Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

11 квітня 2018 року позивач\~[PERSON] звернувся до суду з позовом до Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, третя особа Міжрайонне управління у Бердянському районі та м. Бердянську ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 березня 2000 року у м. Маріуполі Донецької області померла його мати [PERSON]. За життя спадкодавець була членом та працювала в КСП ім. Леніна, розташованого в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області. На підставі рішення Бердянського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2000 року по справі № 2-89/2000р., що набрало законної сили 15 березня 2001р., за останньою було визнано право на земельний пай по КСП ім. Леніна за особами за списком, які були членами КСП станом на 21 лютого 1995р. дату видачі Бердянською районною радою народних депутатів КСП ім. Леніна Державного акту на право колективної власності на землю серії ЗП № 00146, зареєстрованого у відділі земельних ресурсів по Бердянському району № 191. [PERSON] включена до наведеного вище списку за номером 113. За наведеним рішенням визначено, що відповідно до ст. 5 Земельного Кодексу України, ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом від 08 серпня 1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» може бути передано у спадщину в порядку передбаченому цивільним законодавством. Виходячи з наведеного, право на земельний пай в КСП ім.. Леніна набули всі особи, що були його членами на час отримання підприємством 21 лютого 1995р. та реєстрацією за № 191 Державного акту на право колективної власності на землю. Крім наведеного, рішенням суду Бердянська райдержадміністрація зобовязана була провести розрахунок та затвердити вартість і розмір земельної частки (паю) по КСП з урахуванням осіб, за якими рішенням визнано право на земельний пай та видати сертифікати на право на земельний пай особам, за якими рішенням визнано право на земельний пай КСП ім.. Леніна Бердянського району. Згідно Книги реєстрації та видачі сертифікатів на земельну частку (пай) КСП ім.. Леніна Дмитрівської сільської ради, сертифікат серії ЗА № 0209925, реєстр № 11593 на імя [PERSON] отримала 08 травня 2002 року ії мати. Вважає, що спадкодавець [PERSON] залишила спадщину у вигляді права на вищевказану земельну ділянку (пай). Спадкоємцем першої черги після смерті 29 березня 2000р. спадкодавця [PERSON] залишився її син (позивач), який на той час був малолітній та мати, тобто бабуся останнього [PERSON], яка померла 16 лютого 2017р. Вирішити питання у позасудовому порядку не представляється можливим, оскільки за життя сертифікат був втрачений [PERSON], на цій підставі постановою приватного нотаріусу Пологівського районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] від 13 листопада 2017р., [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), яка перебуває у власності КСП ім.. Леніна Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, яке належало померлій 29 березня 2000р. [PERSON] В судове засідання призначене на 25 липня 2018 року, представник позивача адвокат [PERSON] не зявився, відповідно до заяви від 25 липня 2018р. просив справу розглянути за наявними в матеріалах справи доказами, позовні вимоги задовольнити та слухати справу у його відсутність. Представник відповідача, голова Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області [PERSON] надав суду заяву, що надійшла на адресу суду 20 липня 2018р., про розгляд справи без участі представника і не заперечення проти задоволення позову (а.с.59). Належним чином повідомлений представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог - Міжрайонного управління у Бердянському районі та м. Бердянську ГУ Держгеокадастр у Запорізькій області у судове засідання не зявився, причини неявки суду невідомі. Згідно ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки незалежно від причин неявки. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши і дослідивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Відповідно паспорта громадянина України, [PERSON], 25 січня 1994р.н., уродженець [INFO]. (а.с.7) Згідно копії повторного свідоцтва про народження [PERSON]Ю серії І-ЖС № 330432 матірю останнього є [PERSON]М.(а.с.8) Зі свідоцтва про смерть серії І-НО за № 973896 вбачається, що [PERSON] померла 29 березня 2000р. у м. Маріуполь Донецької області (а.с. 9). Судом встановлено, що за життя спадкодавець [PERSON] була членом та працювала в КСП ім. Леніна, розташованого в с. Дмитрівка Бердянського району Запорізької області. На підставі рішення Бердянського районного суду Запорізької області від 21 грудня 2000 року по справі № 2-89/2000р., що набрало законної сили 15 березня 2001р., було визнано право на земельний пай по КСП ім. Леніна за особами за списком, які були членами КСП станом на 21 лютого 1995р. дату видачі Бердянською районною радою народних депутатів КСП ім. Леніна Державного акту на право колективної власності на землю серії ЗП № 00146, зареєстрованого у відділі земельних ресурсів по Бердянському району № 191 у тому числі [PERSON], яка включена до наведеного вище списку за номером 113 (а.с. 10-14). За наведеним вище рішенням визначено, що відповідно до ст. 5 Земельного Кодексу України, ст.9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство», Указом від 08 серпня 1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам та організаціям» може бути передано у спадщину в порядку передбаченому цивільним законодавством. Виходячи з наведеного, право на земельний пай в КСП ім. Леніна набули всі особи, що були його членами на час отримання підприємством 21 лютого 1995р. та реєстрацією за № 191 Державного акту на право колективної власності на землю. Крім наведеного, зазначеним вище рішенням суду, Бердянську райдержадміністрацію зобовязано провести розрахунок та затвердити вартість і розмір земельної частки (паю) по КСП з урахуванням осіб, за якими рішенням визнано право на земельний пай та видати сертифікати на право на земельний пай особам, за якими визнано право на земельний пай КСП ім. Леніна Бердянського району. З інформаційної довідки Управління Держгеокадастру у Бердянському районі Запорізької області за № 316/0/2-17 від 22 лютого 2017р., згідно Книги реєстрації та видачі сертифікатів на земельну частку (пай) КСП ім.. Леніна Дмитрівської сільської ради, сертифікат серії ЗА № 0209925, реєстр № 11593 на імя спадкодавця [PERSON] отримала 08 травня 2002 року ії мати [PERSON]Г.(а.с. 15). Відповідно довідки Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за № 376 від 21 червня 2017р. не спростовується те, що спадкодавець [PERSON], що померла, дійсно мала право на земельну частку (пай) загальною площею 4,62 га., розташованої в ДП № 4 на ділянці № 71, відповідно сертифікату ЗП № 0209925 реєстр № 11593 від 08 травня 2002р.(а.с.16). Відповідно до п. г ч. 1 ст. \~81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ст. 530 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є в рівних частках, діти, дружина і батьки померлого. Статтями 548, 549 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, який діяв на час відкриття спадщини, передбачено, що прийняття спадщини визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Згідно пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо відносин які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обовязків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 1225 Цивільного Кодексу України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Спадкоємцями першої черги після смерті 29 березня 2000 року спадкодавця [PERSON] залишилися її син (позивач) на той час малолітній [PERSON], [INFO], уродженець [INFO] та її мати, бабуся позивача [PERSON]. За життя сертифікат ЗП № 0209925 реєстр № 11593 від 08 травня 2002р. на імя [PERSON] був отриманий і у подальшому втрачений матірю спадкодавця - [PERSON], яка померла 16 лютого 2017 року, що вбачається зі свідоцтва про смерть (а.с.20). Постановою приватного нотаріусу Пологівського районного нотаріального округу Запорізької [PERSON] від 13 листопада 2017р., позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину за законом на право на земельну частку (пай), що перебуває у власності КСП ім.. Леніна Дмитрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, яке належало померлій 29 березня 2000 р. [PERSON],через відсутність документів, які б підтверджували право власності на спадкове майно померлої сертифікат на земельну частку (пай). (а.с.22). Судом встановлено, що мати спадкодавця [PERSON], у встановлений шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не зверталася, а позивач [PERSON] був позбавлений такої можливості оскільки на час її відкриття був малолітньою особою. При цьому, спадкодавець [PERSON] за життя заповіту на користь будь кого не склала. У п. 11 Постанови Пленуму ВСУ України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 р., вказано, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). У разі, якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акту про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного Кодексу України, Указу Президента від 08 серпня 1995р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідно норм ЦК УРСР. У цьому разі слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України від 25 жовтня 2001 р. сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власником таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Статтею 1268 Цивільного Кодексу України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими,що прийняли спадщину. Виходячи з наведеного, позивач [PERSON], якому на час відкриття спадщини виповнилося всього шість років та він проживав разом із матірю, вважається таким, що прийняв спадщину з часу відкриття, а саме 29 березня 2000р. Оскільки за життя спадкодавець [PERSON] набула права на земельну частку (пай) на території Дмитрівської сільської ради Запорізької області,\~а тому і спадкоємець [PERSON] має право звертатися до суду із позовами про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування\~за законом.

Outcome: approved