Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-11 00:00:00

12.07.2021 року [PERSON] (далі позивач) звернулась до суду із заявою до [PERSON] (далі відповідач), про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 24 жовтня 2009 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають чотирьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . Вказує, що сімейне життя між ними поступово погіршувалось, починаючи з квітня 2019 року стосунки розладились зовсім, зникло почуття взаєморозуміння, та взаємоповаги. Відповідач по господарству не допомагає, зовсім не приймає участі у матеріальному забезпеченні сім`ї, та у вихованні дітей. Хоча фактично і проживають разом, проте, сім`я припинила своє існування. Шлюбні відносини між ними припинені, та спільним побутом не пов`язані. Тому вважає,\~що подальше\~продовження спільного\~життя з\~відповідачем суперечить\~їхнім інтересам. За таких обставин, просить шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 22 липня 2021 року було відкрито провадження у справі, та призначено до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження, на 10 год. 30 хв. 12 серпня 2021 року. Позивач - [PERSON] , в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні, та зазначила, що хоча й проживають разом, проте, шлюбні відносини між ними припинені, та спільного господарства не ведуть. Також вказує, що примирення та збереження сім`ї не можливе. Відповідач [PERSON] , в судовому засіданні визнав заявлені позовні вимоги, та проти розірвання шлюбу - не заперечував. Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Судом встановлено,\~що [PERSON] та\~ [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 24 жовтня 2009 року виконавчим комітетом Криничанської сільської ради Олександрівського району Донецької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 24.10.2009 року, актовий запис №03 ( а.с. 10). Від шлюбу подружжя має чотирьох неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 12 лютого 2010 року виконавчим комітетом Криничанської сільської ради Олександрівського району Донецької області; сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 17 жовтня 2012 року виконавчим комітетом Криничанської сільської ради Олександрівського району Донецької області; доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 15 вересня 2014 року виконавчим комітетом Новодонецької селищної ради м. Добропілля Донецької області; доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 22 січня 2018 року Добропільським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області ( а.с. 11-14). Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя зберігати сім`ю намірів не має, а отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, та їх неповнолітнім дітям. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання, та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення.

Outcome: approved