Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

10.11. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Нагорянського сільськогосподарського кооперативу Пустомитівського району Львівської області, Фермерське господарство «Нагорянка», Фермерське господарство «Дрофа» про усунення перешкод у користуванні житлом, скасування рішення про надання права власності, скасування свідоцтва про право власності, скасування реєстрації права власності. У позовній заяві, з урахуванням заяв про уточнення позовних вимог, позивач просила суд визнати незаконним та скасувати Рішення засідання правління сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нагорянський» від 22 листопада 1994 року № 36, видане 29 серпня 1996 року № 153 про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати Свідоцтво від 10 лютого 1997 року про право власності на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON]; визнати незаконним та скасувати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], здійсненим обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 50; зобов'язати [PERSON], ідентифікаційний код [NUMBER] не чинити [PERSON], [INFO] року, ідентифікаційний код [NUMBER] перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення [PERSON], [INFO] в квартиру [ADDRESS]. Позивач у позовній заяві та уточненнях до неї, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликалася на наступні обставини: при приватизації спірної квартири відповідачем [PERSON] не було враховано, що позивач була неповнолітньою та також мала право на частку у спірній квартирі. В подальшому на ім'я відповідача [PERSON] незаконно були оформлені правовстановлюючі документи та за останнім зареєстровано право власності. На теперішній час відповідач [PERSON] чинить позивачеві перешкоди в користуванні спірним житлом. 25.02. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] до [PERSON], Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Нагорянського сільськогосподарського кооперативу Пустомитівського району Львівської області, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» про скасування рішення про надання права власності, скасування свідоцтва про право власності, скасування реєстрації права власності. У позовній заяві третя особа [PERSON] просила суд визнати незаконним та скасувати Рішення засідання правління сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нагорянський» від 22 листопада 1994 року № 36, видане 29 серпня 1996 року № 153 про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS]; визнати незаконним та скасувати Свідоцтво від 10 лютого 1997 року про право власності на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON]; визнати незаконним та скасувати реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], здійсненим обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 50. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] у позовній заяві як на підстави позову покликалася на ті ж обставини, що і позивач у позовній заяві. Позивач [PERSON], представник позивача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали, пояснення дали аналогічні викладеним у позовній заяві та заявах про уточнення позовних вимог, з цих підстав просили позов задоволити. У процесі судового розгляду справи подали суду письмове заперечення на клопотання про застосування строку позовної давності, з якого слідує, що позивач лише в листопаді 2015 року довідалася про те, що вона не є співвласником спірної квартири. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] у судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала, як і підтримала позов [PERSON]. Подала суду письмове заперечення проти клопотання про застосування строку позовної давності. Відповідач [PERSON], представник відповідача [PERSON] - [PERSON] у судовому засіданні заявлені позивачем та третьою особою позовні вимоги не визнали, пояснили суду, що до відповідач приватизовував спірну квартиру шляхом її викупу, відтак позивач та третя особа частки у вказаній квартирі не мають. У процесі судового розгляду справи відповідач подав суду письмове заперечення проти позову та клопотання про застосування строку позовної давності до позовних вимог заявлених позивачем та третьою особою , оскільки останні отримували свідоцтва про народження де було зазначено, що вони були учасниками приватизації. Також у судовому засіданні відповідач [PERSON] визнав ту обставину, що у спірній квартирі він змінив замки, позивач [PERSON] доступу до квартири немає. Представники Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, Нагорянського сільськогосподарського кооперативу Пустомитівського району Львівської області, ОКП ЛОР «БТІ та ЕО», Фермерського господарства «Дрофа» у судове засідання не прибули. З'ясувавши думку учасників процесу, суд постановив здійснювати судовий розгляд справи без участі учасників процесу, які у судове засідання не прибули. Заслухавши пояснення учасників процесу присутніх у судовому засіданні, проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: рішенням засідання правління сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нагорянський» від 22 листопада 1994 року № 36, видане 29 серпня 1996 року № 153 (а.