Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

11.05.2013 року позивач звернулась до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просила зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні належною позивачу земельною ділянкою [NUMBER] у садовому товаристві «Колос» в м. Чернігові та зобов'язати відповідача протягом трьох місяців демонтувати за свій рахунок встановлений бетонний паркан, перенести за свій рахунок раніше встановлений гараж на відстань 1 м. від межі суміжних земельних ділянок [NUMBER] та [NUMBER] від точки «Г» до точки «А» углиб земельної ділянки [NUMBER]. 29.08.2013 року [PERSON] в судовому засіданні подала заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої просила зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні земельною ділянкою без визначення конкретних часових термінів. 12.03.2014 року в судовому засіданні позивач подала заяву про уточнення позовних вимог, в якій зазначено, що вона відмовляється від вимоги зобов'язати [PERSON] протягом трьох місяців демонтувати за свій рахунок встановлений бетонний паркан. Оскільки відмова від позової вимоги не суперечить закону і не порушує ні чиїх прав, свобод та інтересів, суд, на підставі ст.ст. 174 та 205 ЦПК України, прийняв відмову від позову в зазначеній вище частині, та ухвалою від 17.03.2014 року закрив в цій частині провадження по справі. У судовому засіданні позивач та її представник підтримали уточнені позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, погодився зробити водовідведення на гаражі, що розташований на його земельній ділянці, таким чином щоб опади не потрапляли на земельну ділянку позивача. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, роз'яснення судового експерта Пінчук Н.О., дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є власником земельної ділянки [NUMBER] у садівничому товаристві «Колос» у м. Чернігові (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 209018 від 28.01.2009 року), а відповідачу на праві власності належить земельна ділянка [NUMBER] в цьомуж товаристві, яка межує з ділянкою позивача (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 408167 від 20.02.2012 року). Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 10.10.2012 року на земельній ділянці відповідача розташований садовий будинок, «А-1», загальною площею 78,6 кв.м., та гараж, «Б-1», загальною площею 22,7 кв.м., які належать [PERSON] на праві приватної власності. Ухвалою Деснянського районного суду від 29.08.2013 року було призначено судову будівельно-технічну експертизу для визначення чи порушені норми ДБН при будівництві гаража та паркану, які розташовані на земельній ділянці [PERSON], і яким чином ці порушення створюють перешкоди для [PERSON] у користуванні нею своєю земельною ділянкою, та для визначення варіантів їх усунення. Висновком від 29.11.2013 року № С-305 будівельно-технічної експертизи, складеним експертом Чернігівської регіанальної торгово-промислової палати [PERSON] встановлено, що гараж «Б-1» споруджений вдовж межі між суміжними земельними ділянками [NUMBER] та [NUMBER] в садовому товаристві «Колос» без відступу 1 м. від сусідньої межі, що являється порушенням п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Гараж «Б-1» обладнаний системою водовідведення атмосферних опадів з даху, але з однієї сторони схилу даху атмосферні опади потрапляють на земельну ділянку [NUMBER], що належить [PERSON], а з другої сторони схилу даху, де горизонтальна труба не обладнана вертикальним стоком, атмосферні опади попадають на сусідню земельну ділянку [NUMBER], яка належить [PERSON], що є порушенням п. 3.25 ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». Для усунення вищевказаних перешкод в користуванні земельною ділянкою [NUMBER] в садовому товаристві «Колос» судовий експерт пропонує привести будівлю гаража «Б-1» на земельній ділянці [NUMBER] до вимог будівельних норм, а саме належним чином виконати водовідведення. Відповідно до довідки голови садівничого товариства «Колос» № 7 від 25.07.2013 року, на час отримання земельної ділянки [NUMBER], на ній вже були наявні будинок та гараж. На даний час межі гаражу не змінені, але побудований новий (вищий) дах. Крім того, із виписки з протоколу № 6 засідання правління СТ «Колос» від 20.08.2013 року вбачається, що сарай на ділянці [PERSON] був побудований у 1996 році попередніми власниками на відстані 1 м. від межі ділянки [NUMBER]. Але [PERSON], скориставшись довірою сусідів, при приватизації своєї ділянки, приписав цей шматок землі в свій акт приватизації, що призвело до переміщення межі до сараю на ділянці [NUMBER] і викликало конфлікт, що є предметом даного спору. За таких обставин, не можна зробити висновок, що перешкоди у користуванні земельною ділянкою [PERSON] створені саме внаслідок дій [PERSON] Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа мас право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 1 Першого протоколу до Європейської Конвенції з прав людини та основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своєю власністю на власний розсуд. Стаття 321 ЦК України передбачає, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до вимог ст. 386 ЦК України визначено, що власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою до вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Нормами ч. 2 ст. 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення буд-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Позивач наполягає на здійсненні перебудови гаража [PERSON] для переміщення його на відстань 1 м. від межі земельної ділянки [NUMBER]. Фактично така перебудова призведе до знесення вказаного об'єкта. Проте, суд вважає, що позивачем недоведено, що знесення будівлі є єдиним можливим способом поновлення її прав. Виходячи з положень ч. 7 ст. 376 ЦК України для необхідності знесення нерухомого майна за рішенням суду за рахунок особи, яка здійснила (здійснює) будівництво повинно передувати: 1) встановлення факту істотного відхилення від проекту, що суперечить суспільним інтересам або порушує права інших осіб, істотного порушення будівельних норм і правил; 2) рішення суду про зобов'язання особи, що здійснила самочинне будівництво, провести перебудову цих будівель і споруд або встановлення факту неможливості проведення такої перебудови чи відмови особи, що здійснила самочинне будівництво провести перебудову. Оцінивши наявні у справі докази на підставі свого внутрішнього переконання та за критеріями їх належності, допустимості і достовірності, давши належну оцінку поясненням сторін, суд приходить до висновку що позов підлягає частковому задоволенню. Суд не вважає істотними порушення ДБН при будівництві гаража на земельній ділянці [NUMBER] у садівничому товаристві «Колос» в м. Чернігові, враховуючи, що порушенням у користуванні земельною ділянкою [PERSON] є лише стікання атмосферних опадів на її ділянку з даху гаража, що належить відповідачу, суд приходить до висновку про необхідність відновлення прав позивача у спосіб, запропонований судовим експертом при складанні експертного висновку по справі, а саме шляхом зобов'язання відповідача виконання протягом місяця водовідведення з будівлі гаража «Б-1» на земельній ділянці [NUMBER], яка належить йому на праві приватної власності, внаслідок якого всі опади з з цього гаража повинні стікати на його земельну ділянку. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача мають бути стягнуті понесені останньою судові витрати. Згідно із ст. 79 ЦПК України до судових витрат по даній справі, які мають бути відшкодовані позивачу, належать: судовий збір в сумі 114,70 грн. (квитанція № 47/86 від 18.04.2013 року), витрати на проведення експертизи в сумі 1248 грн. (квитанція до прибуткового касового ордеру № 307 від 11.10.2013 року), а всього на загальну суму - 1362,70 грн.

Outcome: partial