Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-01 00:00:00

10 квітня 2014 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 2 948 323,11 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору №МL-015/022/2008 від 15.02.2008 року, укладеного між відповідачем та ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ПАТ «ОТП Банк», було надано відповідачу кредит в сумі 172 800,00 доларів США зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 4,49% річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній Валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору). Відповідач зобов'язався прийняти кошти, належним чином використати їх та повернути Банку зазначені кошти у строки передбачені п.2 частини №1 договору та сплатити відповідну плату за користування кредитними коштами і виконати всі інші зобов'язання, визначені договором. Як зазначає позивач, з його боку були виконані умови договору, однак відповідач належним чином не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, в зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, яка станом на 30.05.2014 року становить: залишок заборгованості за кредитом - 53 890,02 доларів США, що еквівалентно 634 047,99 грн., пеня за прострочення виконання зобов'язань за період з 30.05.2013 року по 30.05.2014 року в розмірі 2 314 275,12 грн. В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Направив до суду клопотання про відкладення слухання справи в зв'язку з тим, що йому потрібно приймати участь в засіданні Верховної Ради України 02.12.2014 року. Але так як відповідач не надав доказів на підтвердження того, що він дійсно обраний народним депутатом України (копія посвідчення не прикладена), суд прийшов до висновку, що причини неявки відповідача в судове засідання є неповажними. А тому у відповідності з вимогами ст.169 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність відповідача. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вивчивши матеріали справи, вислухавши представника позивача, оцінивши в сукупності надані в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що 15.02.2008 року між [PERSON] (далі - Позичальник) та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» був укладений кредитний договір №МL-015/022/2008. За даним договором Банк надав Позичальнику кредит у сумі 172 800,00 доларів США для придбання нерухомого майна зі сплатою фіксованої процентної ставки в розмірі 4,49% річних + FIDR (процентна ставка по строкових депозитах фізичних осіб у валюті тотожній Валюті кредиту, що розміщені в Банку на строк в 366 днів, з виплатою процентів після закінчення строку дії депозитного договору) строком до 15.02.2038 року (п.2 Базових умов кредитування). Позичальник зобов'язаний сплатити Банку проценти за користування Кредитом, в порядку і на умовах визначені в Кредитному договорі (п.3 частини №1 Договору та п.1.4 частини №2 Договору) Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились з його умовами. За Договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 27.06.2012 року до позивача перейшло право вимоги за кредитним договором № МL-015/022/2008 до відповідача в сумі 161 890,02 доларів США (тіло кредиту з нарахованими процентами). Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання зобов'язання. Відповідно до п.4.1.1 частини №2 Договору, за порушення прийнятих на себе зобов'язань стосовно повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами визначені цим Договором строки, Позичальник зобов'язаний сплатити Банку пеню в розмірі 1% (одного відсотка) від суми несвоєчасно виконаного зобов'язання за кожний день прострочки. Зазначена пеня сплачується додатково до прострочених сум, що підлягають сплаті згідно цього Договору. Пунктом 1.9.1 частини №2 Договору передбачено право Банку вимагати дострокового виконання боргових зобов'язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання Позичальником та/або Поручителем, та/або майновим поручителем своїх боргових та інших зобов'язань за цим договором. Відповідач, як вбачається з матеріалів справи, умови Кредитного договору не виконує належним чином внаслідок чого станом на 30.05.2014 року становить: залишок заборгованості за кредитом - 53 890,02 доларів США, що еквівалентно 634 047,99 грн. Отже, в судовому засіданні встановлено, що відповідач частково виконував свої зобов'язання та сплачував заборгованість, але не щомісячно та не в повному обсязі. З розрахунку заборгованості вбачається, що позивачем нарахована пеня за період з 30.05.2013 року по 30.05.2014 року в розмірі 2 314 275,12 грн. при загальній заборгованості за кредитом та відсотках - 53 890,02 доларів США, що еквівалентно 634 047,99 грн. Відповідно до ст.551 ЦК України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Застосовуючи ст. 551 ЦК України та зменшуючи розмір пені суд виходить з того, що пеня значно перевищує суму основного боргу, більш ніж в три рази, відповідач частково виконував свої зобов'язання за кредитом, а тому зменшує її розмір до розміру суми основного боргу, тобто до 634 047,99 грн. Постанова Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» в пункті 27 роз'яснює, що положення частини третьої статті 551 ЦК України про зменшення розміру неустойки може бути застосовано судом лише за заявою відповідача до відсотків, які нараховуються як неустойка, і не може бути застосовано до сум, які нараховуються згідно з частиною другою статті 625 ЦК, які мають іншу правову природу. При цьому проценти, які підлягають сплаті згідно з положеннями статей 1054, 1056-1 ЦК, у такому порядку не підлягають зменшенню через неспівмірність із розміром основного боргу, оскільки вони є платою за користування грошима і підлягають сплаті боржником за правилами основного грошового боргу. Проте суд вважає, що застосування ст.551 ЦК України до правовідносин, які виникли між сторонами є правомірним, оскільки Закон - це нормативно-правовий акт, який приймається в особливому порядку органом законодавчої влади, регулює найбільш важливі суспільні відносини, виражає волю й інтереси більшості населення, має вищу юридичну силу щодо інших нормативно-правових актів, є загальнообов'язковим для всього населення і держави та охороняється державною владою. Відповідач в судове засідання не з'явився, документів на спростування суми заборгованості суду не надав. А тому суд приходить до висновку про стягнення заборгованості з відповідача на користь позивача, що становить: залишок заборгованості за кредитом - 53 890,02 доларів США, що еквівалентно 634 047,99 грн., 634 047,99 грн. - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором. Крім того, на підставі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial