Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-23 00:00:00

12.02.2015р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що будинковолодіння, яке знаходиться по [ADDRESS] відноситься до суспільної групи «колгоспний двір», та станом на 15.02.1988р.-15.04.1991р. у такому проживали він (позивач), [PERSON] (батько), [PERSON] (мати), [PERSON] (бабуся), а також був зареєстрований, однак не проживав і участі у веденні підсобного господарства не брав, - брат [PERSON], отже їм належало по 1/4 частці у вищевказаному будинковолодінні. Зазначає, що [INFO] померла бабуся [PERSON] і її частку успадкував батько [PERSON] і став власником 1/2 частки, а [INFO] померла мати та її частку у рівних частинах успадкували він (позивач) і батько [PERSON] Стверджує, що батько став власником 2/3 часток, а він 1/3 частки. Вказує, що [INFO] помер батько, який за свого життя своїм майном не розпорядився, а він (позивач) у встановлений законом строк звернувся в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці відмовились від своєї частки у спадщині. Стверджує, що не може оформити своїх спадкових прав через відсутність правовстановлюючих документів на спірне будинковолодіння, а тому позбавлений можливості оформити свої спадкові права в позасудовому порядку. З огляду на наведені обставини просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спірне будинковолодіння. Позивач в судове засідання не з'явився, а надіслав заяву в якій просить суд слухати справу у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача - Малнівської сільської ради Мостиського району в судове засідання не з'явився, проте подав до суду заяву, в якій проти позову не заперечує та просить суд справу розглядати у його відсутності. Представник третьої особи - Мостиської державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явився, проте подав копію матеріалів спадкової справи за №433/2014, заведеної після смерті спадкодавця [PERSON], а також повідомив, що спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та просить розглянути справу за його відсутності. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Мостиського районного управління юстиції в судове засідання не з'явився, а подав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та вирішення спору покладає на розсуд суду. Згідно ч.2 ст.197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Заслухавши пояснення сторін тадослідивши матеріали справи, суд вважає, що у відповідності до вимог ст.ст.130, 174 ЦПК України у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову при проведенні попереднього судового засідання. Судом встановлено, що будинковолодіння [ADDRESS] відносилося до суспільної групи «колгоспний двір» та станом на 01.07.1990р. головою такого був [PERSON] (батько позивача), а членами зазначеного двору були дружина останнього [PERSON] (мати позивача), син (брат позивача) [PERSON], мати (бабуся позивача) [PERSON], син (позивач) [PERSON], що підтверджується довідкою з Малнівської сільської ради Мостиського району №263 від 05.02.2015року. Згідно ст.120 ЦК УРСР майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Частиною 2 ст.123 ЦК УРСР передбачено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Відповідно до підпункту «а» п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995року право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991 року не втратили право на частку в його майні. Відповідно до роз'яснень, викладених у підпункту «г» абз.2 п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України №20 від 22.12.1995р. «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», з 01.07.1990 року застосовуються загальні правила щодо спадкування частки члена колгоспного двору. Таким чином, виходячи з вимог ст.ст.120, 123 ЦК України в редакції 1963року, які регулювали власність колгоспного двору, та роз'яснень постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.1995 року №20, право власності на майно колгоспного двору (спірне будинковолодіння), станом на 15.04.1991р., в рівних частках мали [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], тобто кожен по 1/4 частці у вищевказаному майні, а [PERSON], втратив частку у майні колгоспного двору, так як з 1983р. не приймав участі у ведені господарства. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] і за свого життя своїм майном не розпорядилася. Спадковим майном є відповідно 1/4 частка спірного будинковолодіння. Батько позивача - [PERSON] у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті матері (бабусі позивача), тобто став фактичним власником 1/2 частки спірного будинковолодіння (1/4 частки, яка належала йому як члену колгоспного двору, та 1/4 частки в порядку спадкування після смерті матері). [INFO] померла мати позивача - [PERSON] та за свого життя своїм на не розпорядилася. Спадковим майном є відповідно 1/4 частка спірного будинковолодіння. Батько позивача - [PERSON] та позивач [PERSON] у відповідності до вимог ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину після смерті дружини (матері), оскільки здійснювали догляд за спірним будинковолодінням, тобто стали фактичними власниками 5/8 та 3/8 часток спірного будинковолодіння відповідно. [INFO] помер [PERSON] (батько позивача) і за свого життя своїм майном не розпорядився. Спадковим майном є відповідно 5/8 частки у вищевказаному спірному будинковолодіння. Позивач у відповідності до ст.1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги спадкування за законом і у встановлений законом строк прийняв спадщину, - звернувся в Мостиську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини за законом. Однак не може в позасудовому порядку оформити право власності на спірне будинковолодіння, оскільки спадкодавець за життя належним чином не оформив право власності на вказане спадкове майно. Інші спадкоємці першої черги спадкування за законом, - діти спадкодавця [PERSON] і [PERSON] відмовились від спадщини на користь позивача. Вказані обставини підтверджуються заявами сторін та третіх осіб; копіями свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON]; довідкою із КП «Мостиське РБТІ» про вартість спірного будинковолодіння; листом з Мостиської державної нотаріальної контори про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спірне майно через відсутність правовстановлюючих документів на таке від 17.12.2014р. №02-14/1002; довідкою із Манівської сільської ради №263 від 05.02.2015р.; копією сторінок із спадкової справи №433/2014, заведеної після смерті [PERSON], копією паспорта позивача. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спірне будинковолодіння в цілому (5/8 часток, яку позивач успадкував після смерті батька, 1/8 частки, яку успадкував після смерті матері, та 1/4 частки, яка належала йому (позивачу), як члену колгоспного двору, тобто 5/8+1/8+1/4=8/8=1). На підставі викладеного,

Outcome: approved