Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-05 00:00:00

11 вересня року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про дострокове розірвання договору № 1/10/12m/0223 строкового банківського вкладу (депозиту) Пенсійно-Призовий (національна валюта України - гривня) від 10 березня 2015 року та повернення грошових коштів у сумі 110003,00 гривень. Позивач [PERSON]М, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на задоволенні позову і не заперечував проти ухвалення рішення судом заочно. Представник відповідача [PERSON] акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал», який був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи шляхом виклику в судове направленням судових повісток, про що свідчать розписки, у судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив і не надав заяви про відкладення справи або про розгляд справи у його відсутності. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про дострокове розірвання договору та повернення грошових коштів обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 березня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» укладено Договір № 1/10/12m/0223 строкового банківського вкладу (депозиту) Пенсійно-Призовий (національна валюта України - гривня). Відповідно до п. 1.1 вказаного [PERSON] приймає від Вкладника грошові кошти у розмірі 110003,00 гривень на строк 12 місяців + 1 день з 10.03.2015 року по 11.03.2016 року (включно), та зобовязується повернути вклад Вкладнику та виплачувати проценти за вкладом на умовах та в порядку, встановлених цим договором. Згідно п. 1.1.2 [PERSON] за [PERSON] нараховує Вкладнику проценти на суму вкладу в розмірі 24,00 % річних в порядку, визначеному розділом 2 даного [PERSON]. Згідно зі статтею 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України,\~якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтею 1058 ЦК України\~встановлено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунку (глава 72 ЦК), якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу. Відповідно до п. 1.4 [PERSON] Вкладник має право до закінчення строку, визначеному у п. 1.1 цього [PERSON], зняти суму вкладу в повному обсязі шляхом надання письмової заяви до Банку не пізніше ніж за десять операційних днів до моменту такого зняття вкладу. При затребуванні Вкладником суми вкладу в повному обсязі до закінчення строку, визначеного п. 1.1 цього [PERSON], Вкладник отримує проценти за фактичний час перебування грошових коштів на вкладному рахунку у розмірі, який передбачений для вкладів на вимогу, затверджених Комітетом по управлінню активами та пасивами. При цьому, вклад відповідно до діючого законодавства України обліковується Банком на відповідному рахунку для вкладників на вимогу. Згідно п. 3.1.2 [PERSON] Вкладник має право достроково припинити дію цього [PERSON] та отримати суму вкладу, в порядку визначеному цим [PERSON]. При цьому [PERSON] сплачує Вкладнику проценти за фактичний час перебування грошових коштів на вкладному рахунку у розмірі, встановленому відповідно до приписів п. 1.4 цього [PERSON]. Як вбачається з позовною заяви, 04 серпня 2015 року, [PERSON] звертався до відповідача з вимогою про дострокове розірвання договору та повернення грошових коштів, що підтверджується копією цієї заяви, однак жодної письмової відповіді на це звернення позивач не отримав. Відповідно до ст. 1068 ЦК України банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунку або законом. Як встановлено частинами 1, 3\~ст. 1060 ЦК України, договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). [PERSON] може бути передбачено внесення грошової суми на інших умовах її повернення. За договором банківського строкового вкладу банк зобов'язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу. Відповідно до ч. 1\~ст. 1074 ЦК України\~обмеження прав клієнта щодо розпорядження грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаним злочинним шляхом, або фінансування тероризму, передбачених законом. З огляду на викладене, аналізуючи всі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» про дострокове розірвання договору та повернення грошових коштів є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до статей 79,84 ЦПК України до судових витрат відносяться судовий збір та витрати, повязаних з розглядом судової справи, зокрема, витрати на правову допомогу адвоката або іншого фахівця в галузі права. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, судові витрати, які були понесені позивачем і ці витрати документально підтверджені підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем надана квитанція № 26 від 04.08.2015 року видана адвокатом [PERSON] про те, що [PERSON] сплатив 500,00 гривень за консультацію та складання позовної заяви. Згідно до розяснень, викладених у пункті 47 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10, витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо повязаних із наданням правової допомоги у конкретній справі ( наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів ). З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про відшкодування йому відповідачем, понесених ним судових витрат у вигляді судового збору в сумі1103,00 гривень та витрат на правову допомогу у розмірі 500,00 гривень підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, ст.ст. 525, 530, 1058, 1060,1068, 1074 ЦК України,

Outcome: approved