overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

12.12.2013 р. скаргу [PERSON] було задоволено. 22.08.2014 р. судом було винесено додаткове рішення по даній скарзі. 11.11.2014 р. до суду повторно надійшла заява [PERSON] щодо роз'яснення ухвали суду від 22.08.2014 р., що стосується зняття арешту. У відповідності до ст. 221 ЦПК України, якщо рішення є незрозумілим для осіб, які брали участь у справі, або для державного виконавця, за їхньою заявою суд постановляє ухвалу, в якій роз'яснює своє рішення, не змінюючи при цьому його змісту. Частиною 2 вказаної статті передбачено, що подання заяви про роз'яснення рішення суду допускається, якщо воно не виконано. З даної правової норми вбачається, що суд роз'яснює рішення, якщо воно викладено незрозуміло або неповно, розуміння його змісту викликає певні труднощі, при цьому не змінюючи його по суті. Суд, дослідивши матеріали справи у відсутності сторін, прийшов до висновку що у даному випадку підстав задовольняти заяву [PERSON] у суду не має, так як остання у свої заяві просить суд у повному об'ємі змінити прохальну частину своєї ж скарги від 22.11.2013 р., яка була задоволена 12.12.2013 р., але не була нею заявлена. Тому

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

12.12.2014 [PERSON] А,Ю. звернулася до суду з позовною заявою (який уточнювала) до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі ? частини заробітку (доходу), в якій посилаючись на відмову відповідача добровільно надавати матеріальну (грошову) допомогу на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], самій матеріально тяжко утримувати дитину, тому просила ухвалити рішення про стягнення на її користь аліменти на утримання дитини. До судового засідання позивач не зявилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, обставини, викладені в позові, підтвердила, просила позов задовольнити. В судове засідання відповідач не зявився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення розірвання шлюбу не заперечував. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до наданих позивачкою документів, вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2006. Від шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], шлюб між сторонами не розірвано, але вони проживать окремо один від одного, дитина\~\~проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, матеріальна допомога з боку відповідача не надається. Відповідно до ст. ст. 180-182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримавати дітей до досягнення їм повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дітей і інших обставин, що мають\~\~істотне значення. Згідно зі ст. 184 \~Сімейного Кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Таким чином,\~\~суд приходить до переконання, що позивачем не обгрунтовані позовні вимоги, оскільки\~\~не надано жодного доказу на підтвердження того, що відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, або частину доходу в натурі, або наявності інших обставин, що мають істотне значення. У зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття\~\~дитини, та при визначенні розміру аліментів, суд враховує матеріальний і сімейний стан відповідача, що на його утриманні не має інших неповнолітніх дітей та інших утриманців. Одночасно, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати\~\~по сплаті\~\~судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-29 00:00:00

12.12.2014 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними та зареєстрований 21 січня 2012 року виконкомом Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 1; стягнути з відповідача на її користь кошти в рахунок відшкодування сплаченого судового збору, посилаючись на те, що протягом останніх років подружнього життя відповідач систематично зловживає спиртними напоями, в нетверезому стані влаштовує сварки, що привело до припинення шлюбних стосунків та ведення спільного господарства, тому збереження сім'ї є неможливим. Їх неповнолітні діти будуть проживати разом з нею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, вказувала, що примирення протягом наданого строку на примирення між ними не відбулося, відповідач продовжує зловживати спиртними напоями. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та погодився на розірвання шлюбу, вказавши, що примирення між ним та позивачем не відбулося, так як миритися вона не бажає. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21.01.2012 виконкомом Кладьківської сільської ради Куликівського району Чернігівської області за актовим записом № 1, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 21.01.2012 (а.с. 4). Від шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], 2013 року народження та [PERSON], 2012 року народження. В сім'ї сторін відсутнє взаєморозуміння, спільного господарства вони не ведуть з липня 2014 року, шлюбні стосунки припинили. Як вказує позивач, подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам дітей, які проживають разом з нею, а тому збереження шлюбу позивач вважає неможливим. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, суд вважає за необхідне шлюб розірвати, оскiльки причини розпаду сiм'ї, на якi посилається позивач, являються поважними, між сторонами шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям не відбулося, а тому збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

12.12.2014 р. до суду заявлено цей позов. 23.12.2014 р. у відритому судовому засіданні позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов'язку надавати їх спільній неповнолітній дитині щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працюючи водієм ДП «Гайсинський спиртовий завод» і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, проти їх задоволення не заперечував. З урахуванням пояснень сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по наданню утримання неповнолітній дитині, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїй неповнолітній дочці [PERSON], [INFO], але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на її утримання ухиляється, чим порушує її права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/3 частки від усіх видів її заробітку на утримання дитини, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини,- в примусовому порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - свідоцтвом про народження [NUMBER] від 14.01.2003 р., відповідно до якого батьками [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5); - довідкою виконкому Кунянської сільської ради № 1044 від 18.11.2014 р. про те, що неповнолітня [PERSON], [INFO], перебуває на утриманні [PERSON].(а.с. 3).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

12.12.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вони перебувають з 29.08.1998 року. Свою вимогу мотивує тим, що з відповідачкою спільне життя не склалося по причині різних поглядів на життя, що призвело до втрати поваги один до одного, а тому з грудня 2012 року шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. В судове засідання сторони не з'явилися. Від позивача надійшла заява, в якій він позов підтримав, справу просить розглянути без його участі та не заперечує про постановлення заочного рішення, а судові витрати просить покласти на нього.(а.с.28) Відповідачка також надала заяву про розгляд справи без її участі, при цьому позов визнала.(а.с.25) Ознайомившись із заявами суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-09 00:00:00

12.12.2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 12.07.2008 року між ними був зареєстрований шлюб. В зв'язку з тим, що між ними відсутнє взаємопорозуміння, через несумісність характерів, різних поглядів на життя вони втратили один до одного почуття поваги та кохання, просив шлюб між ними розірвати. Позивач в судове засідання не з'явився попередньо надавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, попередньо надавши заяву про розгляд справи без її участі позов визнає. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 12.07.2008 року у Щербанівській сільській раді Полтавського району Полтавської області між [PERSON] та [PERSON] був зареєстрований шлюб, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб. Через несумісність характерів, втратили один до одного почуття поваги та любові. Шлюбні відносини сторони припинили. Згідно з ч. 1 ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушення жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам позивача, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

12.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності трудової книжки, вказуючи на те, що він народився [INFO] в м.Новогродівка Донецької області. Коли він почав трудову діяльність, в трудовій книжці, виданій від 01.08.1983 року, була допущена помилка при написанні його дати народження- [INFO] за мість правильної [INFO]. В 2003 році булла виписана ще одна трудові книжка, в якій також була допущена ця ж помилка. В іншіх документах дата народження вказана правильно. При зверненні до УПФУ в м.Новогродівка не відповідність дати народження в документах не дає йому можливості оформити пенсію. Просить встановити факт належності трудових книжок [NUMBER] від 01.08.1983 року та № [NUMBER] від 18.06.2003 року. В судовому засіданні заявник підтримує заявлені вимоги. Представник зацікавленої особи Управління ПФУ м. Новогродівка проти заяви [PERSON] не заперечує. Вислухавши сторони, всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особи, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно свідоцтва про народження [PERSON], він народився [INFO] в м.Новогродівка Донецької області ( копія в матеріалах справи). Згідно паспорту громадянина України [NUMBER], він виданий на ім'я [PERSON], [INFO], що народився в м.Новогродівка Донецької області. Згідно військового квитку [NUMBER] від 02.11.1983 року, він виданий на ім»я [PERSON], [INFO]. Згідно посвідчення водія, воно видане на ім»я [PERSON], [INFO]. Згідно трудової книжки [NUMBER] від 01.08.1983 року, вона була видана на ім'я [PERSON], [INFO]. Згідно трудової книжки [NUMBER] від 18.06.2003 року, вона була видана на ім'я [PERSON], [INFO]. На думку суду при заповненні трудових книжок при написанні дати народження заявника була допущена помилка та вказано [INFO] замість [INFO], тому що згідно свідоцтва про народження, паспорту та інших документів всі дані заявника збігаються і відповідні, і дата його народження- [INFO]. У суду немає сумніву в тому, що трудові книжки дійсно належить заявникові, так як це підтверджується іншими доказами по справі. Встановлення юридичного факту має юридичне значення для заявника, так як дозволить йому використати своє право на оформлення пенсії за віком.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

12.12.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, а саме, що [PERSON], [INFO], яка померла [INFO] року в місті Кам'янець-Подільському Хмельницької області є його рідною сестрою. В обгрунтування вимог вказує, що [INFO] року померла його рідна сестра [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина. Він є єдиним спадкоємцем за законом, інших спадкоємців не має. Проте спадщину оформити не може, у зв'язку із відсутністю правовстановлюючих документів, які б підтвердили їх родинні відносини з померлою. Представник заявника [PERSON] в судовому засіданні підтримав вимоги [PERSON] і просить суд встановити факт родинних відносин, так як це необхідно для оформлення спадщини. Юридичний факт підтверджується документами, доданими до заяви та показами свідків. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності представника міського відділу реєстрації актів цивільного стану Кам'янець-Подільського міськрайонного управління юстиції. Заслухавши заявника, представника заявника, свідків, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Встановлено, що [INFO] року померла рідна сестра заявника - [PERSON], після її смерті відкрилася спадщина. Проте спадщину [PERSON] оформити не може, у зв'язку із відсутністю документів, які б підтвердили їх родинні відносини з сестрою, а саме свідоцтва про реєстрацію шлюбу сестри, що свідчило б про зміну її прізвища. Встановлення даного факту родинних відносин необхідно заявнику для оформлення спадщини. Юридичний факт підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], [NUMBER], копією свідоцтва про смерть [PERSON], серія [NUMBER], копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.12.1990 року виданого на імя [PERSON] та [PERSON] після смерті їх матері [PERSON] та показами свідків [PERSON] і [PERSON], даними ними в судовому засіданні. Суд вважає заяву, щодо встановлення факту родинних відносин [PERSON] доведеною і такою, що підлягає задоволенню згідно п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-20 00:00:00

12.12.2014 року [PERSON] звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], зареєстрованого 14.07.2012 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 446. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з 01.06.2014 року шлюбні стосунки між сторонами були припинені через те, що вони мають різні погляди про спільне життя, тому виникали постійні непорозуміння та сварки, просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує формально. До судового засідання позивач не з'явилась, про дату, час та місце слухання справи була повідомлена своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надала заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, просить позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений своєчасно та належним чином у встановленому законом порядку, але надав заяву, в якій просить розглянути справу без його участі, позов визнає в повному обсязі. Розглянувши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони 14.07.2012 року зареєстрували шлюб, про що Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції 14.07.2012 року було видано Свідоцтво про шлюб (актовий запис № 446). Також, як встановлено в судовому засіданні, шлюбні відносини між сторонами припинені з 01.06.2014 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємини подружжя не підтримують. Бажання до примирення у позивача відсутнє, відповідач теж не виявив наміру зберегти сім'ю, а отже, подальше спільне подружжя і збереження шлюбу неможливо. Згідно ст. 111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, позивач вважає неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобов'язати її прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За таких обставин, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, встановлені у справі, свідчать про те, що він фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивача та порушує її особисті інтереси, що має істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В зв'язку з тим, що зазначена вимога відсутня, то суд вважає за можливе її не розглядати. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

12.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що для реалізації права на пенсію їй необхідно встановити факт належності їй [PERSON], [INFO] трудової книжки [NUMBER] від 17.11.1976 року, в якій її прізвище зазначено «[PERSON]» та атестат [NUMBER] Одеської фабрики технічних тканин від 01.08.1975 року, в якому зазначено її дівоче прізвище «[PERSON]», також просила встановити факт, що вона в період часу з 02.03.1990 р. по 26.03.1993 р. працювала на Паневежському молочному комбінаті підсобником шляхом перекладу штампів та печаток в трудовій книжці з литовської на українську мову для подальшого оформлення пенсійного забезпечення. В судове засідання заявниця подала заяву про підтримання вимог заяви та просила розглядати справу за її відсутності (а.с. 16). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглядати у його відсутність, заперечив в частині вимог про період роботи з 02.03.1990 р. по 26.03.1993 р. на Паневежському молочному комбінаті підсобником, оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства період роботи за кордоном зараховується за наявності нотаріально завіреного перекладу на українську мову відповідних записів у трудовій книжці, в даному випадку перекладу штампів та печаток (а.с. 17). Дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне вимоги заяви задовольнити частково з огляду на наступне. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, що зазначені не збігаються в з ім'ям, по батькові, прізвищем зазначеним у свідоцтві про народження цієї особи або паспорті. Встановлено, що трудова книжка [NUMBER] від 17.11.1976 року, видана на ім'я «[PERSON]», в якій період роботи з 02.03.1990 р. по 26.03.1993 р. на Паневежському молочному комбінаті підсобником засвідчений печатками на литовській мові та атестат [NUMBER] Одеської фабрики технічних тканин від 01.08.1975 року виданий на ім'я «[PERSON]», належать заявниці [PERSON], [INFO]. Встановлення цих фактів має юридичне значення для заявниці, так як дозволяє оформити пенсію. Крім цього у встановлені періоду роботи з 02.03.1990 р. по 26.03.1993 р. на Паневежському молочному комбінаті підсобником необхідно відмовити, оскільки, відповідно до вимог чинного законодавства період роботи за кордоном зараховується за наявності нотаріально завіреного перекладу на українську мову відповідних записів у трудовій книжці, в даному випадку перекладу штампів та печаток, тобто встановлення цього факту можна встановити іншим шляхом ніж в судовому порядку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - трудовою книжкою [NUMBER] від 17.11.1976 р., виданою на ім`я [PERSON] (а.с. а.с. 8-11); - атестатом [NUMBER] Одеської фабрики технічних тканин, який виданий 20.07.1975 року на ім'я [PERSON] (а.с. 7). На підставі викладеного,

Outcome: partial