтверджуються копією спадкової справи № 15-2012 від 27.12.2012 р. до майна померлої [PERSON] Так позивач є спадкоємцем після смерті [PERSON], проте оформити своє право власності на земельну ділянку в порядку спадкування після її смерті вона не має змоги, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Згідно п. 4.18 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє склад спадкового майна. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують його наявність. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно ст. 126 Земельного кодексу України, Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Таким чином, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 грудня 2006 року до [PERSON] перейшло право власності на земельну ділянку площею 1,84 га на території Ружичанської сільської ради переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка на підставі державного акта на право приватної власності на землю серії ЯБ № 110537, належала [PERSON] на підставі розпорядження райдержадміністрації від 16.12.2004 року № 1385/04-р. Згідно ст.ст. 1216, 1222, 1223 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається па підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною першою\~статті 15 Цивільного кодексу України\~та\~статтею 3 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права. Пункт 1 ч. 2\~ст. 16 Цивільного кодексу України\~визначає, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищенаведене, та те, що крім позивача інших спадкоємців не має, вона є єдиним спадкоємцем майна померлої [PERSON] за законом, належним чином подала заяву про прийняття спадщини, а також те, що визнання за позивачем права власності не порушує права третіх осіб, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають до задоволення. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved