Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

12.02.2021 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району про визнання права на приватизацію та зобов`язання вчинити певні дії. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що остання зареєстрована та фактично проживає в квартирі за адресою: [ADDRESS] . Разом з [PERSON] за вказаною адресою зареєстровані та фактично проживають члени її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 13.01.2021 року [PERSON] звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з заявою про приватизацію житла, але листом від 16.01.2021 року відповідач відмовив у приватизації через відсутність ордеру. Заходи щодо отримання дублікату ордеру не надали результату. З 1977 року до теперішнього часу жодним власником будинку або балансоутримувачем не пред`являлось претензій щодо незаконності їх проживання у квартирі. З огляду на викладене, відповідно до приписів чинного законодавства, позивач та її родина мають право на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] . З цих підстав, позивач змушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] до зали судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від представника позивача [PERSON] на адресу суду надійшло клопотання, в якій останній просив справу розглядати за його відсутності та за відсутності позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати, пов`язані з розглядом справи просить покласти на [PERSON] . Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, у відзиві на позовну заяву просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] . Третя особа 1 [PERSON] до зали судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Третя особа 2 [PERSON] , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої дитини - [PERSON] , до зали судового засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Третя особа 3 [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Третя особа 4 [PERSON] до зали судового засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій просив суд задовольнити позовні вимоги [PERSON] . Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, судом встановлені наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод визначено, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено право кожного на повагу до житла. Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду (ст. 47 Конституції України). Пунктом 10 ч. 1 ст. 15 ЖК Української РСР визначено, що виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті видають ордери на жилі приміщення (частина перша статті 58, частина перша статті 122, частина друга статті 141). Відповідно до ст. 58 ЖК Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення (ч. 1). Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення (ч. 2). З матеріалів справи слідує, що [PERSON] з 21.11.1977 року зареєстрована та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER] , виданого Комунарським РВ УМВС України в Запорізькій області 10.05.2000 року (а.с. 5), а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 26.01.2021 року №04-28/3-929 (а.с. 6). Крім позивача за вказаною вище адресою зареєстровані члени її сім`ї - [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 02.02.2021 року №04-28/3-1357 (а.с. 7), [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 03.02.2021 року №04-28/3-1357 (а.с. 8), [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 03.02.2021 року №04-28/3-1500 (а.с. 11), [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 02.02.2021 року №04-28/3-1413 (а.с. 9), [PERSON] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання від 03.02.2021 року №04-28/3-1499 (а.с. 10). Право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів (ч. 1 ст. 328 ЦК України). Частиною 1 ст. 345 ЦК України визначено, що фізична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Згідно з ч. 3 ст. 9 ЖК Української РСР, громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Відповідно до ч. 3 ст. 48 ЖК Української РСР, громадяни, які одержали житло у державному фонді на цих умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства. Частиною 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» визначено, що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів (далі - квартири (будинки), які використовуються громадянами на умовах найму. Не підлягають приватизації: квартири-музеї; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані на територіях закритих військових поселень, підприємств, установ та організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`яток садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв; квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, що перебувають в аварійному стані (в яких неможливо забезпечити безпечне проживання людей); квартири (кімнати, будинки), віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири (будинки), житлові приміщення у гуртожитках, розташовані в зоні безумовного (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС (ч. 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду»). Згідно з ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», приватизація державного житлового фонду здійснюється уповноваженими на це органами, створеними місцевою державною адміністрацією, та органами місцевого самоврядування, державними підприємствами, організаціями, установами, у повному господарському віданні або оперативному управлінні яких знаходиться державний житловий фонд (ч. 1). Передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина (ч. 3). Органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом (ч. 10). Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом (ч. 11). Відповідно до п. 17 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 року №396, Громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації, де одержує бланк заяви та необхідну консультацію. Зразок бланка заяви наведено у додатку 2. Згідно з пунктом 18 вказаного вище Положення, громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. З матеріалів справи слідує, що 13.01.2021 року [PERSON] звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району з заявою про приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] . Листом від 16.01.2021 року №К-25 з посиланням на роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунльного господарства від 06.09.2013 року №7/10-13962, у зв`язку з ненаданням [PERSON] до заяви про приватизацію квартири копії ордеру про надання жилої площі, районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району відмовлено позивачу в приватизації житла за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). З метою відшукання даних про видачу ордеру про надання жилої площі на квартиру адресою: [ADDRESS] , а також отримання його дублікату, [PERSON] звернулась до Департаменту з управління житлово-комунальним господарством та до МКП «ОСНОВАНІЄ» з відповідною заявою. Відповідно до повідомлення з Департаменту з управління житлово-комунальним господарством від 10.12.2020 року №К-6385, у відділі обліку та розподілу житлової площі департаменту корінці ордерів на заселення зберігаються лише з 1984 року (а.с. 14). В документах архівного фонду МКП «ОСНОВАНІЄ» ордеру на квартиру [ADDRESS] не виявлено, що підтверджується листом з МКП «ОСНОВАНІЄ» від 21.10.2020 року №К-299.0 (а.с. 15). При розгляді справи по суті, судом враховано, спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) державного житлового фонду хоча й вирішуюються судом, однак належним способом захисту у разі порушення такого права є не визнання права власності на квартиру, а визнання безпідставною відмови органу приватизації передати у приватну власність квартиру з державного житлового фонду з покладенням обов`язку на останнього оформити приватизацію житлового приміщення. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.03.2019 року у справі № 483/731/19, яка, відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», повина враховуватись судами при застосуванні таких норм права. При цьому, при зверненні з позовом до суду [PERSON] заявлено вимоги про визнання за нею та членами її сім`ї права на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] , та про зобов`язання районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району провести приватизацію квартири за вказаною адресою за відсутності ордеру про надання житлової площі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». Розглянувши позовні вимоги [PERSON] в частині зобов`язання районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району провести приватизацію квартири за вказаною адресою за відсутності ордеру про надання житлової площі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, враховуючи те, що позивачем обрано спосіб захисту своїх прав, що відповідає чинному законодавству та судовій практиці за результатами розгляду подібних справ, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині є обґрунтованими, підтвердженими зібраними у справі доказами, а тому задовольняються судом. При цьому, з огляду на те, що позовна вимога [PERSON] про визнання за нею та членами її сім`ї права на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] , є способом захисту своїх прав, що не відповідає чинному законодавству та судовій практиці за результатами розгляду подібних справ, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову у цій частині. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір в розмірі 908 грн., з урахуванням клопотання представника позивача, судом покладається на [PERSON] .

Outcome: partial