Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-22 00:00:00

11 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «СМВО» та просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі. Свої вимоги мотивує тим, що з 27.07.2012 року він працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання». 06 квітня 2018 року він припинив трудові відносини з відповідачем згідно ч.3 ст.38 КЗпП України. Однак розрахунок при звільненні не отримав. Посилаючись на вимоги ст.ст. 116, 117 ЦПК України, позивач просить стягнути заборгованість по зарплаті, у тому числі нараховану вихідну допомогу, в загальній сумі 63732 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку. Заочним рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14 вересня 2018 року позов було задоволено, стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 45706,92 грн. та середній заробіток за час затримки у розмір і22034,56 грн. Ухвалою від 30 жовтня 2018 року заочне рішення Зарічного районного суду м. Суми було скасовано, справу призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує. Представник відповідача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Заяв про відкладення розгляду справи, відзиву не подавав. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований, підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами є трудовими, врегульовані ст.ст. 116,117 КЗпП України. Судом встановлено, що позивач працював в ПАТ «Сумське машинобудівне науково-виробниче обєднання» на посаді майстра ковальської дільниці з 27.07.2012 року та був звільнений 06.04.2018 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с.8-9). Відповідно до ст.116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Судом встановлено, що на день звільнення розрахунок з позивачем не було здійснено, заборгованість по нарахованій, але не виплаченій заробітній платі з урахуванням нарахованої вихідної допомоги становить 45706,00 грн., що підтверджується розрахунковим документом, наданим стороною позивача (а.с.10). У відповідності до ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація зобовязані виплатити працівникові його середній заробіток за час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до довідки форми ОК-5 від 12.09.2018 року, виданої управлінням пенсійного фонду України, розмір середньоденного заробітку [PERSON] становить 344,29 грн., який розрахований наступним чином: заробітна плата за останні два місяці (лютий, березень) 14 116,00 грн : 41 день (кількість робочих днів) = 344,29 грн. Так абз. 2,3 п. 8 Постанови КМУ від 8 лютого 1995 р. N 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» визначено, що у разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати, розрахованої згідно з абзацом першим цього пункту, на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді . Середньомісячне число робочих днів розраховується діленням на 2 сумарного числа робочих днів за останні два календарні місяці згідно з графіком роботи підприємства, установи, організації, встановленим з дотриманням вимог законодавства. Із врахуванням положення Постанови КМ України № 100 від 08.02.1995 р., кількість робочих днів за період з 07 квітня 2018 року по 23 січня 2019 року (тобто по день ухвалення судового рішення) та з врахуванням наказу відповідача №75 від 21.03.2014 року про встановлення неповного робочого тижня (понеділок, вівторок, середа) про врахування його вказує позивач становить 118 робочих днів. Таким чином, суд встановив, що право позивача порушене та підлягає захисту, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по нарахованій, але не виплачений заробітній платі, у тому числі вихідну допомогу, у розмірі 45 706,92 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 40 281,93 грн.\~(118\~днів х 344,29 грн.). Крім того,\~відповідно до\~ст.\~141 ЦПК України, оскільки позов про стягнення заборгованості по заробітній платі задоволено, а позивач за даною категорією справи звільнений від оплати судового збору, то з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved