Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-10 00:00:00

10 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 15 липня 2001 року між нею та відповідачем укладено шлюб. Від шлюбу подружжя має двох дітей - дочку [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Чоловік не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення, не займається вихованням дітей. З червня 2016 року вони з чоловіком проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з нею і вона буде надавати відповідачу можливість спілкуватися з ними. Просить розірвати шлюб, після чого залишити їй прізвище [PERSON], а також стягнути з [PERSON] понесені судові витрати. До початку судового засідання позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала повністю та просила задовольнити (а.с. 20). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позовні вимоги [PERSON] (а.с. 21). На підставі ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що з 15 липня 2001 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу Брекун), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Гнідинцівської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 01 (а.с. 7). Від цього шлюбу у сторін народилося двоє дітей - дочка [PERSON], [INFO], та син - [PERSON], [INFO] (а.с. 8, 9). Згідно викладених позивачем обставин шлюб виявився невдалим. Відповідач не піклується про створення нормальних сімейних стосунків, не дбає про матеріальне забезпечення, не займається вихованням дітей. З червня 2016 року сторони проживають окремо. Подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати з позивачем і вона буде надавати [PERSON] можливість спілкуватися з ними. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сімя сторін фактично розпалась та поновлена бути не може. Згідно зі ст. 174 ЦПК України відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таким чином, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище [PERSON], яке вона отримала в звязку з реєстрацією шлюбу, оскільки вона виявила таке бажання. З матеріалів справи вбачається, що позивачем сплачений судовий збір в сумі 640,00 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved