Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

11.02.2014р. ПАТ КБ «Надра» звернувся до Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська з вищезазначеним позовом, в якому просив суд солідарно стягнути з відповідачів на користь банку заборгованість у розмірі 334579,92 дол. США, що за курсом НБУ становить 2 674 297 грн.30 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивача посилався на те, що 04.04.2008р. між ВАТ КБ «Надра» (найменування змінено на ПАТ КБ «Надра» на підставі свідоцтва про державну реєстрацію від 04.02.2011р., виступає правонаступником ВАТ КБ «Надра» за всіма правами та обовязками останнього) та [PERSON] укладено кредитний договір №804514/ФЛ, відповідно до умов якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 177277,20 дол. США в порядку та на умовах, визначених цим договором, строком до 12.02.2033р. Видача банком та отримання позичальником кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № NL-1 від 04.04.2008р. Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 4.3.2, та 4.3.3 кредитного договору позичальник зобовязався належним чином виконувати умови кредитного договору. Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. У звязку з цим банком на адресу позичальника було направлено досудову вимогу № 2184 від 23.01.2014р. з пропозицією погасити заборгованість. У звязку з бездіяльністю позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом згідно п. 4.2 кредитного договору банк має право реалізувати своє право на дострокове отримання всієї суми наданого позичальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій та інших платежів. Так, відповідно до п. 5.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Станом на 08.01.2014р. заборгованість позичальника перед банком складає 334579,92 дол. США, що за курсом НБУ становить 2674297,30 грн., в тому числі,: заборгованість за сумою кредиту 172768,97 дол. США, що в еквіваленті становить 1380942,38 грн.; заборгованість по процентам 124938,59 дол. США, що в еквіваленті складає 998634,15 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 19149,64 дол. США, що в еквіваленті становить 153063,07 грн.; штрафи 17722,72 дол. США, що в еквіваленті складає 141657,70 грн. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04.04.2008р. було укладено договір поруки між банком та [PERSON] Відповідно до п. 1.1 1.5 договору поруки поручитель поручився перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04.04.2008р. було укладено договір поруки між банком та [PERSON] Відповідно до п. 1.1 1.5 договору поруки поручитель поручився перед кредитором за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. У звязку з цим банком на адресу поручителів було направлено досудові вимоги № 2185 та 2186 від 23.01.2014р. з пропозицією погасити заборгованість. У звязку з бездіяльністю позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом згідно з п. 2 Договору поруки банк має право на дострокове отримання всієї суми наданого позичальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій та інших платежів. 26.07.2014р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська провадження по цивільній справі № 201/1880/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] стягнення заборгованості за кредитним договором було зупинено до набрання законної сили рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по цивільній справі № 200/3440/14-ц за позовом [PERSON] до ВАТ КБ «Надра» в особі відділення № 16 філії ВАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки недійсним (а.с. № 81). 17.02.2016р. ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було відновлено провадження по цивільній справі № 201/1880/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. № 107). В судовому засіданні 23.03.2016р. було замінено сторону позивача з ПАТ КБ „Надра на ПАТ КБ „Надра в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ „Надра з урахування наданих суду представником позивача документів (а.с. № 132). 19.04.2016р. представник позивача - [PERSON] (довіреність від 29.03.2016р. а.с. № 144) в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву, згідно якої, з урахуванням доданих представниками відповідачів відповідей, а саме рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська по справі № 201/14307/15 та рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська по справі № 200/3440/14, витягу з ЄРДР від 08.05.2014р. № 12014040640001788, не заперечувала проти часткового задоволення позовних вимог в частині кола осіб по справі, у звязку з наявними доказами, та стягнути суму кредитної заборгованості тільки з основного позичальника [PERSON] в повному обсязі. Також представник позивача просила суд розглянути справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами (а.с. № 143). Відповідачка [PERSON] в судові засідання по справі, які після відновлення провадження по справі призначалися на 26.06.2014р., 23.03.2016р. та 19.04.2016р. неодноразово не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог ст. 74 - 76 ЦПК України (а.с. № 70, 135, 138, 140, 142), про причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не надала, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернулася, а також не скористалася правом надання заперечень проти позову. Представник відповідачки [PERSON] [PERSON] (довіреність від 26.05.2014р. а.с № 56) в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив стягувати суму кредитної заборгованості лише з [PERSON], оскільки рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.11.2015р. було встановлено факт підробки підпису [PERSON] на договорі поруки, укладеного до кредитного договору від 20.03.2008р. Крім того, Бабушкінським РВ УМВС України в Дніпропетровській області здійснюється досудове розслідування по факту підробки підписів [PERSON] на декількох договорах поруки, у тому числі й на договорі поруки від 04.04.2008р. Окрім цього, представник відповідача просив суд розглянути справу без його участі та без фіксування судового процесу технічними засобами. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] (довіреність від 03.03.2014р. а.с. № 77) в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, відповідно до якої, у звязку з поданням представником ПАТ КБ «Надра» заяви від 19.04.2016р. про стягнення заборгованості лише з основного боржника [PERSON], оскільки рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2015р. було визнано недійсним договір поруки, укладений між ПАТ КБ «Надра» та [PERSON], просив суд стягнути суму кредитної заборгованості з [PERSON], а в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] відмовити банку у повному обсязі (а.с. № 145). Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 04.04.2008р. між ВАТ КБ «Надра» (найменування змінено на ПАТ КБ «Надра» на підставі свідоцтва про державну реєстрацію від 04.02.2011р., виступає правонаступником ВАТ КБ «Надра» за всіма правами та обовязками останнього) та [PERSON] укладено кредитний договір №804514/ФЛ, відповідно до п. 1.1 якого банк надав позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти в розмірі 177277,20 дол. США в порядку та на умовах, визначених цим договором (а.с. № 4 6). Видача банком та отримання позичальником кредитних коштів підтверджується заявою на видачу готівки № NL-1 від 04.04.2008р. (а.с. № 9). Відповідно до п. 1.2 кредитного договору цільове використання кредиту проведення розрахунків по договору купівлі-продажу від 04.04.2008р., що укладений між позичальником та [PERSON], згідно якого позичальник придбає у власність нерухоме майно (земельна ділянка), що знаходиться за адресою: Дніпропетровська область, Новомосковський район, Орловщина, вул. Козацька, 7 та оплати комісії за розрахунки за цим договором. Згідно до п. 1.3.1 договору відсотки за користування кредитом розраховуються банком на підставі відсоткової ставки у розмірі 13,59 відсотків на місяць. Нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів у період (28-29-30-31/360) на залишок заборгованості. При розрахунку відсотків враховується день надання та не враховується день погашення кредиту. Банк надає позичальнику кредит строком до 10.03.2013р. (п. 1.4, 3.3.4 договору). Згідно п. 1.5 кредитного договору комісія за цим договором складає 2,8 % від суми виданих коштів зазначених в п. 1.2 за винятком суми виданої на оплату цієї комісії. Відповідно до п. 2.1 кредитного договору в якості забезпечення виконання позичальником своїх зобовязань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, позичальник (майновий поручитель) укладає з банком договір іпотеки земельної ділянки, розташованої у Дніпропетровській обл., Новомосковському районі, с. Орлівщина, вул. Козацька, 7, загальною площею 0,12 га в день укладення цього договору. В якості забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань щодо погашення кредиту, сплати відсотків та інших платежів, передбачених цим договором, можливих штрафних санкцій, банк укладає в день укладення цього договору з [PERSON] та [PERSON] договір поруки (п. 2.4 договору). Надання кредиту проводиться шляхом видачі готівки позичальнику через касу банку при наявності належним чином оформленої заявки на видачу готівки, сума у якій зазначена у валюті України іноземній валюті доларах США. Моментом (днем) надання кредиту вважається день утворення заборгованості на позичковому рахунку позичальника №22338522582501, відкритому у філії ВАТ КБ «Надра» (п.п. 3.1, 3.2 договору). Відповідно до п. 3.3.1 кредитного договору щомісячна сума мінімально необхідного платежу складає 2315,72 доларів США. Позичальник вносить мінімально необхідний платіж по кредиту, визначений у п.п. 3.3.1 цього договору щомісячно до 10 числа поточного місяця. Відповідно до п.п. 3.3.1, 3.3.2, 3.3.3, 4.3.2, та 4.3.3 кредитного договору позичальник зобовязався належним чином виконувати умови кредитного договору. Згідно п. 5.2 кредитного договору у випадку прострочення виконання зобовязань позичальника щодо повернення кредиту, сплати всіх нарахованих відсотків, комісій та можливих штрафних санкцій у строк, визначений у п. 3.3.3 цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на час виникнення заборгованості, від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення. Попри взяті на себе зобовязання позичальник не виконує умови кредитного договору стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни. У звязку з цим банком на адресу позичальника було направлено досудову вимогу №2184 від 23.01.2014р. з пропозицією погасити заборгованість. У звязку з бездіяльністю позичальника щодо погашення заборгованості за кредитом згідно п. 4.2 кредитного договору банк має право реалізувати своє право на дострокове отримання всієї суми наданого позичальнику кредиту, а також нарахованих процентів, можливих штрафних санкцій та інших платежів. Станом на 08.01.2014р. заборгованість позичальника перед банком складає 334579,92 дол. США, що за курсом НБУ становить 2 674 297 грн.30 коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 172 768,97 дол. США, що в еквіваленті становить 1 380 942 грн.38коп.; заборгованість по процентам 124 938,59 дол. США, що в еквіваленті складає 998 634 грн. 15коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 19 149,64 дол. США, що в еквіваленті становить 153 063 грн.07коп.; штрафи 17 722,72 дол. США, що в еквіваленті складає 141 657 грн.70коп. (а.с. № 10). Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 статті 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Відповідно до ст.ст. 1054, 1055 ЦК України, за кредитним договором, який укладається в письмовій формі, банк або інша фінансова установа (кредитор) зобовязана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Частиною 1 статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред'явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред'явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу України. Виконання зобовязання (основного зобовязання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (ст. 548 ЦК України). Виконання зобовязань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ст. ст. 549, 551 ЦК України). Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Також судом було встановлено, що в забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04.04.2008р. було укладено договір поруки між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] (а.с. № 7). Відповідно до п. 1.1 1.5 договору поруки поручитель поручився перед кредитором за належне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором 04.04.2008р. було укладено договір поруки між ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] (а.с. № 8). Відповідно до п. 1.1 1.5 договору поруки поручитель поручився перед кредитором за неналежне виконання позичальником взятих на себе зобовязань, що витікають з кредитного договору. Відповідно до п. 1.2 договору поруки відповідальність поручителя і боржника є солідарною. У звязку з цим банком на адресу поручителів було направлено досудові вимоги № 2185 та № 2186 від 23.01.2014р. з пропозицією погасити заборгованість. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Згідно ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Статтею 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі. Згідно п. 24 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» № 5 від 30.03.2012р., при вирішенні таких спорів суд має враховувати, що згідно зі статтею 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Отже, якщо кредитним договором не визначено інші умови виконання основного зобов'язання, то у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором строк пред'явлення кредитором до поручителя вимоги про повернення отриманих у кредит коштів має обчислюватися з моменту настання строку погашення зобов'язання згідно з такими умовами, тобто з моменту настання строку виконання зобов'язання у повному обсязі або у зв'язку із застосуванням права на повернення кредиту достроково. Таким строком не може бути лише несплата чергового платежу. Пред'явленням вимоги до поручителя є як направлення/вручення йому вимоги про погашення боргу (залежно від умов договору), так і пред'явлення до нього позову. Відповідно до ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. 04.06.2015р. рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська позов [PERSON] до ПАТ КБ «Надра», в особі відділення № 16 філії ВАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки недійсним було задоволено та визнано недійсним договір поруки від 04.04.2008р., б/н, укладений між ВАТ КБ «Надра» (правонаступник ПАТ КБ «Надра») в особі відділення 316 філії ВАТ КБ «Надра» та [PERSON] (а.с. № 96 97). 20.01.2016р. ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська було відмовлено в задоволенні заяви ПАТ КБ «Надра» про перегляд заочного рішення по цивільній справі № 200/3440/14-ц за позовом [PERSON] до ПАТ КБ «Надра» про визнання договору поруки недійсним (а.с. № 105). 20.11.2015р. рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська було відмовлено у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Надра» до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості (а.с. № 116). Представником інтересів відповідача [PERSON] був наданий суду витяг з кримінального провадження № 12014040640001788, відповідно до якого за заявою [PERSON] 24.04.2014р. до ЄРДР Бабушкінським РВ Дніпропетровського МУ м.Дніпропетровська Дніпропетровської області були внесені відомості за ч. 1 ст. 190 КК України за фактом заволодіння 20.03.2008р. майном [PERSON] за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Сєрова, буд. 11 (а. с. № 148). Окрім того, в своїх заявах до суду представник [PERSON] пояснював, що вказане кримінальне провадження порушено за фактом підробки підпису [PERSON] на договорах поруки, які були укладені від її імені в приміщенні ПАТ «КБ «Надра» по вул. Сєрова, 11 у м. Дніпропетровську в забезпечення виконання зобовязань невідомих [PERSON] осіб.\~\~\~\~\~\~ Згідно листа начальника СВ Бабушкінського відділення поліції Дніпропетровського відділення поліції в Дніпропетровській області [PERSON] від 19.04.2016р., було повідомлено, що СВ Бабушкінського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження №12014040640001788 за ч. 1 ст. 190 КК України, порушеного за заявою [PERSON] від 24.04.2014р. За кримінальним провадженням направлено запит до ПАТ КБ «Надра» про надання договорів поруки, підписаних 20.03.2008р. та договорів поруки, підписаних 04.04.2008р. (а.с. № 149). Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Згідно ч. 2 ст. 31 ЦПК України крім прав та обовязків, визначених у статті 27 цього Кодексу, позивач має право протягом усього часу розгляду справи збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитися від позову, а відповідач має право визнати позов повністю або частково. 19.04.2016р. представник позивача в поданій нею до суду письмовій заяві не наполягала на солідарному стягненні суми заборгованості за кредитним договором від 04.04.2008р. з [PERSON] та двох поручителів [PERSON] та [PERSON] та просила суд стягнути заборгованість за кредитним договором лише з позичальника (основного боржника) [PERSON] (а.с. № 143). Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, а саме визнання рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04.06.2015р. недійсним договору поруки від 04.04.2008р., укладеного між ВАТ КБ «Надра» (правонаступник ПАТ КБ «Надра») в особі відділення 316 філії ВАТ КБ «Надра» та [PERSON], наявність кримінального провадження № 12014040640001788 за фактом підробки підпису [PERSON] на укладеному з позивачем договорі поруки від 04.04.2008р., а також заяву представника ПАТ КБ «Надра» про уточнення позовних вимог відносно кола відповідачів, а саме поручителів [PERSON] та [PERSON], суд вважає за можливе стягнути суму заборгованості за кредитним договором від 04.04.2008р. тільки з основного боржника [PERSON] При прийнятті такого рішення судом також враховано те, що відповідачка по справі [PERSON] отримуючи судові повістки особисто (а.с. № 70, 142), письмових заперечень суду не надала, а матеріли справи містять розрахунок заборгованості по кредитному договору (а.с. № 10), згідно з яким видно, що деякий час кредитні зобовязання відповідачкою виконувалися, що є свідченням визнання нею умов кредитного договору та існування кредитних зобовязань. У відповідності до частин 1 і 2 ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Згідно п. 14 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009р. № 14, у разі пред'явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим НБУ на день ухвалення рішення. З огляду на те, що позивач при предявлені позову просить стягнути суму боргу в гривневому еквіваленті, то при винесені даного рішення суд керується положеннями абз. 2 п. 14 Постанови Пленуму ВСУ «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009р. та вважає за можливе стягнути суму боргу за кредитним договором в гривневому еквіваленті станом на день винесення рішення суду. Розрахунок гривневого еквівалента проведено за офіційним курсом НБУ станом на 19.04.2016р., який складає 2548 грн. 47 коп. за 100 дол. США (а.с. № 150). Таким чином, станом на 08.01.2014р. заборгованість [PERSON] перед ПАТ КБ «Надра» складає 334 579,92 дол. США, що за курсом НБУ станом на 19.04.2016р. становить 8 526 668 грн. 88коп., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 172 768,97 дол. США, що в еквіваленті становить 4\~402 965 грн. 37коп.; заборгованість по процентам 124 938,59 дол. США, що в еквіваленті складає 3 184 022 грн.48коп.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості 19149,64 дол. США, що в еквіваленті становить 488 022 грн.83коп.; штрафи 17722,72 дол. США, що в еквіваленті складає 451 658 грн.20коп. А згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обовязку в натурі. Відповідачкою [PERSON] не було надано суду жодних доказів на підтвердження погашення заборгованості за кредитним договором або контррозрахунку, на спростування розміру грошового зобовязання на загальну суму 334 579,92 дол. США, що за курсом НБУ на день винесення судового рішення становить 8 526 668 грн.88коп., яку позивач просить стягнути з відповідачки. Враховуючи часткове виконання боржником грошового зобовязання за кредитним договором, згідно графіків погашення кредитного зобовязання, що підтверджує факт визнання ним грошових зобовязань, та з огляду на те, що в судовому порядку вищевказаний кредитний договір визнано недійсним не було, з урахуванням презумпції правомірності правочину, укладеного з додержанням встановленої форми, закріпленої ст. 204 ЦК України, суд вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заборгованості з [PERSON] є обґрунтованими, законними та підлягають задоволенню. Аналізуючи встановлені в судовому засіданні фактичні обставини в контексті наведених вище норм цивільного законодавства, суд приходить до висновку про доведеність та обґрунтованість позовних вимог ПАТ КБ «Надра» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ КБ „Надра до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В задоволені ж позовних вимог до двох поручителів суд вважає за необхідне відмовити з вищенаведених аргументів. Обговорюючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з саме з відповідачки [PERSON] на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 3 654 грн., сплата якого підтверджується відповідним меморіальним ордером № 4 від 28.01.2014р. (а.с. № 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial