Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

12.10.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про розірвання договору про надання правової допомоги, стягнення заборгованості за договором, інфляційних виплат та 3% річних. Свій позов позивач обґрунтувала тим, що 01.04.2017 року між нею та відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги №01\\04\\17 (надалі за текстом Договір). Згідно положень даного Договору клієнт (відповідач) доручає, а адвокат (позивач) приймає на себе зобов'язання надавати за дорученням клієнта (відповідача) правову допомогу в обсязі і на умовах, передбачених даним Договором. В свою чергу відповідач зобов'язувався оплачувати правову допомогу у відповідності до умов цього Договору. У зв'язку із порушеннями зобов'язань за даним договором та з урахуванням фактично виплачених коштів за надання правової допомоги відповідач на момент звернення до суду має заборгованість перед позивачем в розмірі 75 197,30 грн., із яких: 72 103,96 грн. - основний борг, 1 232,96 грн. - сума на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, 1 155,62 грн. - 3% річних, 704,76 грн. додаткових витрат пов'язаних із направленням поштової кореспонденції. Оскільки відповідач не виконує належним чином своїх зобов'язань за Договором, позивач просила стягнути з ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» зазначену заборгованість. 18.10.2018 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження по даній справі. Позивача у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник ДП «Миколаївський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до судового засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з'явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 01.04.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання правової допомоги №01\\04\\17. Згідно з п. п. 1 даного Договору клієнт (відповідач) доручає, а адвокат (позивач) приймає на себе зобов'язання надавати за дорученням клієнта (відповідача) правову допомогу в обсязі і на умовах, передбачених даним Договором. Відповідно до п. п. 3.1.4. Договору відповідач зобов'язується оплачувати правову допомогу у відповідності до умов розділу 4 цього Договору. Згідно п. п. 4.1 правову допомогу, що надається адвокатом клієнт оплачує в гривнях, шляхом щомісячного переказу суми в розмірі 15 000,00 грн. без ПДВ. Згідно п. п. 4.2 оплата за даним договором здійснюється до 5 числа кожного місяця, до кінця дії цього Договору. Додатковою угодою до договору від 01.04.2017 року №01\\04\\17 від 28 січня 2017 року було внесено зміни до п. п. 4.1. Договору та викладено його в наступній редакції: правову допомогу, що надається адвокатом клієнт оплачує в гривнях, шляхом щомісячного переказу суми в розмірі 19 000,00 грн. без ПДВ починаючи із 01 січня 2018 року. Також вказаною угодою було внесено зміни до п. п. 7.1 Договору викладено його в наступній редакції: даний Договір укладений на строк з 01.04.2017 року по 01.01.2019 року. Згідно п. п. 7.2. Договору Кожна із сторін має право відмовитись від попередивши про це іншу сторону за п'ять днів до моменту припинення даного Договору. В період часу із 01 квітня 2017 року по 28 вересня 2018 року позивачем належним чином виконувалися умови Договору, що підтверджується Актами виконаних робіт і тим, що відповідачем сплачувалися кошти за виконану роботу. Заборгованість з оплати гонорару адвоката у відповідача виникла з квітня місяця 2018 року, що підтверджується актами прийняття виконаних робіт за період квітень - вересень 2018 року. Як вбачається із матеріалів справи, відповідачем істотні умови Договору щодо оплати гонорару адвокату за надану правову допомогу виконувалися неналежно. Оплата за надану правову допомогу проводилася із затримкою, а починаючи із 02.11.2017 року взагалі проводилася не в повному обсязі. За такого, за період із 01.04.2017 року по 31.12.2017 року відповідачем повинно бую бути сплачено наступну суму гонорару адвокату за надану правову допомогу: 12075,00 грн. (гонорар з урахуванням ПДВ) X 9 місяців =108 675,00 грн. За період з 01.01.2018 року по 30 вересня 2018 року відповідачем повинно було бути сплачено наступну суму гонорару адвокату за надану правову допомогу: 15 295,00 грн. (гонорар з урахуванням ПДВ) X 9 місяців = 137 655,00 грн. Тобто за період 2017-2018 року відповідачем на користь позивача за надану правову допомогу повинно було бути виплачено загальну суму в розмірі 246 330,00 грн. Натомість, враховуючи відомості про зарахування коштів по банківським випискам, відповідачем на користь позивача сплачено загальну суму в розмірі: 12 075,00+24 150,00+36 225,00+10 000,00+10 000,00+5 000,00+16 225,00+19 000,00+11 590,00+11 590,00+10 000,00+10 000,52+10 000,52=174 226,04 грн. Заборгованість за надану правову допомогу на час звернення з позовом до суду становить: 246 330,00 грн. - 174 226,04 грн. = 72 103,96 грн. Крім цього, під час надання правової допомоги позивачем було понесено додаткові витрати пов'язані із направленням поштової кореспонденції на загальну суму 704,76 грн., що підтверджується копіями чеків Укрпошти про направлення кореспонденції. У зв'язку грубим порушення відповідачем зобов'язань, прийнятих на себе згідно з Договору, що виразилося у фактичній несплаті гонорару в повному обсязі позивачем прийнято рішення про необхідність розірвання Договору від 01.04.2017 року та Додаткової угоди до Договору від 28.12.2018 року. Відповідно до ст. 654 Цивільного кодексу України - розірвання Договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що розривається. Так, 02.10.2018 року за п'ять днів до моменту припинення спірного Договору позивачем направлено відповідачу угоду про розірвання договору про надання правової допомоги №01\\04\\17 від 01.04.2017 року, додаткової угоди до договору від 01.04.2017 року №01\\04\\17 від 28 грудня 2017 року від 02.10.2018 року, що також підтверджується копією вказаної угоди та штампом Відповідача про отримання вхідної кореспонденції. Дана угода зареєстрована в журналі вхідної кореспонденції за №2298 від 02.10.2018 року. Вказаною угодою Відповідачеві запропоновано протягом п'яти днів з дня підписання угоди здійснити остаточний розрахунок із позивачем. Станом на момент подачі позову відповідачем угоду не підписано, розрахунок не проведено. Вказані обставини свідчать про небажання відповідача виконувати умови Договору про правову допомогу від 01.04.2017 року щодо оплати гонорару в повному обсязі 05.10.2018 року на адресу відповідача позивачем згідно вимог Договору повідомлення про намір розірвання Договору про надання правової допомоги від 01 04 2017 року у зв'язку із невиконанням відповідачем істотних умов договору. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. В силу ст. 652 ЦК України, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли не передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Частиною 2 ст. 652 ЦК України передбачено, що в разі недосягнення сторонами згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний за наявності одночасно таких умов: 1) в момент укладання договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане; 2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися; 3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладанні договору; 4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до п. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором, або законом. З урахуванням викладеного позивачем розраховано суму інфляційних втрат та трьох відсотків річних, де сума інфляційних збитків за невиплату коштів за Договором становить 1 232,96 гривень, а сума 3% річних складає - 1 155,62 грн. Таким чином, на підставі викладеного, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню та стягненню з відповідача заборгованості за неналежне виконання договору про надання правової допомоги, у загальній сумі 75 197,30 грн., із яких: 72 103,96 грн. - основний борг, 1 232,96 грн. - сума на яку збільшився основний борг, з урахуванням індексу інфляції, 1 155,62 грн. - 3% річних, 704,76 грн. додаткових витрат пов'язаних із направленням поштової кореспонденції. Також, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача понесені останнім судові витрати в розмірі 1 456,78 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved