Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

11 вересня 2015 року з вищевказаною позовною заявою до Миргородського міськрайонного суду звернулася [PERSON]. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є власницею житлового будинку №10А, що розташований за адресою: м. Миргород, пров. Сухий. У вказаному будинку крім позивача зареєстровані: її донька - [PERSON] та її онуки [PERSON] та [PERSON], також у будинку зареєстрований її колишній зять [PERSON], який не проживає в будинку з жовтня 2012 року, проте з реєстрації не знявся. [PERSON] просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням. В судовому засіданні представник [PERSON], який діє на підставі довіреності позовні вимоги підтримав повністю. Просив визнати відповідача такими що втратив право користування житловим приміщенням будинку №10А розташованому ща адресою: м. Миргород, пров. Сухий. [PERSON] в судове засідання не зявився,, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним, відповідно до вимог ч.5 ст. 74 ЦПК України. Представник управління Державної міграційної служби України в Полтавській області в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не висловив. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, заслухавши позивача та представника третьої особи по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути на підставі доказів, що містяться в справі. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №1045190 від 21.07.2003 року [PERSON] є власником будинку що розташований за адресою: м. Миргород, пров. Сухий, буд.10а (а.с.5) Відповідач, [PERSON] зареєстрований у вищевказаному житловому будинку позивача, що підтверджується адресною довідкою виданою Миргородським МВ УДМС у Полтавській області на запит суду (а.с.18). Рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 18 листопада 2014 року (а.с.14) було розірвано шлюб між донькою позивача [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до довідки виданої головою вуличного комітету [PERSON] (а.с.13) відповідач по справі за зареєстрованим місцем проживання не проживає тривалий час, зокрема з жовтня 2012 року. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Статтею 71 цього Кодексу визначені підстави збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами, проте зважаючи на встановлені судом обставини, а саме встановлено факт того, що [PERSON] у вищевказаному житловому будинку не проживає протягом значного проміжку часу, а тому підстав для збереження за ним житлового приміщення суд не вбачає. Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача ґрунтуються на законі, [PERSON] необхідно визнати таким, що втратив право на користування житловим будинком розташованим за адресою: Полтавська область, м. Миргородпров. Сухий, будинок 10а. Згідно ч. 1 ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України, стороні , на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує х другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому з відповідача необхідно солідарно стягнути на користь [PERSON] 487,20 грн. в якості відшкодування судового збору сплаченого нею при зверненні до суду.

Outcome: approved