Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-16 00:00:00

11.05.2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 25.05.2011 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 16340 грн. 23 коп., яку банк просить стягнути з позичальника разом із судовими витратами. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та зазначивши згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судова повістка, що була направлена на адресу відповідача з викликом в судове засідання на 02.06.2017 року, повернулася до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Судову повістку про виклик в судове засідання на 17.07.2017 року відповідач отримав, про що свідчить поштове повідомлення, яке є в матеріалах справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 25.05.2011 року шляхом підписання відповідачем анкети-заяви про приєднання до Умрв та Правил надання банківських послуг, між сторонами укладено кредитний договір. За умовами договору банк відкриває позичальнику - відповідачу картковий рахунок, надає платіжну картку, зараховує на відкритий рахунок грошові кошти та встановлює ліміт кредитної лінії в розмірі 300 грн. на умові сплати відсотків за користування кредитною лінією в розмірі 36% річних на залишок заборгованості та щомісячної комісії. Позичальник зобов'язався проводити погашення заборгованості за кредитом шляхом внесення коштів на карту або шляхом списання коштів з дебетової картки, а також сплачувати відсотки та оплачувати комісії щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає ізсуті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строку його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позивач вказує на те, що відповідачем умови договору не виконуються. Станом 31.03.2017 року заборгованість за кредитним договором складається з: - заборгованості за кредитом в розмірі 280 грн. 44 коп.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 11505 грн. 49 коп.; - заборгованості за пенею та комісіями в розмірі 3300 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов'язань, встановлених договором. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що при порушенні клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань більш ніж на 120 днів, клієнт зобов'язаний сплатити штраф в розмірі 500 грн. та пеню в розмірі 5% від суми заборгованості. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачу штрафних санкцій на загальну суму 1254 грн. 30 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов'язань за договором сталося не з його вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Під час звернення до суду позивачем було сплачено судовий збір в розмірі 1600 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 24.04.2017 року. Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, сплачений позивачем судовий збір підлягає стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved