Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач - [PERSON] звернувся до суду із позовом в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на його користь 50% витрат по сплаті житлово - комунальних послуг та інших витрат пов'язаних із користуванням спільним майном, що складає 22 244,23 грн. та суму сплаченого судового збору в розмірі 640,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що він та його син [PERSON], являються співвласниками квартири [ADDRESS], яка на підставі свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2003 року належить їм на праві спільної часткової власності в рівних частинах. Згідно поверхового плану на квартиру, квартира є трьохкімнатною, житлова площа - 42,00 кв.м., у тому числі житлова кімната - 12,5 кв.м., житлова кімната - 10,3 кв.м., житлова кімната - 19,2 кв.м., кухня - 10,3 кв.м., вбиральня - 1,6 кв.м., ванна кімната - 2,7 кв.м., коридор - 9,9 кв.м., вбудована шафа - 1,7 кв.м., балкон - 2,2 кв.м. Загальна площа квартири - 69,4 кв.м. Позивач, на даний час, проживає у житловій кімнаті - 12,5 кв.м. [PERSON], на момент звернення з позовом до суду проживав у житловій кімнаті - 19,2 кв.м. Кімната - 10,3 кв.м., кухня - 10,3 кв.м., вбиральня - 1,6 кв.м., ванна кімната - 2,7 кв.м., коридор - 9,9 кв.м., вбудована шафа - 1,7 кв.м., балкон - 2,2 кв.м. - знаходились в загальному користуванні. Тобто, [PERSON] проживає у житловій кімнаті, яка є більшою за площу кімнати, в якій проживає позивач на 6,7 кв. м. Проте, за весь час сумісного проживання, всі платежі житлово-комунальних послуг та інші витрати пов'язані з користуванням спільним майном позивач несе одноособово та за свої кошти. [PERSON] на протязі вказаного проміжку часу, не здійснив жодного платежу за користування спільним майном. Починаючи з 10.10.2014 року по 10.10.2017 року позивачем було сплачено за житлово-комунальні послуги та інші витрати пов'язані з користуванням спільним майном на загальну суму 44 488,46 грн. Оскільки [PERSON] не бажає брати участі у сплаті за житлово-комунальні послуги та інші витрати пов'язані з користуванням спільним майном, позивач змушений звернутись до суду з вимогою про відшкодування частини сплачених ним вищевказаних платежів, з розрахунку компенсації 50 %. 31 жовтня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення грошових коштів та призначено до судового розгляду. Відповідно до п. 9 Перехідних Положень Цивільно-процесуального Кодексу України в редакції Закону України № 2147-VІІІ від 03 жовтня 2017 року розгляд даної справи проведено за правилами загального позовного провадження. 21.05.2018 року позивач звернувся до суду із заявою про заміну відповідача [PERSON] на належного відповідача [PERSON] В якій просив стягнути з [PERSON] на його користь 50% витрат по сплаті житлово - комунальних послуг по квартирі [ADDRESS] та інших витрат пов'язаних із користуванням спільним майном, а саме: витрат за користування електричною енергією, опалення, водопостачання холодної та гарячої води і користування прилеглою територією у розмірі 27 212,23 грн. та суму сплаченого судового збору у сумі 1 344,90 грн. Мотивуючи вимоги до відповідача [PERSON], позивач зазначив, що після його звернення з позовом до суду до [PERSON] про стягнення грошових коштів, останній здійснив відчуження належної йому праві часткової власності Ѕ частки квартири [ADDRESS] [PERSON] шляхом укладання 29.01.2018 року договору дарування. При цьому новий співвласник [PERSON] з лютого 2018 року також не сплачує кошти за житлово-комунальні послуги по квартирі та утримання прибудинкової території. Проте, період за який позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] та утримання прибудинкової території становить з 10.10.2014 року по 29.01.2018 року, у сумі 27 212,23 грн., які він просить стягнути з нового співвласника [PERSON] Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 21.05.2018 року на підставі заяви позивача виходячи з положень ст. 51 ЦПК України здійснено заміну первісного відповідача [PERSON] на відповідача [PERSON], прийнято заяву до розгляду та залучено в якості третьої особи [PERSON] Роз'яснено відповідачу [PERSON] право на подання відзиву на позов, а третій особі на подання заперечень та відкладено підготовче судове засідання. (121,122,124). 19.08.2018 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву від [PERSON], зі змісту якого убачається, що [PERSON] заперечує проти позову в повному обсязі. Оскільки вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що ним здійснювалась оплата за надані житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS]. А також не доведено, що [PERSON] проживав у даній квартирі та користувався цими послугами. Натомість [PERSON] спростовано доводи позивача, щодо проживання у вказаній квартирі. На підтвердження чого надано копії договорів оренди квартири [ADDRESS], в якій він проживав у спірний період та акти прийому - передачі квартири, що повністю виключає можливість проживання відповідача у квартирі [ADDRESS] та свідчить про не споживання комунальних послуг. З огляду на означене у задоволенні позову просив відмовити. (а.с.129,130). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 19.09.2018 року закінчено підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. (а.с.146,147). У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги з урахуванням заяви від 29.05.2018 року та з підстав якими обгрунтовується позов, просив вимоги задовольнити. Відповідач[PERSON] у судовому засіданні заперечував проти позову в повному обсязі. Пояснив, що у спірний період з 10.10.2014 року по 29.01.2018 року, він не являвся співвласником квартири [ADDRESS], не мав права користування нею та відповідно не проживав у ній і не споживав житлово-комунальні послуги. А відтак, у нього відсутній обов'язок сплачувати заборгованість за надані житлово-комунальні послуги та послуги за утримання прибудинкової території по квартирі [ADDRESS]. Підтвердив, що набув право власності на Ѕ частини вказаної квартири на підставі нотаріально посвідчено договору дарування укладеного між ним та [PERSON] При цьому умовами укладеного між ними договору дарування не передбачено його обов'язку сплачувати заборгованість за надані житлово - комунальні послуги та послуги за утримання прибудинкової території по квартирі [ADDRESS]. З огляду на означене просив відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача [PERSON], дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належала на праві спільної частково власності в рівних долях [PERSON] та [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло виданого Дніпровською районною у м. Києві державною адміністрацією від 25.12.2003 року (а.с.9). На підставі договору дарування частини квартири від 29.01.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. зареєстрованим в реєстрі за № 421 укладеного між [PERSON] та [PERSON], [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняв у дар Ѕ частини квартири[ADDRESS]Право власності [PERSON] на Ѕ частини квартири[ADDRESS] зареєстровано у встановленому законом порядку. Таким чином, з 29.01.2018 року [PERSON] на праві спільної часткової власності в рівних долях з позивачем [PERSON], належить на праві власності Ѕ частини квартири [ADDRESS]. Позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] та утримання прибудинкової території за період з 10.10.2014 року по 29.01.2018 року у сумі 27 212,23 грн., що складає 50% від загальних витрат сплачених ним за вказані послуги. Тобто, за період коли співвласником квартири [ADDRESS] разом із позивачем був [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч.1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. (стаття 317 ЦК України). Відповідно до ч. 2-4 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов'язує. За ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Таким чином, з моменту набуття у власність [PERSON] Ѕ частини квартири [ADDRESS] він зобов'язаний нести тягар її утримання, брати участь у витратах на управління, сплачувати за надані житлово-комунальні послуги та витрати на утримання будинку і прибудинкової території. Разом з тим, позивач просить стягнути із [PERSON] заборгованість за житлово-комунальні послуги, та послуги за утримання будинку і прибудинкової території, яка виникла до набуття ним у власність Ѕ частини квартири [ADDRESS]. Тобто за зобов'язаннями, які виникли у третьої особи [PERSON] Згідно із ч. 1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. За умовами укладеного між [PERSON] та [PERSON] договору дарування частини квартири від 29.01.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Каплуном Ю.В. не міститься умов щодо покладання обов'язку на відповідача по сплаті заборгованості за житлово-комунальні послуги, та послуги за утримання будинку і прибудинкової території. А відтак, суд приходить до висновку, що [PERSON] не є особою, яка повинна відповідати за позовом. При цьому, право до кого пред'являти позовні вимоги є виключним правом позивача і обмеження його у цьому праві є наслідком порушення норм процесуального права. З огляду на означене, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги по квартирі [ADDRESS] та утримання прибудинкової території за період з 10.10.2014 року по 29.01.2018 року у сумі 27 212,23 грн. А тому у задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв'язку із відмовою в задоволенні позовних вимог судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду не компенсується.

Outcome: dismissed