Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

10 серпня 2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до Полицівської сільської ради Камінь-Каширського району Волинської області про визнання права власності на самочинно збудований житловий будинок. Ухвалою суду від 07 вересня 2017 року до участі в розгляді даної справи як третю особу на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, залучено Управління Державної архітектурно-будівельної інспекції у Волинській області. Позов мотивовано тим, що в серпні 2015 року за благодійні кошти жителів навколишніх сіл позивачі збудували житловий будинок на місці знищеного пожежею житлового будинку за адресою: [ADDRESS]. Будівництво проводилося без належних дозвільних документів та проектної документації господарським способом. Пізніше рішенням Полицівської сільської ради Камінь-Каширського району від 22 травня 2017 року № 22/4 позивачу [PERSON] була безоплатно передана в приватну власність земельна ділянка площею 0,22 га для будівництва та обслуговування уже збудованого житлового будинку. Самочинно збудований житловий будинок відповідає державним будівельним нормам, однак зареєструвати право власності на дане нерухоме майно позивачі не мають можливості, оскільки будинок зводився без відповідних дозволів на початок будівництва. До компетентних органів з приводу введення житлового будинку в експлуатацію вони не зверталися. Посилаючись на зазначені обставини, просять суд визнати за ними право власності в рівних частках за кожним на самочинно збудований житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться по [ADDRESS]. Позивачі [PERSON], [PERSON], представник позивачів [PERSON] позовні вимоги підтримали повність з підстав, зазначених у заяві. Крім того, представник позивачів указав, що самочинного збудований житловий будинок відповідає державним будівельним нормам, що підтверджується даними технічного паспорта на будинок. Представник відповідача Балик В.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав. Представник третьої особи Кривчук В.М. в судове засідання не з'явився, однак подав заперечення проти позову, в яких зазначив, що оскільки будівництво спірного житлового будинку велося без відповідного дозволу та проектної документації, на даний час він не введений в експлуатацію, тому позивачі не мають права набувати право власності на нього. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає позов безпідставним і таким, що не підлягає до задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Цією нормою передбачено загальне правило про те, що особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього (ч. 2 ст. 376 ЦК України). Таким чином, в порядку, визначеному ст. 376 ЦК України, самочинним вважається: а) будівництво нерухомого майна, якщо збудовано на земельній ділянці, що не була відведена особі, яка здійснює будівництво; б) відведена не для цієї мети; в) без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту; г) з істотним порушенням будівельних норм і правил. У судовому засіданні встановлено, що за адресою: [ADDRESS] знаходився житловий будинок з господарськими та побутовими будівля і спорудами, який належав [PERSON] та в якому проживали позивачі [PERSON] та [PERSON] з дітьми. 05 жовтня 2014 року даний будинок був повністю знищений пожежею. Наведені факти підтверджуються витягом з погосподарської книги № 1 за 2011-2015 роки Полицівської сільської ради (а.с. 9), актом про пожежу від 06.10.2014 року (а.с. 11) та довідкою № 1357, виданою Камінь-Каширським РВ УДСНС у Волинській області 30.09.2015 року (а.с. 12). Також із пояснень сторін та довідок Полицівської сільської ради № 1010, 1011 від 02.08.2017 року (а.с. 8, 13) встановлено, що в серпні 2015 року на місці знищеного пожежею житлового будинку силами жителів навколишніх сіл для сім'ї [PERSON] був зведений новий житловий будинок. Вказане будівництво велося господарським способом без відповідних дозволів на його початок та належно затвердженого проекту. Крім того, з дослідженого судом витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89068950 від 08.06.2017 року (а.с. 18) встановлено, що позивач [PERSON] набув право приватної власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування спірного житлового будинку після завершення його будівництва в 2017 році. Наведені обставини, які визнаються сторонами, дають суду всі підстави вважати спірний житловий будинок самочинним будівництвом. Згідно з ч. 5 ст. 376 ЦК України на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. При цьому в силу норм ст. 331 ЦК України, яка визначає набуття права власності на новостворене майно, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Звертаючись до суду з позовом та обираючи спосіб захисту свого права, позивачі в поданій до суду заяві просять саме визнати за ними право власності на самочинно збудоване нерухоме майно. Разом з тим, як встановлено судом, спірний самочинно збудований житловий будинок, що розташований на земельній ділянці по [ADDRESS], в експлуатацію не приймався. Будь-яких доказів на підтвердження тієї обставини, що спірний будинок є таким, що завершений будівництвом та підлягає прийняттю до експлуатації, позивачами не надано. Доданий до матеріалів справи технічний паспорт не є таким доказом, оскільки є лише актом технічної інвентаризації житлового будинку і не містить будь-яких даних щодо проведення відповідного дослідження компетентними державними органами новобудови на відповідність її існуючим державним будівельним нормам і стандартам. Також обов'язковими умовами для визнання права власності на таке майно в порядку, визначеному ч. 5 ст. 376 ЦК України є відсутність порушень прав інших осіб. Пленум Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 12. Постанови від 30 березня 2012 року № 6 «Про практику застосування судами статті 376 Цивільного кодексу України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснив, що у справах, пов'язаних із самочинним будівництвом нерухомого майна, суди мають враховувати, що за загальним правилом особа, яка здійснила або здійснює таке будівництво, не набуває права власності на нього (частина друга статті 376 ЦК). Разом із цим, власник земельної ділянки набуває право власності на зведені ним будівлі, споруди та інше нерухоме майно (частина друга статті 375 ЦК), тому на вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудовано на ній, якщо це не порушує права інших осіб (частина п'ята статті 376 ЦК). При цьому вирішуючи справу за позовом власника (користувача) земельної ділянки про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, суди зобов'язані встановлювати усі обставини справи, зокрема: чи є позивач власником (користувачем) земельної ділянки; чи звертався він до компетентного державного органу про прийняття забудови до експлуатації; чи є законною відмова у такому прийнятті; чи є порушені будівельні норми та правила істотними. Позивачі [PERSON], [PERSON] не надали до суду жодних доказів про те, що вони у встановленому законом порядку зверталися до компетентного органу з питань прийняття самовільних споруд до експлуатації, відмова компетентного органу відсутня. Позивачами як у поданій до суду позовній заяві, так і представником позивачів у судовому засіданні, не надано суду жодних доказів з приводу того, хто є власником домоволодіння по [ADDRESS] в цілому, оскільки як пояснив представник відповідача, що підтверджено й довідками Полицівської сільської ради, спірний житловий будинок зводився за рахунок і силами жителів навколишніх сіл. При цьому Полицівська сільська рада Камінь-Каширського району, до якої [PERSON] та [PERSON] звернулися з позовом, жодних прав позивачів не порушувала. Позивачами при зверненні до суду з позовом не враховано, що суд, здійснюючи правосуддя, не може перебирати на себе повноваження органу, до компетенції якого віднесено прийняття відповідного рішення та складення відповідного документа. Тому суд, враховуючи положення норм ст. 376 ЦК України, приходить до висновку про безпідставність позовних вимог [PERSON] і [PERSON] та про відмову в їх задоволенні в повному обсязі. У зв'язку з відмовою в задоволенні позовних вимог понесені позивачами судові витрати не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed