Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

11.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що знаходилась з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 27.11.2004 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачем. 12.12.2014 року шлюб між сторонами було розірвано. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом, та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки, у розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Враховуючи те, що у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши представлені в справі докази, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 57 ЦПК України, доказами є різні фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, які обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для розгляду справи. Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана доказати ті обставини на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що відповідно з рішенням Жовтневого районного суду м.Маріуполя від 01 грудня 2014 року шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрованим 22.11.2004 року відділом реєстрації актів Жовтневого районного управління юстиції м.Маріуполя, актовий запис №996, був розірваний. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка згідно довідки ККП «Керуюча компанія «Західна» мешкає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Одним із способів утримання згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України є стягнення аліментів за рішенням суду. Стаття 182 Сімейного кодексу України передбачає те, що при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров'я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, дочки, сина й інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладені обставини, стан здоров'я дитини, стан здоров'я та матеріальне становище сторін, ті обставини, що відповідач не виплачує аліментів по виконавчому листу у примусовому порядку іншим дітям, суд вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходів відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд вважає за необхідне згідно зі ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., бо позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати. На підставі ст.180-182, СК України,

Outcome: approved