Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-12 00:00:00

12.07.2017р. [PERSON] звернулася в Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська із заявою (заінтересована особа - Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області) про встановлення факту смерті особи у м. Донецьку. В обґрунтування своїх вимог, заявниця в заяві посилалася на те, що 25.06.2017р. у м. Донецьку помер її дідусь [PERSON] Заявниця отримала лікарське свідоцтво про смерть дідуся, на підставі якого в подальшому було видане свідоцтво про смерть «Куйбышевским отделом записи актов гражданского состояния г. Донецка Государственной [PERSON] Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» (назва установи мовою оригіналу). Звернувшись до Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС із заявою про державну реєстрацію смерті, заявниця отримала відмову, через те, що предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Просила встановити факт смерті [PERSON], який помер 25.06.2017р. у м. Донецьку. В наданій суду 12.07.2017р. заяві, заявниця вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами (а.с.№22). Представник заінтересованої особи Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області в судове засідання 13.07.2017р. не зявився, про дату та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є розписка представника відділу (а.с.№21). На даній розписці міститься прохання уповноваженої особи про розгляд справи за відсутності представника відділу. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутністю сторін та без фіксування процесу технічними засобами на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є онукою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці, яке видане 03.02.1996р. Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Костянтинівки (актовий запис № 66 від 03.02.1996р.), копією свідоцтва про народження матері заявниці [PERSON], яке видане відділом ЗАГС Костянтинівської міськради 20.07.1983р. (актовий запис № 117 від 09.02.1967р.) та копією свідоцтва про шлюб матері заявниці, яке видане 16.08.1995р. Відділом РАГС Костянтинівського міськвиконкому (актовий запис № 386 від 16.08.1995р.) ( а.с. № 8-10). Дідусь заявниці [PERSON], 30.10.1940р.народження, уродженець [INFO], отримав 01.04.1998р. у Костянтинівському МВ УМВС України в Донецькій області, паспорт серія ВВ № 330450 (а.с.№11). За життя, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [INFO] Вересня [ADDRESS], що підтверджується штампом про реєстрацію в паспорті (а.с.№11 зворотна сторона). Факт смерті дідуся заявниці [PERSON] підтверджується копією лікарського свідоцтва про смерть № 57 від 26.06.2017р., де зазначено, що він помер 25.06.2017р. у м.Донецьку ( а.с. № 13). Як вбачається з наданого заявницею свідоцтва про смерть, яке видане «Куйбышевским отделом записи актов гражданского состояния г. Донецка Государственной [PERSON] Министерства юстиции Донецкой Народной Республики» (назва мовою оригіналу), [PERSON], 30.10.1940р.народження, уродженець [INFO], помер 25.06.2017р. у м. Донецьку, про що зроблений актовий запис № 625 від 27.06.2017р. (а.с.№14). Звернувшись з даним свідоцтвом до Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Дніпропетровській області, заявниця отримала 12.07.2017р. за № 778/14.3-22 відмову у проведені державної реєстрації смерті з посиланням на те, що предявлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. № 17). Приймаючи до уваги вищевикладене, враховуючи що заявницею надані документи, які свідчать про те, що її дідусь [PERSON], 30.10.1940р. народження, уродженець [INFO], помер 25.06.2017р., проте реєстрація його смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану неможлива через обєктивні причини, суд вважає за можливе задовольнити вимоги заяви [PERSON] та встановити факт смерті [PERSON], 30.10.1940р.народження, уродженця [INFO], (паспорт серія ВВ № 330450, виданий 01.04.1998р. Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області), який помер 25.06.2017р. у м. Донецьку. Рішення відповідно до ч. 4 ст. 257-1 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Відповідно до розяснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: approved