overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-01 00:00:00

11.04.2017року [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал», за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, в якій, з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог (від 19.10.2018 року вхід. № 40648, т.2 а.с. 7-8), просить суд визнати дії відповідача - ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» щодо нарахування плати йому за користування комунальною послугою без урахування пільг, які поширюються на нього - особу з інвалідністю внаслідок війни 2 групи [PERSON] та на всіх його членів сім`ї, які проживають разом з пільговиком, протиправними; визнати права особи з інвалідністю внаслідок війни 2 групи [PERSON] та всіх членів його сім`ї, які проживають (проживали у розглянутий період тривалості позовної давності) разом з ним, на пільгу щодо плати за користування комунальною послугою в розмірі 100% знижки плати за користування нею в межах середніх норм споживання, передбачену пунктом 5 частини 1 та частиною 2 статті 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту»; визнати відсутність заборгованості у нього - [PERSON] перед ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» по оплаті за централізоване постачання холодної води і відведення стічних вод (холодної і гарячої води) в розмірі 3 631,23 грн. станом на 01.06.2018 року; стягнути з ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» на його - [PERSON] користь 3 631,23 гривень. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що з жовтня 1998року він є інвалідом війни 2 групи, що підтверджується копією дублікату посвідчення серія [NUMBER] , виданого 22.04.2009 року Управлінням соціального захисту населення в Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради. Позивач вказує, що з 22.12.2000 року він з відповідачем мають між собою певні права і зобов`язання у сфері централізованого постачання холодної води і відведенні стічних вод, а також у сфері захисту прав споживачів. Позивач вважає, що відповідачем ТОВ «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» штучно створена заборгованість позивача при отриманні ним комунальної послуги у сфері централізованого постачання холодної води і відведення стічних вод (холодної і гарячої води), яка виникла через умисне неврахування відповідачем реальних показань квартирних водомірів холодної і гарячої води, включення відповідачем в рахунок для оплати навмисне неправдивих показань водомірів і послугу, яку відповідач не надає, неправильний розрахунок вартості наданої послуги - без урахування пільг відповідно до вимог Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту». Так, позивач зазначає, що

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

11.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання право власності, у якому просив визнати факт сумісного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті не менше 6 місяців та\~визнати за ним право власності на спадкове майно. 04.01.2018 р. позивач звернувся із заявою про винесення додаткового рішення, просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати зі сплати судового збору. Позивач у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд заяви без його участі. Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З'ясувавши обставини справи та дослідивши її матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 1291,34 грн. за дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.10.2017 року позов було задоволено частково - встановлено факт постійного проживання [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO], яка померла 29.09.2008 р., на момент відкриття спадщини. У задоволенні позову в частині визнання права власності на спадкове майно було відмовлено. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено частково (встановлено факт), ставка судового збору за вимогою немайнового характеру на момент розгляду справи складала 640 грн. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн., у рівних частинах по 320 грн. з кожної. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

11.04.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], третя особа - [PERSON], про визнання право власності, у якому просив визнати факт сумісного проживання зі спадкодавцем на момент її смерті не менше 6 місяців та\~визнати за ним право власності на спадкове майно. 04.01.2018 р. позивач звернувся із заявою про винесення додаткового рішення, просить стягнути з відповідачів понесені судові витрати зі сплати судового збору. Позивач у судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд заяви без його участі. Відповідачі та третя особа в судове засідання не прибули. Про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. З'ясувавши обставини справи та дослідивши її матеріали, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Позивач при зверненні до суду сплатив судовий збір в розмірі 1291,34 грн. за дві позовні вимоги майнового та немайнового характеру. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду від 19.10.2017 року позов\~ було задоволено частково - встановлено факт постійного проживання [PERSON], [INFO], з [PERSON], [INFO], яка померла 29.09.2008 р., на момент відкриття спадщини. У задоволенні позову в частині визнання права власності на спадкове майно було\~ відмовлено. Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позов задоволено частково (встановлено факт), ставка судового збору за вимогою немайнового характеру на момент розгляду справи складала 640\~ грн. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача понесені\~ судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 640 грн., у рівних частинах по 320 грн. з кожної. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-13 00:00:00

11.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 26.08.2006 року, актовий запис № 1583. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину, сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини припинили свої існування з грудня 2016 року. Спільне господарство не ведеться. В сім»ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя і збереження сім»ї позивач вважає не можливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається з матір»ю. Примирення між нею та відповідачем не можливе. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені в позові. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу, бажання щодо примирення не висловлював. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26.08.2006 року між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1583. Прізвища чоловіка та дружини після одруження «Клюзко» (а.с.3). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-12 00:00:00

11.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18.06.2011 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Балаклійського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис №88. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюбні відносини фактично припинені. Кожен з них живе своїм життям та своїми інтересами. Просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з відповідачем не можливе. Позивач в судове засідання не з'явилась. Надала заяву, у якій наполягає на розірванні шлюбу, просить розглянути справу за її відсутності. В судове засідання відповідач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечував. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно свідоцтва про шлюб [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 18.06.2011 року (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.10/ Як вбачається з позову, за час подружнього життя сторонами не створено дружньої родини. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені. Враховуючи зазначені обставини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Згідно ст.51 Конституції України, ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За ст.112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі ст.ст.10,11,60,88,212-215, 224-226 ЦПК України, ст.ст.110-112 Сімейного кодексу України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

11.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що з 16 листопада 2007 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося, господарство між сторонами не ведеться. Позивач вважає збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить її інтересам. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, стягнути витрати на правову допомогу та не заперечує щодо ухвалення рішення в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не з'явився по не відомій суду причині, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін з урахуванням доказів, що є у справі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення в заочному порядку, що відповідає вимогам ст.ст. 224-226 ЦПК України. Судом встановлено, що з 16 листопада 2007 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя та зберігання шлюбу суперечить маючим істотне значення інтересам кожного з них. За такими обставинами шлюб між сторонами слід розірвати. Відповідно до ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. До витрат, пов'язаних з розглядом судової справи належать і витрати на правову допомогу. Позивачем подано документи на підтвердження витрат на правову допомогу на суму 300 грн., яку просить стягнути з відповідача на свою користь, отже суд вважає за необхідне стягнути зазначені витрати з відповідача на користь позивача

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

11.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті [PERSON], свої вимоги обґрунтувала тим, що 27.03.2017 року померла її мати [PERSON], [INFO], яка мешкала та була зареєстрована за адресою: [INFO]. Після її смерті було отримано лікарське свідоцтво про смерть №1376 від 28.03.2017 року видане Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №12 м. Донецька» ДНР та свідоцтво про смерть серії ДНР №056581 видане Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від 28.03.2017 року. Після її смерті залишилася спадщина. Вона не може скористатися своїми правами, після смерті [PERSON] прийняти спадщину, у звязку з тим, що лікарське свідоцтво про смерть та свідоцтво про смерть серії ДНР, не є дійсними і не створюють правових наслідків, у звязку з чим воно не може бути підставою для отримання спадщини та отримання свідоцтва про смерть. Просить суд встановити факт смерті [PERSON], яка померла 28.03.2017 року в м. Донецьку Донецької області. В судовому засіданні заявниця вимоги [PERSON] підтримала та просила заяву задовольнити. В судове засідання представник заінтересованої особи не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Надав суду заяву про розгляд справи за відсутністю представника та не заперечує проти задоволення заяви. Вислухавши пояснення заявниці, проаналізував в сукупності представлені в справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що згідно лікарського свідоцтва про смерть №1376 від 28.03.2017 року виданого Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги №12 м. Донецька» ДНР та свідоцтва про смерть серії ДНР №056581 виданого Пролетарським відділом запису актів цивільного стану м. Донецька Державної реєстраційної палати Міністерства юстиції ДНР від 28.03.2017 року [PERSON], померла 28.03.2017 року у віці 89 років. Відповідно до матеріалів справи померла [PERSON] зареєстрована та мешкала за адресою: Донецька область м. Донецьк вул. Т. Нетте, 12. Відповідно до свідоцтва про народження батьками заявниці [PERSON] є батько [PERSON] та матір [PERSON]. Відповідно до довідки Пролетарського відділу ЗАГС м. Донецька, [PERSON] 27.08.1977 року уклав шлюб з [PERSON] та після реєстрації якого їй було присвоєно прізвище «Савицька», шлюб розірвано 21.01.1983 року. Згідно ст.256 ч.1 п.1 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення такого факту вирішується в судовому порядку. Суд вважає доведеним факт смерті матері заявниці [PERSON], [INFO], уродженки [INFO], яка померла 28.03.2017 року в м. Донецьку Донецької області, Україна, у віці 89 років, причина смерті «хронічна судинно-мозкова недостатність. Церебросклероз з гіпертонією». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

11.04.2017 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що\~вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 07.08.2009 року, зареєстрований Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №237. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, між ними були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання, зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, але від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 07.08.2009 р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №237 (а.с.4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, які є у матеріалах справи. Також судом встановлено, що між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені,\~позивач наполягає на розірванні шлюбу,\~зберігати шлюб з відповідачем не бажає,\~відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-07 00:00:00

11.04.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій посилається на те, що з 2008 року підтримувала подружні відносини з відповідачем без реєстрації шлюбу. Мають малолітнього сина [PERSON], який народився [INFO] року. Відповідач визнав себе батьком дитини і зареєстрував малолітнього сина, погодившись, щоб він був зазначений як батько дитини. Свого батьківства не заперечує, але з сім`єю не проживає. Будучи працездатним, ніде не працює, добровільно не надає на дитину допомогу, тому вона просить стягувати аліменти на дитину у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісяця, починаючи з 11.04.2017 року до повноліття дитини. Відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення аліментів визнав частково, не заперечує, що є батьком дитини позивачки. Пояснив, що є працездатним, але не може знайти роботу, щоб отримувати високу заробітну плату, сам живе за рахунок допомоги батьків, пенсіонерів за віком. Суд, вислухавши сторони, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. [PERSON] підтримувала з [PERSON] подружні відносини з 2008 року. [INFO] року у них народився син [PERSON]. Відповідач визнав себе батьком дитини, що зазначено в свідоцтві про народження, виданому Баглійським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис про народження № 231 від 29.04.2009 року. Відповідач свого батьківства не оспорює, підтвердив, що є працездатним, але не працює, тому що у місті немає підприємств, де виплачують заробітну плату. Аліменти нікому не сплачує. Згідно з довідкою з місця проживання позивачки малолітній син проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні, довідка оглянута в судовому засіданні і приєднана до матеріалів справи, тому суд вважає за можливе стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання малолітнього сина у зазначеному у позовній заяві розмірі, починаючи з 11.04.2017 року до повноліття. Відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання в межах платежу за один місяць. Задовольнивши позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, згідно з вимогами ст. 88 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у прибуток держави судовий збір 640 гривень.

Outcome: approved