Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-30 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом, який в ході розгляду справи уточнив, про встановлення факту постійного проживання позивача разом зі спадкодавцем [PERSON], померлим [INFO] року, на час відкриття спадщини за адресою: [ADDRESS] та факт прийняття спадщини, визнання за ним права власності на житловий будинок [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька, [PERSON], померлого [INFO] року. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Оскільки, позивач проживав разом на день смерті зі спадкодавцем він не відмовлявся від спадщини, вважав, що прийняв спадщину, і не звертався окремо із заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Нотаріально спадкові права не має можливості оформити, так як пропустив строк на подання заяви про прийняття спадщини після смерті батька і не був зареєстрований разом з ним на день смерті, про що отримав роз'яснення нотаріуса. Жінка покійного батька - відповідач [PERSON] не претендує на спадщину, фактично відмовилась від неї на користь позивача. Факти викладені у позові підтверджуються доданими письмовими доказами, а також показами свідків. Так як, спадкові права на нерухоме майно позивач не має можливості оформити, тому змушений звернутися до суду з цим позовом. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 09 листопада 2017 року провадження по справі відкрито, призначено судове засідання на 20 грудня 2017 року о 10 год. 00 хв. Представником позивача - [PERSON] 15 травня 2018 року подавалось клопотання про забезпечення доказів шляхом витребування з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області відомостей щодо звернення із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], що проживавза адресою: [ADDRESS] а також про складання [PERSON] заповітів та на чиюсь користь. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 15 травня 2018 року клопотання про забезпечення доказів задоволено, витребувано з Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області (м. Харків, вул. Євгена Котляра, 4), відомості стосовно щодо звернення із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], що проживавза адресою: [ADDRESS] а також про складання [PERSON] заповітів та на чиюсь користь. Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 червня 2018 року клопотання про забезпечення доказів задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаража\~Н.П.відомості стосовно щодо звернення із заявами про прийняття спадщини або відмову від спадщини після смерті [PERSON], померлого [INFO], що проживавза адресою: [ADDRESS] а також про складання [PERSON] заповітів та на чиюсь користь. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, позивач надав заяву, гідно якої позовні вимоги підтримав, просив суд її задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причину неявки суду не повідомила, про час, дату та місце слухання справи повідомлялася належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги визнає, тож справа розглядається за її відсутності. Третя особа Височанська селищна рада Харківського району Харківської області направила до суду лист про слухання справи за їхньої відсутності, при вирішенні справи поклалися на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус Харківського районного нотаріального округу Гаража Наталія Петрівна надала заяву про розгляд справи за її відсутністю і надіслала до суду відповідь про те, що після смерті [PERSON], померлого [INFO] із заявою про прийняття спадщини звернувся його син [PERSON], яка зареєстрована в реєстрі спадкових справ 15 березня 2018 року за № 42, заповітів за життя [PERSON] не складав, інших заяв про прийняття спадщини не надходило. Суд, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Батьками позивача зареєстровані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією Свідоцтва про народження [NUMBER]. [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER], актовий запис про смерть № 176 від [INFO] Повідомленням приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаража Н.П. від 19 вересня 2017 року № 1006/01-16 роз'яснено позивачу. Що у зв'язка із пропущенням строку на подання заяви про прийняття спадщини, відкрити спадкову справу неможливо, запропоновано звернутися до суду. Постановою приватного нотаріуса Харківського районного нотаріального округу Гаража Н.П. від 15 березня 2018 року позивачу відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька у зв'язку з тим, що на день смерті він не був зареєстрований за місцем проживання померлого [INFO] [PERSON], заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк не подав до нотаріальної контори, отже вважається таким, що не прийняв спадщину. На підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 липня 1990 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, реєстровий № 2-1849, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], на житловий будинок 26.03.1990р. було виготовлено технічний паспорт. Відповіддю КП «Харківське районне бюро технічної інвентаризації» від 19 березня 2018 року № 2 на адвокатський запит повідомлено, що житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS], зареєстрований за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 12 липня 1990 року державним нотаріусом Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області, реєстровий № 2-1849, загальною площею 146,80кв.м., житловою площею 66,80кв.м., допоміжною площею 48,20кв.м., площею літніх приміщень 31,80кв.м., яка була збільшена за рахунок уточнення підрахунку площ, на земельній ділянці розташовані також господарські будівлі і споруди, а саме: сарай літ. «Б», гараж літ. «Л», вольєр літ. «М», навіс літ. «Н», альтанка літ. «О», огорожа № 3 - № 5, водопровід літ. «К», колодязь літ. «К1», вигрібна яма літ. «К2», самочинних побудов не виявлено. 12 березня 2018 року за замовленням позивача виготовлено технічний паспорт. Згідно даних будинкової книги та паспорту позивач був зареєстрований разом з померлим батьком у житловому будинку [ADDRESS] з моменту народження і до 01 жовтня 2003 року. З відповіді Першої державної нотаріальної контори Харківського району Харківської області від 19 червня 2018 року № 1921/01-16 вбачається, що після померлого [INFO] року [PERSON], із заявами про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину ніхто із спадкоємців не звертався, заповіти не посвідчувались, спадкова справа відкрита приватним нотаріусом Гаража Н.П., свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Мати позивача - відповідач [PERSON] не оформила своїх спадкових прав, спір щодо майнових прав між ними відсутній. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт спільного проживання позивача разом з батьком до дня його смерті у житловому будинку [ADDRESS]. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечується рівні умови здійснення своїх прав. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За ст. 328, ст. 373 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до вимог ст. 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ст. 3, ст. 4, ст. 19, ст. 26, ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» обов'язковійдержавній реєстрації прав підлягає право власності на нерухоме майно, що знаходиться на території України. Записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав. До документів, що підтверджують виникнення, перехід та припинення права власності на нерухоме майно, віднесено також рішення суду. У відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадку входять всі права та обов'язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини. Згідно ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадок виникає в день відкриття спадку відповідно до вимог ст. 1223 ЦК України. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст. ст. 1268-1270, 1272ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу- 6 місяців з моменту відкриття спадщини, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно ст. ст. 11, 12, 15, 20 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно ст. ст. 76-77, 80-81, 83 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо до сто вірності цих обставин або добровільності їх визнання. Враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що позивач постійно проживав зі спадкодавцем до дня смерті, між іншими спадкоємцями відсутній спір щодо прийняття спадщини позивачем, суд вважає, що [PERSON] може вважатися таким, що прийняв спадщину та набув право власності на спірний житловий будинок з надвірними будівлями [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті батька. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України та залишає за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved