Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-22 00:00:00

12 березня 2018 року позивач ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №2203/651 від 17 жовтня 2007 року в сумі 21397,46 доларів США та 20664,53 грн. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2007 року між ним та відповідачем [PERSON] як фізичною особою-підприємцем було укладено кредитний договір № 2203/651, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом 23000,00 доларів США на строк з 17 жовтня 2007 року по 16 жовтня 2019 року зі сплатою процентів виходячи з 13,5% річних. В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки без оформлення заставної №305, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. 17 жовтня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3410. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 26 лютого 2018 року, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту строкова - 13782,84 доларів США, заборгованість по кредиту прострочена - 0,00 доларів США, заборгованість по процентах поточна - 132,54 доларів США, заборгованість по процентах прострочена - 7482,08 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 0,00 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 13354,53 грн., що у загальному розмірі становить 21397,46 доларів США та 13354,53 грн. Крім того, в зв'язку з тим, що банком від відповідача не отримано будь-яких доказів дійсності договору страхування предмету іпотеки та сплати страхових платежів, відповідно до п.4.2 договору іпотеки банком нараховано відповідачу штраф в сумі 7310,00 грн. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором, штраф за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки та судові витрати. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 17 жовтня 2007 року між позивачем та відповідачем [PERSON] як фізичною особою-підприємцем було укладено кредитний договір № 2203/651, за умовами якого банк відкрив позичальнику кредитну лінію з лімітом 23000,00 доларів США на строк з 17 жовтня 2007 року по 16 жовтня 2019 року зі сплатою процентів виходячи з 13,5% річних (а.с.11-17). В забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором між банком та [PERSON] було укладено договір іпотеки без оформлення заставної №305, посвідчений приватним нотаріусом Макіївського міського нотаріального округу Пірог Ю.С. 17 жовтня 2007 року, зареєстрованого у реєстрі за № 3410 (а.с.18-23). Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконує, в зв'язку з чим утворилася заборгованість станом на 26 лютого 2018 року, яка складається з наступного: заборгованість по кредиту строкова - 13782,84 доларів США, заборгованість по кредиту прострочена - 0,00 доларів США, заборгованість по процентах поточна - 132,54 доларів США, заборгованість по процентах прострочена - 7482,08 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту - 0,00 грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів - 13354,53 грн., що у загальному розмірі становить 21397,46 доларів США та 13354,53 грн. (а.с.8-10). Крім того, в зв'язку з тим, що банком від відповідача не отримано будь-яких доказів дійсності договору страхування предмету іпотеки та сплати страхових платежів, відповідно до п.4.2 договору іпотеки, яким передбачено, що за невиконання чи неналежне виконання п.п.3.3.1-3.3.13 даного договору, іпотекодавець сплачує на користь іпотекодержателя штраф у розмірі 5% від заставної вартості предмета іпотеки, банком нараховано відповідачу штраф в сумі 7310,00 грн., виходячи с оцінки предмету іпотеки, який згідно п.2.2 договору іпотеки оцінено в 146200,00 грн. (а.с.18, 21). Відповідно до ст. 52 ЦК України фізична особа - підприємець відповідає за зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення. Правовідносини які склалися між сторонами регулюються ст.509 ЦК України, відповідно до якої зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. В статті 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно вимог ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 536 ЦК України передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Згідно з положеннями ч.1 ст.598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Відповідно до ст.599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Частина 1 ст.1054 ЦК України вказує, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.2 ст.1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики. Положення ч.1 ст. 1049 ЦК України вказують, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. Частиною 1 статті 1048 ЦК України, передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальників процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Суд враховує також правовий висновок Верхового суду України, висловлений в постанові від 04 грудня 2013 року у справі № 6-125цс13, який відповідно до ст. 360-7 ЦПК є обов'язковим для застосування та в якому вказано, що відповідно до ст. ст. 51, 52, 598-609 ЦК України, 47-49 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», однією із особливостей підстав припинення зобов'язань для фізичної особи-підприємця є те, що у випадку припинення суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб'єктів підприємницької діяльності) її зобов'язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. Фізична особа-підприємець відповідає за своїми зобов'язаннями, пов'язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном. Частиною 3 ст.46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Судом встановлено, що 20 серпня 2012 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис № 22730060003010333 про припинення підприємницької діяльності фізичною особою - підприємцем [PERSON] (а.с.24-27). Щодо стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором та штрафу за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Законом України № 1669-У11 від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення АТО забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Роз'яснення по реалізації норми про заборону нарахування пені та штрафів по кредитам згідно з Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» надав Національний банк України в листі № 18-112 / 64483, де в своєму роз'ясненні підкреслює, що реалізація прав осіб, передбачених статтею 2 Закону, не потребує отримання банком любих інших документів, в тому числі сертифікатів про форс-мажорні обставини торгово-промислової палати. Відповідач зареєстрований в зоні проведення АТО - м.Макіївка, Донецької області і таким чином дія вказаного Закону поширюється на нього. Тому позовні вимоги в частині стягнення з відповідача пені за несвоєчасну сплату процентів за кредитним договором в розмірі 13354,53 грн. та штрафу за невиконання умов кредитного договору та договору іпотеки 7310,00 грн. задоволенню не підлягають. На підставі викладеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором 2203/651 від 17 жовтня 2007 року, а саме: заборгованість по кредиту строкову - 13782,84 доларів США, заборгованість по процентах поточну - 132,54 доларів США, заборгованість по процентах прострочену - 7482,08 доларів США, в решті позовних вимог слід відмовити. В порядку ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 8703,13 грн.(а.с.1).

Outcome: partial