Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-04 00:00:00

10.08.2020 року позивачка звернулася до суду з даним позовом, у якому просить, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 27.08.2021 р.: 1) зобов`язати відповідача поновити договір оренди земельної ділянки з кадастровим номером 4611800000:02:008:0036, що зареєстрований 10.02.2012 р. за №461180004000150; 2) визнати недійсним п. 13 рішення тридцять дев`ятої сесії шостого скликання Червоноградської міської ради Львівської області №869 від 25.06.2015р.; 3) зобов`язати відповідача внести зміни до п. 5 рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання Червоноградської міської ради Львівської області №817 від 29.04.2015р., в частині строку оренди; 4) зобов`язати відповідача укласти додаткову угоду про поновлення договору оренди земельної ділянки від 05 жовтня 2011 року, що укладений між Червоноградською міською радою та [PERSON] , та зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Червоноград Львівської області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 10 лютого 2012 року №461180004000150 щодо земельної ділянки з кадастровим номером 4611800000:02:008:0036. В обґрунтування позову послалася на те, що05.10.2011 р. між Червоноградською міською радою (орендодавець) та підприємцем [PERSON] (орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки, за умовами якого орендар прийняла в строкове платне користування земельну ділянку для будівництва частини торгового залу з метою реконструкції власної квартири під магазин, яка знаходиться за адресою в [ADDRESS] . Строк дії договору 3 роки. В підтвердження подальшого виконання умов вказаного договору, вона систематично сплачувала орендну плату та використовувала земельну ділянку за цільовим призначенням. 12.06.2020 р. вона звернулася до Червоноградської міської ради з вимогою про визнання даного договору оренди землі поновленим, проте відповіді від останнього не отримала. Окрім цього зазначає, що окремі пункти вказаних вище рішень відповідача порушують її права та охоронювані законом інтереси, та суперечать чинному законодавству.За таких обставин, пославшись на приписи ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», просить позов задовольнити. Ухвалою від 28.01.2021 р. судом було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження. 09.04.2021 р. заявлений позивачкою відвід судді від 29.03.2021 р. визнано необґрунтованим, передано вирішення питання про відвід судді Отчак Н.Я. іншому судді, який не входить до складу суду, що розглядає справу. Ухвалою від 14.04.2021 р. відмовлено у задоволенні заяви позивачки про відвід судді. Сторони скористались своїми правами визначеними ст. ст. 178-179 ЦПК України, зокрема: 12.02.2021 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву; 02.06.2021 р. позивачка та її представник подали відповіді на відзив. 27.09.2021 року підготовче провадження закрито, справа призначалась до судового розгляду по суті на 05.11.2021 року. Позивачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позову заперечив у повному обсязі. Зазначив, що у своїй постанові Західний апеляційний господарський суд зазначив, що лише у разі укладення додаткової угоди, договір оренди земельної ділянки вважається продовженим, а оскільки між сторонами не було укладено даної угоди, тому договір оренди укладений між сторонами не був продовженим. Також даним рішенням було встановлено, що позивачкою на вказаній вище земельній ділянці самочинно реконструйовано нежитлове приміщення, в результаті чого були порушеними права відповідача. Щодо визнання недійсним п. 13 рішення тридцять дев`ятої сесії шостого скликання Червоноградської міської ради Львівської області №869 від 25.06.2015 р. зазначив, що даним рішенням був скасованим п.5 рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання Червоноградської міської ради Львівської області №817 від 29.04.2015р., в частині продовження строку договору оренди, при цьому дане рішення є ненормативним правовим актом органу місцевого самоврядування. Згідно рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 р. таке рішення ОМС не може бути скасованим чи зміненим після його виконання, при цьому відсутність виконання такого рішення, як умову для скасування, визначає у своїй практиці Верховний Суд. Ствердив, що дане рішенням було продовжено позивачці на 6 місяців договір оренди земельної ділянки та п.10 даного рішення зобов`язано останню до 31.05.2015 р. виготовити нові кадастрові плани, укласти договори земельних ділянок та забезпечити їх державну реєстрацію. Позивачка не виконала вимог даного рішення, не уклала додаткової угоди, відповідно така не була зареєстрованою, таким чином договір оренди поновленим не був з вини позивачки, крім того остання здійснила самочинне будівництво, чим порушила права відповідача. Оскільки був встановлений факт невиконання особою рішення ОМС, останній має право скасувати таке рішення, що і було зроблено. Щодо вимоги позивачки про зобов`язання відповідача внести зміни до п. 5 рішення тридцять восьмої сесії шостого скликання Червоноградської міської ради Львівської області №817 від 29.04.2015 р., в частині строку оренди, ствердив, що така є незрозумілою, оскільки не ставиться питання щодо конкретних змін які пропонується внести, більше того питання пов`язані із розпорядженням земельних ділянок входять до виключної компетенції ОМС. Вимоги позивачки щодо поновлення договору оренди та зобов`язання укласти додаткову угоду вважає безпідставними, з підстав наведених вище, тобто з причин не укладення відповідачкою додаткової угоди та обставин встановлених у своєму рішенні Західним апеляційним господарським судом, з цих же підстав не відбулася і автоматична пролонгація договору. Ствердив, що належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту, в той же час така позовна вимога позивачкою не ставиться. Дослідивши матеріали справи, заслухавши доводи учасників процесу, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 12.06.2020 р. позивачка скерувала на адресу відповідача вимогу у якій просила останнього в 10-ти денний термін, з часу отримання, визнатидоговір оренди земельної ділянки поновленим на таких самих умовах. Ствердила, що вона є орендарем земельної ділянки (кадастровий номер - 4611800000:02:008:0036), умови попереднього договору оренди земельної ділянки виконує, листа від орендодавця про заперечення у поновленні оренди землі не отримувала. Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-4615270512021 від 08.02.2021 р., та копії договору оренди земельної ділянки від 05.10.2011 р. встановлено, що власником земельної ділянки по [ADDRESS] (кадастровий номер - 4611800000:02:008:0036) є територіальна громада в особі Червоноградської міської ради. 05.10.2011 р. між Червоноградською міською радою (орендодавець) та підприємцем [PERSON] (орендар) укладено договір оренди вказаної вище земельної ділянки строком на 3 роки, та 10.02.2012 р. такий зареєстрований в Управлінні Держкомзему у м. Червонограді Львівської області, про що у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис №461180004000150. Строк дії речового права визначено до 10.02.2015 р.. 02.10.2014 р. ФОП [PERSON] звернулася до Червоноградської міської ради з клопотанням в якому просила поновити договір оренди вказаної вище земельної ділянки на п`ять років, пославшись на своє переважне права як особи, яка згідно рішення Червоноградської міської ради від 08.06.2006 р., тривалий час користується даним нерухомим майном. До вказаного клопотання долучила копію даного рішення. Відповідно до витягу з рішення Червоноградської міської ради Львівської області від 29.04.2015 р. за №814, пунктом 5 (п`ять) вирішено продовжити підприємцю [PERSON] на шість місяців з дня державної реєстрації договору оренди земельної ділянки термін короткострокової оренди земельної ділянки (кадастровий номер - 4611800000:02:008:0036) площею 0,0124 га для обслуговування частини торгового залу реконструйованої власної квартири під магазин на [ADDRESS] , встановивши річну оренду плату за земельну ділянку 12 % від її нормативної грошової оцінки. Зобов`язано підприємця [PERSON] протягом шести місяців демонтувати належні їй самовільно встановлені тимчасові споруди: торговий павільйон розміром 3,44х3,58 м із сандвіч-панелей, дерев`яну альтанку шестикутну в плані, стаціонарну тимчасову споруду із ролокасетами загальним розміром 10,90*1,90 м на п`ять торгових місць, що розташовані біля буд. [ADDRESS] . Пунктом 10 (десять) цього рішення, крім інших, підприємця [PERSON] зобов`язано до 31.05.2015 р. виготовити новий кадастровий план земельної ділянки, укласти договір оренди земельної ділянки та забезпечити його держану реєстрацію, провести державну реєстрацію права оренди земельної ділянки у Реєстраційній службі Червоноградського міського управління юстиції. Згідно витягу з рішення Червоноградської міської ради Львівської області від 25.06.2015 р. за №869, пунктом 13 (тринадцять) вирішено скасувати п. 5 рішення Червоноградської міської ради від 29.04.2015 р. № 817, в частині продовження підприємцю [PERSON] на шість місяців з дня державної реєстрації договору оренди земельної ділянки площею 0,0124 га для обслуговування частини торгового залу реконструйованої власної квартири під магазин на [ADDRESS] , у зв`язку із невиконанням нею п. 10 даного рішення щодо підготовки, укладення договору оренди земельної ділянки та реєстрації права її оренди у реєстраційній службі Червоноградського міського управління юстиції, а також у зв`язку із невиконанням нею судового рішення щодо знесення самочинно встановлених тимчасових споруд і початком самовільного будівництва двохповерхової будівлі; вилучити дану земельну ділянку (кадастровий номер - 4611800000:02:008:0036) до складу земель запасу Червоноградської міської ради. Постановою Західного апеляційного господарського суду від 22.09.2020 р. (справа №941/1594/19) апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, рішення Господарського суду Львівської області від 27.11.2019 р., яким задоволено позов Червоноградської міської ради Львівської області до ФОП [PERSON] про зобов`язання привести будівлю у попередній стан - залишено без змін. Вказане вище судове рішення суду апеляційної інстанції, має преюдиційний значення у розгляді даної справи. Так, з вказаного вище судового рішення апеляційної інстанції встановлено, що ФОП [PERSON] самочинно здійснено реконструкцію будівлі кафе (площею 9,1 кв.м. та розміром 4,52 м. х 2,01 м.) на належній територіальній громаді м. Червонограда земельній ділянці (кадастровий номер 4611800000:02:008:0036), в результаті чого порушено право власності Червоноградської міської ради, в добровільному порядку ФОП [PERSON] не усунула допущені порушення. Покликання скаржника на приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі» про те, що договір оренди поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, є безпідставними, так як між сторонами не було укладено додаткової угоди, договір оренди між сторонами поновлений не був. Відповідно до ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За ст. 1 закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Частиною четвертою статті 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Положеннями ст. 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Так, відповідно до частин першої-третьої статті 33 цього Закону (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. Частиною шостою статті 33 цього Закону (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) у разі, якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Приписами ч. ч. 8, 9 статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди до договору оренди землі може бути оскаржено в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Аналіз вказаних вище норм дає підстави для висновку, що статтею ЗЗ Закону України «Про оренду землі» було визначено алгоритм дій орендаря та орендодавця за наявності наміру поновити договір оренди землі та визначено певні правові запобіжники для захисту орендаря, як більш уразливої сторони в цих правовідносинах, від умисного й безпідставного ухилення орендодавця від продовження орендних правовідносин за відсутності для цього підстав та за наявності добросовісної поведінки орендаря. При цьому законодавець ототожнив поняття «переважне право на укладення договору оренди землі на новий строк» та «поновлення договору оренди землі», використовуючи конструкцію «поновлення договору оренди землі» як для підстави такого поновлення, передбаченої частинами першою-п`ятою, так і для підстави, передбаченої частиною шостою цієї статті, що свідчить про їх логічну послідовність. Так, дійсний орендар, який добросовісно виконував свої обов`язки за договором оренди землі, має переважне право перед іншими особами на продовження цих орендних правовідносин. Маючи такий намір, він (орендар) зобов`язаний до закінчення строку оренди землі (у строки, визначені частиною другою статті 33 вказаного Закону) повідомити про це орендаря та надіслати проект додаткової угоди. Мета такого повідомлення - запобігання укладення орендодавцем договору оренди з іншою особою у зв`язку з відсутністю в нього інформації про наявність наміру в дійсного орендаря продовжувати орендні правовідносини. При цьому таке завчасне повідомлення з надсиланням проекту додаткової угоди є передумовою для зміни сторонами умов договору оренди під час його поновлення (укладення на новий строк). Виникненню в орендодавця обов`язку прийняти рішення про поновлення договору оренди землі або про наявність заперечень щодо такого поновлення договору з надсиланням відповідного листа-повідомлення має передувати звернення орендаря з повідомленням про намір продовжити орендні правовідносини, до якого має бути додано проект додаткової угоди. Факт порушення орендодавцем місячного терміну для направлення орендареві листа-повідомлення про прийняте ним рішення у відповідь на вчасно надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди дає орендареві підстави розраховувати на можливість поновлення договору оренди землі в силу закону, а саме частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». І саме у такому випадку відсутність листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі можна кваліфікувати як «мовчазну згоду» орендодавця на поновлення договору та той самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Без укладення додаткової угоди до договору оренди землі завершення процедури поновлення такого договору було неможливим. Така угода має ознаки не тільки зобов`язального, але й речового договору, оскільки засвідчує волю сторін на передання земельної ділянки у тимчасове володіння орендареві на новий строк. Тому зазначена додаткова угода згідно з пунктом 1 частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» є підставою для державної реєстрації права оренди на новий строк. Саме з цією реєстрацією закон пов`язує виникнення права оренди (стаття 125 ЗК України). Тому не можна вважати, що поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону № 161-XIV, є «автоматичною» пролонгацією орендних правовідносин. При цьому, для поновлення договору оренди землі з підстав, передбачених частиною шостою статті 33 Закону України «Про оренду землі», необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар належно виконує свої обов`язки за договором оренди; до закінчення строку дії договору він повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди, продовжує користуватись виділеною земельною ділянкою; орендодавець письмово не повідомив орендаря про відмову в поновленні договору оренди. Вище викладені висновки й міркування відповідають позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладені у постановах від 10 квітня 2018 року у справі № 594/376/17-ц (провадження № 14-65цс18), від 21 листопада 2018 року у справі № 530/212/17 (провадження № 14-330цс18), від 22 вересня 2020 року у справі № 159/5756/18 (провадження № 14-99цс20), від 31 серпня 2021 року у справі № 903/1030/19 (провадження № 12-4гс21). Сторонами не заперечується той факт, що між позивачкою та Червоноградською міською радою не було укладено додаткової угоди до договору оренди землі про його поновлення. Позивачка 02.10.2014 р. звернулася до відповідача з повідомленням (клопотанням) про намір продовжити орендні правовідносини, проте до такого не було додано проекту додаткової угоди. Договір оренди від 05.10.2011 р., який зареєстрований 10.02.2012 р., поновлений не був, що також підтверджується встановленими обставинами у вказаному вище судовому рішенні Західного апеляційного господарського суду. Позивачка не виконала рішення Червоноградської міської ради Львівської області від 29.04.2015 р. за №814 (п. п. 5, 10), яким їй було продовжено термін оренди спірної земельної ділянки на шість місяців та зобов`язано вчинити ряд дій, у зв`язку з чим, в дані частині таке було скасованим рішенням Червоноградської міської ради Львівської області від 25.06.2015 р. за №869 (п.13).Покликання позивачки на приписи ст.33 Закону України «Про оренду землі» про те, що договір оренди поновлений на той самий строк і на тих самих умовах, оскільки орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку дії договору, та не отримував листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі, є безпідставними. Обсяг досліджених судом доказів, переконливо свідчить про недотримання позивачкою алгоритму дій необхідного для продовження орендних правовідносин. Якщо орендодавець відмовляється чи ухиляється від укладення додаткової угоди до договору оренди землі, обов`язковість укладення якої передбачена частиною восьмою статті 33 Закону України «Про оренду землі», то належним способом захисту порушеного права є визнання укладеною додаткової угоди із викладенням її змісту. Вище викладений висновок відповідає позиції Великої Палати Верховного Суду, що викладена у постанові від 26.05.2020 р. по справі № 908/299/18 (провадження № 12-136гс19). Слід зазначити, що обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові. За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про безпідставність та необгрунтованість заявлених вимог, а тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір, що сплачений позивачкою у даній справі, покладаються на останню у зв`язку з відмовою у позові.

Outcome: dismissed