с. 18) на підставі ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» передано у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS]. На підставі вказаного рішення здійснена реєстрація права власності, видано Свідоцтво від 10 лютого 1997 року про право власності на квартиру [ADDRESS], видане на ім'я [PERSON]. Довідкою № 3 / 16108 від 10.11. 2015 р. видана ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» підтверджується зміна нумерації будинку в якому знаходиться спірна квартира. Вирішуючи спір, що виник між сторонами суд виходить із такого: відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Встановлено, що [PERSON] сім'я якого складалася з шести чоловік, вселився до спірної квартири на підставі ордера № 55 від 09.06. 1987 року, виданого виконавчим комітетом Пустомитівської районної ради народних депутатів. З Довідки № 3549 від 30.11.2015 року, видана Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області слідує, що у квартирі [ADDRESS] зареєстровані та проживають [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Сторонами не заперечується той факт, що зазначені вище особи, як члени сім'ї [PERSON] проживали у спірній квартирі на час її приватизації. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з аналізу змісту ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 17 ЦК України 1963 року (чинний на час приватизації спірного приміщення) місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї. Не обґрунтованим є посилання відповідача на ту обставину, що [PERSON] зареєстрував місце проживання дітей у спірній квартирі після її приватизації. Такий висновок суду слідує із наступного: ордера № 55 від 09.06. 1987 року, видавався виконавчим комітетом Пустомитівської районної ради народних депутатів на сім'ю, яка складалася із шести членів. У правовій позиція, висловленій Верховним Судом України в постанові від 30 січня 2013 року в справі № 6-125цс12 зазначено, що відповідно до ст. 1, ч. 1 ст. 5, ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон) наймачі квартир (будинків) державного житлового фонду та члени їх сімей, які постійно проживають у квартирі разом із наймачем або за якими зберігається право на житло, мають право на приватизацію займаних квартир шляхом передачі їм цих квартир в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім'ї, які постійно мешкають у даній квартирі, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, на підставі рішення відповідного органу приватизації. Згідно із ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Виходячи з аналізу змісту Закону у поєднанні з нормами ст. ст. 1, 6, 9, 61 ЖК України, ст. 29 ЦК України місцем постійного проживання особи є жиле приміщення, в якому особа постійно проживає, має передбачені ст. 64 ЖК України права користування цим приміщенням і на яке за особою зберігається це право і при тимчасовій відсутності, а відтак і право на приватизацію разом з іншими членами сім'ї. Усупереч наведеним положенням законодавства суди пов'язали право осіб на приватизацію з фактом їх реєстрації у спірній квартирі, яка здійснюється на підставі Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а не з їх правом на житло та фактом проживання у квартирі. Таким чином, ВСУ, незважаючи на те, що у правовій позиції посилається на норми ЦК України 2003, вважає, що право на приватизацію не пов'язане із реєстрацію особи у житлі. Факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] у спірній квартирі на час її приватизації підтверджується витягом з погосподарської книги Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області по особовому рахунку № 878 за 1996 - 2000 роки. В свою чергу Довідки Солонківської загальноосвітньої школи І - ІІІ ступенів від 26.02. 2016 року № 29; від 24.02. 2016 року № 26 не підтверджують факт проживання [PERSON] та [PERSON] в с. Солонка, але стверджують факт їхнього навчання у вказаному закладі освіти. Таким чином, при приватизації спірної квартири були порушені права позивача [PERSON] та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] на приватизацію квартири у якій останні проживали. Суд вважає необґрунтованим покликання відповідача та його представника на те, що відповідач сплатив за спірну квартиру два мільйони чотириста тисяч купоно - карбованців (Довідка видана ВК «Нагорянський»), оскільки зазначена сума є очевидно нижчою від вартості нерухомого майна на час здійснення приватизації. Крім того, загальна площа спірної квартири становить 84, 7 кв.м. (а.с. 20), згідно ст. 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» (в редакції чинній на час виникнення спірних відносин) приватизація здійснюється шляхом безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім'ї та додатково 10 квадратних метрів на сім'ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Цей факт об'єктивно свідчить про відсутність підстав здійснювати оплату спірної квартири, при наявності шістьох членів сім'ї відповідача при здійсненні приватизації. Враховуючи зазначене вище, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги про визнання незаконними та скасування Рішення засідання правління сільськогосподарського виробничого кооперативу «Нагорянський» від 22 листопада 1994 року № 36, видане 29 серпня 1996 року № 153 про визнання за [PERSON] права власності на квартиру [ADDRESS]; Свідоцтва від 10 лютого 1997 року про право власності на квартиру [ADDRESS] видане на ім'я [PERSON]; реєстрацію права власності на квартиру [ADDRESS], здійсненим обласним комунальним підприємством Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації та експертної оцінки» № 50, підставні, а тому підлягають задоволенню. Із матеріалів справи вбачається та відповідачем [PERSON] визнається та обставина, що позивачеві [PERSON] чиняться перешкоди у користуванні житлом де вона зареєстрована та має намір проживавати. Ст. 47 Конституції України кожному гарантовано право на житло, вище судом зазначено, що ніхто не може бути обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Таким чином, вимога позивача [PERSON] про зобов'язати [PERSON] не чинити їй перешкоди в користуванні квартирою [ADDRESS] шляхом вселення є правомірною, а тому підлягає задоволенню. Суд вважає не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню заяви відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, в яких останній покликається на таке: згідно інформації Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, що [PERSON] отримувала довідку про склад сім'ї (виписка з будинкової книги) у наступних датах: 24 вересня 2010 року (№ 2120), 11 квітня 2011 року (№ 610); 20 квітня 2011 року (№ 655); 17 жовтня 2011 року (№ 1645); 17 жовтня 2011 року (№ 1646); 11 травня 2012 року (№ 713). Вказані дані підтверджуються копією витягів із Журналу реєстрації виданих довідок Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області за 2011,2012 роки із зазначенням підпису [PERSON] про отримання довідок про склад сім'ї (виписка з будинкової книги) у відповідних датах. Як вбачається із довідки про склад сім'ї (виписки з будинкової книги) Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 30 листопада 2016 року № 3549 обов'язковими реквізитами такої довідки: є власник житла, яким зазначено одноособово [PERSON], а надалі вказуються зареєстровані особи у приміщенні. Аналогічні довідки про склад сім'ї отримувала 24 вересня 2010 року (№ 2121 2011 року (№ 610), 20 квітня 2011 року (№ 655), 17 жовтня 2011 року (№ 1645), 17 жовтня 20 1646), 11 травня 2012 року (№ 713), з яких чітко вбачалося що одноосібним власником спірної квартири був лише [PERSON], а усі інші особи - користувачі. Крім того, у свідоцтвах про народження позивача та третьої особи зазначено, що останні були учасниками приватизації. Такий висновок суду слідує із наступного: статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України ( Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4 ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Відповідачем [PERSON] та його представником суду не представлено довідок чи їх копій, які були отримані позивачем 24 вересня 2010 року (№ 2120), 11 квітня 2011 року (№ 610); 20 квітня 2011 року (№ 655); 17 жовтня 2011 року (№ 1645); 17 жовтня 201 1 року (№ 1646); 11 травня 2012 року (№ 713), із зазначенням у таких, хто є власником спірної квартири. Тому, у суду немає підстав вважати, що у таких довідках [PERSON] був зазначеним власником квартири. Безпідставним є покликання відповідача на ту обставину, що згідно довідки про склад сім'ї (виписки з будинкової книги) Солонківської сільської ради Пустомитівського району Львівської області від 30 листопада 2016 року № 3549 обов'язковими реквізитами такої довідки: є власник житла, яким зазначено одноособово [PERSON], а надалі вказуються зареєстровані особи у приміщенні. Оскільки, з Довідки № 2847 від 11.11. 2015 року, № 3549 від 30.11.2015 року , видані Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області про зареєстрованих осіб та склад сім'ї слідує, що [PERSON] значиться головою господарства, а не власником спірної квартири. Таким чином, можна лише припустити, що останній у Довідках отриманих позивачем за період 2010 р.- 2012 р. був зазначений власником спірної квартири. За змістом ч. 3 ст. 213 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Таким чином, рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Крім того, не є обґрунтованим покликання відповідача [PERSON] на ту обставину, що [PERSON] та [PERSON] отримували свідоцтва про своє народження в яких є відмітка, що останні були учасниками приватизації. Оскільки, з оглянутого в судовому засіданні свідоцтва про народження [NUMBER] від 25.12. 1981 року жодним чином не вбачається ні наявність у [PERSON] права на приватизацію, ні її участі у приватизації. Судові витати підлягають розподілу у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з урахуванням того, факту що права позивача та третьої особи із самостійними вимогами порушені лише відповідачем [PERSON]. На підставі наведеного та

Outcome: approved