Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

12.12.2013 року до Краматорського міського суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 24.03.2006 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Згідно договору [PERSON] отримав кредит у розмірі 4000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 48,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотків за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав. У зв'язку із зазначеним порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 20.11.2013 року має заборгованість 17678,92 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом у розмірі 2244,29 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 14116,59 грн., а також штрафи в розмірі 500 грн. та 818,04 грн. Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 17678,92 грн. за кредитним договором від 24.03.2006 року, судові витрати у розмірі 229,40 грн. У судовому засіданні представник позивача Запорожець М.Л. позов підтримав та послався на обставини, яки викладені в позовній заяві. У судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, надав суду заяву,в якій просить справу розглядати без його участі, а також просить застосувати строк позовної давності. Суд вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи набуває впевненості, що позов не підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що 24 березня 2006 року публічне акціонерне товариство комерційний Банк «ПриватБанк», на підставі письмової заяви [PERSON] про відкриття карткового рахунку із встановленим кредитним лімітом на платіжну картку надало останньому кредит в сумі 4000 грн. зі сплатою 48% річних на суму залишку заборгованості строком до закінчення строку дії картки ( а.с.8-16) Статтями 257, 261, 267 ЦК України визначено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі , зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності , про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим відповідно до ст.ст. 251,252 ЦК України із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодаваць пов»язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Таким чином, зазначення у договорі, що картка відкрита на невизначений строк,не свідчить про те, що він не має строку виконання договору, адже пункти 9.6. 9.7 договору (умов користування кредитною карткою) визначають, що у разі ненадходження грошових коштів на кредитну карту на погашення заборгованості протягом 3 місяців з часу закінчення строку дії карти банк починає нараховувати комісію за користування рахунком, а при нульовому рахунку на картці на неактивному рахунку картка закривається. Кредитний рахунок також закривається при ненадходженні заробітної плати на карту протягом 6 місяців та дія кредитної картки не продовжується (а.с.14). Крім того п.п.9.3 зазаначених умов передбачено, що карткові рахунки відкриті на невизначений строк за виключенням настання обставин, передбачених пунктами 9,6, 9.7 умов користування кредиткою карткою. Із заяви позичальника, яка є складовою частиною кредитного договору, вбачається, що заборгованість за кредитним договором погашається щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості.(а.с.9). Таким чином повернення кредитних коштів визначено періодичними щомісячними платежами, тому у випадку неналежного виконання позичальником зобов»язань за кредитним договором позовна давність за вимогами кредитора про повернення кредитних коштів має обчислюватись із моменту настання строку погашення чергового платежу ( постанова Верховного суду України від 06 листопада2013 року, справа № 6-116 цс/13). З розрахунку заборгованості відповідача вбачається, що останній раз він користувався кредитною карткою у лютому 2007 року та заборгованість за кредитом на 30.03.2007 року становила 2 397,84 грн. Виходячи з умов укладеного договору цю заборгованість він мав погашати щомісячними платежами в розмірі 167, 85 грн. ( 7% від 2 397,84грн.), тобто 14 місяців (2 397,84грн. : 167,85грн.) Таким чином кінцевою датою повернення кредиту є 30 травня 2008 року (30 березня 2007 року + 14 місяців). До суду позивач звернувся 12.12.2013 року, тобто з пропуском встановленого законом трирічного строку. Враховуючі, що відповідач звернувся до суду із заявою про застосування строку позовної давності, суд вважає за необхідним відмовити позивачу в задоволені позову у зв'язку з пропуском строку звернення до суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed