Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-26 00:00:00

10 травня 2019 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до суду згідно якої [INFO] померла її матір [PERSON] , яка на момент смерті була зареєстрована та проживала разом з позивачем по [ADDRESS] . Позивач є такою, що у встановлений законодавством строк фактично прийняла спадщину, вступила в управління та володіння спадковим майном. В грудні 2018 року позивач звернулася за місцем смерті матері до державного нотаріуса щодо оформлення спадщини на належне їй спадкове майно до складу якого входить право на земельну частку (пай) розміром 3,17 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП ім. Пархоменка та розташована на території Волосовецької сільської ради і належала [PERSON] на підставі виданого 16 грудня 1996 року на її ім`я на підставі рішення Летичівської районної державної адміністрації від 12 грудня 1996 року №388 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0122357, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18 грудня 1996 року за №355. 17 грудня 2018 року нотаріальна контора повідомила позивача, що із поданих для оформлення спадщини документів необхідно підтвердити вірність документів, оскільки у свідоцтві про її народження ім`я матері дитини зазначено [PERSON] , а у свідоцтві про смерть померлої зазначено [PERSON] у зв`язку з чим неможливо встановити родинні відносини із спадкодавцем. Рекомендовано звернутись до суду. Позивач зазначає, що у свідоцтві про її народження від 25 березня 1976 року зазначено, що її матір`ю є [PERSON] . Відповідно до довідок Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області від 04 грудня 2018 року, від 28 лютого 2019 року позивач є дочкою померлої, на день її смерті вона була зареєстрована і проживала з нею за однією адресою. Встановлення юридичного факту родинних відносин між позивачем та померлою [PERSON] має значення для визнання позивача спадкоємцем після її смерті і надання позивачу права на спадкування за законом спадкового майна померлої, оскільки інші спадкоємці відсутні. У сертифікаті, який виданий матері позивача, помилково ім`я матері було записано як [PERSON] з виправленням на [PERSON] , що є неправильним і свідчить про описку (помилку) в написанні в сертифікаті імені власника права на земельну частку (пай). Те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) дійсно належить матері позивача підтверджується довідкою Меджибізької селищної ради від 29 серпня 2018 року згідно якої в с. Волосівці проживала лише [PERSON] , яка померла [INFO] , а інша особа на ім`я [PERSON] на території сільської ради не зареєстрована та не проживала. 26 лютого 2019 року Відділ у Летичівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області повідомив, що [PERSON] є у доданому до державного акта на право колективної власності на землю серії ХМ №05 від 05 вересня 1995 року списку - членів громадян КСП ім. Пархоменка с. Волосівці в якому допущена помилка в написанні імені матері позивача у виданому їй сертифікаті на право на земельну частку (пай) та інших документах, на підставі яких видавався сертифікат. Тобто, правовстановлюючі документи підтверджують, що [PERSON] набула право на земельну частку (пай). Допущена в сертифікаті на право на земельну частку (пай) описка (помилка) не може бути виправлена за заявою спадкоємця, оскільки з 01 січня 2013 року набули чинності Закон України «Про Державний земельний кадастр», Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», постанова Кабінету Міністрів України №1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру» від 17 жовтня 2012 року згідно яких змінено порядок реєстрації земельних ділянок, оформлення на них права власності та припинено виготовлення державних актів на право власності на землю. У зв`язку із зазначеним позивач не має можливості оформити спадщину після смерті матері і тому змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів і просить: встановити, що [PERSON] , [INFO] , є дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] сертифікату серії [NUMBER] на право на земельну частку (пай) розміром 3,17 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП ім. Пархоменка та розташована на території Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, виданого 16 грудня 1996 року на ім`я [PERSON] на підставі рішення Летичівської районної державної адміністрації від 12 грудня 1996 року №388 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18 грудня 1996 року за №355; визнати за [PERSON] , [INFO] , в порядку спадкування за законом після померлої [INFO] [PERSON] право на земельну частку (пай) розміром 3,17 в умовних кадастрових гектарах, що перебуває у колективній власності КСП ім. Пархоменка та розташована на території Волосовецької сільської ради Летичівського району Хмельницької області, яке належало спадкодавцю на підставі виданого 16 грудня 1996 року на її ім`я на підставі рішення Летичівської районної державної адміністрації від 12 грудня 1996 року №388 сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0122357, зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 18 грудня 1996 року за №355. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, її представник адвокат Довгаль П.С. подав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність без застосування звукозапису, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. В судове засідання представник відповідача - Меджибізької об`єднаної територіальної громади Летичівського району Хмельницької області не з`явився, згідно заяви від 22 квітня 2020 року за підписом секретаря Меджибізької селищної ради Летичівського району Хмельницької області Бацевич В.Б. просять справу розглядати у їх відсутність, не заперечують проти задоволення заявлених вимог. В судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області не з`явився, згідно заяви від 27 квітня 2020 року представника [PERSON] просять справу розглядати у їх відсутність, позовні вимоги визнають. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи розгляд справи проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року судам роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Судом не встановлено, що визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, зі змісту поданої представником відповідача суду заяви випливає повне та безумовне визнання позову. За вказаних обставин суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачем та задоволення позову і встановлення фактів, що мають юридичне значення, а також визнання за позивачем права на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті матері. Суд звертає увагу учасників судового процесу на те, що 02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України №540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено п. 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

Outcome: approved