Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

11 липня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, яку надалі вточнив, в якій просить: визнати за ним право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS]; право власності на 1/6 частини квартири [ADDRESS], в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] його матері [PERSON]; встановити порядок користування цією квартирою, виділити йому у користування кімнату, площею 12,5 кв. м, з лоджією 2,9 кв. м; кімнату, площею 7,1 кв. м.; відповідачеві [PERSON] кімнату, площею 17,1 кв. м, з лоджією 1,4 кв. м; залишити у спільному користуванні кухню, площею 9,6 кв. м, ванну кімнату, площею 2,6 кв. м, вбиральню, площею 1 кв. м, коридор, площею 8,3 кв. м., посилаючись на те, що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді квартири, проте нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право власності, оскільки позивачем не надано оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заперечень проти позову не надав. За наявності умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає за можливе допустити заочний розгляд справи. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 05 липня 2007 року УЖКГ та ПЕК ОМР, та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майна, виданим 27 липня 2007 року КП «ОМБТІ та РОН», квартира [ADDRESS], перебуває по 1/3 частці у спільній частковій власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], [PERSON] померла [INFO]. Спадкоємцями після смерті [INFO] [PERSON] є її діти: позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] Інших спадкоємців немає. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Позивач [PERSON] звернувся до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, згідно з постановою нотаріуса від 17 травня 2016 року, йому було відмовлено у зв'язку з тим, що він не надав оригінали правовстановлюючих документів. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належать спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Враховуючи, що позивач не має можливості реалізувати своє спадкування 1/6 частки квартири право шляхом оформлення спадщини у нотаріальній конторі, суд вважає, що право [PERSON] підлягає захисту. Разом з тим, суд вважає, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] щодо визнання за ним ще права власності на 1/3 спірної квартири слід відмовити, оскільки за ним вже визнано це право, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданим 27 липня 2007 року КП «ОМБТІ та РОН». Відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. З позовної заяви вбачається, що позивач просить суд встановити порядок користування спірною квартирою: виділити йому у користування кімнату, площею 12,5 кв. м, з лоджією 2,9 кв. м; кімнату, площею 7,1 кв. м.; виділити відповідачеві [PERSON] кімнату, площею 17,1 кв. м, з лоджією 1,4 кв. м, залишити у спільному користуванні кухню, площею 9,6 кв. м, ванну кімнату, площею 2,6 кв. м, вбиральню, площею 1 кв. м, коридор, площею 8,3 кв. м. Запропонований позивачем поділ не є ідеальним, оскільки при такому поділі частка позивача стане більшою, ніж частка відповідача. Грошової оценки позивач не надав, компенсації вартості різниці не запропонував. Доказів можливості реального розподілу квартири у натурі позивач не надав. Відповідно до ч. 1 ст. 357 ЦПК України, частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 143 ЦПК України, для з'ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Судом було роз'яснено представникові позивача [PERSON] її права та обов'язки, проте ані позивач, ані його представник не звертались з відповідним клопотанням про призначення судом експертизи для визначення порядку користування спірною квартирою. Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України, суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Суд вважає, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] у частині вимог про встановлення порядку користування спірною квартирою слід відмовити, оскільки позивачем не запропоновано ідеальний порядок поділу квартири, позивач (представник) не скористався своїм правом на заявлення клопотання про призначення експертизи для вирішення цього питання.

Outcome: partial