Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-15 00:00:00

12.09.2018 відкрито провадження в даній справі. Позивач свої вимоги мотивує тим, що їй на праві власності належить земельна ділянка на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області площею 2,8648 га у межах згідно з планом для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, Державний акт на право власності на земельну ділянку від 06.07.2004 серії [NUMBER] . Маючи намір здавати зазначену земельну ділянку в оренду, вона дізналася, що межі її земельних ділянок співпадають із межами земельних ділянок відповідача. При цьому державний акт позивача зареєстрований 06.07.2004 за № 156, а відповідач здійснила державну реєстрацію речового права 25.11.2016, у зв`язку з отриманням свідоцтва про право на спадщину за законом 25 листопада 2016 року на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради Охтирського районну: площею 1,9888 га - кадастровий номер [NUMBER] ; площею 0,6014га - кадастровий номер [NUMBER] ; площею 0,1802 га- кадастровий номер [NUMBER] . Зазначає, що отримання відповідачем вказаних свідоцтв створює для неї перепони в реалізації права на земельні ділянки, що і стало підставою для звернення до суду з позовом. В зв`язку з цим просить визнати недійсними: свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 листопада 2016 року на земельну ділянку площею 1,9888 га - кадастровий номер [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради Охтирського району, видане державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області Збаражскою Наталією Петрівною, зареєстроване в реєстрі за № 1-1261; свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 листопада 2016 року на земельну ділянку площею 0,6014га - кадастровий номер [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради Охтирського району, видане державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області Збаражскою Наталією Петрівною, зареєстроване в реєстрі за № 1-1257; свідоцтво про право на спадщину за законом від 25 листопада 2016 року на земельну ділянку площею 0,1802га - кадастровий номер [NUMBER] , для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради Охтирського району, видане державним нотаріусом Охтирської міської державної нотаріальної контори Сумської області Збаражскою Наталією Петрівною, зареєстроване в реєстрі за № 1-1265. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі та наполягав на його задоволенні. Позивач в судове засідання не з`явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазнаючи, що батько відповідача за життя правомірно отримав у власність земельні ділянки, які у належний спосіб оформив, відповідач є законним спадкоємцем після смерті батька [PERSON] , свідоцтва про право на спадщину отримала правомірно, права позивача жодним чином не порушувала, а тому відсутні підстави для задоволення заявлених вимог. Крім того, скасування свідоцтв про право на спадщину унеможливить подальше оформлення відповідачем права на земельні ділянки, які за життя правомірно належали її батькові. 09.10.2018 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого [PERSON] працював у сільськогосподарському підприємстві АПО ім. Петровського, яке було розташоване на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області. Розпорядженням голови Охтирської районної державної адміністрації № 708 від 19.17.2007 [PERSON] було передано у власність чотири земельні ділянки на території Пологівської сільської ради площею -1,9888 га, 0,6014 га, 0,1802 га та 0,0944 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, про що було видано чотири державні акти на вказані земельні ділянки, які мають кадастрові номери: [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] . [INFO] ї [PERSON] помер. Після смерті батька [PERSON] успадкувала зазначені земельні ділянки та отримала свідоцтва про право на спадщину від 25.11.2016. З 2015 року і до цього часу вона безперешкодно користується успадкованим майном. Будь яких претензій щодо користування цими земельними ділянками ні від кого не було ні до її батька, ні до неї. Позивачем не наведено доводів того, що вона, як спадкоємиця, не мала права успадкувати земельні ділянки після смерті батька. У зв`язку з чим просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі ( а.с.44-46). Від Головного управління Держгеокадастру в Сумській області надійшла заява про слухання справи у відсутності представника. Представник Охтирської районної державної адміністрації Сумської області в судовому засіданні у вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Допитана в судовому засідання свідок [PERSON] суду пояснила, що при проведенні розпаювання земель колгоспів було визначено склад комісії, складалися списки людей, які працювали в колгоспах, після чого відбувалося документальне закріплення власників земельних сертифікатів, складався план розпаювання, прийнято рішення про затвердження площі земельних ділянок та видавалися державні акти. [PERSON] був включений до первинного списку громадян-членів аграрно-пайового об`єднання ім. Петровського. До 2001 року реєстрація державних актів відбувалася в сільраді, в 2004 році такі повноваження виконували районні відділи земельних ресурсів. На замовлення [PERSON] розроблялася технічна документація, на її ім`я був виданий державний акт на спірну земельну ділянку. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, покази свідка, дослідив письмові докази, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм Цивільного кодексу України про спадкове право та Земельного кодексу України. Відповідно до додатка № 1 до державного акту колективної власності, [PERSON] та [PERSON] включені до списку громадян членів аграрно-пайового об`єднання імені Петровського Охтирського району. Відповідно до плану закріплення власників земельних сертифікатів по полях АПО імені Петровського, [PERSON] ввійшов до складу групи осіб, земельні паї яких розташовуються на полі № 9. Також до вказаної групи ввійшли, зокрема, [PERSON] , [PERSON] Відповідно до закріплення власників земельних сертифікатів по полях АПО імені Петровського, [PERSON] ввійшла до складу групи осіб, земельні паї яких розташовуються на полі № 8. Відповідно до експлікації земельних паїв по землевласниках та угіддях, земельна ділянка, виділена [PERSON] , зазначена під номером [NUMBER] , [ADDRESS] розташована на полі [ADDRESS] . Земельна ділянка, виділена [PERSON] , зазначена під номером 345 та розташована на цьому ж полі. [PERSON] відсутня у зазначеному списку. Відповідно до розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації № 270 від 06.05.2004, [PERSON] передано у власність земельні ділянки (паї) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва землі із земель бувшого АПО ім. Петровського на території Пологівської сільської ради загальною площею 2,8654 га сільгоспугідь, в тому числі ріллі - 2,5902 га, сіножаті 0,1802 га, пасовища 0,0944 га ( а.с.91). На підставі зазначеного розпорядження голови Охтирської районної державної адміністрації 06.07.2004 [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] , відповідно до якого остання є власником земельної ділянки площею 2,8648 га у межах згідно з планом, розташованої на території Пологівської сільської ради з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка складається із земельних ділянок площею: 0,0944 га, 0,1802 га, 1,9888 га та 0,6014 га, кадастрові номери [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ; [NUMBER] ( а.с.9). При цьому, земельна ділянка, відповідно до зазначеного державного акту, по межі від И до Й межує з землями [PERSON] Згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку 06.07.2004 проведена державна реєстрація земельної ділянки площею 1,9888 га кадастровий номер [NUMBER] , власником якої зазначена [PERSON] (а.с.87-89). Відповідно до сертифікату серії [NUMBER] від 24.12.1996 на право на земельну частку (пай) [PERSON] , на підставі рішення Охтирської районної державної адміністрації від 16.12.1996 № 504, належить право на земельну частку (пай) розміром 3,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності сільськогосподарського акціонерного товариства закритого типу ім. Петровського (а.с.96). Розпорядженням голови Охтирської районної державної адміністрації № 708 від 19.12.2007 земельну ділянку (пай) загальною площею 2,8648 га сільгоспугідь, в тому числі ріллі - 2,5901 га, сіножаті 0,1802 га, пасовища - 0,0944 га для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Пологівської сільської ради, із земель колишнього САТЗТ ім. Петровського передано у власність [PERSON] , на підставі його заяви про передачу у власність земельних ділянок (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право на земельні ділянки в розмірі земельних часток (паїв) на території Пологівської сільської ради (а.с.92-96) 16.12.2015 [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 16.12.2015 ( а.с.48). Відповідно до свідоцтв про право на спадщину за законом від 25.11.2016, [PERSON] успадкувала після смерті батька - [PERSON] земельні ділянки площею: 0,1802 га кадастровий номер [NUMBER] ; площею 0,0944 га кадастровий номер [NUMBER] ; площею 1,9888 га кадастровий номер [NUMBER] та площею 0,6014 га кадастровий номер [NUMBER] , що знаходяться на території Пологівської сільської ради Охтирського району Сумської області, надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належали померлому на підставі державних актів на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , серії [NUMBER] , виданих Охтирською районною державною адміністрацією 18.05.2009 та зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договір оренди землі 010961501363, 010961501362, 010961501361, 010961501364 ( а.с.50-53). 18.05.2009 проведена державна реєстрація земельних ділянок: [NUMBER] площа 0,0944 га, [NUMBER] площа 0,1802 га, [NUMBER] площа 0,6014 га, [NUMBER] площа 1,9888 га, власником яких згідно витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку є [PERSON] ( а.