Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

10 лютого 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 14.02.2006 року в сумі 17 559,41 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, щона підставі договору №DNH4KP50670135 від 14.02.2006 року, укладеного між ЗАТ КБ «Приватбанк» (правонаступником якого є позивач) та [PERSON], останньому було надано кредит в сумі 2 858,69 грн. зі сплатою 25,08 % річних строком до 14.02.2007 року. Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору та перераховані кошти, а відповідач їх отримав. Але відповідач свої зобов'язання за кредитним договором порушив та кошти згідно умов договору не повернув. А тому позивач просить стягнути з відповідача заборгованість, яка утворилась станом на 15.12.2015 року по кредитному договору в розмірі: 560,49 грн. - заборгованість за кредитом, 4 339,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11 347,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафи відповідно до 5.3 Умов - 500,00 грн. (фіксована частина), 812,35 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 17 559,41 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 14.02.2006 року між Закритим акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (правонаступником якого є Позивач) та [PERSON]був укладений кредитний договір № DNH4KP50670135. За даним договором [PERSON]було надано кредит у сумі 2 858,70 грн. строком до 14.02.2007 року зі сплатою 25,08 % річних (Заява позичальника). Договір підписаний обома сторонами, що свідчить про те, що вони погоджувались з умовами викладеними в ньому. Згідно з п.п. 3.2.3 п. 5.1. Умов, Банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується сплатити банку пеню в розмірі 0,15 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Позичальник сплачує Банку відсотки за користування кредитом за відсотковою ставкою 25,08 відсотків річних. Пунктом 5.3 Умов і Правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому із грошових зобов'язань, передбачених даним договором більш ніж на 30 днів, клієнт зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з в рахуванням нарахованих та прострочених процентів і комісій. Як встановлено в судовому засіданні відповідач належним чином не виконував свої кредитні зобов'язання перед позивачем, про що свідчить розрахунок суми боргу відповідача, що станом на 15.12.2015 року по договору становить: 560,49 грн. - заборгованість за кредитом, 4 339,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 11 347,43 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафи відповідно до 5.3 Умов - 500,00 грн. (фіксована частина), 812,35 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 17 559,41 грн. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нарахована пеня в розмірі 11 347,43грн. при загальній заборгованості за кредитом та відсотках - 4 899,63 грн. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Застосовуючи ст. 551 ЦК України та зменшуючи розмір пені суд виходить з того, що пеня значно перевищує суму основного боргу, більш ніж в два рази, відповідач частково виконувала свої зобов'язання за кредитом, а тому зменшує її розмір до розміру суми основного боргу, тобто до 4 899,63 грн. Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в пункті 27 роз'яснює, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Проте суд вважає, що застосування ст.551 ЦК України до правовідносин, які виникли між сторонами є правомірним, оскільки Закон - це нормативно-правовий акт, який приймається в особливому порядку органом законодавчої влади, регулює найбільш важливі суспільні відносини, виражає волю й інтереси більшості населення, має вищу юридичну силу щодо інших нормативно-правових актів, є загальнообов'язковим для всього населення і держави та охороняється державною владою. Відповідач в судове засідання не з'явилася, документів на спростування суми заборгованості суду не надала. А тому суд приходить до висновку про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, що становить: 560,49 грн. - заборгованість за кредитом, 4 339,14 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 4 899,63 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором, штрафи відповідно до 5.3 Умов - 500,00 грн. (фіксована частина), 812,35 грн. (процентна складова), а всього заборгованість становить 10 551,12 грн. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial