Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

12.09.2016 року Департамент праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради звернувся до суду з позовом до [PERSON] про повернення надміру виплачених державних коштів в сумі 30618,98 грн. щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам, мотивуючи тим, що дана грошова допомога була виплачена внаслідок подання відповідачкою недостовірних відомостей, щодо відсутності у неї на праві власності житлового приміщення у м.Миколаєві. Добровільно грошові кошти [PERSON] повернути відмовляється, що і послужило підставою їх звернення до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, викладені у заяві фактичні обставини підтвердив. В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги не визнали та у їх задоволені просили відмовити. Факт отримання зазначених позивачем коштів, а також наявність у відповідачки на праві спільної сумісної власності квартири [ADDRESS] не заперечували. Разом з тим посилались на юридичну необізнаність, [PERSON] та відсутність з її сторони умислу на незаконне отримання державної допомоги, стверджуючи, що неповідомлення відповідачкою вказаних відомостей є результатом некомпетентних дій працівників департаменту. Крім того, зазначили, що законодавець обмежує у праві отримання вказаного виду грошової допомоги осіб, які мають на праві власності ціле житлове приміщення, при цьому відповідач володіє лише частиною квартири, а отже має законне право на отримання допомоги Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали, суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» - внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні соціальних виплат і компенсацій Заводського району департаменту праці та соціального захисту населення Миколаївської міської ради та отримувала адресну допомогу особам, які переміщені з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. За заявою [PERSON], як внутрішньо переміщеній особі, 20.10.2014 року УСВК Заводського району м.Миколаєва було прийнято рішення про призначення суми допомоги на сім'ю, до складу якої входить позивач та її неповнолітня донька [PERSON], в загальному розмірі 1326 грн., щомісяця, відповідно до «Порядку надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», затвердженого постановою КМУ № 505 від 01.10.2014 року (далі Порядку). Перерахунок розміру допомоги було проведено на підставі рішень УСВК Заводського району м.Миколаєва від 31.12.2014 року, 02.06.2015 року та 06.11.2015 року при цьому до складу сім'ї було включено [PERSON] Таким чином, відповідачці проводилось нарахування та виплата адресної допомоги за період з 20.10.2014 року по 23.04.2016 року. Відповідно до п. 2 Порядку грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які стоять на обліку в структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органів з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням і виплачується по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж шість місяців. Згідно з абзацом 2 пункту 6 Порядку, грошова допомога не призначається у разі, коли будь-хто з членів сім'ї має у власності житлове приміщення, розташоване в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України, райони проведення антитерористичної операції та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення. В результаті перевірки права на допомогу в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна було виявлено, що [PERSON] на праві спільної сумісної власності володіє квартирою 33 по вул.Лазурній, 6-а у м.Миколаєві. Проте, про обумовлену обставину [PERSON], при зверненні з заявою щодо призначення допомоги, не повідомила. У звязку з чим виникла переплата державних коштів по виплаті вищезазначеної допомоги з 20.10.2014 року по 31.03.2016 року в сумі 30618,98 грн. Відповідно до п. 11 Порядку суми грошової допомоги, виплачені надміру внаслідок подання документів з недостовірними відомостями, повертаються на вимогу уповноваженого органу. 21.04.2016 року [PERSON] було направлено повідомлення про переплату щомісячної адресної допомоги з вимогою повернення грошових коштів у строк до 20.08.2016 року. Вказане повідомлення було отримано відповідачем 12.05.2016 року. Однак добровільно зазначені грошові кошти не повернула. Відповідно до ст. 1212 ч.1 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. З урахуванням викладеного, враховуючи, що надміру виплачена сума грошової допомоги була здійснена внаслідок недобросовісності з боку набувача коштів та за відсутності рахункової помилки з боку позивача, позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому суд не приймає до уваги посилання відповідачки на юридичну необізнаність при повідомленні особистих даних під час звернення з заявою про отримання державної допомоги, та відсутність умислу на незаконне отримання такої, оскільки, як вбачається з досліджених в судовому засіданні письмових доказів, [PERSON] особисто заповнювала заяву на отримання грошової допомоги, та власним підписом підтвердила внесені в неї відомості, щодо відсутності у неї та членів її сім'ї у власності житлових приміщень, розташованих в регіонах, інших ніж тимчасово окупована територія України та райони проведення антитерористичної операції, а отже умисно приховала факт володіння квартирою. Посилання ж відповідачки на наявність в неї права на отримання державної допомоги, внаслідок володіння часткою квартири, а не квартирою в цілому є безпідставним оскільки основується на хибному трактуванні положень законодавчих актів. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 1378 грн.

Outcome: approved