Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-17 00:00:00

10.12.2020 року позивач звернувся до Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимир Вікторович, приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Дорошкевич Віра Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що під час отримання заробітної плати йому стало відомо про утримання з його заробітної плати заборгованості на користь приватного виконавця Дорошкевич В.Л. Після звернення до приватного виконавця Дорошкевича В.Л. він дізнався про існування виконавчого провадження ВП №62277940, яке було відкрите 05.06.2020 року на підставі виконавчого напису приватного нотаріусу Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. №8620 від 15.04.2020 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в сумі 10650,40 грн. Також, у приватного виконавця ним було отримано копію заяви ТОВ «Фінфорс» про примусове виконання рішення вих.№ б/н від 21.04.2020 року, копію кредитного договору №536551-А про надання споживчого кредиту від 15.04.2019 року, в якому зазначено про його укладання між ним та ТОВ «СС ЛОУН», копії виконавчого напису № 8620 від 15.04.2020 року та постанови про відкриття виконавчого провадження від 05.06.2020 року з постановою приватного виконавця від 25.06.2020 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. 15.04.2020 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. видано виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінфорс» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 15.04.2019 року грошових коштів у сумі 10650,40 грн. з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4000,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користуванням кредитом 4670,40 грн.; строкова заборгованість за штрафами та пенями 1980,00 грн. Згідно вказаного виконавчого напису заборгованість стягнута за період з 29.08.2019 по 11.03.2020 року. Позивач вважає, що оскаржуваний виконавчий напис №8620 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, провадження щодо виконання виконавчого напису про стягнення заборгованості є неправомірними, на підставі наданих стягувачем приватному нотаріусу документів не можна встановити безспірність вимог відповідача до нього, а нотаріус не впевнився у безспірності зобов`язання боржника; кредитний договір не містить його підпису та в ньому зазначена інша адреса його реєстрації; він не отримував ніяких повідомлень про невиконання ним зобов`язань за кредитним договором, не був повідомлений про розмір та наявність заборгованості за договором; він ніколи не отримував повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні; оспорюваний ним виконавчий напис викладений не на спеціальному бланку, не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість. Посилаючись на зазначене, позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №8620, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В. від 15.04.2020 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором №536551-А від 15.04.2019 року, витрати по справі покласти на відповідача. Ухвалою Дзержинського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.12.2020 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс», треті особи приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Дорошкевич В.Л., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню передано до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська для розгляду за місцем виконання виконавчого напису. Протоколом автоматизованого розподілу справи від 26.01.2021 року дана справа передана в провадження судді Кудрявцевої Т.О. Ухвалою суду від 28.01.2021 року суддею Кудрявцевою Т.О. було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Відповідачем копію ухвали про відкриття провадження отримано 13.04.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Третіми особами - приватним нотаріусом Колейчик В.В., приватним виконавцем Дорошкевич В.Л. копію ухвали про відкриття провадженняу справі отримано, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши докази у справі, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частинами 1, 2 ст. 5 передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, ц ивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1, 2, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч.1\~ст.16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. У відповідності до ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. \~ \~ Згідно\~ст.\~77\~ЦПК України,\~ належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 80 ЦПК України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно \~ \~ \~ \~ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з п.19\~ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.\~88\~Закону України\~«Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень ст.ст.87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 у справі № 137/1666/16-ц та від 02.07.2019 у справі № 916/3006/17. Відповідно дост.\~89\~Закону України\~«Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 2 наведеного Переліку, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, про що зазначено у виконавчому написі. Як вбачається з Виконавчого напису приватного нотаріуса Колейчика В.В. від 15.04.2020 року, в цьому написі пропонується звернути стягнення з [PERSON] , який є боржником за Кредитним договором №536551-А від 15.04.2019 року, укладеним між ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «Фінфорс», зазначено, що строк платежу настав, стягнення заборгованості 10 650,40 грн. проводиться за період з 29 серпня 2019 року по 11 березня 2020 року. Даний виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 8620. При цьому, до виконавчого напису не додане будь-яке підтвердження, яке б доводило наявність у заявника права вимоги за кредитним договором, укладеним між ТОВ «СС ЛОУН» і [PERSON] . Крім того, відсутня виписка з рахунка [PERSON] із зазначенням заборгованості та строків її погашення. Таким чином суд вважає, що в даному випадку в судовому засіданні знайшло своє підтвердження невчинення нотаріусом дій з перевірки наявності безспірної заборгованості перед стягувачем, не перевірено чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідачем, який належним чином повідомлений про наявність даного судового спору, відзив на позовну заяву [PERSON] суду не надано, як і не надано будь-яких доказів в спростування позовних вимог позивача, тому суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Зважаючи на викладене, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, виконавчий напис, що вчинений 15.04.2020 року за № 8620 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінфорс» заборгованості за кредитним договором № 536551-А від 15.04.2019 року, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі ст. 141 ЦПК України на відповідача слід покласти понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у загальному розмірі 1261 грн. 20 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved