Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/3 ч. з усіх видів доходів, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], починаючи з 01.03.2015 року і до досягнення їх сином повноліття 11.06.2028 року. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує, що відповідач жодним чином не приймає участі у вихованні та утриманні їхнього неповнолітнього сина. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, в тексті якої зазначив, що проти задоволення позову не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Згідно з рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.02.2014 року у справі № 522/31436/13-ц (провадження № 2/522/1726/14), яке набрало законної сили 10.03.2014 року, шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірваний, а їх малолітній син [PERSON], [INFO], залишений на утриманні матері [PERSON] Як зазначає позивач, відповідач не працює й не бажає працювати та не бере участь у вихованні та утриманні їх сина [PERSON], [INFO], хоча стан здоровя та матеріальне становище відповідача дозволяють йому утримувати свою дитину. Позивач працює в КУ «Центр первинної медико-санітарної допомоги 18» на посаді ренген-лаборанта та її середньомісячна заробітна плата за період з березня 2014 року по лютий 2015 року склала 2168,05 грн., але цих грошей позивачу разом з сином не вистачає. Сторони не надали суду доказів стосовно того чи мають вони інших неповнолітніх та/або непрацездатних утриманців, а так само стосовно того чи мають вони будь-які фінансові зобовязання та/або чи проводяться з них будь-які стягнення за виконавчими документами. Крім того, судом не встановлено обставин, які б свідчили про те, що відповідач страждає на будь-які хронічні захворювання та/або є непрацездатним. Законодавцем положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплений конституційний обовязок батьків утримувати своїх дітей. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обовязки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обовязків щодо дитини. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на наведене, суд доходить висновку, що дитина сторін потребує матеріальної допомоги батька, який має можливість надавати таку допомогу дитині. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини 2 статті 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ч.1, 2 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved