overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

11 вересня 2015 року Публічне акціонерне товариство «ПриватБанк» (далі Банк) звернулося в суд з цим позовом, в якому вимагало стягнути з [PERSON] борг за кредитним договором, вказуючи, що станом на 30.06.2015р. відповідач заборгував 5425,72 грн. основного боргу за кредитним договором від 12.01.2006р., 13076,39 грн. відсотків за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 925,11 грн. штрафу (процентна складова). Представник позивача в судове засідання не зявився, подав заяву у якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просив розглянути у його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився також, не повідомляючи про причини неявки, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку. З урахуванням позиції позивача, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що 12.01.2006р. між сторонами було укладено кредитний договір (а.с. 6), відповідно до якого [PERSON] отримав кредит в розмірі 6000 (шість тисячі) грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, в порушення умов договору, відповідач станом на 30.06.2015р. заборгував 5425,72 грн. основного боргу за кредитним договором, 13076,39 грн. відсотків за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 925,11 грн. штрафу (процентна складова). Згідно з ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч.1 ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору, у визначений у ньому строк. Ч.ч.1,2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання і у випадку прострочення його виконання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки відповідач станом на 30.06.2015р. заборгував Банку 5425,72 грн. основного боргу за кредитним договором від 12.01.2006р., 13076,39 грн. відсотків за користування кредитом, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 925,11 грн. штрафу (процентна складова), то з метою захисту прав позивача, як сторони кредитного договору, з [PERSON] на його користь необхідно стягнути вказані кошти в примусовому порядку, а також понесені ним у справі судові витрати у виді судового збору в розмірі 1218 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

11 вересня 2017 Оболонський районний суд м. Києва задовольнив заяву ЖБК « Річковик-2» та видав судовий наказ про стягнення з [PERSON] суму заборгованості за житлово- комунальні послуги в розмірі 48 212,52грн., суму інфляційних витрат в розмірі 35 175,68грн., 3% річних в розмірі 3 736,80 гривень та судовий збір в розмірі 800гривень. 26.03.2018 [PERSON] звернувся до суду із заявою про скасування судового наказу №756/12062/17 від 11.09.2017, заперечуючи проти вимог стягувача та посилаючись на існування спору про право. Подана заявником заява відповідає вимогам ст.170 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз'яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. В ухвалі про скасування судового наказу суд за клопотанням боржника вирішує питання про поворот виконання судового наказу в порядку, встановленому статтею 444 цього Кодексу. Оскільки заявник заперечує проти вимог стягувача та вважає їх необґрунтованими у повному обсязі, у відповідності до ч. 3 ст. 171 ЦПК України, виданий судом наказ підлягає скасуванню. При цьому, стягувач, який звертався до суду із заявою про видачу судового наказу не позбавлений права звернення до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження, визначеному ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з заявою про встановлення факту належності їм свідоцтва про право власності на житло. Свої вимоги обґрунтовують тим, що в зазначеному свідоцтві, що посвідчує їх право власності на квартиру № 80, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Будівельників (до перейменування 60 років СРСР), 29/3, їх прізвище помилково вказано [PERSON], тоді як за паспортами вони [PERSON]. Встановлення даного факту має для них юридичне значення, оскільки вказана помилка ставить під сумнів належність їм свідоцтва про право власності на житло. Посилаючись на викладені обставини, просили про задоволення заяви. Заявники в судове засідання не зявилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності, заяву підтримують та просять про її задоволення. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Очаківської міської ради, в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Згідно копії свідоцтва про право власності на житло № 2551 від 19 грудня 1997 року на імя [PERSON], [PERSON], [PERSON], їм належить на праві спільної часткової власності квартира № 80, що розташована за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Будівельників (до перейменування 60 років СРСР), 29/3. Згідно копії паспорта серії ЕО № 495269, [PERSON] народилася 04 травня 1965 року в с. Хільміллі Шемахінського району Азербайджан. Відповідно до зазначеної копії паспорту, правильне прізвище заявниці [PERSON]. Згідно копії паспорта серії ЕО № 812242, [PERSON] народився 27 листопада 1983 року в м. Очаків Миколаївської області. Відповідно до зазначеної копії паспорту, правильне прізвище заявника [PERSON]. Згідно копії паспорта серії ЕР № 376427, [PERSON] (після укладення шлюбу [PERSON]) [PERSON], народилася 27 листопада 1983 року в м. Очаків Миколаївської області. Відповідно до зазначеної копії паспорту та копії свідоцтва про шлюб серії 1-ФП № 049712, правильне прізвище заявниці [PERSON]. Вказані обставини свідчать про те, що свідоцтво про право власності на житло на ім'я [PERSON], [PERSON], [PERSON] фактично належить заявникам. Встановлення факту належності свідоцтва має для заявників юридичне значення, оскільки наявність в ньому помилок при написанні прізвищ власників ставить під сумнів належність їм свідоцтва про право власності на житло.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. Вказав, що з 18.08.2012 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося. Після реєстрації шлюбу сімейне життя поступово стало погіршуватися через різні погляди на шлюб та сім»ю, нездатність відповідача підтримувати нормальну атмосферу в сім»ї, постійні сварки. З цих причин шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися з весни 2015 року. Вони проживають за різними адресами, спільного господарства не ведуть. Збереження шлюбу за викладених обставин він вважає неможливим. Спору з приводу розподілу майна та місця проживання дитини немає. Дочка проживає з матір»ю. Посилаючись на викладене, позивач прохав розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не з'явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. В заяві до суду прохав розглянути справу за його відсутності. Вказав, що позов підтримує, термін для примирення не потрібний. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася. Належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. В заяві, адресованій суду, прохала розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала. Вказала, що строк для примирення не потрібний. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що має істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Глобинського районного управління юстиції Полтавської області 18 серпня 2012 року, актовий запис № 71. Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з весни 2015 року через втрату почуттів, взаємоповаги, взаєморозуміння, виникнення непримиренних протиріч.. Проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина за згодою сторін проживає разом з матір»ю. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що шлюб існує формально, а подальше його збереження суперечитиме інтересам кожного з подружжя та їх дитини. Шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 25 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з липня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 25 червня 2010 року. Шлюб зареєстровано виконавчим комітетом В'язівоцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області, актовий запис № 3 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час немає. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з липня 2017 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. У відповідності до ст.88 ЦПК України, суд стороні, на користь якої ухвалено рішення, присуджує з другої сторони понесені і документально підтвердженні судові витрати. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу з відповідачем мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через втрату взаєморозуміння сумісне життя є неможливим, а тому просила розірвати їхній з відповідачем шлюб. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]; відповідач позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 травня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено відповідний запис за № 37. Зазначений факт підтверджується дослідженим у судовому засіданні свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], від шлюбу сторони мають малолітню доньку дитину [PERSON], [INFO]. Причинами розпаду сім'ї стала втрата взаєморозуміння, подружні стосунки фактично припинені. Враховуючи викладене, суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, фактично розпався, та що за зазначених обставин їх подальше сумісне життя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-02 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дитини. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно на утримання дитини. Позивачка та відповідач в судове засідання не з'явилися, надали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Крім цього, зазначили, що позивачка повністю підтримує позовні вимоги; відповідач позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], який народився [INFO] та проживає з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та довідкою ОСББ «Смерека-90» від 08 вересня 2017 року про склад сім'ї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, встановленого законодавством України. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного, суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 640 грн., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа», розпорядника коштів [PERSON] про стягнення заробітної плати. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що наказом директора КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» [PERSON] від 14 квітня 2016 року №42-ОС її призначено на посаду заступника директора з навчально-виховної роботи у вказаному закладі з посадовим окладом відповідно до штатного розпису, що є на 5% меншим від окладу директора. Наказом завідувача Сектору культури Білопільської РДА Сумської області №50 від 20 квітня 2016 року вищевказаний наказ директора скасовано. У подальшому, зазначений наказ завідувача Сектору культури скасовано рішенням Апеляційного суду Сумської області від 13 травня 2017 року. З урахуванням судового рішення її допущено до роботи на посаді заступника директора закладу з внесенням відповідних відомостей до табелю обліку робочого часу для нарахування заробітної плати. Однак, починаючи з 01 червня 2017 року і по теперішній час розпорядник коштів [PERSON] не виплачує їй заробітну плату. Посилаючись на викладені вище обставини, [PERSON] просить стягнути з КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» на її користь заробітну плату у розмірі 17 964 грн. У подальшому [PERSON] уточнила позовні вимоги, просила зобовязати Відділ культури і туризму Білопільської районної державної адміністрації Сумської області, завідувача Відділу культури і туризму Білопільської РДА [PERSON] та бухгалтера по нарахуванню заробітної плати Відділу - [PERSON], КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа», нарахувати та виплатити [PERSON] заробітну плату за виконання обовязків заступника директора з навчально виховної роботи в період з 01 червня 2017 року по день ухвалення судового рішення на підставі наказу директора комунального закладу [PERSON] №42-ОС від 14 квітня 2016 року з окладом відповідно до штатного розпису, що на 5% менше окладу директора (а. с. 28, 38-41, 87-88). 08 листопада 2017 року Відділ культури і туризму Білопільської РДА звернувся до суду із зустрічним позовом до [PERSON], КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» про скасування наказу директора №42-ОС від 14 квітня 2016 року. Позов вмотивовано тим, що 14 квітня 2016 року директор КЗ БРР «ПСМНЗ «Білопільська музична школа» [PERSON],

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-26 00:00:00

11 вересня 2017 року [PERSON] предявила вказаний позов, посилаючись на наступні обста- вини. 11 червня 2009 року вона уклала шлюб з [PERSON], який було зареєстровано Першим Ма- линовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, ак- товий запис № 328. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], 11.11.2009 р. народ- ження, та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем припинили більше року тому через різні характери та постійні сварки. Вважає, що примирення між ними неможливе та подальшого сенсу продовжувати спільне життя не має сенсу, тому просила розірвати шлюб між ними. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву, в якій просив справу роз- глядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просив розглянути сп- раву за його відсутності за станом здоровя, позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу. Згідно з ч.2 ст.158 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.197 ЦПК України, не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 105431 (а.с.5) вбачається, що 11 червня 2009 року Першим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], 02.08. [INFO], актовий запис № 328. З копій свідоцтв про народження серії 1-ЖД № 199418 та серії І-ЖД № 316310 (а.с.6-7) видно, що сторони по справі мають двох дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.112 СК України, рішення суду про розірвання шлюбу може бути постанов- лено, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. В силу ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день наб- рання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. За змістом ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Судом встановлено, що шлюб між сторонами розпався, тому подальше спільне життя подруж- жя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, у звязку з чим суд вважає, що шлюб має бути розірваний. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати, понесені позивачем в сумі 640 грн., відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

11 вересня 2017 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: вул.Щеглова 66, м.Дніпропетровськ. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 08.09.2017 р. о 21 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів хвора страждає тяжким психічним розладом, безпорадністю та неможливістю забезпечити свої життєві потреби на рівні, необхідному для життєдіяльності, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР» не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст. 14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 08.09.2017 р. о 21 год. 30 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради» за направленням лікаря-психіатра Лотакова КЗ «ОЦЕМД та МК». При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР» комісія лікарів виявила, що хвора напружена, підозріла, «чує голоси», маячні ідеї переслідування, некритична. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, безперервний перебіг, галюцинаторно-маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що їй необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved