overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

10 грудня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який було укладено 17 лютого 1990 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Нововолинського міського управління юстиції Волинської області, актовий запис №52. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 17 лютого 1990 року уклала шлюб з відповідачем [PERSON] шлюбі народилися дочка [PERSON] , яка на даний час є повнолітньою. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різницю в поглядах на сімейне життя, відсутність спільних інтересів, наявності протилежних понять у розумінні сім`ї та відносин між подружжям. На даний час вони не підтримують подружніх стосунків, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, кожен з них живе своїм життям. Фактично подружні стосунки між ними припинені, шлюб носить формальний характер і подальше перебування у ньому є недоцільним, а тому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем в судовому порядку. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, представник позивача [PERSON] подала до суду письмову заяву, в якій просила справу розглядати у її відсутності, позов підтримала, просила його задоволити, не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с.38). У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, на підтвердження чого до матеріалів справи долучено оголошення про виклик до суду, розміщений на офіційному сайті судової влади (а.с. 37). Відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З досліджених письмових доказів, а саме: копії свідоцтва про шлюб (а.с.5), копії паспорта [PERSON] (а.с.6-7), суд дійшов висновку, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім`ї суперечить інтересам позивача, сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, а тому суд позов задоволює і розриває шлюб між позивачем та відповідачем. Враховуючи ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] в користь позивача [PERSON] , сплачений останньою судовий збір у розмірі 704,80 грн., що підтверджений документально (а.с.1)

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-29 00:00:00

10 грудня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з нього на її користь аліментів на дитину [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що син [PERSON] проживає з нею і перебуває на її утриманні, відповідач проживає окремо. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою позивача, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у сторін є син [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]), який проживає з позивачем. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 191 СК України встановлює, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов повністю і визначити аліменти на дитину в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. При поданні позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

10 грудня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 27.05.1995 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність взаєморозуміння, позивачка просила суд шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення про виклик відповідача до суду на веб-сайт судової влади, про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позов до суду від нього не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, что сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27 травня 1995 року Зимнівською сільською радою Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 1 (свідоцтво про одруження [NUMBER]). Від шлюбу подружжя має двох повнолітніх дітей: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER]). Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію позивачки, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

10 грудня 2018 року [PERSON]\~ звернулася до суду із заявою,\~ в якій просила встановити факт, що вона постійно, на час відкриття спадщини, проживала зі своєю матірю [PERSON], яка померла 08.08.2016 року. В обґрунтування заяви зазначала, що вона зареєстрована в [INFO], а померла мати була зареєстрована за адресою [INFO], проте з 2015 року вона забрала матір до себе в с. Котюржинці по вулиці Польова, 38, оскільки остання була людиною похилого віку, хворіла та потребувала постійного догляду та допомоги, так проживала до смерті 08.08.2016 року, вели спільне господарство, були повязані спільним побутом, а коли мати померла, здійснила її поховання. Після смерті матері заявника [PERSON], 08.08.2016 року, відкрилась спадщина, проте заявник не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважала, що прийняла спадщину так як постійно проживала зі спадкодавцем на час її смерті. Вказала, що крім неї інших спадкоємців не має. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її представник вимоги заяви підтримали, просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд заяви у його відсутності, проти її задоволення не заперечував. Заслухавши пояснення заявника, представника заявника, свідків, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що 08 серпня 2016 року померла [PERSON], яка була рідною матірю для заявника, та після її смерті відкрилась спадщина, котру бажає отримати [PERSON] \~ \~ \~ \~Пояснення заявниці узгоджуються із письмовими доказами: свідоцтвом про смерть [PERSON] серії І-БВ №287362 від 11.08.2016 року (а.с. 3), довідкою старости Котюржинецького старостинського округу Полонської міської ради ОТГ №675 від 07.12.2018 року (а.с.4). Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Разом з тим, згідно ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили, що [PERSON], протягом року перед смертю, проживала постійно з [PERSON] у неї вдома по вулиці Польовій,38 в с. Котюржинці, яка доглянула її смерті та здійснила поховання зі свого будинку.\~ Згідно ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. \~\~\~\~\~ З огляду на встановлені обставини суд вважає, що докази, досліджені в суді, обєктивно підтверджують правдивість доводів заявниці.\~ Встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має для заявниці юридичне значення. \~\~\~ \~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

