Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-06 00:00:00

10 грудня 2019 року АТ КБ «Приватбанк» (далі - позивач) звернулось до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) суми заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги представник позивача зазначив, що відповідно до укладеної генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.05.2015 року [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 8450,56 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту, виникла заборгованість станом на 13.11.2019 року у розмірі 14946,32 грн., що складається з: 6043,86 грн. - заборгованості за кредитом; 3536,77 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 0,00 грн. - заборгованості за комісією; 5365,69 грн. - заборгованість за пенею. Враховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором у розмірі 14946,32 грн. та понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1921,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в разі неявки в судове засідання відповідача, АТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення судом. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надавав. Відповідно до ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.05.2015 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил продукту кредитних карт, згідно з умовами якої п. 2.1 розділу 2 «Приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт», банк надав відповідачу строковий кредит в сумі 8450,58 грн. на строк 24 місяців з 25.05.2015 року по 31.05.2017 року в обмін на зобов`язання позичальника щодо повернення кредиту, сплаті процентів в зазначені у заяві, умовах та правилах строки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Генеральна угода разом з запропонованими АТ КБ «ПриватБанк» Умовами та правилами, Тарифами складають між ним та банком Договір, що підтверджується підписом позичальника. Зазначена угода є чинною та жодною із сторін не оспорена. Статтями 204, 227 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. За правилами ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання відсотків встановлюється договором. Відповідно до ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором. В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно положенням статей 627, 631 ЦК України, сторони є вільними при укладенні договору щодо визначення його умов з урахуванням вимог цього кодексу, як щодо строку його дії так і щодо наслідків закінчення цього строку. Відповідно до укладеної між сторонами Генеральної угоди від 25.05.2015 року сторони по справі домовилися про реструктуризацію заборгованості за кредитним договором №SAMDN50000041163281 від 18.02.2011 року. Відповідно до п.2.5. Генеральної угоди позичальник зобов`язується повернути суму кредиту, відсотків, винагороди згідно з Генеральною угодою та Умовами та правилами. Згідно п.2.1 Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт сторони домовились, що погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця позичальник надає банку кошти (щомісячний платіж) в сумі 422,87 грн. для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості по кредиту, процентів а також інших платежів згідно Умов та правил. Дата останнього платежу не пізніше 31.05.2017 року. Згідно п.2.2. Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт при порушенні позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день по зобов`язанням термін яких не настав, сторони погодили, що термін повернення кредиту враховується 32 день з моменту виникнення порушення. Заборгованість за кредитом починаючи з 32 дня порушення вважається простроченою. Позичальник сплачує банку штраф у розмірі 328,25 грн. Відповідно до п.2.3 Генеральної угоди для надання послуг банк видає позичальнику платіжну карточку відповідно до умов п.2.1 Генеральної угоди. Пунктом 2.1. Генеральної угоди встановлено проценти за користування кредитом в розмірі 18,00% на рік, що обліковується на суму залишку заборгованості за кредитом. Таким чином, сторонами було погоджено істотні умови, що відсотки нараховуються за умови користування кредитом та отримання платіжної картки. Проценти, сплачувані позичальником за користування кредитом, за своїм характером є встановленою договором платою за користування грошовими коштами. Згідно ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Факт порушення термінів виконання зобов`язання за угодою та розмір заборгованості відповідач не спростував. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України). Розрахунок заборгованості по кредиту, процентах і штрафу відповідає умовам Генеральної угоди, оскільки Генеральною угодою передбачено розмір кредиту 8450,58 грн., розмір процентів за користування кредитними коштами - 18,00% на рік на суму залишку заборгованості та щомісячний платіж в розмірі 422,87 грн. Пунктом 2.2 Генеральної угоди передбачено сплату штрафу в розмірі 328,25 грн. при порушенні позичальником строків внесення коштів за угодою. У цій частині наданий розрахунок відповідає умовам угоди, не спростований належними та допустимими доказами, сумнівів не викликає. В частині стягнення заборгованості за пенею та комісією в розмірі 5365,69 грн., суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено, так як Генеральною угодою не передбачено стягнення пені та комісії, доказів того, що відповідач брав на себе зобов`язання сплатити пеню та комісію позивач не надав, а тому в задоволенні цієї частини вимог повинно бути відмовлено. За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» частково. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, на користь позивача з відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема 1231,37 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: partial