Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

10.11.2021 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до відповідача, яким просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу) з врахуванням індексації, але не менше Ѕ прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 15.11.2021 року та на весь час навчання, але не більше як до 23 років. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначила, що 14 листопада 2021 року їх спільному з відповідачем сину виповнюється 18 років. З 01.09.2019 року син навчається на 3 курсі денної форми навчання Морського фахового коледжу Херсонської державної морської академії. На даний час позивач не працює, сина утримує сама. У зв`язку з тим, що витрати на утримання дитини значно зросли, вимушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 18.11.2021 справу прийнято до розгляду та призначено до судового засідання за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в призначене судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, якою просив проводити розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заявлених позовних вимог в частині стягнення аліментів не заперечував. В частині стягнення судових витрат просив їх зменшити до 200,00 грн. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони з 06.06.2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 14.04.2011 року (Свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] ). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] (Свідоцтво про народження серії [NUMBER] ). Згідно Довідки Морського фахового коледжу Херсонської державної морської академії від 01.09.2021 року, за вих. №180, [PERSON] у 2019 році вступив до Морського фахового коледжу Херсонської державної морської академії і зараз навчається на 3 курсі денного відділення. Дата завершення навчання у навчальному закладі 30.06.2023 року. Заочним рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2019 року по справі №487/3234/19 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 щомісячно, з послідуючою індексацію відповідно до закону, починаючи з 25.04.2019 і до повноліття дитини. Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.06.2020 року по справі №487/1350/20 змінено розмір аліментів, що стягуються з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , визначений за заочним рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 05.09.2019 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення\~двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із п. 20 Постанови Пленуму Верховного\~Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року: обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягненням дочкою, сином віку який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчатися; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Таким чином враховуючи, що [PERSON] навчається, в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на його утримання. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 908,00 грн., відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України. Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов наступного. Згідно Договору № 130 про надання юридичних послуг від 28.09.2021 року адвокат Білов І.В. надавав правову допомогу [PERSON] . Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера № 85 від 28.09.2021 року позивач сплатила на користь адвоката 5000,00 грн. ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява №19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Великої Палати Верховного суду від 19.02.2020 року справа №755/9215/15-ц. Витрати на професійну правничу допомогу по справі були розподілені у відповідності до документально підтверджених доказів поданих представником позивача на час ухвалення судового рішення. Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу на загальну суму 5000,00 грн. суд вважає, що у разі стягнення таких витрат відбудеться порушення права власності відповідача. Оскільки якщо суд при вирішенні питання про розподіл судових витрат на правничу допомогу не достатньо розгляне особливості справи та не встановить баланс між інтересами сторін, внаслідок цього змусить відповідача нести надмірний індивідуальних тягар. В такому випадку відбудеться порушення Статті 1 Протоколу №1 (захист власності) Європейської Конвенції з прав людини. Оцінивши надані суду докази представником позивача про витрати на професійну правничу допомогу, враховуючи, особливості справи та її складність, не прийняття участі в судовому засіданні представником позивача, суд дійшов висновку, що такий розмір витрат є неспівмірним із складністю справи та необґрунтованим, а тому їх розмір необхідно зменшити до 1000,00 грн.

Outcome: partial