Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-15 00:00:00

11.11.2016 року позивачі звернулися з позовом до Роздільнянського районного суду Одеської області до [PERSON], згідно якого просять суд визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право користування будинком №139-а по вул.Жовтнева в м.Роздільна Одеської області та зобов'язати Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку. на підставі ст.405 ЦК України. Позов мотивований тим, що відповідач є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] та не проживає за місцем реєстрації з 2009 року без поважєних причин. Реєстрація відповідача призводить до сплати надмірних комінальних послуг за користування будинком з боку позивачі, які є співввласниками даного будинку, та обмежує право позивачів на вільне розпорядженя своїм майном. Позивачки [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали заяву про те, що не заперечують проти розгляду справи в їх відсутність та винесення заочного рішення по справі, позховні вимоги підтримали в повному обсязі. (а.с.31,32) Відповідач [PERSON] до суду не зявився, про час, дату та місце судового засідання повідомлявся за адресою його місця проживання, поштове повідомлення наявне в матеріалах справи, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило (а.с.28). Представник відповідача [PERSON] районного підрозділу ГУ Державної міграційної служби в Одеській області до суду не зявився, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи (а.с.30). \~ \~ \~ \~ \~В порядку ст.224 ЦПК України, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних у справі доказів \~зі згоди позивача. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає, що позов [PERSON], [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок№139-а по вул.Жовтнева в м.Роздільна Одеської області належить позивачам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності по 1/2 частини кожній на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роздільнянською державною нотаріальною конторою 09.04.1999р. за реєстром №1873 та зареєстрованого в Роздільнянському БТІ 04.07.2000р. в реєстровій книзі №16-142 та на підставі договіру дарування серії АВМ №462057 від 04.07.2000р., посвідченого [PERSON], державним нотаріусом Роздільнянської державної нотаріальної контори,та зареєстрованого в Реєстрі за № 2954 (а.с.5). Таким чином, позивачі володіють будинком правомірно, а тому мають право вимагати усунення перешкод в користуванні та розпорядженні своєю власністю. Крім цього, встановлено, що за вказаною адресою зареєстрований також відповідач [PERSON], [INFO], що підтверджується адресною довідкою Роздільнянського РП ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.25). [PERSON] є колишнім чоловіком позивачки [PERSON] Шлюб розірвано 19.05.2009 року. (а.с.6). [PERSON] в будинку не проживає з 2009 року, поштову кореспонденцію за вказаною адресою не отримує. Факт відсутності відповідача в зазначеному будинку підтверджується актом обстеження фактичного проживання [INFO] від 28.10.2016 року, складений депутатом Роздільнянської міської ради [PERSON] та пдітверджений сусідами [PERSON], [PERSON] (а.с.7) Згідно ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд і має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобовязано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Ст.321 ЦК України встановлює непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод \~в здійсненні ним права \~користування \~та розпорядження своїм майном. У відповідності до ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування \~цим житлом, у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними та власником житла або законом. Позивачі заперечують проти реєстрації відповідача за вказаною адресою, так як дані обставини перешкоджають їм в реалізації права володіння та користування належним їм на праві власності майном. Таким чином, на підставі наявних у справі доказів судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає в [INFO], належному позивачкам [PERSON], [PERSON]І без поважних причин на протязі 7 років, а тому втратив право користування вказаним житлом. Що стосується вимоги позивачів зобов'язати Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку за вказаною адресою, то вона задовленню не підлягає. Відповідно до Закону України від 11.12.2003р. №1382-ІV «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання в житлових приміщеннях членів сімї власника або інших осіб належить до компетенції органів реєстрації місця проживання та місця перебування осіб. Згідно ст..7 цього Закону цими органами зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Вказане означає, що рішення суду про визнання особи такою, що втратило право користування житловим приміщенням, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання відповідними уповноваженими органами, якими є виконавчий орган сільської, селищної або міської ради, сільський голова (у разі якщо відповідно до закону виконавчий орган сільської ради не утворено), що здійснює реєстрацію, зняття з реєстрації місця проживання особи на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці, на яку поширюються повноваження відповідної сільської, селищної або міської ради. Таким чином, Головне Управління Державної міграційної служби України в Одеській області, по-перше, не є органом, до компетенції якого входять повноваження щодо зняття особи з реєстраційного обліку, та, по-друге, орган реєстрації зобов'язаний в силу вимог Закону на підставі рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, зняти особу з реєстраційного обліку і додаткового зобов'язання рішенням суду виконати свій обов'язок (за відсутності відмови у вчиненні такої дії) не потребує. На підставі ст.ст.319,391,405 ЦК України,

Outcome: partial