Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

11.11.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається не те,що вона з відповідачем по справі проживала у зареєстрованому шлюбі з 13 листопада 2012 року до 08 вересня 2015 року. За час шлюбних відносин у них народився син- [PERSON], [INFO]. З січня 2015 року з невідомих підстав відповідач повністю припинив родинні стосунки та переїхав на постійне місце проживання за місцем реєстрації. Фактично на протязі року відповідач повністю усунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, відповідач не цікавиться умовами проживання сина, повністю припинив спілкування. Позивачка неодноразово намагалась спонукати відповідача до поновлення відносин, але він не бажає навіть зустрічатися з дитиною, просила позов задовольнити в повному обсязі, позбавити батьківських прав відповідача та стягнути аліменти на своє утримання та утримання дитини, справу слухати за її відсутності. Позивачка до судового засідання не з'явилась, надала суду письмову заяву, в якій просила справу слухати без її участі. Представник служби у справах дітей Апостолівської РДА вважає за доцільне позбавити батьківських прав відповідача. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день слухання справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно п.п. 1, 6 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Пленум Верховного Суду України у п. 16 своєї постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. У п. 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20.11.1959 p., записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою та відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч. 2 ст. З Конвенції про права дитини, що діє в Україні з 27.09.1991 p., вказано: «Держави-учасники зобов'язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для злагоди, приймаючи до уваги права та обов'язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 р. № 2402 «Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України». Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що «Сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини». У відповідності до ст. 12 Закону на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітньої дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Згідно свідоцтва про шлюб 13.11.2012 року [PERSON]. уклала шлюб із [PERSON], після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище «[PERSON]»(а.с.8). З свідоцтва про народження встановлено, що [PERSON] являється батьком [PERSON], [INFO](а.с.9). Рішенням Апостолівського районного суду від 08.09.2015 року шлюб між сторонами розірвано(а.с.10). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов [PERSON] за адресою: [ADDRESS], від 05.11.2015 року, будинок [ADDRESS] є власністю [PERSON], будинок має п'ять кімнат, загальною житловою площею 150 кв.м., дитячі кімнати окремі, облаштовані ліжками, шафами, столами та стільцями, є ігрові куточки з іграшками. Мешканці будинку повністю забезпечені всіма необхідними побутовими благами для комфортного проживання. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Апостолівської РДА від 26.11.2015 року, районний орган опіки та піклування вважає за доцільне в інтересах дитини позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON], [INFO], та стягнути з нього аліменти на утримання сина. Оцінивши в сукупності викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню неповнолітньої дитини, в зв»язку з чим суд вважає за необхідне позбавити його батьківських прав та стягнути аліменти на утримання сина в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку на утримання дитини, а також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дружини у твердій грошовій сумі по 500 гривень щомісяця до досягнення дитиною 3-річного віку, тобто до [INFO]

Outcome: approved