Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-23 00:00:00

11 квітня 2013 року ПАТ «ОТП Банк» та відповідач уклали кредитний договір № 2003396501, згідно якого банк надав відповідачу споживчий кредит у сумі 16620,00 грн. 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № 22/12/14/1-1, відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» відступило, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло на себе зобов'язання за кредитним договором № 2003396501 від 11 квітня 2013 року. Таким чином, до ТОВ «ОТП Факторинг Україна» перейшли всі права ПАТ «ОТП Банк» щодо права вимоги до Боржника за кредитним договором № 2003396501 від 11.04.2013 року. В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та несплачені відсотки. Станом на 14 листопада 2016 року заборгованість відповідача по справі складає: по тілу кредиту 13479,36 грн.; по нарахованим відсоткам 2001,21 грн.; по комісії 4284,81 грн., а всього - 20530,80 грн. Тому, позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по кредитному договору на загальну суму 20530,80 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, наполягає на задоволенні позовних вимог в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Додаткових доказів по справі не надав. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце проведення судового засідання, про причину неявки в судове засідання не повідомив, від нього не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, за таких обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд вважає за потрібне, отримавши згоду представника позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній доказів. Враховуючи, що сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав: судом, на підставі письмових доказів по справі, встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини: 11 квітня 2013 року ПАТ «ОТП Банк» та відповідач уклали договір про надання споживчого кредиту, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у сумі 16620,00 грн. (а.с. 5-7). 22 грудня 2014 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю № 22/12/14/1-1 (а.с.18-21), відповідно до якого ПАТ «ОТП Банк» передало, а ТОВ «ОТП Факторинг Україна» прийняло право грошової вимоги і стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між ПАТ «ОТП Банк» і боржниками в розмірі Портфеля заборгованості. За цим договором ТОВ «ОТП Факторинг Україна» одержує право вимагати від боржників належного виконання всіх зобов'язань за кредитними договорами. Відповідно до ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов'язанні повинен передавати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора права у зобов'язанні. Відповідно до п.6 Договору факторингу на підтвердження факту передачі Кредитного портфелю, в момент укладення цього договору продавець зобов'язується передати Покупцю кредитні документи. Передача кредитного портфелю (з усіма кредитними документами) Покупцю підтверджується підписанням відповідного акту передачі документів Сторонами цього Договору. Згідно з умовами Договору комісії, одразу після отримання Кредитних договорів та підписання відповідного Акту передачі документів Покупець зобов'язується передати Кредитні договори Продавцю для цілей подальшого обслуговування кредитного портфелю. Продавець зобов'язується повідомити боржників про укладення цього договору протягом 10 робочих днів з дати набрання чинності. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав, у випадках встановлених Законом. Ст. 11 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стороною позивача надано весь пакет документів на підтвердження переуступки права вимоги, в матеріалах справи є акт прийому-передачі права вимоги за договором купівлі-продажу кредитного портфеля (а.с.18-21). В порушення умов кредитного договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України відповідачем не погашено належні до сплати суми кредиту та несплачені відсотки і комісія. Станом на 14 листопада 2016 року заборгованість відповідача по справі складає: по тілу кредиту 13479,36 грн.; по нарахованим відсоткам 2001,21 грн.; по комісії 4284,81 грн., а всього - 20530,80 грн. (а.с.22). У відповідності до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2 ст. 1050 та ст. 1054 ЦК України у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики що залишилася зі сплатою відсотків. Таким чином, позов обґрунтований, законний та підлягає задоволенню. В порядку ст. 88 ч. 1 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір у сумі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved