Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

\~ \~ \~ \~11.08.2020 р. представник позивача адвокат Шкабуро О.В. звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначив, що [INFO] померла тітка позивача [PERSON] [PERSON] фактично проживав з померлою за адресою: [ADDRESS] з 2013 р. по момент її смерті. \~ \~ \~ \~Будинок [ADDRESS] належав померлому діду позивача - [PERSON] на підставі договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку на праві особистої власності та реєстраційного напису БТІ на вказаному договорі від 03.10.1988 р. № 33251 здійсненим в реєстровій книзі № 184. \~ \~ \~ \~Дід позивача [PERSON] помер [INFO] . \~ \~ \~ \~Оскільки інших спадкоємців після смерті [PERSON] не було, тому що його дружина [PERSON] померла [INFO] , батько позивача [PERSON] помер [INFO] , то тітка позивача [PERSON] , у відповідності до вимог ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняла спадщину у вигляді будинку, шляхом проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Проте, [PERSON] так і не оформила право власності на себе. Отже, після смерті тітки позивача [PERSON] , виникла необхідність вирішення питання про спадкування будинку за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Відповідач по справі [PERSON] є сином померлої [PERSON] . Але в 2010 р. [PERSON] поїхав проживати до батька в село назва якого позивачу не відома, більше до тітки він не повертався, до будинку не з`являвся та не проживав. Заходи щодо поховання тітки здійснював позивач. \~ \~ \~ \~З метою прийняття спадщини після смерті тітки [PERSON] , позивач звернувся до приватного нотаріуса ЗМНО, як спадкоємець за правом представлення (після смерті батька), де йому повідомили, що оскільки на час смерті спадкодавця [PERSON] разом із нею був також зареєстрований [PERSON] , то він буде вважатися таким, що прийняв спадщину, у разі якщо протягом встановленого законом строку для прийняття спадщини останній не звернеться з заявою про відмову від спадщини. За позовом представник [PERSON] [PERSON] просить: встановити юридичний факт, що [PERSON] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , постійно не проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] на час відкриття спадщини в будинку за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою від 27.08.2020 р. позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 05.10.2020 р. 05.10.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 11.11.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.1 ч.2 ст.223 ЦПК України. 11.11.2020 р. підготовче судове засідання відкладено на 10.12.2020 р. на підставі п.1 ч.2 ст.198, п.4 ч.2 ст.223 ЦПК України. 10.12.2020 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 19.02.2021 р. 19.02.2021 р. в судовому засіданні оголошено перерву до 13.04.2021 р. на підставі ч.1 ст.240, ч.4 ст.223 ЦПК України для повторного виклику відповідача. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позов, просили його задовольнити. Відповідач до суду не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позов не подавав. Суд розглянув справи за відсутності відповідача на підставі ч.1 ст.223 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача та його представника, допитавши свідків, суд вважає, що заявлений позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено судом з письмових доказів, [INFO] померла [PERSON] (а.с.8). 13.06.2020 р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Запорізького міського нотаріального округу Салтан В.В. з заявою про прийняття спадщини після смерті його тітки [PERSON] , яка постійно на день смерті проживала за адресою: [ADDRESS] , спадкоємцем якої він є у зв`язку з тим, що його батько [PERSON] , рідний брат спадкодавця, помер [INFO] (а.с.60 зв.). В згаданій заяві позивач зазначив, що крім нього, спадкоємцем за законом, згідно ст.1261 ЦК України, є син спадкодавця [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.29, 49). Відповідно до ч. 2 ст.\~1220\~ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, із якого вона оголошується померлою. Відповідно до ч. 1 ст.\~1221\~ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до п.п. 3, 5 ст.\~1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Метою звернення заявника до суду є встановлення факту не проживання спадкоємця першої черги відповідача [PERSON] , зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, для подальшого оформлення прав на спадкове майно після смерті [PERSON] в нотаріальному порядку. \~ \~ \~ \~Ст.16 ЦК України передбачено способи захисту цивільних прав та інтересів, якими можуть бути: \~визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної\~(немайнової)\~шкоди;\~ визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Обраний позивачем спосіб захисту цивільного права має призводити до захисту порушеного чи оспорюваного права або інтересу. Позивач в обґрунтування вимог про встановлення факту послався на положення ст.315 ЦПК України, за змістом якої у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З роз`яснень викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008 року, вбачається, що виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Як встановлено судом, з часу відкриття спадщини пройшло більше шести місяців, і протягом цього строку від [PERSON] не надходило заяв про відмову у прийнятті спадщини після смерті матері [PERSON] . Таким чином, відповідач після смерті матері, в силу правил ч.3 ст.1268 ЦК України, прийняв спадщини, а реєстрація місця проживання, є достатньою обставиною для визнання спадкоємця таким, який прийняв спадщину. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 360/2312/16-ц. Вимога про встановлення факту постійного непроживання зі спадкодавцем не є належним способом судового захисту позивача у розумінні ст.16 ЦК України. Вказаний юридичний факт підлягає встановленню при вирішенні спадкового спору, а не як окрема позовна вимога. Вказаний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року, у справі № 592/7860/17. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, що є підставою для відмови у задоволенні позову. Фактичне місце проживання відповідача не має правового значення у цій справі, з огляду на зміст позовних вимог, а тому акт про встановлення факту проживання [PERSON] (а.с.16) та показання свідків про непроживання відповідача зі спадкодавцем не змінюють висновки суду. \~ \~ \~ \~На підставі ст.141 ЦПК України, суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати.

Outcome: dismissed