Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-12 00:00:00

11 липня 2017 року позивачі предявили позов відповідно до якого просять визнати незаконним та скасувати рішення сесії Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 25.04.2017 року №214 яким [PERSON] відмовлено у приватизації земельної ділянки (доріжки) на пастівник та зобовязати Більченську сільську раду передати [PERSON] у приватну власність земельну ділянку (доріжку) на пастівник площею 0,05 га на вул. С.Бандери, 17 в с. Більче Миколаївського району Львівської області. В обґрунтування позовних вимог наведено наступне. Оскаржуваним рішенням [PERSON] відмовлено у передачі у приватну власність земельної ділянки, якою його сімя користується відкрито, добросовісно і безперервно більше 15 років. Доступу сторонніх осіб до цієї земельної ділянки немає і до цього часу ніхто не претендував на користування нею. При оформленні права власності на дві земельні ділянки площею 0,537 га та 0,15 га сільська рада допустила помилку і не передала у власність спірну земельну ділянку. Однак, лише через спірну земельну ділянку можна доїхати до земельної ділянки площею 0,15 га. Натомість сільська рада має намір передати частину зазначеної земельної ділянки [PERSON] для побудови проїзду з вулиці [PERSON] і побудови містка через канаву та облаштування заїзду на його земельну ділянку, це стверджується актом дослідження. Насправді призначення спірної земельної ділянки це вигін худоби на пасовище та доступ до земельної ділянки позивачів. Позивачі та їх представник позов підтримали. У ході судового розгляду уточнили позовні вимоги. Зокрема, позивачі просять також визнати незаконними та скасувати рішення Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 10.05.2017 року №229 «Про затвердження акту комісії від 10.05.2017 року» та акт від 10.05.2017 року про надання дозволу [PERSON] побудувати міст через потік, оскільки зазначеними рішенням та актом сільська рада вирішила питання про право власності на спірну земельну ділянку. Сільською радою також порушено процедуру складення оскаржуваного акту, оскільки він мав би бути складений профільною комісією сільської ради та порушено процедуру розгляду земельних спорів. Законодавством передбачено, що до складу постійних комісій не може бути обрано сільського голову та секретаря ради. Згідно з планом забудови спірна земельна ділянка є заїздом до виділеної позивачам земельної ділянки, а також є вигоном для худоби і тому не може бути віднесена до земель загального користування. У [PERSON] з боку спірної земельної ділянки є загорожа капітального типу, а з протилежної сторони заїзд на свою земельну ділянку. Таким чином, облаштування іншого заїзду є порушенням архітектурного плану забудови кварталу. Представник відповідача [PERSON], проти задоволення позову заперечив, пояснив, що спірна земельна ділянка відноситься до земель загального користування, при виділенні земельної ділянки позивачу жодної помилки з боку сільської ради не було допущено. Земельна ділянка загального користування не може бути передана у приватну власність. Відповідач [PERSON] проти задоволення позову заперечив, пояснення дав аналогічні поясненням представника Більченської сільської ради. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Згідно з рішенням Виконавчого комітету Миколаївської районної Ради народних депутатів Львівської області від 18.08.1988 року №183 [PERSON] надано дозвіл на будівництво житлового будинку в с. Більче на існуючій присадибній ділянці. До позовної заяви долучено копію проекту забудови земельної ділянки, затвердженого у вересні 1988 року, де позначено межі земельної ділянки, яка відводиться під забудову без урахування спірної земельної ділянки. Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю від 28.12.2002 року [PERSON] передано у власність земельну ділянку площею 0,687 га: для будівництва та обслуговування житлового будинку 0,25 га, для ведення особистого господарства 0,437 га. Згідно з протоколом засідання сесії Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 25.04.2017 року 9 з присутніх на засіданні депутатів проголосували проти виділення у приватну власність позивачу спірної земельної ділянки, 2 депутати утримались. Згідно з рішенням Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 25.04.2017 року №214 «Про розгляд заяви [PERSON]» відповідач відмовив позивачу у приватизації земельної ділянки (доріжки) на пастівник, оскільки така відноситься до земель загального користування населеного пункту. Згідно з генеральним