Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-27 00:00:00

10 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Приазовського районного суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним і відповідачем [PERSON] 27 липня 1985 року та зареєстрований у виконавчому комітеті Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 13. В обґрунтування позову зазначено, що 27 липня 1985 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований у виконавчому комітеті Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 13. Сторони прожили у спільному шлюбі 35 років, вели спільне господарство та будували міцні сімейні відносини, мають повнолітніх дітей та онуків. Однак, останні декілька років вони не можуть, як сім`я, проживати разом, виконувати сімейні обов`язки, спокійно вирішувати навіть нескладні поточні проблеми та питання, постійно сперечалися, що призводило до сварок. З серпня 2020 року сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що причини, які спонукають його наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя сторін як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їхнім інтересам. Просить суд розірвати шлюб укладений між ним і відповідачем [PERSON] . Ухвалою судді від 16 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 08 грудня 2021 року; зобов`язано позивача надати в судове засідання копію свідоцтва про шлюб, укладеного між сторонами, як підставу звернення до суду з позовом про його розірвання. 17.11.2021 року, на виконання ухвали суду, позивач надав заяву, в якій просив долучити до матеріалів справи копію свідоцтва про шлюб. 08.12.2021 року відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій просила відкласти судове засідання в зв`язку з наміром подати відзив на позовну заяву, оскільки копію позовної заяви з додатками вона отримала тільки 07.12.2021 року. Ухвалою суду від 08.12.2021 року розгляд справи було відкладено за клопотанням відповідача, з метою надання можливості відповідачу подати відзив на позовну заяву. Продовжено відповідачу строк для подання письмового відзиву або письмових пояснень до 24.12.2021 року. Інших заяв або клопотань до суду не надходило. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибув, 17.11.2021 року надав заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачка [PERSON] в судове засідання 28.12.2021 року не прибула, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не надіслала, судова повістка направлялась їй за зареєстрованим місцем проживання, і була повернута підприємством поштового зв`язку з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. З метою дотримання права позивача на доступ до правосуддя та з урахуванням розумних строків розгляду справи, на підставі ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд на місці ухвалив провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами. Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. В судовому засіданні встановлено, що 27 липня 1985 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Гірсівської сільської ради Приазовського району Запорізької області, актовий запис № 13 (копія свідоцтва про шлюб, виданого повторно, серії [NUMBER] від 17.11.2021 року). Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Позивач заявив позов про розірвання шлюбу у зв`язку з тим, що подружнє життя у них з дружиною не склалося, шлюбні стосунки вони припинили через різні погляди на сімейне життя, між ними втрачені почуття взаємоповаги та взаєморозуміння, постійно виникали сварки, з серпня 2020 року сторони мешкають окремо один від одного, що свідчить про неможливість подальшого збереження сім`ї. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами є неможливим, оскільки суперечить інтересам позивача, тому шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного і

Outcome: approved