Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

11.01.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до АТ «Перший Український Міжнародний Банк» про зобов`язання АТ «Перший Український Міжнародний Банк» повернути [PERSON] стягнуті за виконавчим написом від 10.04.2019 року, реєстраційний № 7938, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. в рамках виконавчого провадження № 59012957 від 03.05.2019 року кошти в сумі 37137,18 грн. Вимоги обґрунтовує тим, що постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Міністерства юстиції України Юхименко О.Л, від 03.05.2019 року відкрито виконавче провадження № 59012957 з виконання виконавчого напису № 7938, виданого 10.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 49958,89 грн. Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року постанову про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2019 року № 59012957 було визнано протиправною; приватним виконавцем Юхименко О.Л, 12.10.2020 року було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.12.2020 року виконавчий напис приватного нотаріуса Хара Н.С. від 10.04.2019 року № 7938 визнано таким, що не підлягає виконанню. Згідно з копією відповіді на запис [PERSON] , що надана приватним виконавцем Юхименко О.Л. № 56533 від 30.10.2020 року розмір стягнутих коштів в межах виконавчого провадження № 59012957 склав 37137,18 грн. 19.11.2020 року позивач звернулася до АТ «ПКМБ» щодо повернення стягнутого, але банком було відмовлено. Ухвалою суду від 08.02.2021 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження і призначено справу до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Надала заяву про розгляд справи без участі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у відповідності до ст. 128 ЦПК України, про що свідчать зворотні поштові повідомлення в матеріалах справи. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не звертались. Відзив на позовну заяву до суду не надходив. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ухвалою суду від 12.04.2021, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Згідно копії виконавчого напису вчиненого 10.04.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною, зареєстрованому в реєстрі за № 7938, звернено стягнення з [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором № 200872906301 від 18.09.2017 року, укладеним з ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк». Сума заборгованості складає 49458,89 грн. (а.с.3). Згідно рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 04.12.2020 року позовні вимоги [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задоволені. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №7938 від 10.04.2019, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною, щодо стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованість в сумі 49958 грн. 89 коп. У задоволенні позовних вимог [PERSON] до Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» про зобов`язання повернути стягнуті за виконавчим написом від 10.04.2019 реєстраційний №7938 кошти в сумі, стягнуті в рамках виконавчого провадження №59012957 від 03.05.2019 відмовлено повністю. Стягнуто з Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до державного бюджету (на користь держави) 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судового збору (а.с.4-6). Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 03.05.2019 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 7938 виданого 10.04.2019 року (а.с.7). Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 03.05.2019 року стягнуто з боржника [PERSON] основну винагороду в сумі 4995,89 грн. (а.с.8). Згідно постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 19.12.2019 року звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с.9). Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.10.2020 року визнано протиправною та скасовано постанову приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни про відкриття виконавчого провадження від 03.05.2019 року № 59012957 (а.с.10-12). Згідно повідомлення приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко Ольги Леонідівни від 12.10.2020 року виконавчий документ на підставі п.10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження`повернуто без прийняття до виконання (а.с.13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Палігіна Олександра Петровича від 14.10.2020 року накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику [PERSON] (а.с.20). 26.08.2020 року позивач зверталася з заявою до керівництва АТ «ПУМБ» про повернення в добровільному порядку грошових коштів, листом від 10.12.2020 року їй було відмовлено ( а. с. 15). Згідно повідомлення Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Юхименко О.Л, з [PERSON] в межах виконавчого провадження № 59012957 було стягнуто грошові кошти в розмірі 38961,82 грн., з яких: сума основної винагороди приватного виконавця - 1 424,64 грн., сума витрат виконавчого провадження - 400,00 грн., сума боргу за виконавчим документом - 37137,18 грн. (а.с.14). Звертаючись до суду з вищевказаними позовними вимогами, позивач вважає, що такі грошові кошти повинні бути стягнути з відповідача на її користь, так як відповідач їх отримав на підставі, яка згодом відпала. Відповідно до ч. ч. 1-4 ст. 10 ЦПК України, суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що встановлені Конституцією та законами України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. Оскільки грошові кошти, які були стягнуті з позивача на користь відповідача на підставі виконавчого напису, який судовим рішенням був визнаний такими, що не підлягає виконанню, то такі суми повинні бути повернуті позивачу [PERSON] .. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи вищенаведене, суд дослідивши та проаналізувавши докази у справі,

Outcome: approved