10 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свій позов мотивує тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 21 листопада 2004 року. Шлюб був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1414. В шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Вказує, що через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства подружні стосунки погіршилися. Шлюб на даний час існує формально. Переконана, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечитиме його інтересам, а тому просить шлюб з відповідачем розірвати. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказавши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач також подав заяву про розгляд справи у його відсутності, вказавши, що позовні вимоги визнає повністю. Розгляд справи здійснювався за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступних підстав. З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-ЕГ №079196 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 21 листопада 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис №1414 (а.с. 4). В шлюбі у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], що стверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с. 5,6). Судом встановлено, що сторони на даний час спільного господарства не ведуть, подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, останні дійшли спільної згоди щодо доцільності розірвання шлюбу. З врахуванням засад добровільності шлюбу, які установлені статтею 24 СК України, статтею 16 Загальної декларації прав людини та статтею 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, а, також, того, що позивач настоює на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо його розірвання, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

10 грудня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги [PERSON] зазначила, що з відповідачем зареєстрували шлюб 07 вересня 2003 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Вказувала, що подружнє життя не склалось, протягом 9 років в сім`ї виникали сварки, конфлікти та непорозуміння, як подружжя разом не проживають з листопада 2018 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не прибула, подала суду заяву про слухання справи у її відсутності в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд судом справи в підготовчому судовому засіданні без його участі, позовні вимоги визнав, проти розірвання шлюбу не заперечував. Ухвалою суду від 28 грудня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 3 ст.200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.3 ст.56 Сімейного кодексу України кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що між сторонами 07\~вересня 2003\~року зареєстровано\~шлюб міським\~відділом реєстрації\~актів громадянського\~стану управління\~юстиції Вінницької\~області,\~актовий запис\~№2011,\~від якого\~мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . Через непорозуміння та конфлікти, сторони припинили сімейні відносини і спільне проживання. Зазначені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожної сторони та їх дітей, тому, відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд знаходить підстави для розірвання між сторонами шлюбу. З відповідача підлягає стягненню, сплачений позивачем судовий збір, що підтверджено документально, згідно ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-18 00:00:00

\~ \~ \~ \~10 грудня 2018 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача\~ про\~ розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач зявився, в заяві,яку направив до суду вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що 11 червня 2016 року Малинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Під час шлюбу народилась дитина [PERSON] [INFO]. Однак сімейні відносини не склалися, фактичні шлюбні відносини на даний час повністю припинені. З жовтня 2018 року сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, а тому сімя розпалася остаточно. Таким чином шлюб носить виключно формальний характер. За таких обставин позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. \~ \~ \~ \~Отже рішення позивача щодо розірвання шлюбу є виваженим та остаточним. \~ \~ \~ \~Просить шлюб розірвати, дитину залишити проживати з матірю. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, в заяві, яку направила до суду, позов визнала повністю,просить розглянути справу без її участі. \~ \~ \~ \~ \~Суд,\~ дослідивши надані\~ докази в межах заявлених позовних вимог,\~ вважає,\~ що позов\~ підлягає\~ задоволенню з наступних підстав. \~\~ \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 110\~ Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. \~ \~ \~ \~ \~ \~Копією свідоцтва про одруження серії 1-ТП №135790, виданого 11 червня 2016 року підтверджується те, що сторони з 11 червня 2016 року\~ перебувають у шлюбі, про що у Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 59 (а.с.9). \~ \~ \~ \~У сторін є спільна дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії 1-ТП №277840 (а.с.11). \~ \~ \~ \~ \~Під час розгляду справи встановлено, що сторони перебувають в стійких неприязних стосунках\~ і майже не спілкуються, позивач до примирення не прагне, сторони\~ не ведуть спільне господарство, не мають спільного сімейного бюджету. \~ \~ \~ \~В ході судового розгляду справи, судом на клопотання відповідача надавався сторонам строк для примирення , однак позивач наполягає на розірванні шлюбу, а тому суд вважає,\~ що сімя розпалася остаточно. \~ \~\~ \~ \~ \~ \~Позивач просить не стягувати судові витрати з відповідача .\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-08 00:00:00

10 грудня 2018 року позивач звернувся до Малинського районного суду Житомирської області з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 22 червня 2011 року. В судове засідання представник позивача не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору [PERSON] отримала кредит в розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свої зобов'язання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобов'язання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконувала, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 10 жовтня 2018 року заборгованість перед банком становить 15013,93 грн. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена судом належним чином, будь - яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направила. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 22 червня 2011 року укладено кредитний договір, за яким АТ КБ «Приватбанк» зобов'язувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобов'язання за договором відповідач виконувала неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 10 жовтня 2018 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 15013,93 грн., а саме: заборгованість по тілу кредиту - 7443,98 грн., заборгованість за пенею - 6378,81 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 691,14 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 15013,93 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1762 гривень судового збору, пов'язаних із сплатою при поданні позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-06 00:00:00

10 грудня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 02.09.1978 року, від якого не мають дітей. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому законом порядку. Відповідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси вважається, що днем вручення судової повістки. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 02.09.1978 року. Від шлюбу не мають неповнолітніх дітей. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved