Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-01 00:00:00

1. 05 липня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори про звільнення майна з-під арешту. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є співвласницею квартири [ADDRESS] . Другим власником квартири є син позивачки [PERSON] , який [INFO] помер. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна сина, проте перешкодою для оформлення спадкових прав є арешти, накладені на майно померлого [INFO] та 22.09.2004 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська та відділом державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська відповідно. За повідомленнями відповідачів ними не ухвалювалися рішення про накладення арешту на майно сина позивачки. Між тим, Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить записи про такі рішення, що стало причиною звернення позивачки до суду з позовом про звільнення спірного майна з-під арешту (а.с.а.с. 2 5, 30, 41 44). 2. 09 вересня 2019 року Центральний відділ державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області подав до суду відзив на позов, у якому заперечував проти позову, зазначивши, що у нього не перебувало виконавче провадження, у рамках якого 22.09.2004 було ухвалено постанову про накладення арешту на нерухоме майно сина позивачки, отже й підстав для задоволення позову не існує (а.с.а.с. 53 59). 3. У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав, пояснивши, що позивачка є співвласницею квартири [ADDRESS] . Другим власником квартири є син позивачки [PERSON] , який [INFO] помер. Позивачка є єдиною спадкоємицею майна сина, проте перешкодою для оформлення спадкових прав є арешти, накладені на його майно 16.09.2004 та 22.09.2004 Кіровським районним судом м. Дніпропетровська та відділом державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська відповідно. За повідомленнями відповідачів ними не ухвалювалися рішення про накладення арешту на майно сина позивачки, проте Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить записи про такі рішення. 4. Представник Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. 5. Представник П`ятої дніпровської державної нотаріальної контори до суду також не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. 6. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 7. Судом встановлено, що позивачка доводиться матір`ю [PERSON] (а.с. 8). 8. 15 лютого 2000 року позивачці та її синові було видане свідоцтво про право власності на житло, згідно з яким вони набули право спільної власності на квартиру [ADDRESS] тепер [ADDRESS] ) (а.с. 10). 9. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 9). 10. При спробі оформити спадкові права після смерті сина позивачка встановила, що Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна містить відомості про накладення арешту на 1/2 частину квартири, належної [PERSON] : за ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетро вська від 16.09.2004 (реєстраційний номер обтяження 1321998) та за постановою відділу державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська від 22.09.2004 (реєстраційний номер обтяження 1604934) (а.с.а.с. 22, 23). 11. Згідно з листом Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 19.03.2019 №4208/13-14 у відділі не перебувало виконавче провадження, у рамках якого 22.09.2004 було ухвалено постанову про накладення арешту на майно [PERSON] (а.с. 16). 12. Згідно з листом Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 01.04.2019 №01-07/61/2019 у провадженні суду не перебувала справа, у рамках якої 16.09.2004 було постановлено ухвалу про накладення арешту на майно [PERSON] (а.с. 17). 13. Відповідно до частини 1 статті 59 Закону України від 02.06.2016 року №1404-VIII «Про виконавче\~провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. 14. Згідно зі статтею 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. 15. Судом встановлено, що арешти, відомості про які містяться у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна ані Кіровським районним судом м. Дніпропетровська, ані відділом державної виконавчої служби Кіровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська не накладалися, що свідчить про відсутність законних підстав самого унесення цих відомостей (записів). 16. Відтак, ураховуючи факт наявності для позивачки перешкод (у вигляді накладених арештів) у праві на реалізацію спадкових прав щодо спірного нерухомого майна, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. 17.

Outcome: approved