Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

1. 19 вересня 2019 року позивач звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення безпідставно отриманих коштів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.04.2014 на перехресті вул. Запорізьке шосе і вул. Високовольтної в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «Fiat» (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням відповідача, і марки «BMW» (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням позивача. Постановою суду позивача було визнано винним у пригоді. 27.04.2014 відповідач зателефонував позивачеві і повідомив про те, що його страховик відмовляється від покриття фактичних витрат на ремонт автомобіля. 28.05.2014 позивач передав відповідачеві 3 700,00 грн. Згодом позивач на вимогу відповідача додатково передав йому 2 600,00 грн. 2017 року позивач дізнався про те, що страховик насправді відшкодував відповідачеві усю суму його витрат, пов`язаних з ремонтом пошкодженого автомобіля. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача безпідставно сплачених коштів у сумі 6 300,00 грн. (а.с.а.с. 2 - 4). 2. 22 жовтня 2019 року ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 15). 3. 18 грудня 2019 року суд постановив ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 4. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. 5. Судом було встановлено, що 24.04.2014 на перехресті вул. Запорізьке шосе і вул. Високовольтної в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «Fiat» (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням відповідача, і марки «BMW» (реєстраційний номер - [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] (позивач після зміни прізвища) (а.с. 6). 6. 28 квітня 2014 позивач на вимогу відповідача сплатив йому компенсацію матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 3 700,00 грн.(а.с. 7). 7. 20 травня 2014 позивач додатково сплатив відповідачеві компенсацію матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у сумі 2 600,00 грн.(а.с. 8). 8. 21 травня 2014 року постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська позивача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП). Постанову було ухвалено за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 24.04.2014 (а.с. 9). 9. 19 лютого 2018 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №199/2561/16 за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» до [PERSON] було ухвалене рішення про стягнення з останнього на користь страховика страхового відшкодування в сумі 12 574,77 грн. (а.с.а.с. 10, 11). 10. Вказаним рішенням, яке набрало законної сили, зокрема, було встановлено, що: - вартість матеріального збитку, заподіяного [PERSON] , у дорожньо-транспортній пригоді 24.04.2014, згідно з висновком експерта склала 67 155,68 грн.; - страховик повністю покрив [PERSON] його витрати з ремонту автомобіля, перерахувавши 30.04.2014 та 16.05.2014 кошти в сумі 62 074,77 грн. сервісному підприємству. 11. Відповідно до частин 1, 2 статті 1212 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. 12. Судом встановлено, що після сплати страховиком компенсації витрат відповідача з ремонту автомобіля останній не повернув позивачеві одержані від нього грошові кошти в сумі 6 300,00 грн. 13. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. 14. При цьому суд зважає й на те, що вичерпний перелік підстав для звільнення особи від обов`язку повернути безпідставне набуте майно визначено статтею 1215 ЦК. 15. Згідно з пунктом 1 статті 1215 ЦК не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. 16. Відтак юридично значущим чинником для застосування положень приведеної норми є насамперед відсутність рахункової помилки з боку платника і недобросовісності з боку набувача. 17. Між тим, судом було встановлено, що відповідач не повідомив позивача про повне покриття його витрат страховиком, що свідчить про його недобросовісність, у розумінні статті 1215 ЦК. 18. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача також підлягає стягненню компенсація судових витрат позивача в сумі 768,40 грн. (а.с. 1). 19.

Outcome: approved