Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-09 00:00:00

12.12.2017 року до суду надійшов позов, в якому ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «АЛЬФА БАНК» просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором від 20.04.2016 року в сумі 18268,46 грн. та судові витрати у розмірі 1378 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до укладеного між позивачем та відповідачем договору від 20.04.2016 року відповідач отримав міжнародну платіжну картку DMC GOLD строком дії 2 роки з моменту її випуску, встановвиши ліміт відновлюваної кредитної лінії у сумі 18268,46 грн., та прийняв на себе зобов'язання повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором. В порушення умов кредитного договору відповідач несвоєчасно сплачує кредитні зобовязання, в результаті чого станом на 24.11.2016 року виникла заборгованість у сумі 18268,46 грн, стягнення якої є предметом позову, яка складається з наступного: -8289,8 грн. тіло кредиту; -8267,40 грн просрочка по тілу; -16,29 грн. відсотки за кредитом; -1694,97 грн. розмір неустойки (комісія, штраф). Позивач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання представника не забезпечив, про причини неявки не повідомив, в клопотанні доданому до вказаної позовної заяви зазначив про розгляд справи без участі представника позивача, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, в судові засідання не з`явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій просить суд розглянути цивільну справу без його участі, вказаний позов визнає повністю. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. 20.04.2016 року між позивачем та відповідачем укладено Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на умовах кредитування з використанням картки «Максимум готівка» шляхом приєднання в порядку ст. 634 ЦК України до Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії, на підставі поданої відповідачем [PERSON] (надалі - Заява), в якій міститься підпис відповідача та зазначено про його ознайомлення з умовами кредитування (а.с.18). Відповідно до укладеного договору та Заяви банком відкрито картковий рахунок №26254004041747 у валюті гривня та видано міжнародну картку DMC Gold строком дії 2 роки з моменту її випуску. Таким чином, даючи правову оцінку укладеному між сторонами договору, суд зазначає, що між позивачем та відповідачем був укладений договір карткового рахунку, який в розумінні змісту ст.1066 ЦК України є різновидом договору банківського рахунку, умовами якого було передбачено кредитування відповідача у межах кредитного ліміту (ст.1069 ЦК України). Відповідно до приписів ч.2 ст.1069 ЦК України права та обов'язки сторін, пов'язанні з кредитуванням рахунка, визначаються відповідними положеннями про позику та кредит (параграфи 1 та 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Згідно із ч.2 ст.1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 ЦК України. Приписом ч. 1 ст.1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику, якщо такою є грошові кошти, у тій самій сумі, у строк та в порядку, що встановленні договором. Відповідно до Заяви, підписаної позивачем, він ознайомлений та згоден з умовами кредитування (а.с.18). З розрахунку заборгованості (а.с.27) вбачається, що позивач нарахував відповідачу заборгованість, загальна сума якої станом на 24.11.2016 року становить 18268,46 грн, стягнення якої є предметом позову. Згідно ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно умов договору та вимог Цивільного кодексу. Договір є обов'язковим для виконання (ст.629 ЦК України). У відповідності до вимог ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом. Суд приходить до висновку, що відповідач не виконує вищевказані умови кредитного договору 20.04.2016 року та має заборгованість: - 8289,8 грн. тіло кредиту; - 8267,40 грн просрочка по тілу; - 16,29 грн. відсотки за кредитом; - 1694,97 грн. розмір неустойки (комісія, штраф). Таким чином, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, та є законні підстави для задоволення позову. Зважаючи на те, що позовні вимоги суд задовольняє повністю, то з відповідача у відповідності до ст.88 ЦПК України підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 1378 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved