Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

11.08.2015 року ПАТ «ВіЕйБі Банк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] не виконує належним чином свої зобов'язання за кредитним договором від 13.10.2013 року, в результаті чого виникла заборгованість, яка разом із штрафними санкціями складає 60912 грн. 34 коп., яку банк просить стягнути з позичальника. Представник позивача в судове засідання не з'явився, надавши клопотання про розгляд справи без його участі та зазначивши згоду на ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився. Судові повістки, що були направлені на адресу відповідачу, повернулися до суду з поміткою про закінчення строків зберігання. На підставі вимог ч. 5 ст. 74 ЦПК України, оскільки судовий виклик направлено відповідачу на адресу за місцем його реєстрації, вважається, що відповідач повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 13.10.2013 року між сторонами укладено договір № BLаЖГА00086661, за умовами якого банк надає позичальнику кредит в розмірі 20000 грн. з терміном користування кредитом до 13.10.2014 року. Позичальник зобов'язується сплачувати кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 15% річних, а також комісію в розмірі 1,75% від суми кредиту щомісяця. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не випливає із суті кредитного договору. За вимогами, передбаченими в ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та впорядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору або вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлено строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно з вимогами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами, а з вимогами ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Позивач вказує, що відповідач умови договору не виконує. Станом на 04.08.2015 року заборгованість за кредитним договором складається з: - заборгованості по сумі кредиту в розмірі 9937 грн. 51 коп.; - заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 2817 грн. 52 коп.; - заборгованості по комісіям в розмірі 4693 грн. 87 коп. Статтею 611 ЦК України передбачено сплату неустойки, як правовий наслідок порушення зобов`язаннь, встановлених договором. Пунктом 4.2 договору передбачено, що за кожний випадок невиконання або неналежного виконання зобов'язань банк має право нарахувати, а позичальник зобов'язується додатково сплатити штраф в розмірі 25% від суми кредиту. В п. 4.3 договору передбачено сплату пені в розмірі 0,50% у випадку прострочення позичальником виконання грошових зобов'язань. На підставі цього позивачем нараховано до сплати відповідачці штрафних санкцій на загальну суму 43463 грн. 44 коп. Відповідно до ст. 129 Конституції України, ст. 10, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно з вимогами ч. 2 ст. 27 ЦПК України всі наявні докази для підтвердження своїх вимог та заперечень сторони повинні надати до початку розгляду справи по суті. Беручи до уваги, що відповідач доказів належного виконання умов договору не надав, а також не надав доказів того, що невиконання зобов'язань за договором сталося не з його вини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Під час звернення до суду позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 22 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», оскільки з 19.03.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в ПАТ «ВіЕйБі Банк». Оскільки позовні вимоги обгрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved