overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 11.08.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено актовий запис № 322. Позовні вимоги обґрунтував тим, що 11 серпня 2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 322, між ними зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO]. Одруження з відповідачкою виявилось невдалим, за час перебування у шлюбі між ними постійно виникали непорозуміння і сварки. Зазначив, що фактично сім'я розпалась та існує лише формально. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечитиме його інтересам та інтересам їхньої дитини та унеможливлює примирення з відповідачем. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав та просив задовольнити, судові витрати по справі з відповідача просив не стягувати, а залишити за ним. Відповідач в судове засідання з'явилась, позов визнала в повному обсязі та просила його задовольнити. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Заслухавши надані сторонами пояснення, дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 11 серпня 2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області сторони зареєстрували шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 322. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 11.08.2012 року (а.с.3). У сторін це перший шлюб, від якого народилась донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим 15 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, серії [NUMBER] (а.с.4). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір щодо місця проживання дитини відсутній, донька залишається проживати з матір'ю. Строк, наданий судом сторонам для примирення, позитивних наслідків та покращення стосунків у подружжі не приніс. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та спільної дитини, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій зазначив, що з відповідачкою по справі перебуває в шлюбі з 24 серпня 2002 року, який зареєстровано Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 03. Мають малолітню [PERSON],[INFO]. Подружнє життя в сторін не склалося із-за різних поглядів на життя та відсутність взаєморозуміння. Протягом восьми років вони разом не проживають. Позивач проживає з іншою жінкою і має намір з нею одружитися. Позивач в судове засідання не з'явився, надіслав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність. На задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи в її відсутність. Позовні вимоги визнала. Суд дослідивши докази у справі, прийшов до наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 24 серпня 2002 року, який зареєстровано Висунською сільською радою Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 03 та є батьками малолітньої [PERSON], [INFO], що вбачається зі свідоцтва про народження, виданого 11 жовтня 2004 року за актовим записом № 17 зробленого у книзі записів актів громадянського стану про народження виконавчим комітетом Висунської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області. (а.с.8,12). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя, сторони припинили сумісне проживання. Протягом восьми років разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

12 березня 2014року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 9 жовтня 2004року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народились діти: донька [PERSON],[INFO], донька [PERSON],[INFO]. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не проживають разом. Їх сім'я розпалась, вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-16 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 14.09.2002 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №356. Від цього шлюбу є діти: син [PERSON], [INFO], який проживає разом з позивачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, заперечення проти позову суду не надав. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 14.09.2002 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області, актовий запис №356. У сторін від спільного життя є неповнолітній [PERSON], [INFO],, який проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-03 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 22 вересня 2009 року виконавчим комітетом Сашанської сільської ради, Теплицького району, Вінницької області, вказавши, на протязі останніх років відносини між ним погіршувались, через непорозуміння між ними та різні погляди на вирішення сімейних питань. Чоловік проявляє до неї неповагу, що привело до припинення шлюбних відносин. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, підтримує заявлені позовні вимоги. Надання строку на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Надання строку на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 22 вересня 2009 року. Шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Сашанської сільської ради, Теплицького району Вінницької області, актовий запис № 01. Від шлюбу дітей мають дочку [PERSON], [INFO]. Через непорозуміння між ними та неналежну поведінку відповідача сім'я розпалась. Позивач після розірвання шлюбу бажає залишити прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову позивачка посилається на те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дочки [PERSON], [INFO], яка проживає разом із нею і знаходиться на її утриманні, у зв'язку з чим просить стягнути аліменти з відповідача в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач про час і місце судового розгляду сповіщений належним чином, в судове засідання не з'явився, від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, у зв'язку з чим по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Судом встановлені такі обставини та відповідні до них правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 5 червня 2004 року, від шлюбу мають дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачкою та знаходиться у неї на утриманні. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Оскільки між сторонами не досягнуто згоди щодо утримання дитини, яка проживає разом із матір'ю, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання дитини. При визначені розміру аліментів, які підлягають стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач - працездатний, інших осіб, яких зобов'язаний утримувати за законом, не має, дитина самостійного джерела засобів до існування не має. За таких обставин суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у зв'язку із тим, що позивачку, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору. Відповідно до ст. ст.179, 180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-15 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулася в суд із заявою про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи свою заяву наступними обставинами. [INFO] померла її мати [PERSON] в м. Дзержинськ Донецької області, не залишивши заповіту. Спадкове майно складається з житлового будинку, розташованого в [ADDRESS], який належав померлій на праві власності. Спадкоємцем на це майно є вона, заінтересована особа [PERSON], який є її братом і який написав заяву до нотаріальної контори про відмову від спадщини. Заявниця визначає, що в свідоцтві про її народження є неточності в написанні імені її померлої матері, де написано ім'я «[PERSON]» замість «[PERSON]». Просить встановити факт родинних відносин з померлою [PERSON] для оформлення своїх спадкових прав. Заявниця [PERSON] в судовому засіданні підтримала заяву, посилаючись на викладені в ній обставини. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечуючи проти задоволення заяви. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, тому що факт родинних відносин між [PERSON] та померлою [PERSON]. знайшов своє підтвердження в судовому засіданні наступними доказами. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується актовим записом про смерть № 686 від 30 листопада 2013 року (а.с.10), після смерті останньої відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Зазначене майно належало померлій на праві власності на підставі рішення Дзержинської міського суду Донецької області від 17 лютого 2009 року (а.с. 8). Свідки [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні пояснили, що знають родину померлої [PERSON] понад 20 років. Заявниця є її дочкою, бо постійно приїжджала до останній, допомагала по господарству, називала її матір'ю, а померла за життя усім говорила, що це її дочка. Крім того, перед смертю заявниця доглядала матір, ховала її разом із своїм братом [PERSON]. Також додали, що усі називали померлу [PERSON]. У свідоцтві про народження заявниці її прізвище вказано як «[PERSON]», що співпадає з прізвищем померлої, а по батькові матері вказано [PERSON], що також співпадає (а.с. 11). Однак, у свідоцтві про народження заявниці ім'я померлої написано як «[PERSON]», а у свідоцтві про смерть - «[PERSON]». [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу від 16 грудня 1972 року виданого Костянтинівським відділом РАЦС серії [NUMBER] (а.с.13). Суд вважає, що померла [INFO] у м. Дзержинську [PERSON] дійсно була матір'ю заявниці, а різниці у написанні ім'я останньої у документах як «[PERSON]» і «[PERSON]» є результатом недостатньої грамотності. Заявниця, маючи намір прийняти спадщину після померлої матері, не може повною мірою реалізувати своє право на спадкування через допущену неточність в імені останньої. Вказана обставина перешкоджає заявниці повною мірою реалізувати своє право на спадкування та не може бути підтверджено іншим способом, окрім судового. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-30 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 04 серпня 2012 року виконавчим комітетом Волохово-Ярської сільської ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 01. Від даного шлюбу дітей не має. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила, що відповідач не підтримує її матеріально, з жовтня 2013 року вони проживають окремо, порозуміння один до одного втратили, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] з жовтня 2013 року не ведуть, фактично з цього часу родина розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-27 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що з 1992 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого вони мають доньку [PERSON] [INFO]. Посилаючись на те, що в даний час [PERSON], навчається у Житомирському державному університеті імені Івана Франка та у зв»язку із цим потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу, але добровільно її не надає, позивач просить ухвалити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її користь на доньку [PERSON] в розмірі 500 грн щомісячно до закінчення її навчання. В судове засідання позивач не з»явилась, однак подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, пояснивши, що має можливість сплачувати аліменти на доньку [PERSON] лише в сумі 100 грн щомісячно, оскільки він отримує мінімальну заробітну плату та сплачує аліменти на неповнолітню дитину. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком [PERSON], [INFO]. Довідкою Житомирського державного університету імені Івана Франка підтверджується та обставина, що донька сторін є студенткою денної форми навчання вказаного навчального закладу. Датою закінчення навчання є 30 червня 2015 року. Відповідно до статей 199, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу), платника аліментів з урахуванням стану здоров»я та матеріального становища дитини, стану здоров»я та матеріального становища платника аліментів, наявності або відсутності у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків дочки, сина, а також інших обставин, що мають істотне значення. На переконання суду дочка сторін у зв»язку з навчанням на денній формі позбавлена можливості працювати та отримувати доходи, а тому вона потребує матеріальної допомоги від батьків. Відповідачем в судовому засіданні визнана та обставина, що він працює та має постійний заробіток, а тому суд вважає, що [PERSON] в даний час має можливість надавати матеріальну допомогу своїй дочці [PERSON]. Однак, враховуючи наявність у відповідача іншої дитини, суд визначає розмір аліментів в сумі, яка на його переконання забезпечить паритет прав та інтересів сторін та їх дочки - 250 грн щомісячно.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-23 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що вона з 05 вересня 2004 року перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований Туличівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис за № 03. Від спільного подружнього життя мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Вказуючи, що на примирення не згідна, їхній шлюб існує лише формально і його збереження суперечить її інтересам, просила шлюб розірвати. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, подала до суду письмову заяву, в якій вказала, що позов підтримує з підстав, викладених у позовній заяві, просила справу розглядати без її участі. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи, що в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, то фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до положень ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. З матеріалів справи вбачається, що сторони з 05 вересня 2004 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований Туличівською сільською радою Турійського району Волинської області, актовий запис за № 03 (а.с. 4). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства та їхній шлюб існує лише формально. За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм матеріального права, а також враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін як подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, а тому шлюб між ними слід розірвати. Судові витрати відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, ст.ст. 104, 105, 110, 112 СК України та

Outcome: approved