Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

11.03.2015 року ТОВ «Кредитні ініціативи» звернулось із вищезазначеним позовом. В обгрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 15.11.2007 року між ПАТ «БТА БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір №05/07-О, за умовами якого банк надав відповідачу кредитні кошти у розмірі 97\~100,00 дол. США на строк до 15.11.2015 року зі сплатою за користування кредитними коштами 14 % річних. 03.04.2014 року за договором факторингу ПАТ «БТА БАНК» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, зокрема, і за вищевказаним договором. Змінивши в процесі розгляду справи позовні вимоги, позивач стверджував, що умови кредитного договору відповідачем не виконуються. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 15.09.2011 року з [PERSON] на користь банку стягнута строкова заборгованість, прострочена заборгованість, строкова заборгованість за відсотками, прострочена заборгованість по відсотках. Рішенням Малиновського районного суду від 16.05.2013 року в звязку із невиконанням рішення суду стягнуті відсотки та штрафні санкції. Рішення суду від 15.09.2011 року не виконано відповідачем, в звязку із чим станом на 15.01.2015 року утворилась заборгованість по відсотках - 1\~127\~096 грн. 10 коп. Крім того, позивач відповідно до вимог закону та кредитного договору має право на стягнення пені, яка складає 4\~636\~272 (чотири мільйони шістсот тридцять шість тисяч двісті сімдесят дві) гривні 80 коп. Окрім задоволення позовних вимог позивач просив присудити на свою користь понесені судові витрати на оплату судового збору в розмірі 3\~654 грн. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, повідомлена судом про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), її представником подано клопотання про відкладення розгляду справи, в задоволенні якого ухвалою суду відмовлено через систематичний, безпідставний характер таких клопотань. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, надані учасниками цивільного процесу, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15.11.2007 року між ПАТ «БТА БАНК» та [PERSON] укладений кредитний договір №05/07-О. За умовами договору банк надав їй кредитні кошти у розмірі 97\~100,00 дол. США. строком до 15.11.2015 року зі сплатою за користування кредитними коштами 14 % річних. Договір був підписаний сторонами, грошові кошти отримані в повному обсязі відповідачем, що не заперечувалось її представником в процесі розгляду справи, встановлено рішенням суду від 15.09.2011 року (справа № 2/1519/3598/11). Як вбачається з тексту договору відповідач підтвердила свою згоду на те, що ознайомлена з усіма процентами, комісіями та іншими зборами за даним договором. За пунктом 6.3 кредитного договору проценти за користування кредитом нараховуються на суму залишку заборгованості за кредитом, починаючи з дати видачі кредиту до моменту його повернення. Проценти з користування кредитом нараховуються банком щоденно. При розрахунку процентів приймається кількість днів у місяці 30 та у році 360, враховуючи день надання кредиту, та виключаючи день остаточного погашення. За п.9.1 договору у разі прострочення позичальником зобовязань з погашення кредиту та/або сплати відсотків за користування кредитом та/або інших платежів згідно умов цього договору, позичальник зобовязаний сплатити на користь банка пеню. За домовленістю сторін пеня встановлюється у розмірі 0,5 відсотків, але не менше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на момент прострочення від суми прострочених зобовязань за кожен день прострочення. Умови кредитного договору [PERSON] були порушені та рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 15.09.2011 року, яке набрало законної сили, з [PERSON] на користь банку стягнута строкова заборгованість, прострочена заборгованість, строкова заборгованість за відсотками, прострочена заборгованість по відсотках. Рішення суду не виконано відповідачем. Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 16.05.2013 року з відповідача на користь банку стягнуті відсотки та пеня. За договором факторингу від 03.04.2014 року між ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ «Кредитні ініціативи»банк відступив ТОВ «Кредитні ініціативи» право вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами. На виконання п.п. 2.3., 3.1. договору факторингу ПАТ «БТА БАНК» та ТОВ «Кредитні ініціативи» 03.04.2014 року між сторонами договору складений акт прийому передачі реєстру заборгованостей боржників. Згідно з реєстром позивач набув право вимоги по кредитному договору №05/07-О укладеному між банком та [PERSON] Станом на 15.01.2015 рік за розрахунком банку утворилась заборгованість за спірним договором у загальному розмірі 5\~763\~368 гривень 90 коп., яка складається із: - 1\~127\~096 гривень 10 коп. - заборгованість по відсотках; - 4\~636\~272 гривні 80 коп. - заборгованість по пені. Так, відповідно до статті 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно зі статтею 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частини перша, друга статті 1054 ЦК України). Відповідно до частин першої, четвертої статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. За змістом частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. За статтею 611 ЦК України в разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Виходячи із системного аналізу статей 525, 526, 599, 611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобовязання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Саме по собі ухвалення судом рішення про задоволення вимог кредитора, виконання якого не здійснено, не припиняє зобовязальних правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобовязання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України Вирішуючи спір суд не погоджується із доводами [PERSON] про несправедливість умов кредитного договору, його невідповідність з цих підстав Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки умовам договору надавалась оцінка суду у рішенні суду від 15.09.2011 року, яким з [PERSON] на користь банку стягнута строкова заборгованість, прострочена заборгованість, строкова заборгованість за відсотками, прострочена заборгованість по відсотках; договір у встановленому законом порядку недійсним як такий, що містить несправедливі умови не визнаний, як і окремі його пункти. Суд враховує клопотання відповідача про застосування строків позовної давності до виниклих правовідносин. Водночас, як вбачається з позовних вимог та розрахунку заборгованості пеня нарахована позивачем із дотриманням спеціального строку позовної давності (один рік), визначеного ст.258 ЦК України. Із вказаного розрахунку, поряд із тим, вбачається, що розмір неустойки значно перевищує розмір заподіяних невиконанням зобовязання збитків на час розрахунку 15.01.2015 року. При таких обставинах, суд вважає можливим в порядку ч. 3 ст. 551 ЦК України зменшити розмір пені, яка виникла у зв'язку з простроченням виконання грошового зобовязання, виниклого за кредитним договором до суми основного боргу, стягнувши із відповідача пеню в розмірі суми основного боргу 97\~100 доларів США в гривневому еквіваленті за офіційним курсом НБУ на час розрахунку 15.01.2015 року, що складає 1\~534 180 гривні. При вирішенні питання про застосування строку позовної давності до заборгованості по відсотках суд, виходячи з аналізу норм статей 11, 12, 15, 16 ЦК, ст. 3 ЦПК вважає, що виниклі правовідносини, які захищаються судом існують на день прийняття судового рішення, відповідно, розрахунок відсотків вимогам закону не суперечить, відповідачем не спростований та підлягає стягненню на користь позивача в розмірі згідно заявлених позовних вимог. Судові витрати по оплаті судового збору у розмір 3 654 (три тисячі шістсот пятдесят чотири) гривні, документально підтверджені позивачем підлягають присудженню на його користь відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: partial