Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-22 00:00:00

12.10.2018 року [PERSON] звернулася до Буринського районного суду Сумської області з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів та зміну розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Рішенням суду від 18.03.2019 року позов задоволено частково, змінено розмір аліментів та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання повнолітньої двох неповнолітніх дітей у розмірі ј заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожного з дітей. В іншій частині позову відмовлено. 25.03.2019 року від [PERSON] надійшла заява про вирішення питання про стягнення з відповідача понесених нею витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8352 грн.. Сторони в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце його проведення повідомлені належними чином, з врахуванням положень ст.223 ЦПК України суд вважає можливим заяву розглянути без їх участі за наявними доказами. Перевіривши доводи позивачки, дослідивши надані докази та давши їм оцінку, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України. Статтею 133 цього Кодексу встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з правилами пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. При поданні позову до суду позивачкою був доданий попередній розрахунок судових витрат в розмірі 6400 грн. (а.с.23), а вході судових дебатів позивачка та її представник зробили відповідну заяву про подання доказів понесених судових витрат у строки передбачені процесуальним законом. На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу [PERSON] додатково було надано: рахунок № [NUMBER] від 22.03.2019 року, розрахункова квитанція №555163, акт виконаних робіт від 22.03.2019 року, детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом згідно договору №434 про надання правової допомоги від 10.12.2018 року (а.с.78-81) . Крім цього, в матеріалах справи маються: договір №434 про надання правової допомоги від 11.10.2018 року (а.с.47), ордер адвоката №0434, копія свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльністю та витяг з Єдиного реєстру автократів України (а.с.47-50). Зазначеними доказами підтверджено, що [PERSON] сплатила адвокату Міненку С.А. за договором №434 від 11.10.2018 року про надання правової допомоги гонорар в розмірі 8352 грн.. Вказаний розмір послуг адвоката суд вважає обґрунтованим і таким, що відповідає складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання цих робі (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та значенням справи для позивачки. Як наведено вище, позов [PERSON] до [PERSON] був задоволений частково (25 % від заявлених вимог). Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що заявницею доведено понесення нею витрат за надання правничої допомоги у розмірі 8352 грн. у суді першої інстанції, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на її користь пропорційно до розміру задоволених (25%), що становить 2088 грн., у зв`язку з чим необхідно прийняти додаткове рішення, задовольнивши частково заяву останньої.

Outcome: partial