Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

11.07.2018 [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом, в обґрунтування позовних вимог зазначено, що 27.02.2006 між [PERSON], з одного боку та ПАТ «Укрсоцбанк» з іншого боку було укладено договір кредиту № 851/10/27-11/6-205 на придбання телевізора на суму 25000 долларів США (копію додаю). У зв'язку з сімейними обставинами [PERSON] платежі за вказаним кредитним договором з лютого 2015 року не здійснював. Тому 10.02.2015 року [PERSON] звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з заявою про реструктуризацію кредиту і перекладу його в національну валюту відповідно до програм банку. Співробітники банку запевнили його про те, що така реструктуризація буде проведена. [PERSON] продовжував виконувати свої зобов'язання за кредитним договором і 17.02.2015 року уклав Договір добровільного страхування фінансового ризику № 60890-1798, а також 17.02.2015 року оплатив це страхування і оплатив інші страхові платежі за договором. Надалі відповіді на зазначену заяву він не отримав. Будь-яких повідомлень або вимог банку, в тому числі про дострокове погашення кредиту, про яких вказується у позовній заяві, він не отримував. Відповідачем навіть не подано доказів надсилання йому таких повідомлень. 05 квітня 2016 року заочним рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова по цивільній справі № 638/20597/15-ц за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості позовні вимоги ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, стягнуто з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року у розмірі 265 555 грн. 65 коп. та судовий збір 3983 грн 34 коп. [PERSON] оскаржив дане рішення тому що вважає, що розмір заборгованості був банком безпідставно завищеним. 3 травня 2017 року ухвалою судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області апеляційну скаргу представника [PERSON] було відхилено. [PERSON] оскаржив дане рішення тому що вважає, що розмір заборгованості був банком безпідставно завищеним. 09 червня 2017 року ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ по цивільній справі № 638/20597/15-ц було постановлено виконання заочного рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05 квітня 2016 року та ухвали судової колегії судової палати у цивільних справах Апеляційного суду Харківської області від 03 травня 2017 року зупинити до закінчення касаційного провадження у справі (копію додаю). До теперішнього часу касаційна скарга [PERSON] не розглянута. Таким чином в даний час в суді є спір між [PERSON], з одного боку та ПАТ «Укрсоцбанк» з іншого боку щодо розміру заборгованості за кредитним договором № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року. 11 липня 2018 року [PERSON] стало відомо, щодо нього відкрито виконавче провадження приватним нотаріусом Виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. Підставою для відкриття вказаного виконавчого провадження був вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. 31 жовтня 2017 року виконавчий напис № 25233 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором № 851/10/27-11/6-205 від 27 лютого 2006 року в розмірі 13858,12 долларів США з урахуванням: Позивач, вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню тому, що він вчинений з порушенням вимог законодавства України. ПАТ «Укрсоцбанк» подано відзив на позову заяву, у якому зазначено, що виконавчий напис, який оскаржується позивачем, виконано за інший період з 01.08.2015 по 12.09.2017 та не стосується заборгованості, яка стягувалась Дзержинським районним судом м. Харкова. При вчиненні виконавчого напису нотаріус діяв правомірно, у відповідності з законодавством України. Окрім того, на думку представника ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість, щодо якої вчинено виконавчий напис, є безспірною так як банком подано для вчинення виконавчого напису документи, передбачені переліком. У зв'язку з чим відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Треті особи приватний нотаріус Чуловський В.А. та приватний виконавець Бабенко Д.А. у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлені належним чином, про причини неявки суду не сповістили. У судовому засіданні представник позивача Кім. Д.А. підтримав позовну заяву, просив задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного: Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, 27 лютого 2006 року між [PERSON] та ПАТ «Укрсоцбанк» з іншого боку було укладено договір кредиту № 851/10/27-11/6-205 на придбання телевізора на суму 25000 долларів США (а.с.11-14). 05.04.2016 рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова у справі №638/20597/15-ц з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» стягнуто заборгованість за кредитним договором №851/10/27-11/6-205 від 27.02.2006 року у розмірі 265555 (двісті шістдесят п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 65 коп. (а.с.19-20) Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 03.05.2017 у справі №638/20597/15-ц рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 05.04.2016 залишено без змін (а.с.21-22). Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ відкрито касаційне провадження у справі №638/20597/15-ц, зупинено виконання заочного рішення (а.с.23). 31.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу вчинено виконавчий напис №25233, яким запропоновано стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість, що виникла по договору кредиту №851/10/27-11/6-205 від 27.02.2006 (а.с. 18). 11.07.2018 постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Бабенко Д.А. відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №25233, виданого 31.10.2017 (а.с.15-17). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат»та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»).Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Законунотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис,законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 . При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов'язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. При цьому стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Судом встановлено, що безспірність заборгованості зокрема, спростовує той факт, що на час вчинення нотаріусом виконавчого напису заборгованість, яка існувала за договором №851/10/27-11/6-205 була стягнута за рішенням суду у справі №638/20597/15-ц. Незважаючи на це, ПАТ «Укрсоцбанк», звертаючись до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису у жовтні 2017 р., приховуючи факт того, що між [PERSON] та банком існує спір щодо заборгованості по кредитному договору просить вчинити виконавчий напис. З огляду на викладене, зважаючи на те, що на час вчинення виконавчого напису в суді вже існує спір щодо розміру заборгованості суд вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню . Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 11.06.2018 у справі №756/8118/16-ц Згідно з вимогами ст.ст. 133,141 ЦПК України судові витрати , понесені позивачем, підлягають стягненню з ПАТ «Укрсоцбанк» На підставі викладеного і

Outcome: approved