Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

12.11.2013 року представник органу опіки і піклування Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області звернулися до суду з позовом в інтересах малолітньої дитини: [PERSON], [INFO], згідно до якого просять суд позбавити батьківських прав відповідача стосовно його малолітньої дитини: сина [PERSON], 2003 року народження і стягнути аліменти на його утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначають, що [PERSON], є батьком малолітнього [PERSON] Підставою для позбавлення батьківських прав відповідача є те, що він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, не доглядає за нею, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя. Дитина, за заявою матері [PERSON] влаштована до Ушомирської школи-інтернату Житомирської області, де перебуває наданий час та знаходиться на державному утриманні. Представник органу опіки та піклування Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області заявлені позовні вимоги підтримав із підстав, що наведені у позовній заяві та просив суд задовольнити заявлений позов до відповідача у повному обсязі і розглянути справу у відсутності їх представника, про що подав до суду письмову заяву. Представник служби у справах дітей Олевської районної державної адміністрації Житомирської області - Орищук Г.В., у судовому засіданні заявлений позов підтримала із підстав зазначених у позовній заяві. Відповідач [PERSON], у судове засідання не з'явився, але подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Заявлені до нього позовні вимоги визнає повністю та не заперечує той факт, що він вихованням дитини не займається і не відвідує дитину по місцю її перебування. Відповідно до ч.2 ст.158 ЦПК України, з якої слідує, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. В судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком малолітнього: сина [PERSON], [INFO], що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с.4). Мати дитини проживає окремо від батька дитини та самої дитини, в с.Великий Дивлін Лугинського району Житомирської області. Згідно позовної заяви позивача, слідує, що стосовно матері дитини також вирішується питання щодо позбавлення її батьківських прав в Лугинському районному суді Житомирської області. Дитина, за заявою матері [PERSON] влаштована до Ушомирської школи-інтернату Житомирської області, де перебуває наданий час та знаходиться на державному утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини і її вихованням не займається, не піклується про її здоров'я, фізичний, духовний розвиток, не доглядає за нею, зловживає спиртними напоями, веде антигромадський спосіб життя, батьківських обов'язків не виконує, не цікавиться долею дитини, що також слідує із висновку органу опіки і піклування Білокоровицької сільської ради Олевського району Житомирської області та акту обстеження матеріально-побутових умов Білокоровицької сільської ради. З висновку органу опіки і піклування слідує, що вони вважають за доцільне позбавити батьківських прав відповідача, так як він ухиляється від виконання батьківських обов'язків по вихованню та утриманню дитини. Заслухавши пояснення представника служби у справах дітей Олевської РДА, висновок прокурора, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які врегульовані ст.164 СК України в якій зазначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від своїх обов'язків по вихованню дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Із змісту ч.2 ст.166 СК України слідує, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Статтею 180 СК України також передбачено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В частині 1 ст.183 СК України зазначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України слідує, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі наведеного та встановленого, суд приходить до висновку про те, що даний позов підлягає задоволенню, оскільки суд вважає доведеним, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню дитини, чим ставить її у скрутне становище, а тому має бути позбавлений батьківських прав і з нього повинні бути стягнуті аліменти на утримання дитини в судовому порядку.

Outcome: approved