Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-09 00:00:00

11.06.2019 позивач звернувся до Вінницького районного суду із даним позовом, який обгрунтовано тим, що 02.09.2014 до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації звернулася громадянка [PERSON] , за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, оскільки, вона не отримувала аліменти від батька своєї дитини [PERSON] згідно рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 22.06.2007 року. Вказує, що на підставі поданих документів, [PERSON] призначено тимчасову допомогу на шість місяців, у період з 01.09.2014 по 28.02.2015. Зазначає, що для призначення тимчасової допомоги [PERSON] повторно подала до управління заяви про призначення тимчасової державної допомоги та довідки, видані ВДВС Вінницького РУЮ у Вінницькій області про неотримання аліментів від батька дітей [PERSON] , на підставі яких їй призначалась зазначена допомога. За період з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2015 року перебування [PERSON] в управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на обліку, як одержувача тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, - отримала зазначену допомогу на загальну суму 6 375 гривень 60 копійок. Просить суд стягнути з відповідача на користь позивача грошові кошти в сумі 6 375 гривень 60 копійок, як такі, що виплачені з Державного бюджету України у вигляді тимчасової державної допомоги . В судове засідання представник позивача Сучкова В.С. не з`явилася,через канцелярівю суду надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] двічі в судове засідання не з`явився, по невідомим суду причинам, про час, дату та місце проведення судових засідань повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, в порядку ч.10 ст.187 ЦПК, оскільки отримана судом інформація не дала можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв`язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Суд, вважає за можливе розглянути справу у відсутності нез`явившихся осіб та постановити процесуальне рішення на підставі наданих позивачем письмових доказів у справі. Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши надані докази позивачем в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Судом установлено, що відповідач [PERSON] являється батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини ,а матерю дитини є громадянка [PERSON] (а.с.6). Довідками відділу ДВС Вінницького РУЮ про нарахування та сплату аліментів підтверджується, що [PERSON] не отримувала аліменти від відповідача [PERSON] (а. с. 8,10,12), а тому на підставі поданої нею заяви до Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації [PERSON] призначено соціальну допомогу (а.с.7,9,11). Також судом установлено , що [PERSON] отримала в Управлінні праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації тимчасову допомогу на дитину, батько якої ухиляється від сплати аліментів, на загальну суму 6 375,60 гривень за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року, що підтверджується довідкою про отримання [PERSON] тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, виданою 04.06.2019 року (а.с.13). Застосовуючи норми матеріального та процесуального права, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст.81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права має право на їх відшкодування. У відповідності до ч. 10 ст. 181 СК України суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до пункту 2 Порядку тимчасова допомога призначається у разі, коли рішення суду про стягнення аліментів з одного з батьків не виконується або місце проживання (перебування) одного з батьків не встановлено. Згідно п.6 Порядку для призначення тимчасової допомоги одержувач залежно від підстав, на яких призначається тимчасова допомога, подає до органу праці та соціального захисту населення за місцем проживання (перебування) довідку державної виконавчої служби, що підтверджує факт несплати аліментів одним з батьків протягом шести місяців, що передують місяцю звернення. Відповідно до пункту 7 Порядку, тимчасова допомога призначається на кожні шість місяців починаючи з місяця, в якому подано усі необхідні документи. Згідно пункту 12 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою КМУ від 22.02.2006 року № 189, якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв`язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Судом встановлено, що Вінницьким районним судом Вінницької області 27.07.2007 видано виконавчий лист № 2-766/2007 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини - сина [PERSON] , [INFO] у розмірі ј всіх видів його заробітку ( доходу), щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08.05.2007 року і до повноліття дитини. У зв`язку з несплатою відповідачем аліментів на утримання дитини, на підставі заяв [PERSON] була призначена тимчасова державна допомога на дитину,батько якої ухиляється від сплати аліментів. У зв`язку з чим, [PERSON] отримано державну допомогу у загальному розмірі 6 375,60 гривень за період з вересня 2014 року по грудень 2015 року. Суд вважає, що відповідач, як боржник за судовим рішенням про стягнення аліментів, зобов`язаний повно і своєчасно сплачувати аліменти на утримання дитини, та у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження» мав повідомляти державного виконавця про здійснені перекази та міг перевірити правильність розрахунку заборгованості зі сплати аліментів в будь-який час і в разі незгоди з ним, оскаржити в установленому законом порядку. Рішення про призначення тимчасової допомоги отримувачу аліментів були прийняті на підставі довідок про неотримання аліментів від відповідача, виданих ВДВС, надання яких є обов`язковим відповідно до вимог п. 6 Порядку. Таким чином, відповідач відповідно до положення Постанови КМУ від 22.02.2006 року №189 (п. 10), ч.10 ст.181 СК України зобов`язаний відшкодувати державі кошти витрачені на виплату тимчасової державної допомоги на дитину. Тому вимога позивача про стягнення з відповідача [PERSON] коштів як таких, що виплачені з державного бюджету у вигляді тимчасової державної допомоги, підлягає задоволенню. Враховуючи повне задоволення позовних вимог позивача та ту обставину, що, відповідно до ухвали суду від 10.07.2019 судом відстрочено сплату судового збору у даній справі до ухвалення рішення, тому в порядку ст.141 ЦПК, суд вважає за необхідне судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921 гривень стягнути з відповідача в дохід держави. В зв`язку з зазначеними обставинами, суд вважає за необхідне заяву позивача від 10.09.2019 про звільнення позивача від сплати судового збору - не розглядати. Крім цього, суд вважає за необхідне роз`яснити учасникам справи положення ч.ч.4,5 ст. 268 ЦПК України, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved