Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

10.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісяця на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], до досягнення нею повноліття. Розмір аліментів у сумі 2000 грн. позивач обґрунтовувала тим, що відповідач є працездатним, інших утриманців не має, а тому може сплачувати аліменти у такому розмірі. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем. За змістом ст. 18 Конвенції про права дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Стаття 27 Конвенції Про права дитини дає кожній дитині право на рівень життя, необхідній для її фізичного, розумового, духовного, морального та соціально розвитку. Батьки або інші особи які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» встановлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2017 року - 1544 гривні, з 1 травня - 1624 гривні, з 1 грудня - 1700 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2017 року - 1355 гривень, з 1 травня - 1426 гривень, з 1 грудня - 1492 гривні; дітей віком гривень, з 1 грудня - 1860 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2017 року - 1600 гривень, з 1 травня - 1684 гривні, з 1 грудня - 1762 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2017 року - 1247 гривень, з 1 травня - 1312 гривень, з 1 грудня - 1373 гривні. Враховуючи, що прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років: з 1 травня 2017 року становить 1777,00 грн, виходячи з обовязку батьків утримання неповнолітніх дітей, а також із того, що відповідач є працездатний, його обовязок по утриманню неповнолітньої дитини є абсолютним, а також з огляду на те, що позивач несе додаткові витрати на оренду житла та організації побуту, оскільки є переселенкою із тимчасово непідконтрольної Україні території, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1500 грн. щомісяця. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial