Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

10.09.2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» (далі ТОВ «Фінпром Маркет»), про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. №18978 від 09.04.2021 року про стягнення з позивача суми заборгованості у розмірі 11 396,00 грн.. Свої вимоги [PERSON] обґрунтував тим, що 08.07.2021 року старшим державним виконавцем Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Харою О.В. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 65989733 на підставі виконавчого напису №18978 від 09.04.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з позивача на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 11 396,00 гривень. Однак, жодних правовідносин із стягувачем у нього не існує, жодних договорів з ТОВ «Фінпром Маркет» ним не укладалося, підстави виникнення такої заборгованості йому не відомі та взагалі відсутні. При цьому, доданий відповідачем до заяви про відкриття виконавчого провадження договір позики взагалі не містить жодного підпису. На адресу позивача відповідачем не надсилалися жодні листи, претензії тощо, в яких би відповідач вимагав погашення боргу. Тому, враховуючи безпідставність вчинення виконавчого напису №18978 від 09.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. про стягнення на користь ТОВ «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 11396,00 грн., просив визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 14.09.2021 року забезпечено позов, а саме зупинене стягнення у виконавчому провадженні №65989733, яке знаходиться у провадженні старшого державного виконавця Приморського відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Хари О.Вю., про стягнення з [PERSON] суми боргу у розмірі 11396,00 грн., на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М.. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, представником позивача надана до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності. Представник відповідача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» до суду не з`явився, однак 16.11.2021 року від директора ТОВ «Фінпром Маркет» Яворського Р.І. до суду надійшли заяви та клопотання: про розгляд справи у відсутності представника відповідача; врегулювання спору за участю судді; визнання позовних вимог [PERSON] до ТОВ «Фінпром Маркет» в частині визнання виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. зареєстрованого за №18978 від 09.04.2021 року таким, що не підлягає виконанню, стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви і заяви про забезпечення позову в розмірі 50%, у зв`язку із визнанням позову та відмовити у стягненні витрат на професійну правничу допомогу. Крім того, подано клопотання про зменшення розміру витрат на правничу допомогу (в порядку ч.6 ст. 137 ЦПК України), яке обґрунтовано не співмірністю витрат, які поніс позивач під час розгляду справи, із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часу, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт. Третя особа старший державний виконавець Хара О.В. в судове засідання не з`явилась, заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності третьої особи на підставі наявних доказів. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.04.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., на підставі ст.ст.87 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 18978, яким пропонується стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінпром Маркет», якому ТОВ «Фінансова компанія управління активами» відступлене право вимоги на підставі договору факторингу № 250121-ФК від 25.01.2021 року, якому в свою чергу право вимоги відступило ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів» на підставі договору факторингу № 25/01/21 від 25.01.2021 року, якому право вимоги за Кредитним договором № 1-20180913-52856 від 13.09.2018 року, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Капітал» та [PERSON] , відступлене ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес Капітал» на підставі договору факторингу № 28022019 від 28.02.2019 року. Запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Фінпром Маркет» стягнути з [PERSON] за період з 27.02.2019 року заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 8346,00 грн., плату за вчинення виконаного напису - 50 грн., а всього 11 396,00 грн. Старшим державним виконавцем Приморського відділку державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства(м. Харків) юстиції Харою О.В. на підставі спірного виконавчого напису відкрито виконавче провадження №65989733. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої ст. 1 Закону України «Про нотаріат» (чинною на момент виникнення спірних правовідносин), нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595, зі змінами та доповненнями до нього. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Метою вчинення виконавчого напису є надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у справі № 6-887цс17. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса вбачається, що в даному випадку нотаріус при вчиненні спірного напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Вирішуючи питання по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з принципу змагальності сторін, закріпленому в статті 12 ЦПК України, згідно з яким кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Від представника відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» до суду надійшла заява про визнання позовних вимог, в якій зазначено, що відповідач визнає позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрованого за №18978 від 09.04.2021 року таким що не підлягає виконанню та стягнення з ТОВ «Фінпром Маркет» судового збору за подання позовної заяви в розмірі 454 грн., та подання заяви про забезпечення позову в розмірі 227 грн. Інші вимоги позивача, такі як стягнення орієнтовних судових витрат в розмірі 5 000 грн. - не визнаються. Згідно з ч.2 ст. 207 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Згідно ч.1 ст.207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. Крім того, від представника відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» до суду надійшло клопотання про врегулювання спору за участю судді, в якому зазначено, що даний спір можливо вирішити в мировому порядку за умов взаємних поступок, оскільки наявність заборгованості за кредитним договором позивачем не спростовується, лише містяться посилання, щодо надмірно великої суми заборгованості, у зв`язку із чим пропонують вирішити спір в мировому порядку за наступних справедливих умовах. У разі сплати коштів у розмірі 2051,28 грн. на розрахункові рахунки ТОВ «Фінпром Маркет» у строк до 18-00 год. 30.11.2021р., частина заборгованості у розмірі 9344,72 грн. буде списана, а заборгованість за кредитним договором № 1-20180913-52856 від 13.09.2018 року та виконавчим написом № 18978 вважатиметься такою, яка погашена в повному обсязі. Зазначив, що в разі погодження позивачем з вказаними вище умовами, ТОВ «Фінпром Маркет» гарантує підписання на вказаних умовах мирову угоду та/або вважати вказані вище умови договором часткового прощення боргу. Відповідно до положень ст.201 ЦПК України врегулювання спору за участю судді проводиться за згодою сторін до початку розгляду справи по суті. Проведення врегулювання спору за участю судді не допускається у разі, якщо у справу вступила третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору. В силу положень ст.202 ЦПК України про проведення процедури врегулювання спору за участю судді суд постановляє ухвалу, якою одночасно зупиняє провадження у справі. У випадку недосягнення сторонами мирного врегулювання спору за наслідками проведення врегулювання спору повторне проведення врегулювання спору за участю судді не допускається. Враховуючи часткове визнання відповідачем позовних вимог, не надання позивачем згоди на врегулювання спору за участю судді, суд не приймає до уваги клопотання відповідача про врегулювання спору за участю судді, шляхом проведення спільних нарад за участю сторін та їх представників. Враховуючи, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, недосягнення сторонами згоди щодо розміру заборгованості,

Outcome: approved