Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-15 00:00:00

10.12.2019 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання права власності на домоволодіння [ADDRESS] після [PERSON] , померлого [INFO] , в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що [INFO] його батько [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому домоволодіння [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом є позивач та відповідач, які є дітьми спадкодавця. Інших спадкоємців немає. Звернувшись до нотаріальної конторі з заявою про прийняття спадщини, постановою нотаріуса від 15.02.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Також, рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.10.2019 позивачу було відмовлено в задоволенні його позовної заяви про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного, позивач [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на домоволодіння [ADDRESS] після батька [PERSON] , померлого [INFO] , як за спадкоємцем першої черги за законом. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав. Відповідно до ст.263 ч.6 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Відповідно до ст.206 ч.ч.1, 4 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.206 ч.4, 263 ч.6 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкового майна спадкодавцю та її родинні відносини з позивачем підтверджуються матеріалами справи (а.с.5, 9, 64-66, 71, 72). Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ч.1 ст.1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст.1261 ЦПК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, суд вважає, що позов слід задовольнити.

Outcome: approved