с.75-86). Згідно інформації, наданої 24.05.2018 відділом в Охтирському районі Держгеокадастру у Сумській області межі земельних ділянок, переданих у приватну власність [PERSON] відповідно до державного акту [NUMBER] зареєстрованого 06.07.2004 за № 156 кадастрові номери: [NUMBER] площа 1,9888 га, [NUMBER] площа 0,6014 га, [NUMBER] площа 0,1802 га, [NUMBER] площа 0,0944 га співпадають із межами земельних ділянок кадастрові номери: [NUMBER] площа 1,9888 га, [NUMBER] площа 0,6014 га, [NUMBER] площа 0,1802 га, [NUMBER] площа 0,0944 га, наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Пологівської сільської ради Охтирського району Кожушко І [PERSON] О. Дата державної реєстрації речового права останньої 25 листопада 2016 року (а.с.12). У своїх доводах позивач посилається на те, що свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] отримала 25.11.2016, тобто вже після того як 06.07.2004 за нею самою був зареєстрований державний акт на право власності на земельну ділянку, тому отримання відповідачкою свідоцтв про право на спадщину перешкоджає ефективній реалізації її права щодо своєї земельної ділянки. Вирішуючи спір в межах заявлених позивачкою вимог суд виходить з наступного. З огляду на норми ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 2 ст. 373 ЦК України право власності на землю гарантується Конституцією України. Право власності на землю (земельну ділянку) набувається і здійснюється відповідно до закону. Відповідно до ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; прийняття спадщини; виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю). Згідно ст. 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають право власності та право користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Частиною 5 цієї статті ЗК України передбачено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. Відповідно до положень ст. 125 ЗК України (в ред. станом на 06.07.2004 дати видачі позивачці державного акту на спірну земельну ділянку) право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Як вбачається з досліджених доказів, право власності як позивача так і [PERSON] виникло внаслідок передачі їм відповідно до рішення органу виконавчої влади у власність земельних ділянок, що перебували у колективній власності, як членам САТЗТ ім. Петровського. Статтею 140 ЗК України передбачено підстави припинення права власності на земельну ділянку, якими є: добровільна відмова власника від права на земельну ділянку; смерть власника земельної ділянки за відсутності спадкоємця; відчуження земельної ділянки за рішенням власника; звернення стягнення на земельну ділянку на вимогу кредитора; відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності та для суспільних потреб; конфіскація за рішенням суду; не відчуження земельної ділянки іноземними особами та особами без громадянства у встановлений строк у випадках, визначених цим Кодексом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно приписів ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, після смерті [PERSON] відповідач, як його спадкоємиця, успадкувала належні на час смерті спадкодавцю земельні ділянки. Відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до\~статті 15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~Статтею 16 цього Кодексу\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Разом з тим, позивачем не наведено підстав, яким чином саме відповідачем порушене її право. Відповідно до положень ч. 2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині. Позивачем не оспорюється рішення державного органу про передачу у власність земельної ділянки [PERSON] Крім того, дослідженими доказами встановлено, що [PERSON] передана у власність саме земельна ділянка [NUMBER] , визначена згідно з планом відповідно до процедури розпаювання, в той час як технічна документація, яка стала підставою для видачі державного акта позивачу, не була надана суду, незважаючи на прийняті судом заходи для її отримання, а тому не була досліджена судом на відповідність нормативно-правовим вимогам. Слід зазначити, що обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину не сприяє ефективному відновленню порушеного права, саме по собі оспорювання правовстановлюючого документу не може захистити цивільне право позивача. З огляду на викладене, з урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про порушення її права як власника землі внаслідок отримання [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом. Натомість судом встановлено, що відповідачка у передбачений законом спосіб успадкувала земельні ділянки, після смерті свого батька, отримала відповідне свідоцтво про право на спадщину за законом, а отже відсутні підстави для здійснення захисту прав позивачка у заявлений спосіб. Судові витрати підлягають відшкодуванню у порядку, визначеному ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed