Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

11 грудня 2018 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , в якому позивач просить визнати за нею право власності на 2/3 частини земельних ділянок загальною площею 5,93 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області.. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що під час шлюбу вони разом з чоловіком набули право власності на вказані земельні ділянки, однак чоловік помер у зв`язку з чим відкрилася спадщина на Ѕ частину земельних ділянок. При цьому, рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29.12.2016р. по справі №635/6410/16-ц, яке набрало законної сили, за [PERSON] (сином позивача) визнано право власності на 1/6 частину цих земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . При цьому суд дійшов висновків, що після смерті [PERSON] , виходячи із рівності часток подружжя в спільній сумісній власності відкрилася спадщина на Ѕ частину вказаної земельної ділянки. Окрім цього, суд зазначив, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син [PERSON] , дружина [PERSON] та мати [PERSON] , а саме по 1/6 частки кожен, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак, державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] у зв`язку з тим, що на думку нотаріуса згідно цього судового рішення у державного нотаріуса відсутня можливість визначити частки всіх вказаних спадкоємців згідно чинного законодавства, які повинні складати по 1/3 частці спадкового майна кожному. 15 травня 2019 року відповідачем у даній справі - [PERSON] подано до Харківського районного суду Харківської області зустрічний позов, яким вона просила, з тих же підстав які зазначені і в первісному позові, визнати за нею 1/6 частину цих же земельних ділянок. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 18 квітня 2019 року провадження по справі відкрито за правилами загального позовного провадження, справа призначена до розгляду в підготовчому засіданні. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 липня 2019 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] [PERSON] про визнання права власності. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 жовтня 2019 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. Позивач за первісним позовом та відповідач за зустрічним позовом у судове засідання не з`явився, проте її представником [PERSON] 15.10.2019р. подано через канцелярію суду заяву про розгляд справи без їх участі та визнання зустрічного позов у повному обсязі. [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явились, проте до судового засідання подали до суду заяви про визнання позовних вимог у повному обсязі з проханням проведення розгляд справи без їх участі. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. 27 березня 2001 року на ім`я чоловік позивача [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] -ХР [NUMBER] , зареєстрований 27 березня 2001 року в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №198, відповідно до якого останній набув право власності на земельну ділянку, площею 5,93 га, з яких 4,80 га ріллі, кадастровий код 6325184500:01:03:195, та 1,13 га кормових угідь, кадастровий код 6325184500:01:03:570, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області. [INFO] [PERSON] помер. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29.12.2016р. по справі №635/6410/16-ц, яке набрало законної сили, за [PERSON] (сином позивача) визнано право власності на 1/6 частину вказаних земельних ділянок в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] . При цьому суд дійшов висновків, що згідно ст.22 КпШС України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. З огляду на наведене, подружжя набуло право спільної сумісної власності на зазначену земельну ділянку. Таким чином, після смерті [PERSON] , виходячи із рівності часток подружжя в спільній сумісній власності відкрилася спадщина на Ѕ частину вказаної земельної ділянки. Та, згідно довідки, наданої 17 серпня 2016 року виконавчим комітетом Тернівської сільської ради Харківського району Харківської області, [PERSON] на день смерті [INFO] мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , разом з ним були зареєстровані і мешкали його мати [PERSON] [INFO] , його дружина [PERSON] [INFO] , та його син [PERSON] [INFO] . Окрім цього, Харківський районний суд Харківської області, виходячи з матеріалів справи, встановив, що сторони на момент винесення вказаного рішення, були зареєстровані та проживали за вище зазначеною адресою. Таким чином, суд дійшов висновку, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син [PERSON] , дружина [PERSON] та мати [PERSON] , а саме по 1/6 частки кожен, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Після отримання зазначеного рішення суду та на його підставі за заявою [PERSON] було розроблено технічну документацію на вказані земельні ділянки, визначено їх межі та зареєстровано в Державному земельному кадастрі під кадастровими номерами 6325184500:01:003:1140 та 6325184500:01:003:1141 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 10.10.2017р. [PERSON] зареєстрував на своє ім`я право власності на 1/6 частку цих земельних ділянок. В подальшому, 08.10.2018р. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на підставі зазначеного рішення суду звернулись з відповідною заявою до державного нотаріуса Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області про видачу їм свідоцтва про право на спадщину за законом по спадковій справі №719/2016 після смерті [PERSON] померлого [INFO] на вказану земельну ділянку. Проте, державний нотаріус Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області розглянувши подану письмову заяву цього ж дня відмовила їм в отриманні зазначеного свідоцтва у зв`язку з тим, що на думку нотаріуса згідно цього судового рішення у державного нотаріуса відсутня можливість визначити частки всіх вказаних спадкоємців згідно чинного законодавства, які повинні складати по 1/3 частці спадкового майна кожному. Отже, не дивлячись на існування рішення Харківського районного суду Харківської області, яким встановлено, що позивач має право на Ѕ частину зазначених земельних ділянок, на праві спільного сумісного майна подружжя та на 1/6 частину цих же земельних ділянок в порядку спадкування, позивач так і не може реалізувати зазначені права та зареєструвати право власності на 2/3 частини зазначених земельних ділянок. Суд на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин та досліджених в судовому засіданні наданих доказів, прийшов до висновку про повне задоволення позовних вимог вказаних, як в первісному, так і в зустрічному позовах, виходячи з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 29.12.2016 року по справі №635/6410/16-ц встановлено, що належна померлому земельна ділянка є спільною сумісною власністю подружжя, у зв`язку з чим після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на Ѕ частину спірних земельних ділянок, а інша частина земельних ділянок належить його дружині позивачу та становить Ѕ частину. Окрім цього, рішенням дійсно встановлено, що спадщину після смерті [PERSON] прийняли його син [PERSON] , дружина [PERSON] та мати [PERSON] , а саме по 1/6 частки кожен, шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Згідно зі ст.22 КпШС України, майно набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю. Згідно ч.1 ст. 529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Чатиною1 ст. 549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також підлягають задоволенню і вимоги [PERSON] матері померлого адже вони також обґрунтовані рішенням Харківського районного суду Харківської області від 29.12.2016р. по справі №635/6410/16-ц, яке має преюдиціальне значення для вирішення даної справи. На підставі викладеного і

Outcome: approved