Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

11.01.2016 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулась [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.3-6). Позивачка просить суд: -[PERSON] [INFO] (ідентифікаційний код: [NUMBER]) здійснити переміщення паркану (межі), встановленого на земельній ділянці, розташованої за адресою: [ADDRESS] зі сторони підїзду до домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], щодо створення ширини проїзду відстанню 3,5 м; -Судові витрати за справою покласти на [PERSON] [INFO] (ідентифікаційний код: [NUMBER]). Свої вимоги позивачка обґрунтовує наступним. Позивачка та члени її родини проживають за адресою: [INFO]. Вказаною земельною ділянкою та будинком користуються дані особи на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ 759329 та свідоцтва про право власності на житло від 15.10.2004 року відповідно. До вказаної земельної ділянки можливо дістатись через проїзд, довжина якого біля 10 метрів. По обидві сторони вказаного проїзду розташовані земельні ділянки комунальної форми власності, користувачами яких є гр-ни [PERSON] та [PERSON] На сьогодні ширина цього проїзду є такою, що не дозволяє позивачці по ній рухатись особистим транспортом. Вказані розміри проїзду унеможливлюють використати даний проїзд для проїзду пожежного чи санітарного транспорту. В будинку позивачки відсутні комунікації щодо зливання відходів життєзабезпечення до централізованої міської системи, для чого використовується зливна яма і на сьогодні виникла необхідність в її спорожненні. Без заїзду на подвіря по місцю проживання позивачки не можливо здійснити очищення зливної ями. Вказане робить неможливим підтримання належного санітарного стану в домоволодінні позивачки. Для вирішення вказаного спірного питання позивачка неодноразово зверталась до своїх сусідів, до органів міліції, але вирішити його не вдалось. За зверненням позивачки до управління архітектури та містобудування Іллічівської міської ради про отримання інформації щодо мінімальної ширини проїзду до домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS], її було повідомлено, що ширина проїзду повинна бути не меншою за 3,5 м. Для визначення розмірів (ширини) вказаного проїзду позивачка звернулась до відповідної землевпорядної організації, згідно результатів проведення чого було повідомлено про те, що ширина проїзду в деяких місцях складає 2,37 м. Також позивачкою було повідомлено про невідповідність розмірів проїзду до її помешкання до Державним будівельним нормам «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». З метою встановлення законності користування проїздом місцем загального користування сусідами, позивачка звернутись до виконавчих органів Іллічівської міської ради. За результатами проведеної перевірки встановлено порушення земельного законодавства гр-нами [PERSON] та [PERSON] при користуванні останніми підїзду до помешкання Позивачки та рекомендовано вказаним особам здійснити перемішення меж (огорож) земельних ділянок, якими вони користуються, зі сторони даного проїзду на відстань по 0,5 м. кожному, що відображено в акті 06.07.2015 року. Згідно вказаного акту також зазначається про те, що 21.06.2012 року Іллічівською міською радою Одеської області було прийняте рішення за № 205/43-VI, яким передано [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0240 га. [PERSON] та [PERSON] Вказане рішення міської ради реалізоване не було, відповідних правовстановлюючих документів на землю оформлено не було. Комісією було встановлено невідповідність зазначеного рішення міської ради Державним будівельним нормам «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». На дату подання позову громадянином [PERSON] виконано рекомендації комісії по переміщенню своєї межі (огорожі). Також позивачкою повідомлено про те, що вказане вище рішення Іллічівської міської ради було скасоване. В судове засідання представник позивача підтримав вимоги позову, просить їх задовольнити. Відповідачка заперечує проти вимог позивача, вважає, що вона не порушувала меж. Вона не оформила документи на свою земельну ділянку, так як у неї не має грошей, тому що на її утриманні малолітній онук, за яким вона постійно доглядає. Представник третьої особи в судові засідання не зявився, надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності (а.с.23). Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 21.06.2012 року Іллічівською міською радою Одеської області було прийняте рішення за № 205/43-VI, яким передано [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0240 га. [PERSON] та [PERSON] Вказаними громадянами в порядку, визначеного законодавством, дане рішення реалізоване не було, відповідних правовстановлюючих документів не було оформлено. Земельна ділянка, яка передана [PERSON] та [PERSON], на підставі зазначеного вище рішення міської ради, межує з проїздом до домоволодіння позивачки, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Матеріалами справи встановлено, що вказаний проїзд є місцем загального користування. За інформацією Управління архітектури та містобудування Іллічівської міської ради (довідка від 16.06.2015 року № 012-572) ширина вказаного проїзду повинна бути не меншою за 3,5 м (а.с.15). При фактичному обмірі зазначеного проїзду землевпорядною організацією - товариством з обмеженою відповідальністю «Проекти, технічні документації, кадастр», було встановлено, що ширина проїзду в деяких місцях складає 2,37 м. Державними будівельними нормами «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», затвердженими Наказом Держкоммістобудування від 17.04.1992 року № 44, встановлена ширина для подібних підїздів до домоволодінь, яка складає не менш 3,5 м. За зверненням позивачки виконавчими органами Іллічівської міської ради на підставі розпорядження Іллічівського міського голови від 25.06.2015 року № 229 з залученням представника відділу ГУ ДСНС України в Одеській області була створена комісія щодо обстеження територій земельних ділянок, розташованих за адресами: Одеська область, м. Іллічівськ, вул. 1 Травня, 16-В та Одеська область, м. Іллічівськ, вул. 1 Травня, 16. Згідно вказаного обстеження (акт від 06.07.2015 року) зазначено про наявність у позивачки та членів її родини державного акту на право власності на земельну ділянку (акт серії ЯЕ № 759329), розташовану за адресою: [ADDRESS]. (а.с.8-9). Також в акті зазначено, що 21.06.2012 року Іллічівською міською радою Одеської області було прийняте рішення за № 205/43-VI, яким передано [PERSON] та [PERSON] у спільну сумісну власність земельну ділянку площею 0,0240 га. [PERSON] та [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). Вказаним особам державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку не видавався, право власності не зареєстроване. У встановленому законом порядку межі земельної ділянки не встановлені. Земельна ділянка огороджена тимчасовим застарілим парканом. Згідно акту також повідомляється про невідповідність розмірам земельної ділянки переданої [PERSON] та [PERSON] на дату прийняття міською радою оскаржуваного рішення та станом на дату проведення комісійного обстеження земельних ділянок. Також згідно акту повідомляється, що при прийнятті рішення Іллічівської міської ради 21.06.2012 року № 205/43-VI не було враховано норми ДБН 360-2** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень» в частині ширини проїзду до суміжної земельної ділянки [ADDRESS], що унеможливлює вільний проїзд санітарного та пожежного транспорту. Протипожежні норми безпеки ширини проїзду провулку мають становити не менше 3,5 м. 20.08.2015 року Іллічівським міським судом Одеської області розглянуто адміністративну справу за позовом [PERSON] до Іллічівської міської ради Одеської області, третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON], про визнання протиправним та скасування рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 21.06.2012 року № 205/43-УІ «Про передачу [PERSON], [PERSON] у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0240 га». Вказаним рішенням позов задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Іллічівської міської ради Одеської області від 21.06.2012 року № 205/43-УІ «Про передачу [PERSON], [PERSON] у спільну сумісну власність земельної ділянки площею 0,0240 га» (а.с.11-12). Статтею 13 Конституції України зазначається, що Земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Кожний громадянин має право користуватися природними об'єктами права власності народу відповідно до закону. Власність зобов'язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Згідно зі статтею 14 Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до закону. Статтею 41 Основного закону зазначається, що громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об'єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. У відповідності зі ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved