Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-22 00:00:00

11.10.2017 р. [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 3 вересня 2005 року у відділі ЗАГСу Бориславського міськвиконкому позивач зареєстувала шлюб з відповідачем [PERSON] Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - 17.06.2007 р. н. та син [PERSON] - 05.02.2010 р. н. В даний час діти ще неповнолітні. Разом сторони проживають 12 років, але сімя від самого початку ішла до розпаду. Між сторонами ніколи не було взаєморозуміння, та поваги від відповідача. Причиною розлучення стало те, що відповідач від самого початку спільного життя безвідповідально ставився до сімейного життя і сімейних обовязків. Весь час обманював, зловживав алкоголем, в стані спяніння ображав позивачку, обзивав при дітях нецензурними словами, чіплявся дітей. Сімю не забезпечує. Дітьми як не займався так і не займається, не цікавиться їхніми бажаннями. Весь час живе своїми інтересами і тільки в своє задоволення. Така поведінка відповідача призвела до того, що позивачка не хоче і надальше жити з такою людиною і травмувати дітей скандалами, а тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з клопотанням слухати справу у її відсутність, після розірвання шлюбу просить залишити за нею шлюбне прізвище «Монастирська». Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог\~ст. 280 ЦПК України\~суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача та ухвалити у справі заочне рішення, проти чого не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. 01.09.2005 р. відділом РАЦС Бориславського міського управління юстиції між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 154, свідоцтво про шлюб серія I-СГ № 008284. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу «Монастирська». У шлюбі в сторін народилися двоє дітей- Монастирська [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія І СГ № 105602 від 26.06.2007 року та [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серія І СГ № 196474 від 18.02.2010 року Майнового спору та інших не заявлено. Судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що кожен з подружжя має протилежні погляди на сім'ю, шлюб та життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених Кодексу. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved