Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування.Після уточнення позову свої вимоги звернення до суду мотивувала тим,що 12 серпня 2008 року помер її батько [PERSON]. Після смерті батька залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, та господарських будівель, а саме: сараїв літ. «В», «Г», «г», «З», погреба вхідного літ. «Д,д», літньої кухні літ. «Е,е», гаражу літ. «Ж», колодязю питного № 1, огорожі № 2, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, пров. Тупий, 1, Новосанжарського району Полтавської області, та земельної ділянки площею 0,87 га в межах згідно з планом, що розташована на території с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування житлового будинку 0,25 га, ведення особистого підсобного господарства 0,35 га та 0,27 га. Спадкоємцями за законом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON], яка спадщину фактично прийняла шляхом спільного проживання з померлим, та дружина померлого [PERSON], яка від належної їй частки спадкового майна відмовилась на користь позивача. Постановою завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 12.04.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на вищевказані житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-31/70 від 29.05.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що згідно технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор», по пров. Тупому, 1, в с. Нехвороща Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 70,2 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, та господарські будівлі, а саме: сараї літ. «В», «Г», «г», «З», погріб вхідний літ. «Д,д», літня кухня літ. «Е,е», гараж літ. «Ж», колодязь питний № 1, огорожа № 2 (а.с. 14-16). Згідно довідки приватного підприємства Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» № 2945 від 03.04.2017 року житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: с. Нехвороща, пров. Тупий, 1, Новосанжарського району Полтавської області, належать [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого виконкомом Нехворощанської сільської ради народних депутатів від 14.11.1990 року, з часткою власності 1/1 (а.с. 17). У власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 057632, виданого Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 05.09.1997 року, перебувала земельна ділянка площею 0,87 га в межах згідно з планом, що розташована на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с. 19). З плану встановлення меж належної [PERSON] земельної ділянки, що розташована на території с. НехворощаНовосанжарського району Полтавської області, вбачається, що площа земельної ділянки, призначеної для обслуговування житлового будинку, становить 0,25 га, для ведення особистого підсобного господарства 0,35 га та 0,27 га (а.с. 32). [PERSON] помер 12 серпня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 107247, виданим Нехворощанськоюсільською радою Новосанжарського району Полтавської області 13.08.2008 року (а.с. 13). Відповідно до свідоцтва про народження серії ІV-УР № 586772 від 01.09.1962 року (а.с. 8), свідоцтва про розірвання шлюбу серії ІІ-КИ № 375770 від 04.04.1986 року (а.с. 11), витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 12), свідоцтва про шлюб серії 1-КЕ № 088075 від 11.12.2011 року (а.с. 10) [PERSON] є батьком [PERSON]. В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1001/01-16 від 18.05.2017 року вказано, що після померлого 12.08.2008 року [PERSON] заведена спадкова справа № 76/2009 від 17.02.2009 року.(а.с. 34, 35). Із наявних в матеріалах справи письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що [PERSON] на день смерті батька [PERSON] дійсно проживала без реєстрації з ним в одному житловому будинку, що розташований за адресою: с. Нехвороща, пров. Тупий, 1, Новосанжарського району Полтавської області (а.с. 30, 31). Суд не має підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідками. Даних про яку-небудь зацікавленість свідків в результаті розгляду справи немає, їх покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах. Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частина 3 статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що [PERSON] фактично прийняла спадщину після батька, але в установленому законом порядку оформити права на неї не може, а тому захист її прав підлягає в судовому порядку.

Outcome: approved