Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-22 00:00:00

12.03.2020 року орган опіки та піклування в інтересах неповнолітньої дитини звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просив позбавити відповідача, [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітньої дочки, [PERSON] , [INFO] ; стягувати з відповідача на користь дитини аліменти у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, перераховуючи кошти на особистий рахунок дитини; дитину передати органу опіки та піклування для подальшого влаштування. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до своєї неповнолітньої дочки [PERSON] . Так. відповідач свідомо не цікавиться життям дочки, матеріально не утримує її, не турбується про її здоров`я, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не створює умов для отримання нею освіти. Матір дитини було позбавлено батьківських прав. Дитина фактично перебуває на вихованні та утриманні своєї баби [PERSON] . Зазначені фактори розцінюються як ухилення батька від виховання дитини, свідомого нехтування батьківськими обов`язками. Тому звернулися до суду з даним позовом. 17.03.2020 року після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, даний позов прийнято судом до розгляду у порядку загального позовного провадження, відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. 21.05.2020 року судом залучено [PERSON] до участі у справі як третю особу, закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала повністю з підстав, вказаних у позові, які просили задовольнити. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав та стягнення аліментів. Третя особа [PERSON] не заперечила проти позбавлення батьківських прав відповідача, пояснивши, що той зловживає алкогольними напоями, у результаті чого не займається вихованням та утриманням дитини. Опитана в судовому засіданні неповнолітня дитина [PERSON] не заперечила проти позбавлення відповідача батьківських прав. Пояснила, що батько тривалий час зловживає спиртними напоями, а тому не цікавиться її життям, вона повністю перебуває на вихованні та утриманні своєї баби [PERSON] . Доповівши позовні вимоги та наявні докази, заслухавши сторін у справі, опитавши неповнолітню дитину, судом встановлено наступне. Відповідач [PERSON] , [INFO] , є батьком неповнолітньої [PERSON] , [INFO] /а.с.11,4,5/. [PERSON] , матір неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , судом було позбавлено батьківських прав 09.07.2008 року та передано дитину на виховання її батьку, відповідачу у справі /а.с.10/. Згідно довідки Гульської сільської ради №110 від 15.02.2020 року, [PERSON] дійсно зареєстрований по [ADDRESS] та до складу його сім`ї входять : мати - [PERSON] , дочка- [PERSON] , син - [PERSON] /а.с.8/. Як вбачається з характеристики, виданої Гульською сільською радою Новоград-Волинського району від 19.02.2020 року на [PERSON] , останній в шлюбі не перебуває, має двоє дітей, з якими проживає в будинку своєї матері. В сільську раду неодноразово надходили усні скарги від його матері [PERSON] про те, що її син ухиляється від участі у вихованні дітей, дебоширить, не дає грошей на неповнолітню дочку, не хоче працювати. Також, участі в громадському житті села останній не бере та схильний до вживання спиртних напоїв /а.с.9/. З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 17.02.2020 року слідує, що [PERSON] , [INFO] , пенсіонерка, дійсно проживає зі своєю сім`єю по [ADDRESS] . [PERSON] , відповідач у справі ніде не працює, коштів на утримання дитини [PERSON] не надає. Одяг, харчування для дитини купує бабуся [PERSON] . Також, [PERSON] у письмовій заяві, завіреній приватним нотаріусом 17.12.2019 року не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно своєї дочки [PERSON] /а.с.7/. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України батько, мати може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. У відповідності до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» №3 від 30 березня 2007 року ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. З матеріалів справи та з пояснень учасників справи слідує, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків по вихованню неповнолітньої дочки [PERSON] , а саме: не цікавиться життям та культурним розвитком дитини, не приймає участі у її навчанні, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, своєю поведінкою не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не створює умов для отримання нею освіти. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, що суд розцінює як свідоме нехтування своїми обов`язками. В судовому засіданні позовні вимоги відповідачем визнано. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Розуміючи, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, враховуючи положення ПП ВСУ №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», суд вважає доведеним у судовому засіданні факт ухилення [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, а позовні вимоги органу опіки та піклування про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також згідно ч.3 ст.166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відтак підлягають задоволенню і позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь неповнолітньої дитини аліментів у мінімальному гарантованому розмірі, визначеному законом. Відповідно до положень ст.191 СК України стягнення аліментів потрібно проводити з дня пред`явлення позову, тобто з 12.03.2020 року. Також рішення в межах суми платежу за один місяць слід допустити до негайного виконання. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави 840,80 грн. судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved