Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-28 00:00:00

11.10.2021 позивачка [PERSON] через свого представника [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, який мотивує тим, що їй стало відомо про існування виконавчого провадження № 58065067. 01.04.2008 між нею та Відкритим акціонерним товариством комерційний банк «Надра», який був перейменований в Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра», був укладений договір іпотеки, в забезпечення кредитного договору № 168/П/31/2008/840 від 01.04.2008. Відповідно до умов Кредитного договору Банк надав Позичальнику кредит у сумі 45 720 доларів США на строк до 31.03.2028. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою А.М. 26.11.2013 вчинено виконавчий напис, реєстровий № 3263, яким звернуто стягнення на предмет іпотеки - кв. [ADDRESS] , що передано в іпотеку ВАТ КБ «Надра», згідно договору іпотеки від 01.04.2008, за реєстровим № 936. Позивач вважає, що здійснений виконавчий напис є незаконним та таким, що вчинений без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат». Крім того, 27.12.2018 укладено Договір про відступлення права за договором іпотеки між ПАТ КБ «Надра», [PERSON] та [PERSON] . Строк повернення кредиту в повному обсязі ще не настав. Доказів направлення вимоги про дострокове повернення кредиту та письмової вимоги про усунення порушення, передбаченої ст. 35 Закону України «Про іпотеку», надано не було. Нотаріус при вчиненні спірного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У відповідності до абз. 6 п. 283 Наказу МЮУ «Про затвердження інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 03.03.2004 за №ХХ/5, виконавчий напис на іпотечному договорі вчиняється у зв`язку з простроченням виплат обов`язкових платежів у разі закінчення строку основного зобов`язання та іпотечного договору. Таким чином, приватний нотаріус, з підстав передбачених ст. 49 Закону України «Про нотаріат» зобов`язаний був відмовити у здійсненні такої нотаріальної дії як вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет іпотеки, проте вчинив таку нотаріальну дію, чим порушив вимоги Закону. Тому позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кобелєвою Аллою Михайлівною 26.11.2013, зареєстрований в реєстрі за № 3263, яким з позивача звернуто стягнуто на квартиру [ADDRESS] . Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.10.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. 26.11.2021 відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому посилається на те, що позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів про виконання кредитного зобов`язання у повному обсязі, таким чином вважає, що відсутні підстави для задоволення позову, а тому просить відмовити у задоволенні позову. В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в позовній заяві представника позивача просить справу розглядати без участі позивача та його представника. В судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином, причини неявки суду не відомі, заяв чи клопотань про розгляд справи в його відсутність, чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило. В судове засідання треті особи, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, свого права на участь у судовому засіданні не використали, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими такі обставини та відповідні їм правовідносини. При вивчені письмових матеріалів справи судом встановлено, що 01.04.2008 між ВАТ комерційний банк «Надра» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 168/П/31/2008/840. Згідно п.1.1 вказаного Договору Банк надає Позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти у сумі 45720, 00 ( сорок п`ять сімсот двадцять доларів США 00 центів) в порядку і на умовах, визначених цим Договором за програмою 30/100. В рахунок забезпечення зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ комерційний банк «Надра» та [PERSON] 01.04.2008 було укладено договір іпотеки, який посвідчено приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київського області і зареєстрований за №937, за умовами якого передано в іпотеку квартиру за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 62, 1 кв.м, житловою 44, 4 кв.м, про що відомості внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки, що підтверджується відповідним витягом від 27.12.2018 за індексним номером витягу 151384329. Згідно Договору купівлі-продажу від 01.04.2008 [PERSON] придбала квартиру, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 62, 1 кв.м, житловою 44, 4 кв.м та відомості про право приватної власності внесено 21.04.2008 за реєстраційним номером 19783162 Комунальним підприємством КОР «Фастівське міжміське бюро технічної інвентаризації», що підтверджується витягом серії ССІ № 048355. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області від 14.01.2019 відкрито виконавче провадження №58065067 з примусового виконання виконавчого напису № 3263, виданого 26.11.2013 КМНО Кобелєва А.М. про звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Надра» на об`єкт предмета іпотеки - квартири [ADDRESS] , що передано в іпотеку Відкритому акціонерному товариству комерційний банк «Надра», правонаступником якого є: публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» на підставі Договору іпотеки, посвідченого Чернишовою О.А., приватним нотаріусом Фастівського міського нотаріального округу Київської області 01 квітня 2008 року, за реєстровим № 936, в якості забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № 168/П/31/2008/840 від 01 квітня 2008 року, (а також усіх додаткових угод, що укладені в межах кредитного договору). 27.12.2018 між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та [PERSON] був укладений Договір про відступлення прав за договором іпотеки, укладеним між Первісним іпотеко держателем та [PERSON] , з огляду на п.1.1 якого, в порядку та на умовах, визначених цим договором, Первісний Іпотекодержатель відступає (передає), а Новий Іпотекодержатель набуває (приймає) належні Первісному Іпотекодержателю права за Іпотечним договором ( надалі - «Відступлені права»), включаючи, але не обмежуючись, у разі невиконання Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, право задовольнити свої вимоги за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором. Сторони домовились, що зміна Іпотекодержателя у зобов`язаннях, що виникли на підставі Іпотечного договору вважається такою що відбулась, а права за Іпотечним договором вважаються відступленими Новому Іпотекодержателю з моменту підписання та нотаріального посвідчення цього Договору. З моменту набуття чинності цим Договором до Нового Іпотекодержателя переходять усі права і зобов`язання Первісного Іпотекодержателя у зобов`язаннях, що виникли на підставі Іпотечного договору, в обсязі та на умовах, що існують на момент набрання чинності цим Договором. Відповідно до п.2 Предметом іпотеки за Договором іпотеки є нерухоме майно, а саме: квартира трикімнатна, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , загальною площею - 62, 1 кв.м, житловою площею - 44, 4 кв.м. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3). За приписами частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Положеннями статті 37 Закону України «Про іпотеку» визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно з пунктом 5.1 договору іпотеки іпотекодержательмає право звернути стягнення на Предмет іпотеки у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язання в цілому або в тій чи іншій його частини, а також у випадку порушення Іпотекодавцем будь-яких зобов`язань за цим Договором або будь-яких гарантій та запевнень, наданих Іпотекодержателю за цим договором. Однак, Первісний Іпотекодержатель (ПВТ «КБ «Надра» 07.12.2018, підписавши Договір про відступлення прав за договором іпотеки, передав усі права щодо предмету іпотеки ( квартири [ADDRESS] ) Новому Іпотекодержателю - [PERSON] . Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку»). Отже, Законом України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Відповідно до п. 2 Переліку документів для одержання виконавчого напису, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для одержання виконавчого напису за кредитним договором додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. П. 3.5 Глави 16 Порядку визначено, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. 1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу. Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З наданої суду позовної заяви вбачається, що нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис без належного підтвердження безспірності вимоги кредитора. За таких обставин, між сторонами існував та існує невирішений спір щодо наявної заборгованості. Зазначене спростовує безспірність заборгованості боржника (правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі № 6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі № 6-141цс14). З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на звернення стягнення на нерухоме майно. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5, 6 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Outcome: approved