Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-16 00:00:00

11.10.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просить усунути перешкоди у розпорядженні власністю, шляхом зняття арешту та заборони відчуження з нерухомого майна на однокімнатну квартиру [ADDRESS]; виключити однокімнатну квартиру [ADDRESS] з Єдиного реєстру заборон відчужень об'єктів нерухомого майна. При цьому позивач посилається на те, що він є власником квартири, та звернувшись до нотаріуса із наміром розпорядитися своїм майном, позивачу стало відомо про арешт, накладений Другим Київським РВ ДВС управління юстиції в м. Одесі постановою № 18988483 від 22.11.2012 року на підставі виконавчого листа № 2-8109/04, виданого 01.01.2005 року Київським районним судом м. Одеси. Так як накладений арешт порушує права позивача як власника, він змушений звернутися до суду із позовом. У судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] позовну заяву підтримали та просять її задовольнити. При цьому вказали, що брат позивача за життя сплачував аліменти на утримання дочки та між ними були нормальні стосунки. Позивач займався питаннями, пов'язаними з похованням спадкодавця, став проживати в його квартирі та займався розшуком дочки брата, коли звернувся до нотаріуса. Нотаріус продовжувала термін розшуку та після сплину понад дев'ять місяців після смерті брата видала свідоцтво на його ім'я, оскільки інших спадоємців не було встановлено. Представник відповідача Київського ВДВС ОМУЮ - [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти задоволення позовних вимог. При цьому вказав, що вказане виконавче провадження ним отримано в квітні 2016 року, з вказаного часу він не спілкувався ні зі стягувачем, ні з дитиною. До виконавчої служби звертався тільки позивач, який повідомив, що боржник помер. З урахуванням наявного виконавчого листа та відсудності інформації про сплату аліментів добровільно, держвиконавцем було складено розрахунок заборгованості. На цей час дане провадження має бути закрито, як з підстав смерті боржника, так і в зв'язку з досягненням повноліття дитини. Вислухавши сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № 6-962, виданого 02.06.2016 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, є власником квартири [ADDRESS] /а.с. 11/. Судом досліджено технічний паспорт на квартиру [ADDRESS] та довідку /виписку з домової книги про склад сім'ї та реєстрацію/ № 670 від 23.06.2016 року /а.с. 7-8, 13/. З Інформаційної довідки з Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна від 08.06.2016 року слідує, що за квартирою [ADDRESS] зареєстровано обтяження № 13281518, а саме накладено арешт, постановою Другого Київського ВДВМ ОМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження № 18988483 від 22.11.2012 року. Власником вказано [PERSON] /а.с. 5-6/. Судом досліджено виконавче провадження, в якому є наявна постанова державного виконавця Другого Київського ВДВС ОМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.11.2012 року, яка прийнята в рамках дослідженного виконавчого провадження ВП №18988483 про примусове виконання виконавчого листа № 2-8109/04, виданого Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] /а.с. 12/. Як вбачається із свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, [INFO] у віці 53 років помер брат позивача [PERSON], актовий запис № 8280 /а.с. 14/. Листом Київського ВДВС ОМУЮ від 07.10.2016 року на звернення позивача повідомлено, що на примусовому виконанні у Відділі знаходиться виконавчий лист № 2-8109/04, виданий Київським районним судом м. Одеси, про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON]. Однак, у зв'язку із тим, що [PERSON] не є стороною виконавчого провадження, рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання щодо зняття арешту з майна боржника /а.с. 9/. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, суд приходить до висновку, що арешт квартири [ADDRESS], накладений постановою Другого Київського ВДВС ОМУЮ про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 22.11.2012 року, прийнятою в рамках виконавчого провадження ВП №18988483, що на теперішній час належить позивачу [PERSON] перешкоджає позивачу у розпорядженні належним йомукйвц майном. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved