Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

12.09.2017 року позивач звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу вказуючи на те, що 05.11.2011 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. Спільних дітей подружжя не має. Спільне життя з відповідачем не склалося в звязку з непорозумінням та відмінністю поглядів на подружнє життя, тому починаючи з 2016 року сторони проживають за різними адресами і фактично припинили подружні стосунки, спільне господарство не ведуть. Вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки сімя розпалася остаточно. На даний час позивач проживає з іншою жінкою, яка вагітна від нього та має намір створити з нею сімю. Посилаючись на викладені вище обставини просив шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся повісткою, яка направлялась рекомендованим листом із зворотнім повідомленням. Лист повернувся до суду із відміткою «за закінченням терміну зберігання». Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. \~ Суд ухвалив справу розглядати в заочному режимі без участі відповідача, який належним чином повідомлявся про час і місце судового засідання повісткою, котра направлялася рекомендованим листом, конверт разом з повідомленням про отримання поштового відправлення повернутий поштовим відділенням з відміткою, за закінченням строку зберігання, в судове засідання відповідач не зявився. Відповідно до вимог ч.5 ст.74 ЦПК України судова повістка надсилається фізичним особам за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку. Уразі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Згідно вимог ч.1 ст.77 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про зміну свого місця проживання під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання судова повістка надсилається на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд приходе такого висновку. [PERSON] та [PERSON], 05.11.2011 року зареєстрували шлюб про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис за №539 від 05.11.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії 1-ЖС №100625 від 05.11.2011 року (а.с.5). Від шлюбу подружжя спільних дітей не має.\~Письмові доводи позивача, що видно з тексту позовної заяви, вказують на те, що у звязку з непорозумінням та відмінністю поглядів на подружнє життя, сторони з 2016 року остаточно припинили шлюбні відносини та проживають окремо. Позивач на даний час проживає з іншої жінкою. Тому наполягання позивача на розірванні шлюбу базується на неможливості подальшого спільного життя і збереження сімї. Відповідачка не бажає подати спільну заяву та розірвати шлюб у порядку визначеному ст.106 СК України. За таких обставин, у суду складається достатня переконаність у наявності стійкого волевиявлення подружжя, спрямованого на припинення сімейних стосунків, збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що згідно до ст.112 СК України є підставою для задоволення позову про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями ст. 88 ЦПК України, згідно якої стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, стягненню з відповідачки на користь позивача також підлягає сплачений ним при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 640 гривень.

Outcome: approved