Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-13 00:00:00

10.12.2014 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності документу. Свої вимоги обґрунтовував тим, що з 06.10.1958 року його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. [INFO] батько помер, а мати після цього склала на ім'я заявника заповіт, за яким все майно заповіла йому. [INFO] померла мати. Інших спадкоємців не має, тому заявник є єдиним спадкоємцем майна після смерті батьків. Після смерті матері заявник отримав свідоцтво про право на спадщину за її заповітом, за яким житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] належить заявнику. На час оформлення свідоцтва про право на спадщину за заповітом матері у державного нотаріусу Апостолівської державної нотаріальної контори Штефан В.В , а саме 24.09.1992 року заявник не звернув уваги на правильність написання свого прізвища. Однак коли заявник звернувся до Реєстраційної служби Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області з вказаним свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, для використання свого права власності, було встановлено, що прізвища як його так і матері в цьому документі написано з допущенням помилок, а саме [PERSON], [PERSON], а також [PERSON], що перешкоджає заявнику використовувати власність на свій розсуд. За паспортом серії [NUMBER], виданим 10 червня 1999 року Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області заявника особисті дані зазначено - [PERSON]. Різниця у написані прізвищ у одну літеру при складанні документів, є наслідком довільного перекладу прізвища з російської, якою було складено усі документи за часів СРСР, на українську мову, з боку осіб, які після закінчення існування держави СРСР заповнювали та видавали документи українською мовою. Для відновлення свого права заявник вимушений звернутись до суду з позовом про встановлення факту належності саме йому виданого 24.09.1992 року свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Заявник до суду не з'явився, надав суду заяву про слухання справи в його відсутність. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Реєстраційна служба Апостолівського РУЮ Дніпропетровської області, в судове засідання не з'явився, надав заяву у якій просив справу слухати у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 234 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення факті, що мають юридичне значення. За паспортом серії [NUMBER], виданим 10 червня 1999 року Апостолівським РВ УМВС України в Дніпропетровській області заявника особисті дані зазначено - [PERSON]. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 970756 від 10.09.2008 року, встановлено, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,1750 га., яка розташована за адресою [ADDRESS], земельна ділянка виділена для ведення особистого селянського господарства. З свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 24.09.1992 року, встановлено, що спадкоємцем після смерті мовою оригіналу (рос.) [PERSON] є [PERSON]. Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 17825137 від 09.12.2014 року, заявнику відмовлено у державній реєстрації права власності, у зв'язку з тим, що документи подані для проведення державної реєстрації прав, не відповідають вимогам, та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують, а саме: в поданому свідоцтві про право власності на спадщину за заповітом від 24.09.19992 року, наявні розбіжності в прізвищі спадкоємця, між правовстановчим документом та документом що посвідчує заявника. З письмових пояснень [PERSON] та [PERSON], встановлено, що вони проживають в с. Память Ілліча, та підтверджують той факт, що після смерті батьків заявника, будинок у якому проживали померлі батьки, перейшов у спадок [PERSON], який і проживає в ньому по теперішній час. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім'я, по батькові цієї особи, зазначені у паспорті. У сукупності, ці обставини свідчать, що що свідоцтво про право власності на спадщину за заповітом після померлої [PERSON], видане 24.09.1992 року Апостолівською державною нотаріальною конторою стосується і належить саме - [PERSON]. Тому на підставі зазначеного, суд вважає, що заяву [PERSON] слід задовольнити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved