overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-22 00:00:00

12.06.2019 р [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26 липня 2014 року у Славутському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 148. У позовній заяві позивачка вказала, що сімейне життя з відповідачем не склалось через відсутність поваги одне до одного, різні погляди на сімейні проблеми та їх вирішення, на матеріальне забезпечення сім`ї. З червня 2018 року сторони проживають окремо, шлюбні відносини не підтримують, спільне господарство не ведуть. Тому просить позов задовольнити, шлюб розірвати та розгляд справи проводити у її відсутність, про що поподала відповідну заяву. В судовому засіданні 09.09.2019 р за клопотанням відповідача сторонам був наданий строк для примирення на шість місяців. По закінченні строку для примирення сторони в судове засідання не з`явилися, не подали суду відомостей про примирення або інших доказів. Тому суд знаходить за можливе розглянути справу та ухвалити рішення на підставі доказів, наявних у матеріалах справи. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 26 липня 2014 року у Славутському міськрайонному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 148 (а.с.4), мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Спору про місце проживання дитини між сторонами немає. З червня 2018 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Сторони не подали суду відомостей про примирення. Тому, відповідно до вимог ст. 112 СК України, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи інтереси малолітньої дитини, обставини життя подружжя, суд знаходить, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов слід задовольнити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

12.06.2019 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що з 03.08.2012 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 2018 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву, згідно якої позов підтримала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву згідно якої позов визнав, що відповідно до ст.200 ЦПК України дозволяє розглянути справу в підготовчому судовому засіданні. Визнання позову не суперечить закону, не порушує прав інших осіб, що з урахуванням матеріалів справи в порядку ч.4 ст. 206 ЦПК України тягне задоволення позову. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 03.08.2012 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Біляївського району Одеської області, актовий запис №06. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки між сторонами припинені з 2018 року, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сім`ї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сім`я розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

12.06.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різність характерів і життєвих інтересів та різних поглядів на шлюб і сім`ю. У зв`язку з цим шлюбні стосунки між ними остаточно припинені з вересня 2018 року. Також позивачка в позові просила судові витрати віднести на її рахунок. В судове засідання позивачка не з`явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності також залишити їй прізвище [PERSON] та проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 06.02.1993 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] . Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили з вересня 2018 року. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам дитини. В рамках розглядуваного позову майнового спору між сторонами немає. При цьому питання про розірвання шлюбу вирішується незалежно від наявності між подружжям майнового спору. У зв`язку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

12.06.2019 року до суду надійшов позов [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] , оскільки: протягом року сімейне життя розладилось через різні погляди на життя, відсутність поваги та взаєморозуміння, відповідач не може підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватись про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові та поваги, які було втрачено; неповнолітніх дітей не мають; шлюб носить формальний характер, фактично шлюбно-сімейні відносини припинені 10 років, проживають окремо; подальше збереження сім`ї і шлюбу є неможливим і суперечить її інтересам. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, просила справу розглянути за її відсутності, не заперечувала проти заочного розгляду справи, виявила бажання залишити шлюбне прізвище. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем проживання (перебування) (а.с. 17), однак за отриманням судової повістки на пошту і в судове засідання не з`явився (а.с. 30), причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. Тому суд ухвалив провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у ній доказів і зважаючи на вжиті заходи для забезпечення участі відповідача в розгляді справи. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. 26 серпня 1995 року у Савинській селищній раді Балаклійського району Харківської області за актовим записом № 40 сторони зареєстрували шлюб (а.с. 4). Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені, проживають окремо. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Відповідач відзиву на позовну заяву не надав, до суду не з`явився, що розуміється судом як небажання зберегти шлюб і фактичне визнання позову. Окрім того, сам факт розірвання шлюбу не може бути перешкодою для примирення сторін, якщо у них є таке бажання. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

12.06.2019 року заява КП «Жилкомсервіс» про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 7625,32 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 192,10 грн. задоволена. [PERSON] звернулась із заявою\~про скасування судового наказу від 12.06.2019 року. В обґрунтування своєї заяви боржник зазначає, що судовий наказ підлягає скасуванню, у зв`язку з тим, що вимоги стягувача є необґрунтованими та безпідставними, а також зазначає, що вона не погоджується з розміром заборгованості. Суд, дослідивши матеріали справи, зазначає наступне. Відповідно до\~ч.3\~ст.\~171 ЦПК України\~у разі\~відсутності підстав\~для повернення заяви про скасування судового наказу, суд постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження. Беручи до уваги, що підстави для повернення заяви про скасування судового наказу відсутні, суд вважає, що судовий наказ підлягає скасуванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-11 00:00:00

12.06.2019 року заявник звернувся до суду з заявою, в якій просила встановити факт смерті. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , в с. Новий Світ Старобешевського району Донецької області, який народився, [INFO] в м. Артемівськ Донецької області. Органи державної реєстрації актів цивільного стану відмовились зареєструвати його смерть, посилаючись на відсутність висновку медичної установи про причину смерті. Встановлення цього факту заявнику потрібно для отримання свідоцтва про смерть. Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву за якою просила розглядати справу в її відсутність, заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник заінтересованої особи - Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області до судового засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Представник заінтересованої особи - Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області до судового засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено. Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з довідки про смерть №122 від [INFO], [PERSON] , помер [INFO] , причина смерті - атеросклеротичний кардіосклероз, народився [PERSON] , [INFO] м. Артемівськ Донецької області. Суд вважає, що факт смерті [INFO] в в с. Новий Світ Старобешевського району Донецької області [PERSON] , який народився [INFO] в певний час і при певних обставинах підтверджений письмовими матеріалами справи: довідкою про смерть від 10.05.2019р.. (арк.с.6), фотокарткою (арк.с.12). Згідно з повідомленням Бахмутського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Донецької області від 12.06.2019 року, неможливо без рішення суду провести реєстрацію факту смерті [PERSON] через відсутність належно оформленого медичного висновку. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання коштів на поховання та свідоцтва про право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-12 00:00:00

12.06.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 03 лютого 2001 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] . З січня 2018 року вони припинили сімейні стосунки, сумісне господарство не ведуть. Позивач вважає, що шлюб розпався остаточно й родину зберегти неможливо, на примирення позивач не згодна. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Судові витрати покласти на відповідача. Позивач у підготовче засідання не з`явилася, надала заяву до суду з проханням справу слухати у її відсутність та просила позов задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно приписів ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об`єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб сторони одружилися 03 лютого 2001 року та зареєстрували свій шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 73 (а.с.4). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.8). Відповідно до ст. 110 ч. 1 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі ст.142 ч.1 ЦПК України, позивачу слід повернути з державного бюджету 50 відсотків від сплаченого судового збору 768,40 грн., який був сплачений при поданні позову до суду, що становить 384,20 грн. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в розмірі 384,20 грн., що становить 50% від сплаченого останньою судового збору в розмірі 768,40 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-04 00:00:00

12.06.2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в розмірі 24506 грн. 07 коп., яка виникла станом на червень 2019. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив провести розгляд справи за відсутності представника. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Позивач працює у відповідача на посаді начальника варти загону воєнізованої охорони. Статтею 94 КЗпП України, обумовлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. Відповідно до ст. 97 КЗпП України, оплата праці працівникам здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після зобов`язань щодо оплати праці. Згідно довідки ПрАТ «ЧеЗаРа» від 27.06.2019 року №466/154 вбачається, що нарахована, але не виплачена заробітна плата [PERSON] станом на 01.06.2019 року складає 42490,15 грн., з якої стягнено по справі 750/10193/18 17984,08 грн. та відповідно різниця складає 24506,07 грн. Оскільки виплата позивачеві нарахованої, але не виплаченої заробітної плати не була проведена на час розгляду справи, а тому підлягає стягненню в розмірі 24506 грн. 07 коп. станом на 01.06.2019. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання судових рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць. Таким чином, слід допустити рішення в частині стягнення заробітної плати у межах суми платежу за один місяць негайному виконанню. Також з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

12.06.2019 року позивач звернувся з даним позовом, посилаючись на те, що 15.03.2018 року відповідач взяв у нього грошові кошти в розмірі 500 доларів США для виготовлення замовлення на встановлення пам`ятника його померлим батькам. Між ними була досягнута домовленість, що у разі невиконання заказу в строк до 01.11.2018 року відповідач повертає йому всю суму та сплачує 12% річних за кожен місяць, що підтверджується розпискою. Станом на 10.06.2019 року замовлення відповідачем не виконано та авансовий платіж не повернуто, тому виникла заборгованість в сумі 13295 грн. згідно офіційному курсу НБУ. Позивач просить стягнути з відповідача суму авансу у розмірі 13295 грн. та судовий збір в сумі 768,4 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до частин 1, 2\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. Відповідно ст..\~570\~ЦК України\~завдатком є\~грошова сума\~або рухоме\~майно,\~що видається\~кредиторові боржником\~у рахунок\~належних з\~нього за\~договором платежів,\~на підтвердження\~зобов`язання\~і на\~забезпечення його\~виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Згідно наданої позивачем [PERSON] розписки від 15.03.2018 року, текст якої частково надрукований, а частково рукописний, відповідач [PERSON] отримав у позивача кошти в сумі 500 доларів США в якості займу (даний текст надруковано). В розписці наявний рукописний текст наступного змісту (мовою оригіналу): «Обязуюсь установить и сделать памятник до 01.11.2018 г., если не будет выполнен заказ, обязуюсь вернуть всю сумму с процентами 1,2% в месяц. [PERSON] ». \~ \~ \~ \~На підставі досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що позивач передав відповідачу кошти в сумі 500 доларів США у якості авансу за виконання робіт з виготовлення та встановлення надгробного пам`ятника, тобто між сторонами виникли правовідносини, які випливають з договору про надання послуг. На даний час замовлення відповідачем не виконано та авансовий платіж 500 доларів США не повернуто, на підставі чого суд доходить висновку про задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача суми авансу в розмірі 500 доларів США, що згідно курсу НБУ складає 13295 грн. Згідно ст.. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

12.06.2019 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики. Позивач вказав, що відповідно до укладеної розписки від 11.04.2018 року відповідач зайняв у позивача суму у розмірі 15000 грн. терміном до 10.04.2019 року. Станом на теперішній час борг не повернуто, тому позивач й звернувся з дійсним позовом до суду та просить стягнути з відповідача заборгованість 15000 грн. та витрати понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши докази по справі кожний окремо та в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до укладеної розписки від 11.04.2018 року відповідач зайняв у позивача суму у розмірі 15000 грн. терміном до 10.04.2019 року.(а.с.14) У відповідності зі ст. 10 ЦПК України сторони мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Ст.11 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних та юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. У відповідності зі ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ст.13 того ж кодексу вказує на те, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності зі ст. 1050 ч.2 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Відповідно до положень ч. 3 ст. 509 ЦК України зобов`язання між сторонами за загальним правилом мають ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності і справедливості. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved