Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

10.09.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі в тексті - відповідач 1), Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції (далі в тексті - відповідач 2), в якому просила: визнати за нею права власності на автомобіль «Опель Астра 0ТGF69» 2007 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], № кузова [NUMBER], колір сірий, легковий седан-В (далі в тексті - Автомобіль), та зняти арешт з цього Автомобіля, на який накладено обтяження постановами державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції про арешт майна боржника та заборону його відчуження у виконавчих провадженнях № 20947436 від 21.08.2010 року, № 34560016 від 24.10.2012 року, № 35644533 від 17.12.2012 року, № 35644255 від 17.12.2012 року, про що внести відомості до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала посиланням на такі обставини. 01.11.2007 відповідачем придбаний Автомобіль за кошти, отримані ним у якості споживчого кредиту «Райффайзен банку АВАЛЬ», що надається із забезпеченням на підставі кредитного договору від 02.11.2007 № 014/08-112/71532. 19.01.2.011 вона придбала у відповідача зазначений Автомобіль, який належав йому на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданого РЕГ 1-го МРВ ДАІ м. Миколаїв 01.11.2007, на підставі укладеної між нею і відповідачем угоди попередньої купівлі-продажу транспортного засобу від 19.01.2011 №14156 (далі - Угода). На момент придбання нею автомобіля заборгованість за кредитним договором відповідача складала 73 400,00 грн. Автомобіль придбаний на умовах відстрочення платежу: у день підписання Угоди відповідач отримав за автомобіль 4 500,00 доларів США, що підтверджується Угодою, а залишок коштів (заборгованість за кредитним договором у сумі 73 400,00 грн. та відсотки за користування кредитом), відповідно до Угоди, позивач була зобов'язана щомісячно, згідно з графіком банку, вносити на рахунок «Райффайзен банк АВАЛЬ» в рахунок погашення кредиту, отриманого відповідачем. Відповідно до п 2.5. Угоди право власності на транспортний засіб переходить до Покупця з моменту повної сплати за майно та підписання Договору купівлі-продажу. У день укладення угоди, 19.01.2011, [PERSON] передав їй свідоцтво про реєстрацію автомобіля та сам автомобіль, яким вона користується по теперішній час, проживаючи по [ADDRESS]. 07.02.2011 відповідач [PERSON] видав довіреність на ім'я позивача та ім'я її чоловіка [PERSON] строком на три роки, якою надав право управляти цим автомобілем, визначати на свій розсуд місце його стоянки, а також уповноважив представляти його інтереси у відповідних органах ДАІ, СТО, органах страхування або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією, ремонтом та проходженням техогляду. 10.01.2014 відповідач видав наступну довіреність на ім'я позивача та ім'я її чоловіка [PERSON] строком на три роки щодо можливості вчиняти від його імені дії щодо автомобіля, у тому числі представляти інтереси відповідача в органах ДАІ, страхування, «Райффайзен банку АВАЛЬ», а також у судах. 23.05.2014 позивачем, унаслідок здійснення щомісячних платежів, повністю погашено заборгованість за вказаним вище кредитним договором відповідача, що підтверджується довідкою про стан кредиту «Райффайзен банку АВАЛЬ» від 19.06.2014 №Р1-В-128/64-244. У зв'язку з наведеними обставинами позивач вважає, що відповідач [PERSON] продав належний йому автомобіль їй - [PERSON], уклавши письмову угоду попередньої купівлі-продажу автомобіля відповідно до ст. 635, 650 ЦК України, і що вона набула право власності на Автомобіль, який з 19.01.2011 фактично знаходиться в її володінні на законній підставі. На цей час, при спробі зняти з обліку автомобіль, стало відомо, що на автомобіль Центральним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції, накладено обтяження, що перешкоджає перереєстрації автомобіля на позивача. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги та просила задовольнити їх повністю, надала пояснення, які відповідають викладеним у позовній заяві обставинам. Відповідач [PERSON], повідомлений про місце, день і час судового розгляду, до початку судового засідання надіслав суду заяву від 17.02.2015 про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що заперечень щодо позову [PERSON] не має, оскільки в січні 2011 року продав їй Автомобіль. Відповідач Центральний відділ ДВС Миколаївського міського управління юстиції в судові засідання свого представника не направив, заяву про розгляд справи за його відсутності чи заперечень проти позову суду не подав. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши документи, подані особами, які беруть участь у справі, в якості письмових доказів, суд встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER], виданим РЕГ 1-го МРВ ДАІ м. Миколаїв ВДАІ УМВС в Миколаївській області, за [PERSON] 01.11.2007 був зареєстрований автомобіль «Опель Астра 0ТGF69», 2007 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], № кузова [NUMBER], колір сірий, легковий седан-В. У Свідоцтві також зазначені особливі відмітки про те, що наявний кредит Райффайзен Банк АВАЛЬ, відчуження заборонено. 19.01.2.011 [PERSON] - продавець і [PERSON] - покупець на Південній Товарній Біржі уклали Угоду попередньої купівлі-продажу транспортного засобу, реєстраційний № 14156. Згідно з цією Угодою сторони попередньо домовилися про продаж [PERSON] свого автомобіля «Опель Астра 0ТGF69», 2007 р.в., реєстраційний номер [NUMBER], [PERSON] за ціною 73 400,00 грн. Були визначені форма та строки розрахунку: купівля Автомобіля здійснюється на умовах відстрочення платежу, а саме: у день підписання Угоди покупець передає відповідачу 4 500,00 доларів США, як авансовий платіж, а залишок коштів вносить щомісячно в сумі 1 659,00 грн. по графіку банку на рахунок «Райффайзен банк Аваль». Згідно з пунктом 2.5. Угоди право власності на транспортний засіб переходить до покупця з моменту повної сплати за майно та підписання Договору купівлі-продажу. Заборгованість позичальника [PERSON] за кредитним договором № 014/08-112/71532 від 02.11.2007 була погашена перед АТ «Райффайзен банку Аваль» в повному обсязі 23.05.2014. Зміст вказаних вище документів свідчить про те, що сторони 19.01.2.011 уклали попередній договір, можливість укладення якого передбачена ст. 635 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором; такий договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Частиною третьою цієї статті передбачено, що зобов'язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. [PERSON] і [PERSON] в Угоді від 19.01.2011 - попередньому договорі - не вказали, протягом якого строку (у який термін) вони домовилися укласти основний договір купівлі-продажу в майбутньому. Враховуючи, що до погашення заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/71532 від 02.11.2007 перед АТ «Райффайзен банку Аваль» на Автомобіль була накладена заборона відчуження, то лише після дати його погашення і зняття заборони відчуження у сторін виникло право укласти основний договір про купівлю-продаж транспортного засобу. Автомобіль та документи на нього - Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] - перебувають у володінні та користуванні позивача [PERSON] Право на це підтверджене довіреностями, виданими [PERSON]: 07.02.2011, якою надав позивачу та її чоловіку право управляти цим автомобілем, визначати на свій розсуд місце його стоянки, а також уповноважив представляти його інтереси у відповідних органах ДАІ, СТО, органах страхування або в будь-яких інших установах, підприємствах та організаціях, незалежно від їх підпорядкування та форм власності з усіх без винятку питань, пов'язаних з експлуатацією, ремонтом та проходженням техогляду; та 10.01.2014, якою вповноважив позивача та її чоловіка вчиняти від його імені дії щодо автомобіля, у тому числі представляти інтереси відповідача в органах ДАІ, страхування, у «Райффайзен банку Аваль» з усіх питань, що стосуються погашення заборгованості за кредитним договором № 014/08-112/71532 від 02.11.2007, з правом внесення коштів на позичкові рахунки, отримання довідок про заборгованість тощо (а.с. 12,13). Інші документи, надані суду позивачем: копію довідки відділу ДАІ з обслуговування адміністративної території м. Умань і Уманського району У ДАІ УМВС України в Черкаській області від 20.05.2011 №2298, копію звіту (висновку) про оцінку транспортного засобу та визначення технічного стану КТЗ від 17.08.2014, копію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 03.08.2013 № АС/ 3310883, копію поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 14.08.2014 №АІ/2078517, копію довідки оцінки вартості автомобіля від 13.08.2014, фотографії автомобіля від 02.09.2014, від 03.09.2014 (а.с. 21, 22-31, 32, 33, 36, 34, 35), а також копії банківських квитанцій за період з 19.01.2011 до 23.05.2014, - суд розцінює як докази того, що позивач [PERSON] вчиняла певні юридично значимі дії в інтересах довірителя [PERSON] на виконання тих повноважень, що були передбачені виданими відповідачем довіреностями від 07.02.2011 та 10.01.2014 та на виконання Угоди від 19.01.2011 щодо сплати коштів за Автомобіль на користь банку. Зазначені документи не є доказом укладення [PERSON] і [PERSON] основного договору купівлі-продажу Автомобіля та, відповідно, переходу до позивача права власності на Автомобіль. Статтею 3 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Також статті 15, 16 ЦК України містять норми про те, що особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінивши в сукупності всі докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що вони не підтверджують факту переходу від відповідача [PERSON] до позивача [PERSON] права власності на спірний Автомобіль і те, що [PERSON] є власником Автомобіля на час розгляду справи в суді. Між сторонами у справі існують зобов'язальні відносини, що виникли на підставі попереднього договору від 19.01.2011, тому підстав для застосування способів захисту і норм Цивільного кодексу України щодо захисту речових прав власника майна, на які посилалася позивач - ст. 391, 392 ЦК України, немає. Отже, вимога позивача про визнання за ним права власності на Автомобіль задоволенню не підлягає у зв'язку з її необґрунтованістю і недоведеністю. Позовна вимога про зняття з автомобіля «Опель Астра 0ТGF69», 2007 р.в., д.р.н. [NUMBER], арешту, накладеного постановами державних виконавців Центрального відділу державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції у виконавчих провадженнях № 20947436 від 21.08.2010 року, № 34560016 від 24.10.2012 року, № 35644533 від 17.12.2012 року, № 35644255 від 17.12.2012 року (а.с. 15-20, 56-63), є похідною від вимоги про визнання права власності на цей Автомобіль за позивачем. Тобто можливість задоволення зазначеної позовної вимоги безпосередньо залежить від вирішення питання про право власності на майно, на яке накладено арешт. Такий висновок суд робить на підставі положень ч. 1 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт державним виконавцем, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Оскільки вимога позивача про визнання права власності на Автомобіль задоволенню не підлягає, то і пов'язана з нею вимога про зняття арешту з цього Автомобіля також не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed