Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-26 00:00:00

11.08.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що з відповідачем [PERSON] перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03.08.2007 року та рішенням Білоцерківського міськрайонного суду від 07.06.2016 року шлюб між ними було розірвано. Від спільного проживання вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки було припинено з липня 2015 року, вона з відповідачем проживає окремо, дитина проживає з нею. Спорів стосовно місця проживання дитини не було, відповідач не заперечував, що дитина буде проживати зі нею. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. 07.12.2016 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду за позовом [PERSON] її було виселено з [ADDRESS], та знято з реєстрації, фактично як і сина, оскільки син проживає з нею. Оскільки колишній чоловік добровільно відмовився матеріально утримувати сина вона звернулася з позовом до суду про стягнення аліментів на утримання дитини та рішенням від 06.06.2016 року Білоцерківським міськрайонним судом було стягнуто аліменти з [PERSON] Відповідач не виконує рішення суду та не сплачує аліменти на утримання дитини, заборгованість по аліментах станом на квітень 2017 року становила 32822 гривень. З січня 2016 року вона із сином почала проживати з [PERSON] у його квартирі [ADDRESS], з яким 21.07.2017 року уклала офіційний шлюб та взяла його прізвище. [PERSON] являється приватним підприємцем, повністю забезпечує їх сім'ю та важає [PERSON] своїм сином, а дитина на нього каже «папа». Син боїться біологічного батька, не бажає з ним спілкуватися, не має до нього, крім страху, жодних почуттів. Відповідач в свою чергу не вважає спільного сина [PERSON] членом своєї сім'ї, що підтверджується висновком психолога центру соціологічно-психологічної реабілітації «Злагода» від 06.06.2017 року. Вона зі своїм чоловіком [PERSON] забезпечила гідні умови проживання та гармонійну атмосферу оточення для сина. Між нею, дитиною та її теперішнім чоловіком склалися усталені доброзичливі стосунки, які сприяють належному вихованню дитини, її повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Дитина знаходиться на обліку з приводу плоскостопості та хронічних захворювань верхніх дихальних шляхів, потребує постійного оздоровлення у спеціалізованих санаторних установах, що вони з [PERSON] йому забезпечують. Дитині вчасно проведені профілактичні щеплення, проводились регулярні амбулаторні огляди, стан здоров'я задовільний. Нагляд за станом здоров'я дитини з моменту її народження і по сьогоднішній день здійснює вона, з моменту проживання з [PERSON] разом з ним. ЇЇ теперішній чоловік [PERSON] має бажання всиновити її сина. Згідно висновку органу опіки та піклування Білоцерківського міськвиконкому від 18.07.2017 року на засіданнях 14.06.2017 року та 29.06.2017 року відбувся всебічний та повний розгляд зібраних матеріалів стосовно доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні до його малолітнього сина [PERSON] Відповідно до вказаного висновку на засіданні 14.06.2017 року встановлено, що батько дитини долею дитини та її станом здоров'я не цікавиться, участі у вихованні не приймає, з сином не спілкується, матеріально його не утримує. Розглянувши матеріали, комісія з питань захисту прав дитини дійшла висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Під час розгляду матеріалів на вказаному засіданні були присутні: вона та [PERSON], однак відповідно вказаного висновку після прийняття рішення на засідання з'явився відповідач [PERSON], мотивувавши своє запізнення тим, що переплутав адреси проведення засідання, та попросив повторно розглянути заяву про позбавлення його батьківських прав. 29.06.2017 року на повторному засіданні Комісії за участю: її, [PERSON] та [PERSON], останній надав довідку про відсутність заборгованості по аліментах та пояснив, що мати дитини чинить йому перешкоди у прийнятті участі у вихованні сина, що не відповідає дійсності. На підставі неправдивих відомостей наданих [PERSON] комісія органу опіки та піклування Білоцерківського міськвиконкому не змогла прийняти об'єктивного рішення по даному питанню, тому рекомендувала звернутися до суду для вирішення питання про позбавлення [PERSON] батьківських прав. В зв'язку з викладеним позивач просила в судовому порядку позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав щодо його малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила позов задовольнити. Представник позивача, за договором, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила позов задовольнити в повному обсязі та зазначила, що з боку позивача немає перешкод батьку для виконання ним батьківських обов'язків, а саме участь в житті та розвитку дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, за довіреністю у справі, Степаненко Леся Вікторівна в судовому засіданні пояснила, що при вирішенні спору необхідно виходити з прав та інтересів дитини. Представник третьої особи, Служби у справах дітей Білоцерківської міської ради, за довіреністю у справі Махаринський Григорій Володимирович, в судовому засіданні зазначив, що при вирішенні спору покладається на розсуд суду та просив врахувати інтереси дитини та її сім'ї. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]., дослідивши матеріали справи, матеріали виконавчого провадження № 53871243, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Ст. 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст.165 Сімейного Кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом встановлено, що [PERSON] та відповідач - [PERSON] з 03.08.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 9), шлюб між ними було розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 07.06.2016 року (а.с. 10). Згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (а.с.15) батьками [PERSON], [INFO], є сторони у справі [PERSON] та [PERSON]. Згідно свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 21.07.2017 року (а.с.16) [PERSON] на даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Згідно Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 06.06.2016 року (а.с.11) з [PERSON] було стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, починаючи з 06.05.2016 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі даного рішення був виданий виконавчий лист 17.06.2016 року, який був переданий на виконання до Оболонського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві. 24.04.2017 року головним державним виконавцем Оболонського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві Рудьковською О.С. було винесено Постанову ВП №52639491, про повернення виконавчого листа стягувачу, оскільки до відділу надійшла заява від стягувача про повернення виконавчого документа без виконання (а.с.116-117). Як вбачається з довідки-розрахунку заборгованості по аліментам починаючи з 01.10.2016 року по 24.04.2017 року, що видана Оболонським районним відділом державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві (а.с.13), загальна заборгованість [PERSON], згідно з виконавчим листом №357/5278/16-ц від 17.06.2016 року, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, станом на 24.04.2017 року становила 32 822 грн. 21 коп., до якої включено заборгованість, що виникла станом на 01.10.2016 року в сумі 14 873 грн. 65 коп., згідно довідки - розрахунку Білоцерківського МВ ДВС ГТУЮ у Київській області. 24.04.2017 року Оболонський районний відділ державної виконавчої служби міста Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

Outcome: dismissed