Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

12.06.2017 року позивач звернулась до Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. 20.12.2013 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб в період якого у них народилось двоє дітей: син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON], [INFO]. З квітня 2017 року внаслідок неприязних стосунків позивач фактично припинила шлюбні відносини, ведення з відповідачем спільного господарства та переїхала разом з дітьми до батьків. За час проживання окремо відповідач перестав надавати позивачу матеріальну допомогу, діти повністю перебували на утриманні позивача. Враховуючи викладене, позивач звернулась до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей: сина - [PERSON], [INFO] та доньки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи стягнення від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, але через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі. Крім того у заяві змінила позовні вимоги в частині розміру аліментів з стягнення 1/3 частини на кожну дитину на стягнення 1/3 частини від усіх видів доходів відповідача щомісяця на утримання двох дітей. Відповідач у судове засідання не з'явився, але через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. У звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.\~2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи і оцінив їх в сукупності, прийшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України, відповідно до ст. 60 ЦПК України. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. В судовому засіданні встановлено, що 20.12.2013 року між позивачем та відповідачем відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Орджонікідзевського міського управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб, про що в книзі реєстрації було складено відповідний актовий запис № 233, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія І-КИ № 268640. Від шлюбу позивач і відповідач мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КИ № 523000, та сина - [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія І-КИ № 467869. З квітня 2017 року внаслідок неприязних стосунків позивач фактично припинила шлюбні відносини, ведення з відповідачем спільного господарства та переїхала разом з дітьми до батьків за адресою [ADDRESS], що підтверджується актом перевірки паспортного обліку від 14.04.2017 року. За час проживання окремо відповідач перестав надавати позивачу матеріальну допомогу, діти повністю перебували на утриманні позивача. Згідно п.17 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Визначаючи розмір аліментів суд, відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України, суд враховує, матеріальне становище позивача на утриманні якої перебуває двоє неповнолітніх дітей, матеріальне становище відповідача, який є особою працездатного віку, з заробітку якого вже проводиться стягнення аліментів та який може надавати матеріальну допомогу, має задовільний стан здоровя (доказів протилежного відповідачем не надано), та вважає, що позовні вимоги, щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей обґрунтовані та такими, що підлягають задоволенню. Згідно положень ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Також, суд зазначає, що у разі зміни, в подальшому, матеріального або сімейного стану платника або одержувача аліментів, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них, сторони не позбавлені можливості звернутися до суду із позовом про зменшення або збільшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. У відповідності до ч. 3\~ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 640 грн. 00 коп..

Outcome: approved