Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-21 00:00:00

11 грудня 2013 року [PERSON] звернувся в суду з вказаним позовом. В позові зазначив, що згідно домовленості між ним та відповідачем про взяття в борг коштів у сумі 72180 гривень, він перерахував вищевказану суму через систему «Аваль - Експрес» ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на рахунок [PERSON] Відповідно до вказаної домовленості, кошти взяті в борг відповідач повинен був повернути через чотирнадцять днів з моменту отримання, однак до даного часу коштів позивачу не повернув, на неодноразові звернення про повернення коштів не реагує. Своїми діями відповідач наніс позивачу також і моральну шкоду, яка виразилась в тому, що на час надання позики він та батько відповідача були друзями, але після того як відповідач не реагував на дзвінки з проханням повернути борг він змушений був зателефонувати його батьку, що і призвело до розриву їх дружніх стосунків, що негативно вплинуло на стан його здоров'я. Не повернення взятих коштів ставить його в скрутне фінансове становище. Надані боржнику кошти він міг використати для благополуччя своєї родини і в зв'язку з цим у його родині виникають суперечки, що також негативно відображається на стані його здоров'я. А тому він змушений звернутися до суду про стягнення з відповідача суми боргу за договором позики та суму завданої моральної шкоди. В позові просив стягнути з відповідача, на його користь суму боргу за договором позики у розмірі 72180 грн., 930 грн. понесених затрат за перерахунок коштів, 75 грн. за довідку про підтвердження отримання коштів відповідачем, 3% річних від суми боргу та моральну шкоду у розмірі 15000 грн. В подальшому позивач надав до суду заяву про збільшення позовних вимог в якій просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики у розмірі 98753 грн., 930 грн. понесених затрат за перерахунок коштів, 75 грн. за довідку, якою підтверджується факт отримання коштів відповідачем, 3% річних від суми боргу 4331 грн. 80 коп., що в сумі складає 104 089 грн. 80 коп. Представник позивача за дорученням [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, надіслані за місцем його реєстрації судові повістки повертаються до суду з відміткою про закінчення терміну зберігання. Згідно п. 2, 3 ч. 5 ст. 74 ЦПК України у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленному законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. 22 квітня 2014 року суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Вивчивши матеріали справи: ксерокопію паспорта позивача; ксерокопію ІПН позивача; ксерокопію посвідчення серії [NUMBER] від 31.10.2011 року, яке підтверджує, що [PERSON] є інвалідом 2 групи; ксерокопії квитанцій про здійснення банківських операцій, а саме переказу коштів [PERSON]; ксерокопію довідки № 11-В87/45-350 від 29.11.2013 року видану АТ «Райффайзен Банк Аваль» про те, що [PERSON] відправив, а [PERSON] отримав два перекази на суму 50000 грн. та 22180 грн. через систему «Аваль - Експрес» ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»; ксерокопію вимоги [PERSON] до [PERSON] про повернення боргу; розрахунок до позовної заяви, заяву про збільшення позовних вимог; довідку відділення «Рокосовське» Чернігівської ОД «Райффайзен Банк Аваль» № Р1-В87/23-47 від 04.04.2014 року, про курси купівлі та продажу іноземних валют за гривні у касах відділень АТ «Райффайзен Банк Аваль» станом на 04.04.2014 року; ксерокопію квитанції № VOSLY62177 від 18.11.2011 року про здійснення валютно-обмінної операції або операції з купівлі-продажу банківського металу; розрахунок заборгованості у зв'язку з зміною курсу, суд вважає, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною першою статті 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Відповідно до п. 5 Підрозділу 1 розділу ХХ Перехідних положень Податкового кодексу України якщо норми інших законів містять посилання на неоподаткований мінімум доходів громадян, то для цілей їх застосування використовується сума в розмірі 17 гривень, крім норм адміністративного та кримінального законодавства в частині кваліфікації злочинів або правопорушень, для яких сума неоподаткованого мінімуму встановлюється на рівні податкової соціальної пільги, визначеної підпунктом 169.1.1 пункту 169.1 статті 169 розділу IV цього кодексу для відповідного року. Таким чином на час укладення договору позики між позивачем та відповідачем неоподатковуваний мінімум доходів громадян становив 17 гривень, тобто в даному випадку не було дотримано письмової форми договору позики, оскільки мінімальна сума для укладання письмової форми позики становить 170 гривень (17 грн.*10=170 грн.). В позові позивач зазначив, що надав відповідачу кошти в сумі 72180 гривень. Також позивач надав квитанції про переказ коштів на ім'я відповідача [PERSON], але в графі призначення платежу не зазначено, що кошти надані за договором позики. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються ст.1047 ЦК України. На підставі наведеного, ст. 1047 ЦК України,

Outcome: dismissed