Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-26 00:00:00

11.12.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, де посилаючись на поважність причин пропуску строку подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON], що мало місце 20.05.2013 року, просила визначити їй додатковий строк терміном у два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] заявлені вимоги підтримала, посилаючись на те, що [PERSON] після смерті свого батька [PERSON] своєчасно не звернулася до нотаріальної контори для оформлення спадщини через відсутність підтвердження батьківства спадкодавця та у звязку з триваючою хворобою малолітнього сина, яка потребувала госпіталізації до лікарні, для проходження стаціонарного лікування. На даний час [PERSON] має намір оформити спадщину, але не може цього зробити, так як нею пропущений строк подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, тому просила визначити [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини терміном у два місяці. Відповідач [PERSON] сільська рада Казанківського району Миколаївської області явку свого представника в судове засідання не забезпечили, але надали суду письмову заяву про розгляд справи у відсутності свого представника, позовні вимоги визнали, не заперечували проти їх задоволення.\~\~ Вислухав пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ФП №179070 виданого 21 травня 2013 року виконкомом [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області, дійсно [PERSON] помер 20 травня 2013 року. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Миколаївської області від 13 квітня 2016 року встановлено, що батьком [PERSON], [INFO], є [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], який помер 20 травня 2013 року. З копії свідоцтва про народження серії І-ФП №246740 виданого Казанківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 14.07.2016 року вбачається, що [PERSON] народилася 23 березня 1995 року, місце народження село Олександрівка Казанківського району Миколаївської області, в графі батьки записано: батько [PERSON] та мати [PERSON]. З копії свідоцтва про шлюб серії І-ФП №119340 виданого виконавчим комітетом Володимирівської сільської ради Казанківського району Миколаївської області від 16.10.2015 року вбачається, що громадянин [PERSON], [INFO] і громадянка [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 16.10.2015 року про що складено відповідний актовий запис №07. Таким чином, наведені належні докази вказують на наявність\~\~родинного зв'язку\~позивачки, як\~доньки померлого [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 12,31 га у межах згідно з планом, розташовану в межах території [PERSON] сільської ради Казанківського району Миколаївської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ №927727.\~\~\~\~ З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) за №49138039 від 19.09.2017 року спадкова справа, після смерті [PERSON], не заводилась. При зверненні 19.09.2017 року до приватного нотаріуса Казанківського районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] спадкоємцю за законом [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті спадкодавця [PERSON] у звязку з пропуском встановленого законодавством шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач [PERSON], є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON]. Пропустила встановлений 6 місячний строк для прийняття спадщини з поважної причини. Згідно із ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~\~\~Стаття 1261 ЦК України визначає, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. \~\~\~За нормою ч.ч.1, 2 ст.1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. \~\~\~Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини ст.1270 ЦК України. \~\~\~Частинами першою та третьою статті 1272 ЦК України визначено, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. \~\~\~Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Приписами п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-яку заяву, що стосується його прав і обов'язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Оскільки, законодавство України та розяснення Пленуму Верховного Суду не містять вичерпного переліку поважних причин пропуску строку на прийняття спадщини, а також чітко не вказує які причини є поважними, суд приходить до висновку, що причини наведені позивачем є поважними. При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Бочаров проти України» від 17.03.2011 року (остаточне 17.06.2011 року), в пункті 45 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»). Позивач пропустила встановлений строк для прийняття спадщини, через відсутність підтвердження батьківства спадкодавця та у звязку з триваючою хворобою малолітнього сина, яка потребувала госпіталізації до лікарні, для проходження стаціонарного лікування, що позбавляло її можливості реалізувати своє право на подання заяви про прийняття спадщини. За таких обставин, суд приходе до висновку про те, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 640 грн.

Outcome: approved