overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

10 жовтня 2019 р. позивач звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 19 серпня 1995 р. сторони уклали шлюб, але згодом сімейне життя погіршилось, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе, в зв`язку з чим просить суд шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 р. відкрито провадження по справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 27 листопада 2019 р., встановлено строк для подачі сторонами заяв по суті позову. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подала, в зв`язку з чим суд відповідно до положень ст. 178 ч.8 ЦПК України вирішує справу за наявними в ній матеріалами. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, наполягаючи на задоволенні позову. Відповідач до судового засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його присутності, проти задоволення позову не заперечує. Відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб сторони уклали шлюб 19 серпня 1995 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану міськвиконкому м. Запоріжжя, Україна, актовий запис №1086. (а.с.8) Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с.9) У відповідності зі ст. 105 ч.3 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якій позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя; суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, примиритися не бажають, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що є підставою для розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд враховує, що майновий спір між сторонами відсутній, дитина проживає з відповідачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

10 жовтня 2020 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 177, мотивуючи свій позов тим, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . 19 жовтня 2020 року ухвалою Первомайського міськрайонного суду Харківської області відкрито провадження у справі, призначено перше судове засідання на 16 листопада 2020 року. Позивач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, на розірванні шлюбу наполягає. Відповідач у судове засідання надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на розірвання шлюбу згодна. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові матеріали справи, встановив такі обставини та відповідні до них правовідносини: Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 05 жовтня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, актовий запис № 177, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] (а.с.7). Від шлюбу подружжя має доньку [PERSON] , [INFO] . Основною причиною розірвання шлюбу є те, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, вони виявилися людьми з різними характерами, з різними поглядами на життя, через що не можуть порозумітися, подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення суду про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи розподілити відповідно до ст. 141 ЦПК України . На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-13 00:00:00

10 квітня 1998 року в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON], яка за життя склала заповіт щодо усієї спадщини і призначила своїм спадкоємцем [PERSON] Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться по вул.Садова,31 в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області. Через відсутність документу, який би за життя спадкодавця посвідчував її право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, позивач не має змоги оформити право на спадщину в нотаріальній конторі, а тому виникла необхідність встановити право на спадкове майно в судовому порядку. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не зявилися, однак остання подала суду заяву, в якій вказала, що позов підтримує і просить суд справу розглядати у її відсутності. Представник відповідача Сороківської сільської ради Бучацького району, в судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій вказав, що позов визнає і просить суд справу розглядати у його відсутності. Представники третіх осіб в судове засідання не зявилися, хоч належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд встановив наступні обставини: 10 квітня 1998 року в с.Сороки Бучацького району Тернопільської області померла [PERSON]; Після смерті спадкодавця залишилося спадкове майно у виді житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, яке належало їй на праві власності; На час смерті [PERSON], згідно довідки №359 від 09.08.2017 року, виданої Сороківською сільською радою Бучацького району, вбачається, що позивач постійно проживав разом із спадкодавцем, який, згідно чинної на той час ст.549 ЦК України від 18.07.1963 року вступив в управління та володіння спадковим майном (ч.2 ст. 529 ЦК України в редакції 1963 року). Після смерті [PERSON] спадщина відкрилася за заповітом, що був складений нею 31 грудня 1997 року і посвідчений секретарем Сороківської сільської ради Бучацького району Тернопільської області, згідно якого [PERSON] усе своє майно заповіла позивачу; Осіб, які б незалежно від змісту заповіту мали право на обов'язкову частку у спадщині, немає. Згідно п.4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України від 16.01.2003 року Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Суд приходить до переконання, що позов обгрунтований і підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~10 квітня 2012 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 31 грудня 2017 року в сумі 28744,91 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 1915,21 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 24984,70 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов договору надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1345 грн. - (процентна складова), які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1762 гривень судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги\~\~позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 10 квітня 2012 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 2000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитним договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 31 грудня 2017 року, 28744,91 грн., які складаються із заборгованості за кредитом 1915,21 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 24984,70 грн; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 умов договору надання банківських послуг: 500 грн. - штрафу (фіксована частина); 1345 грн. - (процентна складова). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1762 гривні судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-15 00:00:00

10 квітня 2012 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 7200 грн. зі сплатою 36% річних на суму залишку заборгованості. В подальшому ліміт кредитування було зменшено до 6740 грн. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 6738 грн. 84 коп., за відсотками в сумі 10366 грн. 25 коп., у звязку з чим йому було нараховано 1800 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 945 грн. 25 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Відповідач в судове засідання повторно не зявився. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом анкети-заяви [PERSON] від 10 квітня 2012 року (яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Памяткою клієнта і Тарифами складає його договір з позивачем про надання банківських послуг) та довідки про зміну умов кредитування кредитної карти, відповідачу було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 7200 грн. зі сплатою за користування кредитом у розмірі 3% на місяць. 14 січня 2014 року на підставі п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг кредитний ліміт було зменшено до 6740 грн. Згідно з п. 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий термін. У відповідності з розрахунком позивача, [PERSON] станом на 30 квітня 2015 року має 6738 грн. 84 коп. заборгованості за кредитом та 10366 грн. 25 коп. заборгованості за відсотками. Тарифами банку, які поширюються на [PERSON], за порушення зобовязань за договором встановлено пеню у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. в місяць. Згідно з п. 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг в разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобовязанням більш ніж на 30 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позовом. Позивач нарахував [PERSON] 1800 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1013 грн. 81 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з вимогами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу. Оскільки позов підлягає до задоволення, відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем судові витрати, в т.ч. 420 грн., сплачених платіжним дорученням від 16 листопада 2015 року на підставі рахунку ДП «Редакція газети «Урядовий курєр» № 15652 від 16 листопада 2015 року за друкування оголошення про виклик відповідача в судове засідання. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

10 квітня 2013 року позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з неї заборгованості у розмірі 61 887 грн. 32 коп. Ухвалою суду від 10 квітня 2014 року справу прийнято до провадження суддею Гуденко О.А. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 11 квітня 2008 року між позивачем та відповідачем був укладений договір №ACL4RC19430013, відповідно до якого відповідач отримав кредит у розмірі 10466.59 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.п. 3.2.2, 3.2.3, 3.2.4 Умов, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до Заяви, сплатити відсотки за користування кредитом відповідно до Заяви та п.п. 4.1, 4.2 даних Умов та Тарифів, сплатити позивачу винагороду у строки та розмірі згідно Тарифів, Заяви та даних Умов. Відповідно до п. 5.1 Умов, при порушенні відповідачем будь-якого із зобов'язань, передбачених Заявою та п.п. 3.2.2, 3.2.3 даних Умов, позивач має право нарахувати, а відповідач зобов'язується сплатити позивачу пеню в розмірі 0.5 % від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки платежу. Згідно з п.5.3 Умов, при порушенні відповідачем строків платежів по будь-якому з грошових зобов'язань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, відповідач зобов'язаний сплатити банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості. Дотепер відповідач свої зобов'язання за договором не виконав, заборгованість за кредитом - 10 184 грн. 77 коп., заборгованість по процентам - 1488 грн. 70 коп., заборгованість по комісії за користування кредитом - 3202 грн. 80 коп., пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 43 587 грн. 84 коп., штраф (фіксована частина) -500 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 2923 грн. 21 коп.-станом на 22.03.2013 року. Таким чином, загальна сума заборгованості становить 61 887 грн. 32 коп. На підставі викладеного, у відповідності зі ст. ст. 509, 525, 526, 527, 611, 612, 615, 625, 1049, 1050, 1054, ЦК України, суд дійшов висновку, що відповідач не виконав зобов'язань, узятих на себе за договорами, у зв'язку з чим з неї необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за договором в сумі 61 887 грн. 32 коп. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 618 грн. 87 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-27 00:00:00

10 квітня 2014 р. до суду з позовною заявою звернулася [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач зазначила, що 21 березня 2009 р. позивач зареєструвала шлюб з відповідачем у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції. Cпільне життя з відповідачем не склалося внаслідок різних характерів, поглядів на життя, введення домашнього господарства, через що між сторонами постійно відбувалися суперечки та сварки. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив суд їх задовольнити (а.с. 10). Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої позовні вимоги позивача визнає та просить справу розглядати за його відсутності (а.с. 11). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 21 березня 2009 р. у Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Харкову Харківського міського управління юстиції, актовий запис № 334 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 08.06.2010 р. (а.с.4). Однак сторони сумісно не проживають, спільного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з грудня 2013 р., внаслідок чого ставлення один до одного склалося як між сторонніми особами. За таких обставин примирення сторін та поновлення подружніх стосунків, відновлення сім'ї, яка фактично розпалася, є неможливим. Подальше формальне збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати суд залишає за рахунок позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

10 квітня 2014 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі відповідач), мотивуючи тим, що 01 березня 2014 року між ним та відповідачем у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 8. Причиною розірвання шлюбу позивач вказав те, що вони мають різні характери та різні погляди на життя. В даний час спільно не проживають. Їх стосунки припинилися. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу протирічить його інтересами. В судовому засіданні позивач позов підтримав в повному об'ємі. Додатково пояснив, що його в будинку сильно побили і він попросив відповідачку приїхати до нього , однак вона відмовила йому. Він зрозумів, що з відповідачкою він поспішив реєструвати шлюб. Просив шлюб розірвати, а витрати витрачені ним при поданні заяви з відповідачки не стягувати. В судове засідання відповідачка , будучи 2 рази,належним чином повідомлена про розгляд справи в судове засідання не з»явилася і тому суд вважає за можливе розглянути справу по наявним в справі доказах і винести заочне рішення, так як позивач про такий розгляд справи не заперечує. Вислухавши пояснення позивача, відповідача, вивчивши і дослідивши матеріали справи, докази, суд вважає, що шлюб сторін слід розірвати з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 01 березня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 8. Цей факт підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 4). Згідно з довідками виданими Брусилівською селищною радою Брусилівського району Житомирської області № 665 та № 664 від 08 квітня 2014 року [PERSON] проживає [ADDRESS], до складу його сім'ї входить: дружина [PERSON], та з 4 лютого 2014 року [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS]. (а.с. 5-8). Шлюбні відносини сторони фактично припинили, після реєстрації шлюбу. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, примирення вважає неможливим. Спору про розділ майна немає. При таких умовах, суд вважає, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, бо перебування у шлюбі буде порушувати права та інтереси сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

10 квітня 2014 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності. Свої вимоги обґрунтовує тим, що будинок [ADDRESS], згідно свідоцтва про право власності від 01.11.1999 року, належить [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка померла [INFO], на праві приватної спільної сумісної власності. Після смерті [PERSON], позивач успадкував одну третю частину вказаного житлового будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 08.08.2013 року. Ідеальні частки учасників спільної власності КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» не визначались, як і не визначені вони сторонами. Просить встановити, що йому належить 2/3 частини, а [PERSON] 1//3 частина житлового будинку [ADDRESS]. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подав суду заяву, в якій просить справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Статтею 316 ЦК України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 361 ЦК України, співвласник має право самостійно розпорядитись своєю часткою у праві спільної часткової власності. Відповідно до ч. 2 ст. 355 ЦК України майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд позов задовольняє та встановлює, що [PERSON] належить на праві спільної часткової власності 2/3 частини, [PERSON] 1/3 частини будинку [ADDRESS].

Outcome: approved