планом кварталу забудови с. Більче, де розташована спірна земельна ділянка, зазначена ділянка відноситься до земель загального користування. Відповідно до ст.83 ЗК України до земель комунальної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать: землі загального користування населених пунктів (майдани, вулиці, проїзди, шляхи, набережні, пляжі, парки, сквери, бульвари, кладовища, місця знешкодження та утилізації відходів тощо). Враховуючи наведене, оскаржуване рішення Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 25.04.2017 року №214 прийняте радою у межа повноважень наданих законом та відповідно до закону, а отже є правомірним і скасуванню не підлягає. Оскільки судом встановлено, що спірна земельна ділянка належить до земель загального користування, а передача у приватну власність таких земель не допускається, у задоволенні позовних вимог щодо визнання за позивачем права власності на зазначену земельну ділянку слід відмовити. При цьому суд не бере до уваги доводи позивача про те, що спірною земельною ділянкою позивач протягом 15 років постійно користується, оскільки разом з позивачем зазначеною ділянкою користуються також і інші мешканці села, що мають земельні ділянки поруч з земельною ділянкою позивача. Згідно з актом від 10.05.2017 року комісія у складі сільського голови, секретаря сільської ради та діловода вийшовши на місце згідно з заявою [PERSON] вирішила за можливе дозволити [PERSON] побудувати міст через потік навпроти земельної ділянки своєї доньки [PERSON] не перегороджуючи загального проїзду за умови підтримання порядку навпроти землеволодіння. Згідно з рішенням сесії Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 16.05.2017 року №229 «Про затвердження акту комісії від 10.05.2017 року» [PERSON] дозволили побудувати перехід (облаштування малої архітектурної споруди) через потічок до земельної ділянки [PERSON] Відповідно до ст.30 Закону України «Про місцеве самоврядування у Україні» до власних (самоврядних) повноважень в галузі житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, громадського харчування, транспорту і зв'язку виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема, організація благоустрою населених пунктів. Згідно з Законом України «Про благоустрій населених пунктів» благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля. Елементами (частинами) об'єктів благоустрою є: 1) покриття площ, вулиць, доріг, проїздів, алей, бульварів, тротуарів, пішохідних зон і доріжок відповідно до діючих норм і стандартів; 2) зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об'єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях; 3) будівлі та споруди системи збирання і вивезення відходів; 4) засоби та обладнання зовнішнього освітлення та зовнішньої реклами; 5) технічні засоби регулювання дорожнього руху; 6) будівлі та споруди системи інженерного захисту території; 7) комплекси та об'єкти монументального мистецтва, декоративні фонтани і басейни, штучні паркові водоспади; 8) обладнання (елементи) дитячих, спортивних та інших майданчиків; 9) малі архітектурні форми; 10) інші елементи благоустрою, визначені нормативно-правовими актами. Для вирішення питань, що відносяться до їх компетенції членам виконавчого комітету сільської ради, згідно зі ст.51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», не заборонено виходити на місце для детального вивчення зазначених питань. Враховуючи наведене, при складенні акту посадові особи органу місцевого самоврядування не вийшли за межі своєї компетенції. Крім того, зі змісту зазначеного акту встановлено, що комісія не вирішувала питання про надання спірної земельної ділянки у власність [PERSON], а лише поклала на нього обовязок з благоустрою території. Що стосується рішення сесії Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 16.05.2017 року №229, то таке є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки прийняття такого рішення належить до повноважень виконавчого комітету сільської ради згідно з вимогами Закону України «Про місцеве самоврядування у Україні». Оцінюючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково, визнати незаконним та скасувати рішення сесії Більченської сільської ради Миколаївського району Львівської області від 16.05.2017 року №229 у задоволенні решти позовних вимог відмовити. Згідно зі ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Враховуючи наведене з відповідача слід стягнути судовий збір в користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог.

Outcome: partial