Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, яким просить визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] що успадкований ним після смерті [INFO] року [PERSON] Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] року померла [PERSON] Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої увійшло нерухоме майно : земельна ділянка та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS]. На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла [PERSON] У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. 01 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом разом із правовстановлюючими документами на земельну ділянку та довідкою сільської ради про реєстрацію за померлою права власності на будинок. Проте, державний нотаріус видав позивачу свідоцтво про право власності лише на земельну ділянку, а щодо житлового будинку відмовив, посилаючись на те, що право власності на вказаний будинок за померлою [PERSON] не зареєстровано в установленому порядку та правовстановлюючий документа на будинок відсутній. У звязку з цим, позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових справ. Позивач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, до суду не зявився. Сільська рада направила лист, яким просила провести розгляд справи без участі їх представника, проти позову не заперечують, просили позов задовольнити. Суд на підставі ст. 223 ЦПК України розгляд справи здійснив у відсутність вказаних сторін. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, в тому числі належним чином завірену копію спадкової справи за № 371/2014 відкритої після смерті [INFO] року [PERSON], суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] року померла [PERSON], про що в Книзі реєстрації актів про смерть 10 червня 2014 року зроблено відповідний актовий запис №11. Наведене підтверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданим виконавчим комітетом Сошниківської сільської ради Бориспільсь-кого району Київської області (а.с. 8). Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки та житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] За життя, а саме 05 жовтня 2012 року, [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла [PERSON] (а.с.9). Після смерті [PERSON], у встановлений законодавством строк, спадщину прийняв [PERSON] Наведене підтверджується заявою від 21 жовтня 2014 року зареєстрованої за №1219 у Бориспільській районній державній нотаріальній конторі (а.с. 42 на звороті). 01 лютого 2018 року [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 19). 15 червня 2018 року державний нотаріус Бориспільської районної державної нотаріальної контори Київської області Скрипка А.О. видав позивачу свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 0,2172 га, кадастровий номер [NUMBER], розташованої на території [ADDRESS] (а.с. 20-21). Разом з тим, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] державний нотаріус відмовив, посилаючись на те, що право власності на вказаний будинок за померлою [PERSON] не зареєстровано в установленому порядку та правовстановлюючий документа на будинок відсутній, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 червня 2018 року № 975/02-31 (а.с. 22). З виданої Сошниківською сільською радою Бориспільського району Київської області довідки № 161 від 18 червня 2014 року вбачається, що згідно запису погосподарської книги виконавчого комітету Сошниківської сільської ради за № 0835-1 померлій [PERSON] належав на праві особистої власності житловий будинок, який розташований в [ADDRESS] та розташований на земельній ділянці розміром 0,23 га. Будинок побудований в 1935 році (а.с.16). Згідно довідки Сошниківської сільської ради № 160 від [INFO] року померла [PERSON] проживала та була зареєстрована в [INFO] з 1935 року по день смерті [INFO] року (а.с. 17). 08 вересня 2017 року КП БРР БР БТІ на імя [PERSON] виготовлено технічний паспорт на житловий будинок, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10-14). З даного технічного паспорту вбачається, що за адресою: [ADDRESS], збудовані наступні обєкти: 1) А-1 житловий будинок 1935 року, площею 72,90 кв. м.; 2) а1 веранда 1970 року, площею 17,80 кв. м.; 3) Б сарай 1964 року, площа 27,80 кв. м.; 4) В погріб 1964 року, площею 10,20 кв. м.; 5) N1 огорожа 1960 року, площею 82,50 кв.м.; 6) а2 ганок 1970 року, площею 0,90 кв. м.; 11) К колодязь питний 1964 року, площею 5 м/п. Інвентаризаційна вартість всіх обєктів становить 96909 гривень (а.с. 14). На момент смерті спадкодавець [PERSON] не отримала свідоцтво про право власності на зазначений житловий будинок та не зареєструвала його в Бориспільському районному бюро технічної інвентаризації. Інших спадкоємців щодо майна померлої [PERSON] не виявлено, про них не заявлено і сторонами у справі. Доказів протилежного суду не надано. Згідно ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. ст. 1216, 1218 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до абз. 3 ч. 2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювала-ся Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої заступником Міністра комунального господарства Української РСР від 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджено-го наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року №7/5 . Відповідно до вказаних нормативних актів передбачалась державна реєстрація будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 1 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріаль-ними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. За змістом наведених норм виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось, крім іншого, питання узаконення будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року. В погосподарських книгах при визначенні року побудування зазначається рік введення в експлуатацію будинку. Записи у погосподарських книгах визнаються в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. При вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами, наприклад, ухваленими органами місцевого самоврядування рішеннями про оформлення права власності громадян на будинки, технічним паспортом на будівлі, документами про відведення в установленому порядку земельних ділянок під забудову тощо. Таким чином, судом встановлено, що у відповідності до законодавства, яке діяло на момент закінчення будівництва житлового будинку та регулювало відносини пов'язані із виникненням права власності на споруджений житловий будинок у спадкодавця [PERSON] виникло право власності на вказаний житловий будинок. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач, який прийняв спадщину після смерті [PERSON], в тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, набув право власності в порядку спадкування за заповітом з моменту відкриття спадщини. За змістом позовної заяви, судові витрати по сплаті судового збору (а.с.1) позивач залишає за собою. На підставі викладеного та

Outcome: approved