Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-23 00:00:00

12.09.2019 року заявник [PERSON] звернулася до суду з означеною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем після смерті її батька [PERSON] . До спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] . Звернувшись за оформленням присадибної земельної ділянки, на якій він розташований, їй було відмовлено у виготовленні технічної документації та присвоєння кадастрового номеру цієї ділянки, так як в державному акті на право приватної власності на землю серії ХС від 09.07.1996 року, зареєстрованому в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №22, помилково вказано, що земельна ділянка передана батькові для ведення особистого підсобного господарства, а необхідно правильно для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,009 га для ведення особистого підсобного господарства. В ході судового розгляду заявлені вимоги уточнила та просила встановити факт, що в належному її батьку державному акті на право приватної власності на землю, розмір переданої йому в приватну власність земельної ділянки становить 0,25га та цільове призначення її - для житлової та громадської забудови. Просить встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заявник та її представник в судовому засіданні уточнені заявлені вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні викладеним в заяві. Представник заінтересованої особи Громівської сільської ради Горбач Г.І., будучи сільським головою, у судовому засіданні проти заявлених вимог не заперечувала, пояснила, що в державному акті проведено запис про те, що землю передано для ведення ОСГ, а графічні матеріали та кількісна характеристика земель переданих у приватну власність зроблені як на присадибну ділянку, де знаходиться житловий будинок, В державному акті помилково проведено запис /при заповнені державного акті/ цільового призначення земельної ділянки, Дана земельна ділянка призначена для обслуговування житлового будинку та господарських будівель в [ADDRESS] загальною площею 0,3001га. Представник заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області до судового засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи у його відсутність, зазначив, що вказаний спір не відноситься до компетенції ГУ Держгеокадастру у Херсонській області, так як, вони є розпорядниками земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності, а вказана земельна ділянка розташована в межах Федорівської сільської ради та належить до земель приватної власності. Заслухавши пояснення заявника та її представника, представника заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] батьком заявниці є [PERSON] , яка відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 05.11.1998 року змінила прізвище на « [PERSON] ». З матеріалів справи вбачається, що відповідно до копії державного акту серії ХС від 09.07.1996 року [PERSON] передано земельну ділянку для ведення особистого підсобного господарства Згідно листа архівного відділу Новотроїцької районної державної адміністрації № 04-01/68 від 06.06.2018 року та доданої до нього копії рішення Федорівської сільської ради № 25 від 26.04.1996 року, дані про приватизацію присадибної земельної ділянки [PERSON] відсутні, вказане рішення стосується благоустрою виробничих ділянок і населених пунктів. Відповідно до довідки Федорівської сільської ради Новотроїцького району Херсонської області № 449 від 31.05.2018 року та доданого до неї рішення Федорівської сільської ради від 25.05.1993 року «О выделении земли в личную собственность гражданам» Федорівська сільська рада передала безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам, які подали заяви, згідно списку, який є додатком до рішення другим на аркуші 2 значиться [PERSON] та якому передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,25 га для обслуговування житлового будинку і господарських споруд та 0,09 га - для ведення особистого підсобного господарства. Згідно довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 року, ця земельна ділянка належить до земель приватної власності, житлової та громадської забудови. Відповідно до довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями станом на 01.01.2016 року, виданою відділом у Новотроїцькому районі ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 31.05.2018 року № 3361 підтверджується, що в державному акті праві приватної власності на землю серії ХС , земельна ділянка площею 0,3001 га, розташована в [ADDRESS] , виданому на ім`я [PERSON] , яка була передана йому для ведення особистого підсобного господарства, фактично була передана для житлової та громадської забудови. З інформації відділу у Новотроїцькому району ГУ Держгеокадастру у Херсонській області від 21.03.2019 року №9-21-0.32-53/115-19 вбачається, що розбіжність між даними сільської ради та відомостями зазначеними в державному акті в частині цільового призначення земельної ділянки могли виникнути у зв`язку з помилкою при заповненні державного акту. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені докази вказують на те, що у правовстановлюючому документі, а саме у державному акті, допущено помилку у написанні цільового призначення земельної ділянки, усунення якої є неможливим в позасудовому порядку, тому наявними є підстави для встановлення факту, що має юридичне значення. Встановлення факту належності вказаного документу має для заявника юридичне значення, оскільки наявність такої розбіжності позбавляє її можливості вчиняти щодо майна юридично значущі дії, а відтак суд вважає заяву заявника обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved