Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

11 лютого 2014 року прокурор Вовчанського району (далі - прокурор) звернувся до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив, що рішенням Старосалтівської селищної ради Вовчанського району Харківської області (далі - рада) від 07 жовтня 2010 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння по [ADDRESS] площею 0,10 га для подальшого укладання договору оренди земельної ділянки. Рішенням від 20 вересня 2011 року [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0795 га для ведення сінокосіння із земель сільськогосподарського призначення, розташованої по [ADDRESS] для надання в оренду. 25 жовтня 2011 року між радою в особі голови Задорожної П.В. та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки. Вказаний договір зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вовчанському районі Харківської області 02 листопада 2011 року за № 632165584000449. Рішенням ради від 24 січня 2012 року земельній ділянці, яка перебуває в користуванні [PERSON], присвоєно адресу: [ADDRESS]. Обстеженням земельної ділянки по [ADDRESS], встановлено, що вказана земельна ділянка з трьох сторін огороджена парканом, а з четвертої сторони підходить впритул до Печенізького водосховища. На земельній ділянці розташована капітальна двоповерхова будівля та від земельної ділянки на воду розташований місток. Прохід на земельну ділянку обмежений. Оскільки земельна ділянка, передана [PERSON] у користування, відноситься до земель сільськогосподарського призначення, та передана для сінокосіння, самочинне зведення на вказаній земельній ділянці капітальних будівель є порушенням цільового використання земельної ділянки, порушенням умов договору оренди землі, а саме п.п. 13-15 укладеним між [PERSON] та радою 25 жовтня 2011 року, порушенням вимог ст. ст. 61, 91 ЗК України та ст. 89 ВК України. Просив достроково розірвати договір оренди земельної ділянки площею 0,0795 га від 25 жовтня 2011 року, зобов'язати [PERSON] звільнити земельну ділянку шляхом знесення паркану та капітальної споруди площею 199,4 м. кв., зобов'язати його звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0205 га, стягнути з [PERSON] на користь держави в особі ради заподіяну шкоду, завданої самовільним зайняттям земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] площею 0,0205 га у сумі 19 грн. 72 коп., стягнути з [PERSON] на користь ради заподіяну шкоду завдану нецільовим використанням земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] площею 0,0795 га у сумі 5394 грн. 65 коп., судові витрати покласти на відповідача Прокурор в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Представники третіх осіб - державної інспекції сільського господарства в Харківській області та відділу дерземагенства у Вовчанському районі в судове засідання не з'явилися, сповіщалися судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином. Надали суду зави про розгляд справи у відсутності їх представників. Представник третьої особи - реєстраційної служби Вовчанського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, сповіщався судом про час та місце розгляду справи завчасно та належним чином, заяв, клопотань про відкладення розгляду справи не надав. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, вислухавши пояснення прокурора, вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Конституції України, земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією. Статтями 203, 204, 209, 210, 655, 658 ЦК України передбачено - зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлений ним. Згідно із рішенням ради від 07 жовтня 2010 року [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для сінокосіння по [ADDRESS] площею 0,10 га для подальшого укладання договору оренди земельної ділянки (а.с. 27). Як вбачається з рішення ради від 20 вересня 2011 року, [PERSON] затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0795 га для ведення сінокосіння із земель сільськогосподарського призначення, розташованої по [ADDRESS] для надання в оренду (а.с. 29). 25 жовтня 2011 року між радою в особі голови Задорожної П.В. та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Управлінні Держкомзему у Вовчанському районі Харківської області 02 листопада 2011 року за № 632165584000449 (а.с. 14-16). [PERSON] прийняв земельну ділянку площею 0,0795 га для ведення сінокосіння із земель сільськогосподарського призначення, розташованої по [ADDRESS] згідно договору оренди від 25 жовтня 2011 року (а.с. 17). Рішенням ради від 24 січня 2012 року земельній ділянці, яка перебуває в користуванні [PERSON], присвоєно адресу: [ADDRESS] (а.с. 28). Обстеженням земельної ділянки по [ADDRESS], встановлено, що вказана земельна ділянка з трьох сторін огороджена парканом, а з четвертої сторони підходить впритул до Печенізького водосховища. На земельній ділянці розташована капітальна двоповерхова будівля та від земельної ділянки на воду розташований місток. Прохід на земельну ділянку обмежений. Вказане підтверджується актом № 217 від 05 лютого 2014 року та актом № 843 від 05 лютого 2014 року (а.с. 18-20). Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання э і порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про оренду землі» (в редакції на момент укладення спірного правочину) орендодавець мав право вимагати від орендаря, зокрема, використання земельної ділянки за цільовим призначенням, згідно з договором оренди. Відповідно до ст. 32 ЗУ «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об'єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Крім того, відповідно до ст. 141 ЗК України, підставою для припинення права користування земельною ділянкою, зокрема є використання земельної ділянки не за цільовим призначенням. Разом з цим, в ході проведення Державною Інспекцією сільського господарства в Харківській області обстеження земельної ділянки, що перебуває у користуванні [PERSON], яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] встановлено, що самовільно збудована капітальна споруда знаходиться в межах прибережної захисної смуги Печенівького водосховища. Відповідно до ст. 61 ЗК України, прибережні захисні смуги є природоохоронною територією з режимом обмеженої господарської діяльності. У прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється, зокрема, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, навігаційного призначення, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів. Відповідно до ст. 89 ВК України у прибережних захисних смугах уздовж річок, навколо водойм та на островах забороняється розорювання земель (крім підготовки ґрунту для залуження і залісення), а також садівництво та городництво, зберігання та застосування пестицидів і добрив, влаштування літніх таборів для худоби, будівництво будь-яких споруд (крім гідротехнічних, гідрометричних та лінійних), у тому числі баз відпочинку, дач, гаражів та стоянок автомобілів, миття та обслуговування транспортних засобів і техніки, влаштування звалищ сміття, гноєсховищ, накопичувачів рідких і твердих відходів виробництва, кладовищ, скотомогильників, полів фільтрації тощо. Об'єкти, що знаходяться у прибережній захисній смузі, можуть експлуатуватись, якщо при цьому не порушується її режим. Не придатні для експлуатації споруди, а також ті, що не відповідають відновленим режимам господарювання, підлягають винесенню з прибережний захисних смуг. Також, усупереч вимогами ст. 168 ЗК України при будівництві вказаного об'єкту не отримано дозвіл на зняття та перенесення родючого шару ґрунту. За результатами здійснення ФОП [PERSON] вимірювань встановлення зовнішніх меж вказаної земельної ділянки на місцевості, вбачається, що [PERSON] фактично використовує земельну площею 0,10 га, а не 0,0795 га, як передбачено договором оренди землі. Відповідно до розрахунків державної інспекції сільського господарства в Харківській області, розмір завданої шкоди, заподіяної інтересам держави в особі ради внаслідок самовільного зайняття [PERSON] земельної ділянки площею 0.0205 га складає 19 грн. 72 коп., шкода за нецільове використання земельної ділянки складає 5394 грн. 65 коп. Відповідно до ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином, користування земельною ділянкою [PERSON] не відповідає вимогам земельного законодавства України та завдає шкоду державним інтересам. Суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного й

Outcome: approved