Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-20 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачка [PERSON]. зазначає, що з 27.09.2003 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Також зазначає у позовній заяві про те, що спільне сумісне проживання з відповідачем припинено більше пяти років, оскільки відповідач був засуджений до позбавлення волі за тяжкі злочини. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини вона не має, так як проживає з іншим чоловіком, до якого вона має почуття. Спільне життя з відповідачем не склалося. Шлюбні сосунки між ними припинені у січні 2013 року та з цього часу вони перестали вести спільне господарство, проявляти турботу один про одного. Вони проживають за різними адресами. Спір щодо розподілу майна між ними відсутній. За таких обставин позивачка вважає, що їх сімя фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований 27.09.2003 року у виконавчому комітеті Приморської сільської ради Василівського району Запорізької області, про що у книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис № 10 та видано свідоцтво про шлюб серії I-ЖС № 103201 та після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити без змін «Дімітрова». В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте у змісті позову виклала своє прохання розглядати справу без ї участі (а.с.3). В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, у відповідності до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, що підтверджується поштовим повідомленням в отриманні судової повістки (а.с.12), проте жодних документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 27 вересня 2003 року Приморською сільською радою Василівського району Запорізької області, за актовим записом № 10, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, копії якого міститься в матеріалах справи (а.с.7). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування позовних вимог [PERSON], суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved