Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

10.08.2016 позивач звернувся до суду з позовом до Краснопільської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу, в якому просить визнати за нею: - право власності на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колишнього КСП «Айдар», с.Красне Поле Марківського району Луганської області розміром 3,91 га. (кадастровий номер [NUMBER]) ; - право власності на земельну ділянку, розташовану в межах Краснолільської сільської ради Марківського району Луганської області, землі колишнього КСП «Айдар», пай [NUMBER], площею 9,2299 га в порядку спадкування за законом після смерті її чоловіка - [PERSON], померлого [INFO] . В обгрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] року помер її чоловік [PERSON], про що Кам'янобрідським відділом ДРАЦС Луганського міського управління юстиції 19.11.2013 року було видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER], та який на день смерті був зареєстрований та мешкав в [ADDRESS]. Вона та їх сини [PERSON] та [PERSON] мешкали разом з померлим в [ADDRESS], а тому відповідно до норм статті 1268 Цивільного Кодексу, України, вона та сини вважаються такими, що прийняли спадщину. Приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тіхоновою Л. В. було відкрито спадкову справу за № 14/2014 майна померлого [INFO] [PERSON] Сини померлого - [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову в прийнятті спадщини на її користь. З неможливістю виконувати обов'язки нотаріуса України на території Луганського міського нотаріального округу, діяльність приватного нотаріуса Луганського міського нотаріального округу Тіхоновой Л. В. була припинена та зареєстрована приватна нотаріальна діяльність Станично-Луганського районного нотаріального округу. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину, позивач звернулась із заявою до приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонової Л. В. Однак, у видачі свідоцтва на спадщину їй було відмовлено на підставі п. 2.4 Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а саме у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом, нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви про видачу свідоцтва на спадщину та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи. Таким чином вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з'явилася, надавши заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності (а.с.63). Представник відповідача Краснопільської сільської ради Марківського району Луганської області у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Третя особа, приватний нотаріус Станично-Луганського районного нотаріального округу в судове засідання не з'явилася, надіслала клопотання про розгляд справи в її відсутність. В силу положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. [PERSON] є громадянкою України та зареєстрована за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією паспорта серії [NUMBER] виданого 06.01.2000 Кам'янобрідським РВ УМВС України в Луганській області /а.с.17-18/. З 13.06.1987 року позивач та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] видане 13.06.1987 (а.с.19) [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції /а.с.13/. Внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина наземельну ділянку, розташовану в межах Краснолільської сільської ради Марківського району Луганської області, землі колишнього КСП «Айдар», пай [NUMBER], площею 9,2299 га , кадастровий номер [NUMBER] (а.с.6-8) та право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колишнього КСП «Айдар», с.Красне Поле Марківського району Луганської області розміром 3,91 га (а.с.9) На день смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав в [ADDRESS]., разом з дружиною - [PERSON] та синами - [PERSON] року народження та [PERSON] 1989 року народження (а.с.16) Приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тіхоновою Л. В. 19.05.2014 було відкрито спадкову справу за № 14/2014 (а.с.10-20) Згідно інформаційної довідки [PERSON] заповітів не залишив (а.с.12) Сини померлого - [PERSON] та [PERSON] подали заяви про відмову в прийнятті спадщини на користь матері - [PERSON] (а.с.14-15) 03.08.2016 постановою приватного нотаріуса Станично-Луганського районного нотаріального округу Тіхонової Л. В. у видачі свідоцтва на спадщину [PERSON] було відмовлено на підставі п. 2.4 Наказу Міністерства юстиції «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», а саме у разі підтвердження факту заведення спадкової справи іншим нотаріусом, нотаріус відмовляє заявнику у прийнятті заяви про видачу свідоцтва на спадщину та роз'яснює право її подачі за місцезнаходженням цієї справи. Таким чином судом встановлено, що єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дружина [PERSON], яка не може отримати свідоцтво на спадщину, оскільки спадкова справа було заведена на території Луганського міського нотаріального округу , а м.Луганськ наразі є тимчасовоокупованою територією України. Вирішуючи спір по суті суд використовує наступні норми процесуального та морального права виходячи при цьому з наступного. Відповідно до статей 10, 11 ЦПК України сторони користуються рівними правами щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень крім випадків встановлених цим кодексом. [INFO] помер чоловік позивача - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим Кам'янобрідським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луганського міського управління юстиції /а.с.13/. Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Відповідно до інформаційної довідки зі спадкового реєстру (а.с.12) [PERSON] заповіту не залишив. Згідно зі ст.1261 ЦК України спадкоємцями по закону першої черги є дружина померлого, позивач по даній справі та його діти [PERSON] та [PERSON], які на час смерті спадкодавця постійно проживали з ним за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою виданою головою вуличного комітету. /а.с.16/. Мати спадкодавця померла, та саме від неї він успадкував спірне майно (а.с.6,9) батько з заявою про прийняття спадщини чи відмови від неї до нотаріуса не звертався. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Статтею 1270 ЦК України встановлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже нормами ЦК України для спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно зі спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання заяви про відмову від прийняття спадщини до нотаріальної контори. Згідно зі ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу тобто протягом шести місяців. [PERSON] помер [INFO] останнім днем для прийняття чи відмови від спадщини є 19.05.2014 року , оскільки 17..05.2014 та 18.05.2016 були вихідними днями. Діти спадкодавця, [PERSON] та [PERSON] відмовилися від прийняття спадщини на користь своєї матері, дружини померлого - позивача [PERSON] у встановлений законом шестимісячний строк - 19.05.2014 (а.с.14-15) Таким чином, позивач відповідно ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину та є єдиним спадкоємцем першої черги./а.с.19/. Відповідно до ч.І ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Приватним нотаріусом Луганського міського нотаріального округу Тіхоновою Л. В. було відкрито спадкову справу за №14/2014 до майна померлого [PERSON], що підтверджується витягом із реєстрації в спадковому реєстрі /а.с.10-12/. 03.08.2016 приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії щодо оформлення спадщини, що належала спадкодавцю [PERSON] у зв'язку з неможливістю виконувати обов'язки нотаріуса України на території Луганського міського нотаріального округу та припиненням діяльності приватного нотаріуса Луганського міського натаріального округу. Відповідно до п.23 Постанови Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7 за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.37 постанови Пленуму ВСУ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з урахуванням положень ч.1 ст.15 та ст.392 ЦК власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Із наданих позивачем копій витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності [PERSON] мав право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності колишнього КСП «Айдар», с.Красне Поле Марківського району Луганської області розміром 3,91 га. та був власником земельної ділянки, розташованої в межах Краснолільської сільської ради Марківського району Луганської області, землі колишнього КСП «Айдар», пай [NUMBER], площею 9,2299 га , кадастровий номер [NUMBER] /а.с.7-8/. Отже, оскільки позивач вважається таким, що прийняв спадщину, але з незалежних від нього підстав не має можливості оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, суд вважає, що є підстави для задоволення позову. Згідно зі ст. 214 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При поданні позову позивачем згідно квитанції №18 від 05.08.2016 був сплачений судовий збір у сумі 551,21 гривень , а тому ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Проте з свідоцтв про право на спадщину за законом (а.с.6,9) вбачається, що вартість спірного майна складає 92657,74 грн, а отже недоплачено 375 гривень 37 копійок, які необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved