Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-07 00:00:00

12.10.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], яка діє також в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON] « Про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнання недійсним договору найму ( оренди ) квартири та виселення з житлового приміщення » в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, посилалася на те, що спірним житловим приміщенням є квартира № 91, розташована в будинку № 1 по пр-ту Незалежності у Шевченківському районі м. Харкова, яка з 13.09.2016 належить йому на праві приватної власності на підставі звернення стягнення на предмет іпотеки. За вказаною адресою зареєстровано місце проживання відповідача [PERSON] та її малолітнього сина [PERSON] Реєстрація місця проживання вказаних осіб у квартирі, що належить позивачу, порушує права останнього, як власника нерухомого майна та обмежує його у вільному володінні, користуванні та розпорядженні належним йому нерухомим майном. Також, позивач зазначає, що 15.12.2006 між попереднім власником спірного житлового приміщення відповідачем [PERSON] та АКБ «Форум» був укладений кредитний договір № 0255/06/12-N. Як забезпечення виконання позичальником зобовязань за вказаним договором, між [PERSON] та АКБ «Форум» 15.12.2006 було укладено договір іпотеки 0255/06/12-N (І), згідно до якого в іпотеку банку було передано нерухоме майно зазначене спірне житлове приміщення, розташоване за адресою : м. Харків, пр. Правди (Незалежності)[ADDRESS]. Крім того, позивач зазначив, що станом на 15.12.2006 за вказаною адресою не було зареєстровано місце проживання будь-яких осіб, також не було зареєстровано право користування щодо вказаної квартири будь-яких інших осіб. В подальшому він, як правонаступник кредитора за вказаними договорами, згоди на використання, користування зазначеною квартирою ніяким особам не надавав. Однак 16.02.2016 між відповідачами [PERSON] та [PERSON] був укладений договір найму (оренди) щодо спірного житлового приміщення, наявність якого перешкоджає позивачу у користуванні належним нерухомим майном. При таких обставинах позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні права власності нерухомим майном, шляхом визнання [PERSON], малолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, визнати недійсним договір найму ( оренди ) квартири та виселити зазначених осіб з житлового приміщення з усіма членами їх родини. 23.03.2017 третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON], [PERSON] « Про визнання недійсним договору найму ( оренди ) квартири та виселення з житлового приміщення », в якому просив суд визнати недійсним договір найму (оренди) квартири від 16.02.2016, укладеного між [PERSON] та [PERSON], разом з усіма доповненнями та додатками та виселити [PERSON] разом з усіма мешканцями з квартири за адресою : м. Харків, пр. Правди (Незалежності)[ADDRESS]. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що з 17.02.2017 він є власником вказаної квартири відповідно до договору купівлі-продажу, укладеного між [PERSON]В.) та ним. Зазначена квартира була ним отримана у власність без будь-яких обтяжень з боку третіх осіб, про що зазначено в договорі купівлі продажу, однак в подальшому йому стало відомо, що за вказаною адресою мешкає відповідач [PERSON], який посилаючись на наявність договору оренди від 16.02.2016, відмовляється звільнити квартиру. У судовому засіданні позивач [PERSON], підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовольнити, з підстав, на які він посилається в своєї позовної заяві. Проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечував. У судовому засіданні третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав право представляти свої інтереси в суді своєму представнику [PERSON], який діє на підставі відповідної нотаріально посвідченої довіреності. У судовому засіданні представник третьої особи [PERSON] [PERSON] підтримав позовні вимоги [PERSON], просив їх задовольнити, з підстав, на які [PERSON] посилається в своєї позовної заяві. Відповідачі [PERSON], яка діє також в інтересах малолітнього [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Представник відповідача [PERSON] [PERSON], який діє на підставі відповідної нотаріально посвідченої довіреності, у судовому засіданні зазначені позовні вимоги [PERSON] не визнав, просив в задоволенні позову відмовити з підстав на які він посилається в своїх письмових запереченнях. Наголошуючи на тому, що у звязку з переходом права власності на спірне житлове приміщення, жодні права позивача [PERSON] відповідачем [PERSON] не порушуються. У наступне судове засідання представник відповідача [PERSON] [PERSON], не прибув, про причини неявки суд не повідомив. Представники третіх осіб : Служби у справах дітей Дзержинського району м. Харкова та відділу реєстрації місця проживання у Шевченківському районі м. Харкова Управління ведення реєстру територіальної громади Департаменту реєстрації Харківської міської ради у судове засідання не прибули, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, в письмових заявах просили суд розглянути вказану справу за їх відсутності,прийнявши рішення по справі відповідно до чинного законодавства. При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача, представника відповідача [PERSON] - [PERSON], третьої особи [PERSON] та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності вказаних осіб. Суд, вислухавши пояснення зазначених осіб та дослідивши матеріали справи, вважає позов [PERSON] обґрунтованим, але таким, що підлягає частковому задоволенню, позов [PERSON] обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і докази подаються сторонами і іншими особами, які беруть участь у справі. Суд розглядає справу не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін чи інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд ( стаття 11 ЦПК України ). В силу ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У судовому засіданні встановлено наступне : 15.12.2006 між акціонерним комерційним банком «Форум» (Кредитор) та [PERSON] (Боржник) було укладено кредитний договір № 0255/06/12-N (Кредитний договір), відповідно до якого Кредитор надав Боржнику грошові кошти в сумі 34150,00 доларів США, а Боржник зобовязався повернути зазначені грошові кошти ну умовах Кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань Боржника перед Кредитором, 15.12.2006 між акціонерним комерційним банком «Форум» та [PERSON] було укладено договір іпотеки № 0255/06/12-N (І) (далі Договір іпотеки), відповідно до якого Боржник передав в іпотеку Кредитору нерухоме майно двокімнатну квартиру № 91, що знаходиться в місті Харків, по проспекту Правди ( на теперішній час Незалежності ) , в будинку № 1. Відповідно до довідки наданої ЖЕК Дільниця № 27 від 15.12.2006 за адресою: [ADDRESS] відсутні зареєстровані особи. За договором про відступлення прав вимоги № 114-Ф від 08.06.2016 Публічне акціонерне товариство «[PERSON] ФОРУМ» відступило на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» всі права Кредитора за кредитним договором № 0255/06/12-N від 15.12.2006. Відповідно до Договору про відступлення прав за Іпотечним договором № 0255/06/12-N (І), посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], 15.12.2006, за реєстровим № 2083 від 08.06.2016 Публічне акціонерне товариство «[PERSON] ФОРУМ» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «АНСУ» всі права Іпотекодержателя за договором іпотеки № 0255/06/12-N (І) від 15.12.2006. Згідно до договору про відступлення прав вимоги № б/н від 24.06.2016 Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» відступило на користь [PERSON] всі права Кредитора за кредитним договором № 0255/06/12-N від 15.12.2006 року. Відповідно до договору про відступлення прав за Іпотечним договором № 0255/06/12-N (І) від 24.06.2016 року Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» відступило [PERSON] всі права Іпотекодержателя за договором іпотеки № 0255/06/12-N (І) від 15.12.2006 року. Згідно умов договору іпотеки від 15.12.2006 та закону України «Про іпотеку» в порядку стягнення заборгованості за Кредитним договором 13.09.2016 право власності на предмет іпотеки квартиру за адресою: м. Харків, пр. Незалежності (Правди) [ADDRESS], було зареєстровано за Кредитором [PERSON]. Зазначена обставина підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо обєкта нерухомого майна 68420391 від 19.09.2016. У судовому засіданні встановлено, що позивачем [PERSON] на адресу відповідача [PERSON] була направлена вимога від 10.10.2016 про усунення перешкод у користуванні майном, звільнення житлового приміщення, зняття з реєстрації та виселення, однак відповідачем вказана вимога була проігнорована. Як зазначив у судовому засіданні позивач [PERSON] про наявність договору найму квартири від 16.02.2016, укладеного між відповідачами [PERSON] та [PERSON], згідно до якого на строк до 17.02.2017 року орендодавець передає орендарю у строкове платне користування житлову нерухомість квартиру за адресою: м. Харків, пр. Незалежності (Правди) [ADDRESS], йому стало відомо безпосередньо перед звернення з зазначеним позовом до суду. Крім того, як зазначив позивач [PERSON] вказаний договір найму спірного житлового приміщення, укладений щодо нерухомого майна, яке перебувало в іпотеці, без згоди іпотекодержателя такого нерухомого майна, а тому вказаний договір є недійсним. Також, позивач [PERSON] наголошував на порушенні умов п. 4.2. вказаного договору оренди, оскільки відповідач [PERSON] не сплачує власнику квартири, яким з 13.09.2016 є позивач [PERSON] жодних коштів за користування квартирою, а сплачує їх на користь [PERSON] У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] [PERSON] зазначив, що договір найму квартири від 16.02.2016 дійсно було укладено між [PERSON] та [PERSON] Грошові кошти за вказаним договором отримує від відповідача [PERSON] відповідач [PERSON] Про наявність вказаного договору позивачу стало відомо після укладення договору. Також у судовому засіданні встановлено, що 17.02.2017 відповідно до договору купівлі-продажу право власності на квартиру за адресою: м. Харків, пр. Незалежності (Правди) [ADDRESS] перейшло від позивача [PERSON] до третьої особи [PERSON] Відсутність обтяжень, обмежень та прав третіх осіб щодо вказаного нерухомого майна була підтверджена Витягом № 51502698 з Державного реєстру обтяжень рухомого майна ті Інформаційними довідками з ДРРП та РПВ, ДРІ, ЄРЗ № 80628886 та № 80629152 від 17.02.2017 року згідно договору купівлі-продажу від 17.02.2017. 15.03.2017 третьою особою [PERSON] була направлена на адресу відповідача [PERSON] вимога про звільнення квартири, яка була залишена відповідачем без відповіді. Відповідно до довідки наданої КП «Жилкомсервіс» дільниця № 4 від 17.02.2017 за адресою: м. Харків, пр. Незалежності (Правди) [ADDRESS] зареєстровані особи відсутні. Приписами ст. 9 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що Іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотеко держателя : передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування. Відповідно до ч. 2 ст. 586 ЦК України заставодавець має право відчужувати предмет застави, передавати його в користування іншій особі або іншим чином розпоряджатися ним лише за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором. Згідно до ч. 4 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» права та вимоги третіх осіб на предмет іпотеки, набутий у власність іпотекодержателем, які мають нижчий пріоритет, ніж вимога іпотекодержателя, втрачають чинність. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням в обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником. Відповідно до ст. 116 ЖК України осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Таким чином, оскільки на момент укладення оспорюваного договору найму квартири від 16.02.2016 зазначена квартира перебувала під іпотечним обтяженням, укладення будь-яких правочинів власником квартири потребує згоди іпотекодержателя. Відсутність згоди іпотекодержателя є підставою для визнання недійсним такого договору, в т.ч. договору найму (оренди) квартири від 16.02.2016, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо квартири за адресою: м. Харків, пр. Незалежності (Правди) [ADDRESS]. Крім того, приймаючи до уваги зазначене, суд вважає, що [PERSON] користується спірним житловим приміщення без законних підстав, тому позовні вимоги щодо виселення [PERSON] разом з усіма мешканцями зі спірної квартири підлягає задоволенню. Позовні вимоги [PERSON] в частині усунення перешкод у здійсненні права власності нерухомим майном, шляхом визнання [PERSON], малолітнього [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням та виселення їх із спірної квартири, задоволенню не підлягають, так як з 17.02.2017 [PERSON] не є власником зазначеного житлового приміщення, тому не має права, відповідно до приписів ст. 391 ЦК України, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання зазначеним майном. Позивачі [PERSON] та [PERSON] при зверненні до суду з вказаними позовами сплатили судовий збір відповідно в сумі 551,2 грн. та 640 грн., що стверджується відповідним платіжним дорученням. Розподіляючи судові витрати між сторонами, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача [PERSON] по 275 гривень 60 копійок з кожного; на користь позивача [PERSON] по 320 гривень з кожного. На підставі викладеного, Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 16, 215, 316, 319, 321, 391, 586, ЦК України, ст.ст. 116, 156 ЖК України,

Outcome: partial