Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

11 грудня 2014 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом, відсотків за користування кредитом, комісії, пені та штрафу. Позивач обґрунтовував свої вимоги тим, що згідно договору №DOXRRC87120013 від 3 серпня 2008 року, укладеного між банком і [PERSON], остання отримала кредит в розмірі 754грн.97коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 3 серпня 2009 року. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконує, у зв'язку з чим станом на 13 листопада 2014 року, враховуючи, що за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 14 грудня 2011 року з відповідача вже стягувалась заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 806грн.20коп., за нею утворилася заборгованість за кредитом в сумі 685грн.96коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 37грн.24коп., за комісією в розмірі 83грн.00коп., пені за несвоєчасне виконання зобов'язання в розмірі 20916грн.60коп., штрафу (фіксована сума) в розмірі 500грн., штрафу (процентна складова) в розмірі 1045грн.83коп., а всього в розмірі 22462грн.43коп. У зв'язку з цим позивач просив стягнути з відповідача вказану заборгованість. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач [PERSON] на повторний виклик в судове засідання не явилась, хоча належним чином була повідомлена про розгляд справи судом і від якої не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Заслухавши представника позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити по наступним підставам. Судом встановлено, що 3 серпня 2008 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений договір №DOXRRC87120013, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 754грн.97коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 12% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 3 серпня 2009 року (а.с.6-9). Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору і вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться. Відповідно до частини 1статті 530 ЦК України зобов'язання підлягає виконанню в строк, встановлений у зобов'язанні. Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання не виконала, у зв'язку з чим станом на 13 листопада 2014 року за нею утворилася заборгованість за кредитом в сумі 685грн.96коп., відсоткам за користування кредитом в сумі 37грн.24коп., за комісією в розмірі 83грн.00коп., а всього в розмірі 806грн.20коп., що стверджується розрахунком позивача (а.с.8). У відповідності до умов кредитного договору відповідачу нарахована пеня за порушення ним зобов'язання по договору в розмірі 20916грн.60коп. Суд вважає, що у відповідності до вимог ч.3 ст.551 ЦК України вказаний розмір неустойки слід зменшити до 685грн.96коп., оскільки він значно перевищує розмір збитків. Таким чином, загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 1492грн.16коп. Враховуючи, що за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду від 14 грудня 2011 року з відповідача вже стягувалась заборгованість за цим кредитним договором в розмірі 1591грн.72коп.(а.с.4), яка перевищує встановлену судом заборгованість станом на 13 листопада 2014 року в розмірі 1492грн.16коп., остання стягненню не підлягає. Що стосується нарахованих позивачем у відповідності до п.5.3. Умов та правил надання банківських послуг штрафів, то у їх стягненні також слід відмовити, оскільки такі штрафи вже стягувались за вказаним вище рішенням суду, і повторне їх застосування за порушення того ж самого зобов'язання законом не передбачено.

Outcome: dismissed