Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

10 серпня 2021 року Дарницьким районним судом міста Києва ухвалено рішення у справі № 753/7001/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, яким позовні вимоги задоволено повністю. 19 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва від адвоката Калініченка Б.І. надійшла заява про ухвалення додаткового рішення у справі стосовно витрат на правничу допомогу. Відповідно до протоколу передачі справи раніше визначеному складу суду від 26 серпня 2021 року заяву передано судді Шаповаловій К.В. Фактично заяву передано судді 28 серпня 2021 року. Звертаючись із поданою заявою, адвокат Калініченко Б.І. зазначає, що 10 серпня 2021 року у судовому засіданні він зробив усну заяву, що після ухвалення судового рішення у справі ним будуть подані до суду додаткові докази про понесені позивачем витрати на правничу допомогу. Вказує, що відповідно до умов укладеного із позивачем договору, підписаних актів надання послуг, рахунків та платіжних доручень позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 6500 грн, а також вони з позивачем обумовили розмір гонорару успіху у сумі 4000 грн., які він просить стягнути з відповідача на користь позивача. У судове засідання 29 вересня 2021 року адвокат Калініченко Б.І. з`явився та підтримав свою заяву, а також просив суд звернути увагу, що ним помилково у заяві зазначено про стягнення судового збору у розмірі 1362 грн., просив із вказаної суми задовольнити вимогу про стягнення судового збору у розмірі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду заяви повідомлявся належним чином, що підтверджується зворотним повідомленням, наявним в матеріалах справи. Будь-яких заяв чи клопотань не подавав, письмових пояснень з приводу поданої заяви про ухвалення додаткового рішення суду не надсилав. Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, заслухавши пояснення адвоката Калініченка Б.І., суд доходить до наступного висновку. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Аланд», про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД», третя особа: Приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволено повністю. Під час ухвалення рішення у справі судом було вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за подання позову до суду в розмірі 908 грн. У заяві, яка була подана представником позивача до суду протягом 5 днів після ухвалення судового рішення у справі, адвокат просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу в розмірі 6500 грн, гонорар успіху у розмірі 4000 грн та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 454 грн. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно зі статтею 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Відповідно до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання. У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з «гонораром успіху». ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55). Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. Відповідно до положень частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Аналіз змісту наведеної частини статті дає підстави для висновку, що можливість подання сторонами доказів в підтвердження понесених судових витрат, в тому числі і витрат на професійну правничу допомогу, процесуальний закон ставить у залежність від процесуальної стадії розгляду справи. При цьому, стаття 141 ЦПК України не передбачає можливості поновлення строку для подання заяви про розподіл судових витрат, оскільки визначає такий строк подією, яка неминуче має настати (закінчення судових дебатів). Справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «АЛАНД» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, розглядалась судом за правила спрощеного позовного провадження. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Враховуючи особливості розгляду справи у спрощеному провадженні, відповідна заява стороною про подання додаткових доказів щодо понесених витрат на правничу допомогу має бути подана до виходу суду в нарадчу кімнату. Адвокат Калініченко Б.І. зробив відповідну усну заяву 10 серпня 2021 року до виходу суду в нарадчу кімнату для ухвалення судового рішення. Сама заява про ухвалення додаткового рішення також адвокатом була подана в строки, визначені статтею 141 ЦПК України Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В обґрунтування заяви про понесені позивачем витрати на правничу допомогу, адвокат Калініченко Б.І. подає договір про надання правової допомоги від 26 квітня 2021 року № 26-04/21, описи наданих у квітні, липні та серпні 2021 року послуг за вказаним договором від 26 квітня 2021 року, підписані позивачем та адвокатом Калініченком Б.І., акти приймання-передачі послуг від 20 травня, 3 серпня, 11 серпня 2021 року, підписані позивачем та адвокатом Калініченком Б.І., квитанцію від 11 серпня 2021 року про сплату позивачем коштів у розмірі 6500 грн на користь адвоката Калініченка Б.І. з призначенням платежу: за договором правової допомоги від 26 квітня 2021 року № 26-04/21 та заява позивача на ім`я адвоката Калініченка Б.І. про можливість відстрочення сплати гонорару успіху в розмірі 4000 грн до жовтня 2021 року. Відповідно до пункту 1.1 договору адвокат бере на себе зобов`язання за плату (гонорар) в порядку та на умовах, визначених цим договором, надати необхідну правову допомогу клієнту ( [PERSON] ) щодо представництва його інтересів у Дарницькому районному суді м. Києва, Київському апеляційному суді, Верховного Суді судовій справі № 753/7001/21, предметом якої є визнання виконавчого напису від 8 вересня 2020 року, що був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. таким, що не підлягає виконанню. Пунктом 4.1. договору сторони визначили розмір грошових коштів, що сплачується замовником, а саме 1000 грн за одну годину роботи адвоката. Відповідно до пункту 4.2 договору сторони визначили, що у разі задоволення вимог клієнта у справі № 753/7001/21 та визнання виконавчого напису від 8 вересня 2020 року, що був вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. таким, що не підлягає виконанню клієнт додатково сплачує адвокату гонорар успіху в розмірі 4000 грн. Надані адвокатом описи наданих у квітні, липні та серпні 2021 року послуг за вказаним договором від 26 квітня 2021 року, підписані позивачем та адвокатом Калініченком Б.І., акти приймання-передачі послуг від 20 травня, 3 серпня, 11 серпня 2021 року, підписані позивачем та адвокатом Калініченком Б.І. та містять перелік послуг, що надавались адвокатом позивачу, кількість витраченого часу та вартість таких послуг, з урахуванням кількості потраченого часу. Отже, адвокатом Калініченком Б.І. надано суду докази щодо витрат на правничу допомогу в розмірі 6500 грн, які сплачені позивачем, що підтверджується квитанцією від 11 серпня 2021 року № 0.0.2226600708.1. Крім того, як зазначалось, рішення у справі № 753/7001/21 було ухвалено на користь позивача, а тому відповідно до пункту 4.2 договору про надання правової допомоги від 26 квітня 2021 року позивач має сплатити на корить адвоката гонорар успіху в розмірі 4000 грн. Адвокат Калініченко Б.І. у судовому засіданні 29 вересня 2021 року підтвердив факт домовленості між ним та позивачкою щодо сплати гонорару успіху у жовтні 2021 року, тобто ці витрати є таким, що має понести відповідач. За змістом частини четвертої статті 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із : 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При встановленні гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи належать, зокрема, витрати на правничу допомогу. Пунктами 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначалося вище, позовні вимоги [PERSON] було задоволено повністю. Також адвокатом заявлялась вимога про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 1362 грн, що складається з 908 грн за подання позову до суду та 454 грн за подання заяви про забезпечення позову. Встановлено, що у резолютивній частині рішення Дарницького районного суду м. Києва від 10 серпня 2021 року вирішено питання про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору за подання позову до суду в розмірі 908 грн., а тому в цій частині вимога адвоката не підлягає задоволенню. В той же час з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 454 грн за подання заяви про забезпечення позову у справі. Отже, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, та зважаючи на повне задоволення позовних вимог, виходячи з обсягу фактично наданих послуг, розгляду справи в спрощеному позовному провадженні, з урахуванням характеру виконаної адвокатом роботи, принципу співмірності та розумності судових витрат, суд дійшов до висновку про те, що заява адвоката Калініченка Б.І. підлягає задоволенню частково. Згідно з пунктом 3 частини першої статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. На підставі викладеного та

Outcome: partial