Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

11.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину, мотивуючи тим, що перебувала з відповідачем у шлюбі, який було розірвано 17.06.2010 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 08.02.2008р.н., яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Починаючи з 2015 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Мирним шляхом досягнути домовленості з відповідачем позивачці не вдається. Просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1500 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття. До судового засідання позивачка не зявилася, суду надала заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. До судового засідання відповідач не зявився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя» редакції № 23 від 9 червня 2016 року, причину неявки суду не повідомив. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі з [PERSON], який було розірвано 17 червня 2010 року про що Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зроблено запис № 199 від 17.06.2010 року та видане відповідне свідоцтво серії 1-ФП № 053065. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], 08.02.2008р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ФП № 076807, яка після розірвання шлюбу проживає разом з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні, що підтверджується довідкою № 317 від 11.04.2016 року, виданою ПП «ЖЕК-10». Починаючи з 2015 року відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання доньки. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, відповідач зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів судом враховується стан здоровя та матеріальне становище дитини, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивачкою зазначено, що відповідач постійно працює за межами України та має достатній дохід, щоб утримувати свою неповнолітню доньку. Інших осіб, які б знаходились на його утриманні відповідач не має. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивачки на утримання повнолітньої доньки [PERSON], 08.02.2008р.н., підлягають стягненню аліменти в розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дати подачі позову до суду 11.04.2016 року щомісяця, по день досягнення донькою [PERSON] повноліття 08.02.2026 року. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved