Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-13 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить позбавити останньог батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Свої вимоги позивач мотивує тим, що є матір'ю неповнолітньої [PERSON] З батьком житини [PERSON] розлучена. Пояснює, що з відповідачем не проживають разом вже близько десяти років, за цей час відповідач не відвідував свою неповнолітню дочку, не надавав матеріальної допомоги на її утримання, не цікавився її життям та здоров'ям, потребами, навчанням, не проявляє свою цікавість щодо стану дитини, не відвідує її навіть на свята. Зазначає, що неповнолітня дочка вважає своїм батьком вітчима [PERSON], який займається її вихованням, утримує матеріально. Вказує, що з метою вирішення питання щодо позбавлення відповідача батьківських прав звернулась з відповідною заявою до Служби у справах дітей Новозаводської районної у м. Чернігові ради і вищезазначеною службою був складений та затверджений висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до неповнолітньої доньки [PERSON] Відповідно до вказаного висновку орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо його неповнолітньої доньки. Стверджує, що відповідач з невідомих їй причин вчиняє перешкоди щодо виїзду їхньої спільної доньки за межі України з метою оздоровлення, лікування та гастролей, у зв'язку з чим змушена була звертатись до суду з позовом для отримання відповідного дозволу на вивезення дитини. Також вказує, що [PERSON] надала письмову згоду щодо позбавлення відповідача батьківських прав відносно неї. В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити, з підстав викладених у ньому. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти позбавлення його батьківських прав щодо [PERSON], обґрунтовуючи це тим, що він протягом чотирьох років у період з 2005 по 2009 роки перебував закордоном, а у 2010 році знаходився на стаціонарному лікуванні, у зв'язку з чим фізично не міг відвідувати свою доньку. Також у судовому засіданні 10.04.2014 року пояснив, що не вчиняв спроб для спілкування дитиною, оскільки не хотів наносити їй моральної травми. Також у цьому з судовому засіданні зазначив, що під час перебування за межами України, часто спілкувався з донькою через засоби інтернет-зв'язку та передавав їй подарунки; щодо його участі у матеріальному утриманні доньки пояснив, що перебуваючи в Україні матеріальної допомоги не надавав, однак переоформив на дитину частину квартири, що належала йому на праві власності. Представник третьої особи у судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що відповідач самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, а дитиною опікуються її мати та вітчим. Також вказала, що дитина не має бажання спілкуватись та бачитись з батьком; підтверджує своє бажання щоб його позбавили батьківських прав по відношенню до неї. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступник підстав. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO], являються [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.9). Неповнолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю та вітчимом [PERSON] - [ADDRESS] (а.с. 44), які, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 39, 41, 43), піклуються нею та утримують. Доказів, які б спростовували вищевказані обставини, відповідачем суду не надано. У відповідності до наданої представником третьої особи в судовому засіданні письмової заяви [PERSON] від 08.05.2014 року, остання не бажає свідчити в судовому засіданні, яке відбудеться 14 травня 2014 року о 18:00 про позбавлення батьківських прав її батька [PERSON] щодо неї, у зв'язку з тим, що не хоче з ним бачитись, спілкуватись. Підтверджує своє бажання, щоб його позбавили батьківських прав. (а.с. 38). Суд не вважає доведеними відповідачем обставини щодо того, що він прикладав достатні зусилля для регулярного спілкування з дитиною, намагався проявити по відношенню до дитини батьківську турботу, та достатніми для відмови в задоволенні позову про позбавлення батьківських прав. Таким чином, позивачем доведений той факт, що відповідач від виховання доньки самоусунувся, її долею не цікавиться, будь-якої матеріальної допомоги не надає. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні письмовими доказами. Як вбачається з висновку, затвердженого рішенням виконавчого комітету Новозаводської районної у м. Чернігові ради від 24 лютого 2014 року № 38, про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав щодо [PERSON], [INFO] (а.с. 6-7), комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON], відносно неповнолітньої доньки. Відповідно до ст. 165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. За таких обставин, звернення до суду [PERSON] є правомірним, оскільки дитина проживає в її сім'ї та вона є її матір'ю. Відповідно до ст.164 Сімейного Кодексу України, батьки або один з них можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Вирішуючи спір, суд враховує вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка набула чинності для України 27.09.1991, де зокрема зазначено, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Таким чином, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про позбавлення батьківських прав відповідача обґрунтовані і підлягають задоволенню, оскільки він тривалий час ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню доньки.

Outcome: approved