overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-04 00:00:00

11 серпня 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачем з 05 вересня 2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені два місяці тому через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Просив позов задовольнити, шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог, після розірвання шлюбу прізвище просила залишити [PERSON]. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №182658, виданого Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, [PERSON] та [PERSON] 05.09.2009 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №656. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити без змін «Образцова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

11 серпня 2016 року позивач звернулась із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2013 року, від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Разом з цим зазначає, що сімейне життя не склалось, у зв'язку із виникненням суперечок та сварок. Починаючи з вересня 2015 року проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. У судовому засіданні представник позивача, посилаючись на обставини викладені в позові та на усні пояснення, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнав та проти розірвання шлюбу не заперечував, йому було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заслухавши пояснення сторін у справі, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 15 червня 2013 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києва, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 769. Після реєстрації шлюбу позивач взяла прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають сина, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб фактично припинений, заходи щодо примирення подружжя, не дали результату, примирення між подружжям не відбулося, а тому суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

11 серпня 2016року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на те, що 13 липня 1994року у Себинській сільській раді Новоодеського району Миколаївської області вона уклала шлюб з відповідачем. Позивач зазначила, що від шлюбу сторони мають чотирьох дітей. [PERSON] вказала, що в останній час шлюбні відносини між подружжям погіршились і фактично припинились через постійні сварки, різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння. Сторони не проживають разом з 25 жовтня 2014 року. Посилаючись на вищевикладене позивач просила розірвати шлюб і після його розірвання лишити їй шлюбне прізвище «Цой». Позивач в судове засідання не зявилася, але надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.07.1994року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №287363 виданим Себинською сільською радою Новоодеського району Миколаївської області 13.07.1994року. Від шлюбу сторони мають чотирьох дітей, з них двоє на момент подачі позову є неповнолітніми [PERSON], 25.08.2001року народження та [PERSON], 17 травня 2005року народження, що підтверджується відповідними свідоцтвами про народження. Шлюбні стосунки між подружжям фактично припинилися з 25 жовтня 2014 року, позивач на примирення не згодна та наполягає на розірванні шлюбу . Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання позивача про залишення їй після розірвання шлюбу шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «Цой».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-08 00:00:00

11 серпня 2016 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 17 серпня 2012 року уклала шлюб з відповідачем, зареєстрований Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки фактично припинено у серпні 2016 року, спільне господарство не ведеться, з відповідачем проживають окремо. Подальше збереження шлюбу неможливо, оскільки між сторонами втрачене взаємне порозуміння, повага та почуття одне до одного. Позивачка в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував, просив справу розглянути за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 серпня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КИ № 236005 (а.с.7). Сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину синаВинокур [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КИ № 415504 (а.с.8). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили у серпні 2016 року. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому\~\~вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

11 серпня 2016 року позивачка звернулася з даним позовом до суду, підтримуючи який в судовому засіданні пояснила, що 19 жовтня 2002 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем по справі [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №402. У зареєстрованому шлюбі вони мають двох неповнолітніх дочок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З самого початку спільного життя між ними не склалося нормальних сімейні відносин, які повинні ґрунтуватися на взаємній повазі, любові і взаєморозумінні. Між ними постійно виникали непорозуміння, суперечки через надмірне зловживання відповідачем алкогольних напоїв та подружню зраду. Відповідач не має наміру зберегти сім'ю так, як за час їхнього проживання він продовжує вести аморальний спосіб життя, що негативно відображається на психологічному стані їхніх неповнолітніх дітей. За таких обставин вважає, що сімя їх розпалася, шлюб носить формальний характер, а тому його слід розірвати, так як збереження шлюбу буде суперечити її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, просить дочок залишити проживати із нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище Копачук. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, а тому суд вважає причини його неявки неповажними та ухвалив слухати справу в заочному порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний і підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що 19 жовтня 2002 року зареєстровано шлюб між [PERSON] (д.п. Сербенюк) Л.В. та [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Коломия Коломийського міськрайонного управління юстиції Івано-Франківської області, актовий запис №402 /а.с.4/. Від спільного подружнього проживання у них народилися дві дочки: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] /а.с.5-6/. На даний час шлюб між позивачкою та відповідачем існує формально, оскільки вони як подружжя не підтримують будь-яких сімейних відносин. Згідно ухвали суду від 20 вересня 2016 року сторонам було надано час на примирення терміном пять місяців, однак примирення не відбулося. Позивачка наполягає на розірванні шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам неповнолітніх дітей, а тому суд приходить до висновку, що необхідно шлюб між [PERSON] (д.п. Сербенюк) Л.В. та [PERSON] розірвати, після розірвання шлюбу неповнолітніх дітей залишити проживати із матірю, залишити позивачці прізвище Копачук. На підставі ст.,ст. 110, 112 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-10 00:00:00

11 серпня 2016 року позивач комунальне підприємство «Комсервіс» (далі- КП «Комсервіс») звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право на користування жилим приміщенням. Вказав, що квартира [ADDRESS] перебуває на балансі комунального підприємства «Комсервіс» Дружківської міської ради. Правом користування цією квартирою мають [PERSON], [PERSON], [PERSON], що підтверджено довідкою по квартирної картки. Згідно з інформацією, наданою комунальним підприємством «Дружківське міське бюро технічної інвентаризації» від 03 лютого 2016 року № 40 квартира [ADDRESS] не приватизована (однокімнатна, загальною площею 30,8 кв.м., житловою площею 14,9 кв.м.). Згідно з інформацією, наданою Реєстром речових прав на нерухоме майно від 26 січня 2016 року № [NUMBER] відсутні відомості права власності на квартиру, яка розташована по [ADDRESS]. 06 травня 2016 року комісією у складі працівників КП «Комсервіс» проведено обстеження квартири [ADDRESS]. Встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] більше року за вказаною адресою не мешкають. Таким чином, відповідачі, не проживаючи у квартирі більше шести місяців без поважних причин, і у відповідності зі ст. 71 ЖК УРСР можуть бути визнані втратившими право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач просить суд визнати відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS]. У судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій простить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає, згодна на заочний розгляд справи. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, за місцем мешкання їх не виявлено, про що свідчать судові повістки з відміткою комунального підприємства «Комсервіс» Дружківської міської ради. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі по квартирної картки, наданої КП «Комсервіс» у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Відповідно до акту б/н від 06 травня 2016 року, виданого комунальним підприємством «Комсервіс» Дружківської міської ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] зазначеній квартирі не проживають більше одного року. Згідно зі ст. 71 Житлового кодексу при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що оскільки відповідачі не мешкають у квартирі більше шести місяців без поважних причин, підстав, передбачених ст. 71 Житлового кодексу, для збереження жилого приміщення за ними судом не виявлено, то вони втратили право користування цим жилим приміщенням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

11 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 07 червня 2017 року між ним та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Дітей від шлюбу немає. Шлюб виявився невдалим, подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернувся до суду з письмовою заявою про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав повністю та просив його задовольнити (а.с. 17). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подала заяву про розгляд справи без її участі, згідно якої позов визнає та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] (а.с. 18). На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 07 червня 2017 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Бургун), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому Варвинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис № 17 (а.с. 5). Дітей від шлюбу немає. Згідно викладених позивачем обставин шлюб виявився невдалим, подальше спільне сімейне життя та збереження шлюбу неможливе. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу відповідачу слід залишити прізвище [PERSON], яке вона отримала в звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона виявила таке бажання. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-15 00:00:00

11 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 05 вересня 1998 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 552. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 05 вересня 1998 року. Шлюб зареєстровано Київським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька, актовий запис № 552. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2015 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

11 серпня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2001р., має від шлюбу неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] доньку [PERSON], [INFO]., сина [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Сімейне життя не склалося через подружню зраду, тому просить розірвати шлюб. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивача, яка направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач також у судове засідання не з'явився, надіслав до суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про одруження, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] одружились 03.10.2001 року, актовий запис №13 (а.с. 5). Сторони мають спільних дітей: [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO]., [PERSON], [INFO] (а.с. 6-8). Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сім'ї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Суд також вважає, що застосування вдруге заходів щодо примирення подружжя, передбаченого ст. 111 СК України, в даній ситуації буде недоцільним, оскільки заходи щодо примирення подружжя, які були вжиті судом, виявились безрезультатними, сторони тривалий час не спілкуються, а також враховує фактичні обставини справи і інтереси кожного з подружжя, між якими втратилися почуття любові і пошани, взаємодопомоги і підтримки, тобто морально-правові підстави шлюбу. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved