Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

10 лютого 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області з вищевказаним позовом в якому просила визнати недійсним та скасувати Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 5323255400:00:004:0009, серія ПЛ№069269 від 22 травня 2006 року, що було видано на ім`я померлої [PERSON] . Визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 5,48 га, яка розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області згідно Державного акту серії ГІЛ№069269 від 22 травня 2006 року, кадастровий номер 5323255400:00:004:0009 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва який був виданий після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Обґрунтовуючи позов послалася на те, що [INFO] померла [PERSON] , 1921 року народження. Після її смерті спадщину прийняла [PERSON] , за заповітом, про що отримала свідоцтво про право на спадщину від 17.11.2017 року на право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ№0236733 виданого Миргородською районною державною адміністрацією 30 грудня 1996 року, до якого були внесені зміни, які відносяться до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) від 05.12.2017 року, де право на земельну частку (пай) передано [PERSON] . Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 5323255400:00:004:0009, серія ПЛ№069269 було видано на ім`я померлої [PERSON] замість Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ№0236733 виданого Миргородською районною державною адміністрацією 24 грудня 1996 року, після її смерті. Тому Державний акт на право приватної власності на землю серії ПЛ№069269 від 22 травня 2006 року підлягає визнанню недійсним та скасуванню, оскільки вона не може вільно володіти та розпоряджатися своєю земельною ділянкою та провести реєстрацію права власності на земельну ділянку. Таким чином, оскільки Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ПЛ№069269 від 22 травня 2006 року був виданий після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , то вона не набула право власності на земельну ділянку кадастровий номер 5323255400:00:004:0009, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 5,48 га, яка розташована на території Комишнянської селищної ради. Миргородського району, Полтавської області, та відповідно до ст. 16,21 Цивільного кодексу України Державний акт необхідно визнати недійсним. В зв`язку з наведеним змушена звернутися до суду. Ухвалою судді від 15.02.2021 прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 14.05.2021 підготовче провадження по справі закрите та призначено справу до судового розгляду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Жага Е.Г., в судове засідання 07.07.2021 не з`явився, направив заяву, просив проводити розгляд справи у його відсутність, позові підтримав, просив його задовольнити (а.с. 68). В підготовчому засіданні позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Представник відповідача Миргородської районної державної адміністрації Полтавської області в судове засідання не з`явився, направи заяву про розгляд справи у його відсутність, при прийнятті рішення покладався на розсуд суду (а.с.53). Представник відповідача Відділу у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.66). Представник третьої особи Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області направив заяву в якій просив справу розглядати без участі представника (а.с.67). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного. [INFO] померла [PERSON] , 1921 року народження, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.07.1997 року (а.с.7). Відповідно до заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла право на земельну частику (пай) та майновий сертифікат, що їй належить, [PERSON] (а.с.50). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай) розміром 4,56 умовних кадастрових гектарів, що знаходиться в колективній власності колишнього КСП «Прогрес» смт. Комишня, Миргородського району, Полтавської області, яке належало померлій відповідно до Сертифікату серії ПЛ №0236733 виданого Миргородською районною державною адміністрацією 24.12.1996 (а.с. 9-10). Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , за заповітом, про що отримала свідоцтво про право на спадщину від 17.11.2017 року на право на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ПЛ№0236733, виданого Миргородською районною державною адміністрацією 24.12.1996 до якого були внесені зміни, які відносяться до сертифіката у зв`язку з передачею права на земельну частку (пай) від 05.12.2017 року, де право на земельну частку (пай) передано [PERSON] . На ім`я померлої [PERSON] виданий Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ПЛ№069269, земельна ділянка площею 5,48 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Комишнянської селищної ради. Миргородського району, Полтавської області кадастровий номер 5323255400:00:004:0009 (а.с. 11,12). Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 55 Конституції України установлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Аналогічні положення містяться у ч.1 ст.15 ЦК України та ст.4 ЦПК України. Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. За змістом ст.25 ЦК України, здатність фізичної особи мати цивільні права та нести цивільні обов`язки є правоздатністю. Зміст правоздатності складає сукупність тих цивільних прав та обов`язків, які можуть мати фізичні особи. Цивільна правоздатність є невіддільною від самого існування людини, виникає в момент народження і припиняється зі смертю. Відповідно до 2 ст. 203 ЦК України однією із вимог, додержання яких є необхідним для чинності правочину зазначено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. За змістом ч. 1 ст. 125 ЗК України (на час виникнення правовідносин, видання Державного акту) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до ст. 126 ЗК України (на час виникнення правовідносин, видання Державного акту) право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Згідно ч.1,2 ст. 152 Земельного Кодексу України (на час виникнення правовідносин, видання Державного акту), держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.. Частиною 1 ст. 155 Земельного Кодексу України, визначено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Враховуючи те, що Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 5323255400:00:004:0009, серія ПЛ№069269 від 22 травня 2006 року, виданий на ім`я [PERSON] після її смерті [INFO] , а тому остання за життя не набула право власності на вказану земельну ділянку відповідно до ст.125 ЗК України, тому Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ПЛ№069269 від 22 травня 2006 року є недійсним. В задоволенні позовної вимоги про визнання за [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 5,48 га, яка розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області згідно Державного акту серії ПЛ№069269 від 22 травня 2006 року, кадастровий номер 5323255400:00:004:0009, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва який був виданий після смерті [PERSON] , померлої [INFO] необхідно відмовити, так як позивачем, всупереч вимог ст. 81 ЦПК України, не надано доказів, що підтверджують, що за життя [PERSON] належала на праві власності земельна ділянка площею 5,48 га, кадастровий номер 5323255400:00:004:0009. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Комишнянської селищної ради, Миргородського району, Полтавської області. За таких обставин позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. В зв`язку з тим, що позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідача на його користь судових витрат, суд,

Outcome: partial