Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-26 00:00:00

10.08.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що їй на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.2004 року, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS]. Крім неї, у квартирі зареєстрована її донька [PERSON], яка з листопада 2012 року та по сьогоднішній день у квартирі не проживає, комунальні платежі на неї нараховуються, але нею не сплачуються, тим самим вона перешкоджає у здійсненні її права власності на житло. В зв'язку із даними обставинами позивач звернулася до суду за захистом своїх прав. 06.09.2018 року ухвалою позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на позовних вимогах наполягає та проти ухвалення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлена завчасно у встановленому законом порядку за місцем реєстрації по [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка двічі повернулася до суду за закінченням терміну зберігання. Відповідач не повідомила причину неявки до суду. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає задоволенню. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно та договору купівлі-продажу квартири від 11.02.2004 року, що зареєстровано в реєстрі за № 988, на праві приватної власності [PERSON] належить квартира [ADDRESS], а.с. 3, 4. Згідно довідки № 7738 від 17.07.2018 року, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Тернівської районної у місті ради, у квартирі [ADDRESS], зареєстровані - [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], яка з листопада 2012 року за даною адресою не мешкає., а.с. - 7. Ці обставини також підтверджуються актом від 18.07.2018 року встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі з листопада 2012 року, а.с.- 12. Оцінка суду. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як член сім'ї власника житла може бути позбавлений права користування житлом, з метою захисту права власності позивача на житло. На підставі ст.ст. 391, 405 ч. 2 ЦК України,

Outcome: approved