Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що 09.03.2013 року вони з [PERSON] зареєстрували шлюб і проживали разом з ним до грудня 2016 року. Від цього шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні відносини між ними припинені у грудні 2016 року. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає. Просить розірвати шлюб. 27.07.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. Позивач в судове засідання не зявилася, але до початку судового засідання через канцелярію суду від неї на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, також просила після розірвання шлюбу прізвище не змінювати. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку судового засідання від нього на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 09 березня 2013 року, шлюб зареєстрований виконавчим комітетом Любимівської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 02 (а.с.7). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с.8). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинені з грудня 2016 року. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по справі. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: approved