Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

10.11.2020 року позивачем подано до суду відповідну позовну заяву, просили суд звільнити з-під арешту чотирьохкімнатну квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , що накладений відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції у Харківській області, а саме постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 329-13/10, виданий 02.12.2010 року, зареєстрованою 02.12.2010 року 11:17:45 за №36632023 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. В обґрунтування позову зазначили, що за умовами укладеного кредитного договору 19.04.2007 року між відповідачем та АКІБ «УкрСиббанк» відповідачу було надано кредит в сумі 148650 доларів США. В забезпечення зобов`язань 19.04.2007 року був укладений договір іпотеки, що був посвідчений приватним нотаріусом ХМНО, зареєстрований в реєстрі. Предметом іпотечного договору виступила квартира за адресою [ADDRESS] . За договорами про відступлення прав вимоги за кредитним договором та договором іпотеки 14.01.2020 року право вимоги набуло ПАТ «Дельта Банк», подальшому ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Вважали, що як іпотеко держатель, враховуючи час укладання договору іпотеки 19.04.2007 року, та вжиття заборони виконавчою службою 02.12.2010 року, мають пріоритетне право на задоволення вимог забезпечених іпотекою. Вважали, що існуючою забороною на відчуження порушуються їх права, як іпотеко держателя, перешкоджають реалізації їх права розпорядитись своїм майном. Зазначали, що 25.05.2020 року у зв`язку з невиконанням [PERSON] умов кредитного договору, відповідно до ст.37 Закону України «Про іпотеку» ними було звернуто стягнення на предмет іпотеки, шляхом набуття права власності та зареєстровано право власності на відповідну квартиру за товариством. Представником позивача подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, в порядку спрощеного провадження, підтримання вимог позову та не заперечення проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся, 13.01.2021 року подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти розгляду справи в заочному, спрощеному порядку не заперечував, просив повідомити про результати розгляду справи, надіславши копію прийнятого рішення. Представник 3-ї особи в судове засідання також не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином неодноразово, ухвала суду в частині витребування доказів не була виконана. Враховуючи наявність поданих заяв представником позивача, відповідачем, належне повідомлення 3-ї особи, суд вважає за можливе провести розгляд справи, за відсутності сторін, за наявними матеріалами справи. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до Договору про надання кредиту № 11143118000 від 19.04.2007 року, що був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , останнім отримано кредит в іноземній валюті в сумі 148650 доларів США, із строком дії договору до 19.04.2018 року. В забезпечення виконання зобов`язання за вказаним договором приймається застава нерухомості, - квартира, що складається з чотирьохкімнатної квартири, загальною площею 101,6 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] , застава нерухомості, - двокімнатна квартира, загальною площею 46,1 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] , та порука [PERSON] , [PERSON] .. 19.04.2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , укладено договір Іпотеки, в забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором № 11143118000 від 19.04.2007 року, що був укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] .. Предметом іпотеки визначено квартиру, що складається з чотирьох кімнат, загальною площею 101,6 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] . Договір Іпотеки засвідчений приватним нотаріусом ХМНО Грішаковою О.В., зареєстрований в реєстрі за №2685, а також вчинено заборону на відчуження за №2686. За договором про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 14.01.2020 року ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» право вимоги за кредитним договором 11143118000 від 19.04.2007 року, з відповідними договорами поруки та іпотеки. За даними Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, за позивачем 22.05.2020 року зареєстровано право власності на квартиру, загальною площею 101,6 кв.м., що розташована за адресою [ADDRESS] . З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, договір купівлі-продажу прав вимоги між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк», був укладений 08.12.2011 року, реєстраційний номер 2949. На момент видачі довідки іпотеко держатель ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». За даними реєстрації обтяжень наявні два записи про обтяження: 1) 19.04.2007 року на підставі договору іпотеки від 19.4.2007 року №2685, номер обтяження 36631996; 2) 02.12.2010 року, відповідно до постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 329-13/10, виданий 02.12.2010 року, видавник Орджонікідзевський ВДВС Харківського МУЮ, номер запису обтяження 36632023. У ч. 1 ст. 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а в ч. 2 цієї ж статті визначено способи здійснення захисту цивільних справ та інтересів судом. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Відповідно до вимог Закону України «Про іпотеку», а саме частини 6, 7 статті 3 - у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки. Пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Відповідно до частини 1, 3 ст. 24 - відступлення прав за іпотечним договором здійснюється без необхідності отримання згоди іпотекодавця, якщо інше не встановлено іпотечним договором, і за умови, що одночасно здійснюється відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Якщо не буде доведено інше, відступлення прав за іпотечним договором свідчить про відступлення права вимоги за основним зобов`язанням. Правочин про відступлення прав за іпотечним договором підлягає нотаріальному посвідченню. Відомості про таке відступлення підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. Відповідно до частини 1, 4 статті 33 - у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Частини 1, 2 статті 35 - у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положення частини першої цієї статті не є перешкодою для реалізації права іпотекодержателя звернутись у будь-який час за захистом своїх порушених прав до суду у встановленому законом порядку. Частини 1, 2 статті 36 - сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Частини 1-3 статті 37 - іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя чи іпотечний договір, який містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, є документами, що підтверджують перехід права власності на предмет іпотеки до іпотекодержателя та є підставою для внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. А відповідно до вимог пункту 6 частини 1 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», підставою для відмови в державній реєстрації прав є наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Згідно із ч.2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За змістом ст. 60 Закону, до суду з позовом про зняття арешту з майна може звернутись не сторона виконавчого провадження, а інша особа, яка є власником, чи претендує на таке майно. Оскільки відповідно до ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи наведене, оскільки наявність обтяження від 02.12.2010 року, вчиненого Орджонікідзевським відділом державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції, перешкоджає реалізації прав іпотектодержателю, іпотечне обтяження було вжито раніше, суд вважає, що вимоги позову підлягають задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved