Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) вказуючи, що [INFO] року померла [PERSON], спадкоємцем якої за заповітом є вона, позивач по справі. До складу спадкового майна входить земельна ділянка площею 3,79 га, яка розташована на землях КСП «Нива» с.Мокроволя Білогірського району Хмельницької області і належала померлій на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0363345. Зазначає, що рішенням Білогірського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2005 року їй було визначено додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], однак в силу сімейних обставин прийняття спадщини нею було призупинено. Просить суд визнати за нею право власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом. Позивач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання на повторний виклик не з'явилася, надсилала заяви про розгляд справи в її відсутності. Відповідач - Мокроволянська сільська рада Білогірського району Хмельницької області про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, представник в судове засідання не з'явився, в суд надійшла заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Вивчивши та дослідивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає з наступних підстав. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а у відповідності до ст. 60 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі і доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В силу вищезазначених положень цивільно-процесуального законодавства, суд позбавлений можливості в збиранні доказів з власної ініціативи, а розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін. Згідно ст. ст. 1216, 1217, 1269 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців); спадкування здійснюється за заповітом або за законом; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом про визнання права власності на земельну частку (пай) площею 3,79 га в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO] року. У відповідності до положень ч. 2 ст. 64 ЦПК України, письмові докази, як правило, подаються в оригіналі. Разом з тим, в якості додатків до позовної заяви позивач [PERSON] надала: ксерокопію заповіту від 26 жовтня 1999 року за № 1796; ксерокопію свідоцтва про смерть [PERSON] від 04 лютого 2005 року; ксерокопію сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0363345; ксерокопію свідоцтва про народження [PERSON] від 13 жовтня 1969 року; ксерокопію свідоцтва про одруження від 03 лютого 1998 року; ксерокопію рішення виконавчого комітету Мокроволянської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 23 лютого 2006 року № 9 про призначення піклувальника; ксерокопію рішення Білогірського районного суду Хмельницької області від 10 жовтня 2005 року про визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Оригінали вищевказаних документів позивачем [PERSON] суду не подано. Крім того, ухвалою суду від 10 червня 2014 року про залишення позовної заяви без руху позивачу [PERSON] було надано можливість виправити недоліки позовної заяви в частині підтвердження факту звернення нею до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON], а також зазначення та приєднання доказів на підтвердження прийняття спадщини після смерті [PERSON] Також в ухвалі про залишення позовної заяви без руху було звернуто увагу позивача [PERSON], що в додатках до позовної заяви відсутня постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] із зазначенням причин такої відмови, що свідчило б про відсутність правових умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку. Однак, на виконання вищевказаної ухвали позивачем було надано лише довідку Білогірського райвідділу земельних ресурсів № 144 про належність [PERSON] права на земельну частку (пай), яка датована ще 03 жовтня 2004 року. З Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру, які надані Білогірською державною нотаріальною конторою від 08 липня 2014 року № 01-09-14, слідує, що в Краснолуцькій державній нотаріальній конторі Луганської області після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 583 (номер у спадковому реєстрі 40069618), однак із наданих документів не представляється можливим встановити коло спадкоємців, які прийняли спадщину після смерті [PERSON] і чи входить до кола цих спадкоємців саме позивач [PERSON] Враховуючи, що на виконання вимог ч. 4 ст. 10, ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд, в зв'язку з неявкою позивача [PERSON] в судові засідання, позбавлений можливості роз'яснити останній її права та обов'язки, попередити про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій, а також сприяти здійсненню її прав у випадках, передбачених ЦПК України, а також те, що позивач [PERSON] в супереч вимогам ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надала суду належних доказів на підтвердження тих обставин, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, зокрема, не підтвердила письмовими доказами в оригіналі факт прийняття нею спадщини після смерті [PERSON], наявність спадкового майна та відсутність правових умов для одержання свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку, суд вважає, що позовні вимоги позивача в межах наданих суду доказів задоволенню не підлягають за недоведеністю.

Outcome: dismissed