Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-27 00:00:00

10 грудня 2020 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що вони з відповідачем проживали однією родиною без реєстрації шлюбу. За час співмешкання з відповідачем, [INFO] , у них народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося і стосунки між сторонами фактично припинені. Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні, при цьому відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на її утримання. У зв`язку з вищевикладеним, позивач [PERSON] просила суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) відповідача [PERSON] , але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 грудня 2020 року справу розподілено головуючому судді [PERSON] Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 03 березня 2021 року у вказаній цивільній справі відкрито провадження та призначено судове засідання у приміщенні суду. Справа перебувала у провадженні судді [PERSON] Згідно з розпорядженням керівника апарату Миколаївського районного суду Миколаївської області Малишевої В.Д. від 03 червня 2021 року, у зв`язку зі звільненням судді [PERSON] у відставку, відповідно до засідання Вищої ради правосуддя № 40 від 01 червня 2021 року, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи № 945/2068/20. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 червня 2021 року вказана цивільна справа розподілена головуючому судді Шароновій Н.О. Ухвалою Миколаївського районного суду Миколаївської області від 08 червня 2021 року цивільну справу № 945/2068/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, головуючим суддею Шароновою Н.О. прийнято до свого провадження. Постановлено призначити справу до розгляду по суті у судовому засіданні. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, при цьому 28 липня 2021 року подала суду заяву, з якої слідує, що позивач підтримує позов та просить його задовольнити; проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин; відзив не подав. Відповідно до положень ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд постановив розглядати справу в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке: Судом встановлено, що сторони проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу.. [INFO] у сторін народився син [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме: копією свідоцтва про народження дитини [NUMBER] ; довідкою Нечаянської сільської ради Миколаївського району Миколаївської області від 03 липня 2020 року про склад сім`ї позивача [PERSON] та проживання(а. с. 2, 5). Як слідує з тексту позовної заяви, відповідач не надає позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини. При цьому, відповідно до вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. ч. 1 - 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до вимог статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дитини за станом здоров`я або за іншими обставинами відповідачем суду не доведені. Отже, відповідач як батько дитини, зобов`язаний надавати матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дочки. Виходячи з наведеного, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обгрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved