Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою про стягнення аліментів та до досягнення дітьми повноліття, посилаючись на те, що відповідач не надає добровільно допомоги на утримання дітей. Згідно позовної заяви позивач [PERSON] вказує про те, що з відповідачем [PERSON] проживала у цивільному шлюбі. У них народилося двоє дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З липня 2016 року спільно з відповідачем не проживають. Діти проживають з нею та перебувають на її утриманні. Відповідач [PERSON] не надає допомоги на утримання дітей, хоч є працездатним, має нерегулярні доходи від тимчасових заробітків; інших утриманців не має, а тому може надавати допомогу на утримання дітей. З вказаних підстав у позовній заяві позивач [PERSON] просила стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000,00 гривень щомісячно на кожну дитину, починаючи з дня звернення до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] позовні вимоги підтримали, з підстав вказаних у позовній заяві, просили позовні вимоги позивача задовільнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача визнав частково та пояснив, що погоджується сплачувати аліменти на утримання дітей в розмірі по 250,00 гривень щомісячно на кожну дитину. В більшому розмірі сплачувати аліменти не може, оскільки не працює, постійного місця роботи не має, заробітної плати не отримує. Від працює по найму, середньомісячний його дохід від виконання робіт по найму складає 2000,00-4000,00 гривень. Він проживає в селі, в будинку матері, але особистого підсобного господарства не веде. Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази по справі та оцінивши їх, як кожен окремо, так і в їх сукупності, за внутрішнім переконанням, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 4 ст. 174 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог в частині сплати аліментів на утримання дітей в розмірі 250,00 гривень щомісячно на кожну дитину, не встановлено. В силу вимог ст. 180 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно Свідоцтва про народження серії І-ГЮ №136491 (а.с. 4) [PERSON] народився 7 квітня 2011 року, його батьком вказаний [PERSON], а матірю [PERSON]. Згідно Свідоцтва про народження серії І-ГЮ №171820 (а.с. 5) [PERSON] народилася 28 січня 2013 року, її батьком вказаний [PERSON], а матірю [PERSON]. В судовому засіданні відповідач [PERSON] своїми поясненнями підтвердив те, що малолітні діти [PERSON] та [PERSON] проживають з матір?ю - [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. П. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачає, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно з ч. 3 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання малолітніх дітей у твердій грошовій сумі. Беручи до уваги ту обставину, що відповідач не має постійного місця роботи, а отже постійного заробітку (доходу), суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дітей, у твердій грошовій сумі. Разом з тим, при визначенні розміру аліментів, суд враховує майновий стан відповідача та малолітніх дітей, стан їх здоровя; те, що відповідач [PERSON] забезпечений житлом, є працездатним, не має основного місця роботи, але отримує дохід від виконання сезонних робіт та робіт по найму. Розмір такого доходу, зі слів відповідача, становить 2000,00-4000,00 гривень. Крім того, в судовому засіданні позивач [PERSON] пояснила, що середньомісячні витрати на утримання однієї дитини складають 1600,00 гривень. За таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання малолітніх дітей в розмірі по 900,00 гривень щомісячно на кожну дитину. При цьому, суд вважає, що вказаний розмір аліментів, з урахуванням майнового стану відповідача, не буде завищеним в нинішніх умовах проживання, а також з урахуванням віку дітей сторін по справі, їх потреб та не буде таким, що створить відповідачеві додаткові труднощі матеріального характеру. Відповідач [PERSON] інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог позивача та стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання дітей, визначивши їх у розмірі 900,00 гривень щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду з позовною заявою та до досягнення дітьми повноліття. При вирішенні спору, суд також враховує вимоги ст. 182 СК України, згідно яких мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік», установлено, що у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 травня становить 1426,00 гривень, а для дітей віком від 6 до 18 років 1777,00 гривень. Отже, стягнення аліментів на одну дитину в розмірі 900,00 гривень буде найбільш наближеним до мінімального розміру аліментів, що може бути стягнутий відповідно до вимог ст. 182 СК України. Посилання відповідача [PERSON] на ті обставини, що він не має можливості сплачувати аліменти та надає допомогу на утримання дітей, не заслуговують на увагу, оскільки судом встановлено, що сторони по справі не досягли домовленості щодо утримання дітей, а відсутність постійної роботи і постійного заробітку не позбавляє відповідача обов?язку утримувати дітей, тобто сплачувати аліменти і нести додаткові витрати на їх утримання. На підставі ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів, в межах суми платежу за один місяць, суд допускає до негайного виконання. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір в розмірі 640,00 гривень, з урахуванням положень Закону України «Про судовий збір» від 8 липня 2011 року щодо встановленого мінімального розміру судового збору за подання до суду фізичною особою позовів майнового характеру та того, що на час подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів позивач [PERSON] була звільнена від сплати судового збору. Підстав для звільнення відповідача [PERSON] від сплати судового збору не встановлено. Відповідно до ст.ст. 180-184 Сімейного кодексу України, ст.ст. 10, 11, 61, 88, 214, 215, 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved