Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

10.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Друга синельниківська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, про визнання права приватної власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, уточнивши свої вимоги, обґрунтовує їх тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на нерухоме майно: - житловий будинок, площею 56,10 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку, площею 0,2339 гектарів у межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1224881200:02:002:0065, Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №633954; - земельну ділянку, площею 5,980 гектарів у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224881200:01:002:0356, Державний акт на право приватної власності на землю Серії ДП Св №051229. Згідно ст. 1261 ЦК України, позивач є спадкоємцем першої черги в порядку спадкування за законом, так як його мати [PERSON] померла [INFO] , а єдиний рідний брат позивача - [PERSON] , помер [INFO] . Позивач [PERSON] , звернувшись до Другої Синельниківської державної нотаріальної контори із заявою щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, отримав відмову у зв`язку з тим, що подані ним документи суперечать ст. 1270 ЦК України, якою встановлено, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкодавця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Причиною пропуску позивачем [PERSON] строку для прийняття спадщини шляхом подання заяви до нотаріальної контори була спочатку смерть матері [PERSON] , [INFO] , потім смерть батька [PERSON] , [INFO] , а потім смерть рідного брата [PERSON] , [INFO] , та через відповідну череду поховання найрідніших для нього людей, він знаходився у вкрай тяжкому психологічному стані, а коли трохи оговтався, то відразу ж звернувся до нотаріуса, але отримав відмову. В зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить суд визнати поважною причину пропуску строку для прийняття спадщини, після смерті [INFO] [PERSON] , а також визнати за ним право приватної власності на: - житловий будинок, площею 56,10 кв.м, розташований за адресою: [ADDRESS] ,; - земельну ділянку, площею 0,2339 гектарів у межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташовану за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1224881200:02:002:0065), Державний акт на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №633954; - земельну ділянку, площею 5,980 гектарів у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, кадастровий номер 1224881200:01:002:0356, Державний акт на право приватної власності на землю Серії ДП Св №051229. До початку проведення судового засідання представником позивача [PERSON] , [PERSON] , надано суду заяву про підтримання уточнених позовних вимог та розгляд справи без його присутності. Представник відповідача Ріївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Третя особа, в особі завідувача Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж., до початку проведення судового засідання надано суду заяву про розгляд справи без участі державного нотаріуса. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданою 28 листопада 2018 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області підтверджується факт смерті [INFO] [PERSON] (а.с.6), якому належали: - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 04.01.2005 року Василівською сільською радою Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.9); - земельна ділянка, площею 0,2339 гектарів у межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] (кадастровий номер 1224881200:02:002:0065), на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку Серії ЯК №633954; - земельна ділянка, площею 5,980 гектарів у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, (кадастровий номер 1224881200:01:002:0356), на підставі Державного акта на право приватної власності на землю Серії ДП Св №051229. Довідкою, виданою 01.10.2019 року виконавчим комітетом Раївської сільської ради Дніпропетровської області, підтверджено, що [PERSON] , який помер [INFO] , був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] , та на день смерті був зареєстрованим та проживав один. Відповідно до ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Постановою державного нотаріуса Другої синельниківської державної нотаріальної контори Мельниковим О.Ж. від 04.10.2019 року спадкоємцю [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок, після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку із неприйняттям спадщини, в порядку ст. 1270 ЦК України (а.с. 14.). Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. З наданої суду копії спадкової справи №322/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] встановлено наявність заповіту від 25 жовтня 2017 року, посвідченого секретарем Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області Білою В.А., за яким спадкодавець [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , та земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку в розмірі 0,2339 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Матеріали справи також містять копію заповіту від 25 квітня 2013 року, посвідченого секретарем Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, за яким спадкодавець [PERSON] заповів [PERSON] , [INFO] , земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в розмірі 5,980 га, розташовану на землях Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1233 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Із заявою про прийняття спадщини після смерті [INFO] [PERSON] звернувся 04 жовтня 2019 року [PERSON] , інших заяв спадкова справа №322/2019 року, не містить. З огляду на викладене, судом встановлено, що на момент смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] , його дружина [PERSON] померла, а саме [INFO] (а.с.7), а інший спадкоємець, визначений спадкодавцем [PERSON] за заповітом - його син [PERSON] помер [INFO] , тобто після відкриття спадщини, і за життя із заявою про прийняття спадщини в порядку спадкування за заповітом після смерті батька, не звертався, та з ним на момент смерті не проживав. Тому, з огляду на викладене позивач [PERSON] має право на спадкування після смерті [INFO] батька [PERSON] : за заповітом від 25 жовтня 2013 року на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в розмірі 5,980 га, розташовану на землях Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, за заповітом від 25 жовтня 2017 року на Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.9) та Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,2339 гектарів у межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] за законом, як спадкоємець першої черги на: Ѕ частку житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (а.с.9) та Ѕ частку земельної ділянки, площею 0,2339 гектарів у межах згідно з планом для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, розташованої за адресою: [ADDRESS] , оскільки ця частина спадкової маси не була прийнята за життя спадкоємцем [PERSON] та в порядку спадкової трансмісії його спадкоємцями. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Суд враховуючи наявність вищевикладених обставин, вважає, що несвоєчасному зверненню позивача [PERSON] у шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини стали обставини, зумовлені смертю у досить короткий проміжок часу його матері, батька та рідного брата. Водночас суд зазначає про те, що шестимісячний строк подання позивачами заяви про прийняття спадщини після смерті батька сплив 27 травня 2019 року, а позов до суду пред`явлено 10.12.2019 року, тобто пропущений ним строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним. Незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог (ВС/КЦС № 681/203/17-ц від 17.10.2018). З метою недопущення порушення спадкових прав позивача [PERSON] та відповідно відновлення його законних прав, що відповідає принципу верховенству права, суд визнає пропущений строк для прийняття спадщини [PERSON] з поважних причин, однак його вимоги мають бути задоволені частково, тобто спадкування ним повинно бути здійснено не тільки за заповітом, а й за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто у даному випадку позивачу [PERSON] з 27.11.2018 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року зазначено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, а саме: 1) право власності на нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: partial