Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-03 00:00:00

11.03.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, мотивуючи вимоги тим, що з відповідачем по справі він перебував у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2006 року. Від подружнього життя мають двох синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Він був записаний батьком дітей. Однак спільне подружнє життя з відповідачкою не склалося, тому шлюб був розірваний. В період подружнього життя у позивача виникли сумніви відносно того, що він являється батьком дітей, оскільки останнім часом часто виникали непорозуміння з відповідачкою, у зв`язку з відкритою появою іншого чоловіка, який систематично відвідував останню за місцем їх з дітьми проживання під час його відсутності дома. На підставі викладеного, просив виключити відомості про його батьківство з актового запису № 202 від 07 травня 2015 року про народження [PERSON] складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київській області та з актового запису про народження № 562 від 05 грудня 2016 року про народження [PERSON] складеного Фастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. А також стягнути з відповідачки на його користь судові витрати. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 23.03.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2020 року по справі призначено судово-медичну експертизу, провадження по справі на час проведення експертизи зупинено. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 03.08.2020 року провадження у справі поновлено. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 12.08.2020 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач та його представник вимоги позову підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала щодо задоволення позову в частині виключення відомостей про батьківство позивача, проте просила відмовити у стягненні судових витрат. При цьому зазначила, що вона під час підготовчого судового засідання визнавала позовні вимоги та не заперечувала проти виключення відомостей щодо позивача як батька дітей і зазначала, що проведення експертизи є зайвим, однак позивач наполягав на проведенні експертизи і це його ініціатива. Проте вважає немає сплачувати кошти за проведення експертизи. Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При розгляді справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 05.08.2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі. В період шлюбу у них народилися двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 07.05.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції Київської області та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 05.12.2016 рокуФастівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 18.12.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною 3 ст. 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Відповідно до ч.1 ст.122 СК Українидитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 136 СК України у разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Відповідно до ч. 3 ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Відповідно до п.11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України» судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК України оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК, - шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Звернувшись до суду з даним позовом, позивач стверджує, що в нього існують сумніви щодо кровного споріднення з дітьми [PERSON] та [PERSON] . У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. При подачі позову до суду Позивачем було надане заключення молекулярно-генетичного дослідження №123.9+124.10 «Аналіз ДНК на батьківство (№1006-1008)», проведеного ТОВ «Медичний центр ІГР», відповідно до якого за результатами аналізу, встановлено, що [PERSON] не може бути біологічним батьком [PERSON] та [PERSON] . Крім того, 27.04.2020 року ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області, за клопотанням позивача у даній справі було призначено судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу, проведення якої було доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Відповідно до Висновку експерта № 103-141-2020 Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] та [PERSON] , народжених [PERSON] , виключається. Таким чином, встановлено, що позивач не є батьком дітей, так як відсутня кровна спорідненість між позивачем як особою, яка записана батьком дітей та самими дітьми. Крім того, відповідач в підготовчому судовому засіданні позов визнала та не заперечувала проти даного факту. Відповідно до ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За таких обставин, оцінюючи належність, допустимість доказів окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про виключення відомостей про батьківство позивача з актових записів про народження [PERSON] та [PERSON] підлягають задоволенню. Разом з тим, з приводу розподілу судових витрат, суд зазначає наступне. Позивачем була подана заява про стягнення з відповідача судових витрат на суму 15608,40 грн, яка складається з судового збору та витрат, пов`язаних із залученням спеціаліста для проведення молекулярно-генетичного дослідження в сумі 5940,00 грн, витрат, пов`язаних із залученням експерта та проведення експертизи в сумі 8827,60 грн. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною першою ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розглядусправи, на якій такі дії вчинялися. Отже,

Outcome: partial