Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

12 вересня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем у неї не склалося. Відносини між ними погіршились, виникають непорозуміння, сварки, вони проживають окремо більш 2-х місяців, спільного господарства не ведуть, у зв'язку із чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. Останній не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Сторони у судове засідання з'явилися і наполягали на розірванні шлюбу. Відповідач визнав також вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на утримання дитини та її. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши материали справи, суд доходить такого висновку. Встановлено, що сторони перебували у шлюбних відносинах з 14.12.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Миролюбівською сільрадою Вінницької області 14.12.2010 року; від шлюбу мають спільних, неповнолітніх доньок [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, виданими тією ж сільрадою. У судовому засіданні позивач підтвердила, що примирення з відповідачем не відбулось. Вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних відносин, більш як два місяці. За таких обставин, суд приходить до висновку, що факт збережіння сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд задовольняє позовні вимоги про розірвання шлюбу зважаючи на їх доведеність і обгрунтованість. Окрім того, позивачка просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 100 гривень щомісяця з 12.09.2014 року до досягнення дітьми повноліття та на своє утримання 100 гривнів щомісяця до досягнення меншою дитиною 3-річного віку. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, надала пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. Суд, вислухавши пояснення позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 14 грудня 2010 року позивачка перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей, доньок [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 31 березня 2011 року серії [NUMBER] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 16 вересня 2013 року серії [NUMBER]. Батьками дітей указані позивачка та відповідач. Діти знаходяться на утриманні позивачки. Згідно зі статтею 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття. Стаття 181 Сімейного Кодексу України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з обставин справи, майнового стану відповідача, який працює тимчасово, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з нього на користь позивачки аліментів у твердій грошовій сумі, в розмірі по 100 гривень 00 копійок, на утримання неповнолітніх дітей, з 12.09.2014 року до досягнення ними повноліття. Стаття 84 СК України передбачає, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чо ловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою прожи ває дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її ма теріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою про живає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідач має можливість утримувати дружину, з якою проживає дитина і тому задовольняє вимоги позивачки в цій частині, стягує з відповідача по 100 гривнів щомісяця на її утримання до досягнення меншою дитиною 3-річного віку, з часу звернення до суду із позовом. В силу статті 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243.6 гривнів, а також 300 гривнів витрат на надання юридичної допомоги на користь [PERSON]. Допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів.

Outcome: approved