Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

10.09.2018 року Козелецька селищна рада Козелецького району Чернігівської області, що діє як орган опіки та піклування (далі - позивач), звернулася до суду з позовом про позбавлення [PERSON] (далі - відповідач) батьківських прав по відношенню до неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню та матеріальному утриманню сина. У судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні. Вона пояснила, що починаючи з 2009 року і дотепер син відповідача навчається і постійно проживає в школах-інтернатах Чернігівської області. Відповідач повністю самоусунулася від виховання та матеріального утримання сина; вона не спілкується із сином, не цікавиться його успіхами у навчанні та фізичним розвитком, не забирає дитину додому під час канікул або свят. Відповідач не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Представник Козелецької районної державної адміністрації Козелецького району Чернігівської області, що також бере участь у справі як орган опіки та піклування, до суду не з'явилася, при цьому надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд констатує, що неявка представника Козелецької районної державної адміністрації Козелецького району Чернігівської області не перешкоджає розгляду цієї справи, оскільки позивач має в справі статус органу опіки та піклування. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO]; батько дитини записаний в актовому записі про народження за вказівкою матері (а.с. 8, 9). Як убачається з матеріалів справи (а.с. 13, 14), з 25.12.2009 року по 08.06.2018 року включно син відповідача [PERSON] навчався і постійно проживав у Комарівській загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІ ступенів Борзнянського району Чернігівської області; за час навчання в школі відповідач вихованням сина не займалася, його навчанням не цікавилася, за місцем проживання дитину не відвідувала, посилок і грошових переказів не надсилала, не телефонувала, на свята і канікули додому не забирала. Після закінчення 9 класів, з 03.09.2018 року і дотепер неповнолітній син відповідача [PERSON] навчається в Чернігівській загальноосвітній школі І-ІІІ ступенів Чернігівської обласної ради. Згідно повідомлення цього навчального закладу (а.с. 72), за час перебування [PERSON] в школі-інтернаті відповідач сина не відвідувала, листів не писала, з педагогічними працівниками не спілкувалася, грошових переказів не надсилала, участі у житті дитини та його вихованні не брала. Як пояснив у суді неповнолітній [PERSON], за весь час перебування в школах-інтернатах відповідач спілкувалася з ним лише 2-3 рази. Останні роки він з матір'ю жодного разу не спілкувався, ніякої допомоги від неї не отримував. Під час канікул і свят матір його додому жодного разу не забирала. Неповнолітній [PERSON] повідомив суду про свою згоду на позбавлення відповідача батьківських прав щодо нього. Орган опіки та піклування надав суду висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до її неповнолітнього сина [PERSON] (а.с. 6, 7). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Оскільки ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] є повністю доведеним, пред'явлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved