Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-16 00:00:00

\~ \~ \~ \~11 вересня 2020 року акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. \~ \~ \~ \~Позов мотивований тим, що [PERSON] 05 липня 2007 року підписав заяву, чим підтвердив згоду на те, що ця заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами» складає між ним та акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - Банк) договір про надання банківських послуг (далі - Договір). Заявою відповідача підтверджено, що він проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБанк», які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі. \~ \~ \~ \~За умовами Договору Банк надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами в межах встановленого кредитного ліміту, а відповідач своє зобов`язання щодо повернення витраченої частини кредитного ліміту щомісячними платежами не виконав. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, позивач просить стягнути з відповідача виниклу у зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором заборгованість, яка складає станом на 13 серпня 2020 року 16\~041,37 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі. Відповідач [PERSON] фактично ухвалу про відкриття спрощеного провадження з копією позовної заяви та доданими до неї документами не отримав, проте за змістом ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу, оскільки надсилались за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням розглянути справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив, письмових заяв від відповідача не надходило. На підставі ч. 4 ст.\~223, ч. 1 ст.\~280 ЦПК України\~суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 05 липня 2007 року відповідачем [PERSON] підписана заява, у якій він просив відкрити рахунок та надати кредитну картку «Універсальна» з кредитним лімітом у 3\~500 грн. зі строком дії на три роки з базовою процентною ставкою 3 відсотки на місяць з розрахунку 360 днів у році (а.с.15). Підписанням вказаної заяви [PERSON] погодився з тим, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою та тарифами становлять між ним та Банком договір про надання банківських послуг. Відповідно до довідки, наданої позивачем (а.с.14), [PERSON] отримав кредитну картку, та згідно з випискою за Договором № б/н користувався нею: використовував кредитні кошти та поповнював картку (а.с.35-45). Встановлено, що відповідач\~ користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором, що підтверджує факт укладення кредитного договору. Згідно з розрахунком, наданим позивачем, заборгованість [PERSON] за Договором станом на 13 серпня 2020 року складає 16\~041,37 грн., з яких: 12\~560, 47 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 3\~480,90 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач не надав суду доказів, які спростовували б розрахунок заборгованості перед АТ КБ\~«Приватбанк». Відповідно до частин 1, 2\~ст. 207 ЦК України\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей\~626,\~628 ЦК України\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою\~статті 638 ЦК України\~встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За змістом\~ст. 634 цього Кодексу\~договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1\~ст. 1048 ЦК України). Частиною 2\~ст. 1054 ЦК України\~встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно\~зі ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. У\~ст. 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Разом з тим, згідно з ч. 1\~ст. 1048 ЦК України\~позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. На підставі викладеного, суд доходить висновку, що позовні вимоги АТ КБ «Приватбанк»\~є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сума сплаченого позивачем судового збору у розмірі 2\~102 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк». Враховуючи викладене,

Outcome: approved