Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-29 00:00:00

10 серпня 2015 р. [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь неустойку за прострочення сплати аліментів розміром 22892,94 гривень за період 2012-2014 років та 6 місяців 2015 року. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що на підставі виконавчого листа №2015/968/2012 від 09.07.2012 р., виданого Золочівським районним судом Харківської області відповідач [PERSON] повинен сплачувати на її користь аліменти на утримання їхньої неповнолітньої дитини [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його заробітку щомісячно. Проте відповідач епізодично та не у повному розмірі сплачує аліменти, в звязку з чим у нього виникла заборгованість, що згідно розрахунку державного виконавця дорівнює 6249,45 грн. Враховуючи прострочення сплати аліментів пеня станом на 05 червня 2015 року дорівнює 22892,94 грн. Позивач у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник у судове засідання не зявилися, надали письмові пояснення, в яких проти позовних вимог частково заперечували, надавши відповідний розрахунок. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що батьками малолітньої [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. З довідки про розмір заборгованості по аліментах від 05.06.2015 року №4060/03-25 наданої державним виконавцем ВДВС Золочівського РУЮ Харківської області Дудій А.І. вбачається, що в [PERSON] перед [PERSON] наявна заборгованість по аліментах за період з 25 вересня 2012 року по 05 червня 2015 року на загальну суму 6249,45 гривень. Розмір аліментів ? частина усіх видів заробітку не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. В довідці наведений розмір помісячної заборгованості за 34 місяці, що складається з сум за період: з 25 вересня 2012 року по 31 грудня 2012 року відповідачем сплачено двічі по 400 грн та однократно 600 грн., відповідно розмір заборгованості за цей період 167,35 гривень, з 01 січня 2013 року по 31 січня 2013 року відповідачем сплачувалося щомісячно по 400 грн. відповідно розмір заборгованості за цей період 1254 гривня, з січня 2014 року по 31 грудня 2014 року відповідачем сплачувалося щомісячно по 400 грн. окрім березня, червня, серпня и вересня, коли виплати не здійснювалися та липня коли відповідачем було сплачено 800 гривень, відповідно розмір заборгованості за цей період 2601,75 гривень, за період з 01 січня 2015 року по 05 червня 2015 року відповідачем двічі було сплачено по 400 грн. у лютому та березні, відповідно заборгованість за цей період 2226,35 гривень. Позивачем надано розрахунок неустойки за прострочення сплати аліментів, відповідно до якого загальна сума неустойки станом на 05 червня 2015 року дорівнює 22892 гривні 94 копійки. Дана неустойка складається з сум пені щомісяця, що складені між собою. Щомісячна заборгованість обрахована із розрахунку кількості днів прострочення помножені на 1% від суми прострочення сплати аліментів за період по від початку виникнення заборгованості по 05 червня 2015 року. Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з того, що вони врегульовані положеннями ст. 55 Конституції України, глави 15 СК України, ст. 15 ЦК України. Конституцією України, а саме статтею 55, закріплено, що права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. [PERSON] заявлено вимогу про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів, відповідно до наведеного позивачем розрахунку загальна сума неустойки станом на 05.06.2015р. дорівнює 22892 гривні 94 копійки. Відповідачем розмір неустойки за прострочення сплати аліментів визнаний частково та приведено власний розрахунок, де заборгованість по пені складає 1848,68 гривень. Статтею 196 СК України передбачено відповідальність за прострочення сплати аліментів. Так при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Враховуючи наявність у відповідача, підтвердженої державним виконавцем заборгованості по аліментах, суд погоджується з твердженнями позивача про можливість нарахування пені за їх несплату у обумовленому законом розмірі. Одночасно суд частково погоджується з приведеним відповідачем розрахунком заборгованості по пені, згідно правової позиції Верхового суду України висловленої у рішенні від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16. Так приведений позивачем розрахунок є невірним, в частині того, що нею щомісячна заборгованість обрахована із розрахунку кількості днів прострочення помножені на 1% від суми прострочення сплати аліментів, при цьому за період по від початку виникнення заборгованості по 05 червня 2015 року, в той час як період має обраховуватися лише виходячи з кількості днів місяця, в якому аліменти не сплачувалися. Суд повністю погоджується із приведеним відповідачем розрахунком, окрім допущених ним арифметичних помилок у розрахунках, так у січні 2013 року відповідачем помилково враховано суму аліментів до сплати 490,5 гривень, в той час як сума становила 466,5 гривень, у лютому 2013 року відповідачем помилково враховано 29 днів прострочення замість 28 та у січні 2015 року помилково враховано суму аліментів до сплати 523,75 гривень, в той час як сума становила 585,75 гривень. В іншій частині відповідачем вірно обраховано щомісячну пеню за несплату аліментів, із розрахунку кількості днів прострочення помножені на 1% від суми прострочення сплати аліментів, при цьому за період обраховано виходячи з кількості днів місяця, в якому аліменти не сплачувалися, та в загальній сума пені становить 1813,98 гривень з період з вересня 2012 року по червень 2015 року. Крім того, враховуючи часткове задоволення судом позовних вимог, відповідно до положень ст. 88 ЦПК України на користь держави з відповідача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до задоволеної частини позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial