Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-31 00:00:00

11.09.2017 року Харківська місцева прокуратура №2 в інтересах Держави звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить заборонити експлуатацію нежитлових приміщень першого поверху №3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7 в літ. «А-4» загальною площею 127,5 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS], шляхом заборони використання вказаного об'єкту за функціональним призначенням, у тому числі у підприємницькій або іншій господарській діяльності як самостійно відповідачами, так і іншими особами на підставі господарських та цивільно-правових договорів, до введення в експлуатацію у встановленому законом порядку; стягнути з відповідача судовий збір 1600 грн. Як на підставу позову посилаються на те, що [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 20.01.2007 належить квартира № 3 по [ADDRESS]. КП «Харківським міським БТІ» 20.01.2007 зареєстровано право приватної власності на зазначену квартиру. У 2010-2011 рр. [PERSON] здійснила реконструкцію цієї квартири у нежитлове приміщення. На теперішній час загальна площа приміщень складає 120,75 кв.м. При цьому, будівництво деяких приміщень здійснено на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети органом місцевого самоврядування, а взагалі реконструкція приміщень проведена без належним чином погодженого проекту та дозволу на початок будівельних робіт. Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2011 визнано за [PERSON] право власності на вищевказані самочинно реконструйовані нежитлові приміщення. Однак, рішенням апеляційного суду Харківської області від 07.05.2012 рішення суду від 30.11.2011 скасовано за апеляційною скаргою прокуратури Київського району м. Харкова. Матеріали справи не містять доказів отримання будь-якими особами містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, містобудівного обґрунтування, розроблення проектної документації, отримання дозволів на виконання підготовчих та будівельних робіт. [PERSON] здійснила реконструкцію нежитлових приміщень, але дані об'єкти не були прийняті до експлуатації. Відповідно до акту перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил від 22.05.2017 в реєстрі дозвільних документів ДАБІ відсутні будь-які дозвільні документи стосовно об'єктів за адресою: [ADDRESS]. Експлуатація об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється. Крім того, [PERSON] подарувала [PERSON] спірні нежитлові приміщення відповідно до договору дарування № 39 від 17.01.2013. Факт завершення будівельних робіт, тобто визнання стану об'єкту як закінченого будівництвом може встановлюватися тільки Інспекцією виключно в ході проходження встановленої законодавством процедури прийняття об'єкту в експлуатацію. Таких доказів матеріали справи не містять. В судовому засіданні представник прокуратури позовні вимоги підтримав, надав пояснення відповідно до викладених в позові вимог. Зазначив, що хоча відповідач надав декларацію про готовність до експлуатації об'єкта спірної нерухомості, однак зазначені у декларації відомості не відповідають дійсності, реконструкція проводилась не в жовтні 2017 року, як вказано у декларації, а ще колишнім власником [PERSON] в 2011 році. Представник ХМР позовні вимоги просив задовольнити, зазначив, що спірна будівля є самочинним будівництвом, яка ще була реконструйована у 2010-2011 рр. [PERSON] Вказана будівля не була введена в експлуатацію, оскільки згідно з відомостями з реєстру документи щодо прийняття в експлуатацію спірної будівлі відсутні. Оскільки даний об'єкт не приймався до експлуатації, то його експлуатація заборонена. Представник інспекції ДАБК Департаменту територіального контролю ХМР не з'явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Відповідач та його представник проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у позові, зазначили, що спірні нежитлові приміщення першого поверху в літ. «А-4» загальною площею 127,5 кв.м. введені в експлуатацію, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 06.11.2017 року. Тому ніяких підстав для заборони експлуатації приміщень немає. Колишня власниця спірних приміщень - [PERSON] не має ніякого відношення до експлуатації приміщень. Представник інспекції ДАБК Департаменту територіального контролю ХМР та [PERSON] не з'явилися, про час та місце судового розгляду повідомлялися своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомили. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2011 року у цивільній справі №2018/2-4498/11 визнано за [PERSON] право власності на вищевказані самочинно реконструйовані нежитлові приміщення, загальною площею 120,75 кв.м. по [ADDRESS]. Рішенням апеляційного суду Харківської області від 07.05.2012 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 30.11.2011 року скасовано, у задоволенні позовних вимог відмовлено. На підставі нотаріально посвідченого договору дарування нежитлових приміщень від 17.01.2013 року, укладеного між [PERSON] (дарувальником) та [PERSON] (обдарованим), [PERSON] став власником нежитлових приміщень першого поверху №3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7 в літ. «А-4» загальною площею 127,5 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Державна реєстрація вказаного договору та державна реєстрація право власності за [PERSON] була проведена 17.01.2013 року, що підтверджується Інформаційною довідкою від 30.05.2017 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Вказаний договір від 17.01.2013 року є чинним, згідно зі ст. 204 ЦК України діє презумпція правомірності правочину. Відповідно до акту Інспекції ДАБК перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил №409-а від 22.05.2017, в реєстрі дозвільних документів ДАБІ України повідомлення про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, зареєстровані декларації про початок виконання підготовчих і будівельних робіт, видані дозволи на виконання будівельних робіт, зареєстровані декларації про готовність об'єкта до експлуатації та видані сертифікати Державною архітектурно-будівельною інспекцією України відсутні стосовно об'єктів за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 8 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності» від 17 лютого 2011 року № 3038-VI, експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачено законодавством) в експлуатацію, забороняється. Підставою для звернення прокуратури до суду було те, що матеріали справи не містять доказів отримання будь-якими особами містобудівних умов і обмежень забудови земельної ділянки, містобудівного обґрунтування, розроблення проектної документації, отримання дозволів на виконання підготовчих та будівельних робіт, оскільки факт завершення будівельних робіт, тобто визнання стану об'єкту як закінченого будівництвом може встановлюватися тільки Інспекцією ДАБК. Разом з тим, відповідачами було надано зареєстровану 06.11.2017 року за №ХК141173071403 в Інспекції ДАБК Департаменту контролю ХМР декларацію про готовність до експлуатації об'єкта, що за класом наслідків належить до об'єктів з незначними наслідками (СС1), а саме реконструйованих нежитлових приміщень першого поверху №3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7 в літ. «А-4» загальною площею 127,5 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об'єктів з незначними наслідками (СС1), та об'єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об'єкта до експлуатації протягом десяти робочих днів з дня реєстрації заяви. Згідно з ч.ч. 4, 5 ст. ст. 39 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», прийняття рішення про реєстрацію (повернення) декларації про готовність об'єкта до експлуатації, видачу (відмову у видачі) сертифіката здійснюється органами державного архітектурно-будівельного контролю протягом десяти робочих днів з дати подання відповідних документів. Датою прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об'єкта є дата реєстрації декларації про готовність об'єкта до експлуатації або видачі сертифіката. Орган державного архітектурно-будівельного контролю повертає декларацію про готовність об'єкта до експлуатації замовникові, якщо декларація подана чи оформлена з порушенням установлених вимог, з обґрунтуванням причини у строк, передбачений для її реєстрації (ч. 6 ст. 39 вказаного Закону). Таким чином, при прийнятті Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради рішення про реєстрацію 06.11.2017 року декларації про готовність об'єкта до експлуатації та вважати закінчений будівництвом об'єкт готовим до експлуатації, Інспекцією досліджувалися дотримання заявником [PERSON] вимог чинного законодавства. Отже, спірні нежитлові приміщення є такими, що з 06.11.2017 року прийняті в експлуатацію у встановленому законом порядку. Посилання представника прокуратури та ХМР на те, що будівництво нежитлових приміщень здійснено на земельній ділянці, яка не була відведена для цієї мети органом місцевого самоврядування, а реконструкція приміщень проведена без погоджувального проекту, без дозволу на початок будівельних робіт тощо, суд до уваги не приймає, оскільки Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради прийнято рішення про реєстрацію 06.11.2017 року декларації про готовність об'єкта до експлуатації. Вказане рішення Інспекції є чинним. Відповідно до ч. 2 ст. 39-1 ЗУ «Про регулювання містобудівної діяльності», у разі виявлення відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю факту подання недостовірних даних, наведених у надісланому повідомленні чи зареєстрованій декларації, які є підставою вважати об'єкт самочинним будівництвом, зокрема якщо він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи без належно затвердженого проекту або будівельного паспорта, а також у разі скасування містобудівних умов та обмежень реєстрація такої декларації, право на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набуте на підставі поданого повідомлення, підлягають скасуванню відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Про скасування декларації чи права на початок виконання підготовчих або будівельних робіт, набутого на підставі поданого повідомлення, відповідний орган державного архітектурно-будівельного контролю письмово повідомляє замовника протягом трьох робочих днів з дня скасування. В матеріалах справи не містяться докази скасування вказаної декларації органом державного архітектурно-будівельного контролю у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, враховуючи, що рішення інспекції про реєстрацію 06.11.2017 року декларації про готовність об'єкта до експлуатації є чинним та не скасованим у встановленому законом порядку, то вбачається, що реконструкція спірних приміщень відбувалась з дотриманням норм законодавства, а підстави вважати об'єкт самочинним будівництвом - відсутні. Заперечуючи проти вказаної декларації, представники прокуратури та ХМР фактично оспорюють її законність, однак такі вимоги не заявлялись і судом у цій справі не вирішувалось. Таким чином, на час розгляду справи встановлено (і що не спростовано матеріалами справи) факт завершення будівельних робіт, тобто стану об'єкту як закінченого будівництвом встановлено Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю Департаменту територіального контролю Харківської міської ради при прийнятті рішення про реєстрацію 06.11.2017 року декларації про готовність об'єкта до експлуатації, а саме нежитлових приміщень першого поверху №3-1, 3-2, 3-3, 3-4, 3-5, 3-6, 3-7 в літ. «А-4» загальною площею 127,5 кв.м., які знаходяться за адресою: [ADDRESS]. Отже, на час розгляду справи встановлено факт введення 06.11.2017 року спірних нежитлових приміщень в експлуатацію у встановленому законом порядку, тому підстави для заборони експлуатації відсутні. На підставі викладеного, позовні вимоги прокуратури про заборону експлуатації нежитлових приміщень задоволенню не підлягає. Враховуючи, що вимоги позивача на час звернення до суду (11.09.2017 року) ґрунтувались на відсутності у відповідача дозволу на експлуатацію нежитлових приміщень, а такий дозвіл відповідач [PERSON] (декларація про готовність об'єкта до експлуатації) отримав лише 06.11.2017 року, тобто після звернення позивача до суду, то суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON], як власника, на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 1600 грн. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved