Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-05 00:00:00

11 грудня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цією заявою, в якій просить встановити той факт, що вона є донькою [PERSON], яка померла [INFO] в Олександрівка Томашпільського району Вінницької області. Дана заява обґрунтована наступним. [INFO] в Олександрівка Томашпільського району Вінницької області померла мати заявниці - [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на спадкове майно. Заявниця зазначає, що в даний час виникла необхідність в оформленні спадщини, однак отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті матері вона позбавлена змоги, оскільки в свідоцтві про її народження ім'я матері помилково зазначено як [PERSON]. 24 листопада 1992 року заявниця вийшла заміж та змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка - [PERSON]. Факт родинних відносин із спадкодавцем підтверджується довідкою Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 433 від 04 грудня 2017 року. В судовому засіданні представник заявниці [PERSON] - [PERSON] заяву підтримала посилаючись на обставини зазначені в ній, просить заявлені вимоги задовольнити. Представник заінтересованої особи - Олександрівської сільської ради Томашпільського раойну Вінницької області в судове засідання не з'явився, однак голова сільської ради подав до суду заяву, в якій просить справу розглянути у відсутності представника сільської ради, не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили факт того, що покійна [PERSON] доводилася матір'ю заявниці [PERSON] Суд, заслухавши пояснення представника заявниці, свідків, розглянувши заяву зацікавленої особи, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Відповідно до ст.129 Конституції України судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Основними засадами судочинства є: законність; рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом; забезпечення доведеності вини; змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості; підтримання державного обвинувачення в суді прокурором; забезпечення обвинуваченому права на захист; гласність судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом; обов'язковість рішень суду. Згідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв'язку із втратою годувальника. Судом встановлено, що [INFO] в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області народилася [PERSON]. У свідоцтві про її народження матір'ю вказано [PERSON] (а.с.7). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданного 09 березня 2017 року виконавчим комітетом Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, [INFO] в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області померла [PERSON] ( а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається із земельної ділянки, площею 1,6200 га, розташованої на території Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області, посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серї [NUMBER], виданого 05 травня 2009 року Томашпільською районною державною адміністрацією та майнового паю у розмірі 1305 грн, що знаходиться у пайовому фонді майна КСП «Світанок» с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області, посвідченого свідоцтвом про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії [NUMBER], виданого 16 травня 2007 року Олександрівською сільською радою Томашпільського району Вінницької області (а.с. 15-16). Відповідно до копії заповіту, складеного 21 травня 2009 року [PERSON] все своє майно заповіла своїй дочці [PERSON] (а.с.13). Як вбачається з копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданного 24 листопада 1992 року Томашпільським районним відділом РАЦС Вінницької області 24 листопада 1992 року заявниця вийшла заміж та змінила дівоче прізвище [PERSON] на прізвище чоловіка [PERSON] (а.с.6). Згідно довідки виконавчого комітету Олександрівської сільської ради Томашпільського району Вінницької області № 433 від 04 грудня 2017 року покійна [PERSON] та [PERSON] є матір'ю і дочкою (а.с. 9). Отже, викладені у заяві твердження [PERSON] знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, зокрема, підтверджені належними та допустимими доказами. Оскільки, судом встановлено та доведено, що [PERSON], яка померла [INFO] в с. Олександрівка Томашпільського району Вінницької області була матір'ю [PERSON], даний факт підтвердився у судовому засіданні довідкою сільської ради, показами свідків, факт родинних відносин має для заявниці юридичне значення і впливатиме на оформлення спадщини, тому вимога [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявницею. На підставі викладеного та

Outcome: approved