Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-19 00:00:00

11.11.2019 [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовом, уточнивши остаточно позовні вимоги ( а.с. 82-87), просять усунути [PERSON] , [INFO] від права на спадкування усього майна спадкодавця [PERSON] , який помер [INFO] , до складу якого входить 1/3 частина однокімнатної квартири [ADDRESS] та спадщина, яка залишалася [PERSON] після його батьків. На обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що [INFO] помер чоловік та батько позивачів [PERSON] . До спадкового майна померлого [PERSON] входить 1/3 частка однокімнатної квартири [ADDRESS] . Позивачі у вказаній квартирі проживають та є її співвласниками. Також до спадкового майна померлого [PERSON] входить спадкове майно, яке залишилось після його померлих батьків (батько помер у 2002 році, мати померла в 2009 році). Спадщину померлий [PERSON] не оформив, до її складу входить будинок побудований у 1963 році з присадибною ділянкою, який потребує капітального ремонту та не не має зручностей. 26.07.2019 позивачам стало відомо, що до майна померлого [PERSON] заведено спадкову справу №148/2019, на підставі заяви про прийняття спадщини дочки померлого [PERSON] , [INFO] , та заяви [PERSON] , [INFO] про відмову про прийняття спадщини на користь сестри - [PERSON] . Померлий [PERSON] був особою із інвалідністю другої групи внаслідок психічного захворювання та потребував постійного догляду. [PERSON] та [PERSON] , дочки померлого ніколи нічим не допомагали своєму батькові, хоча знали, що він постійно проходив лікування у психіатричних лікарнях, був особою з інвалідністю довічно. Дочки померлого [PERSON] зовсім не приймали участі в житті родини свого померлого батька, не бажали бачитися та підтримувати нормальні родинні стосунки, хоча він їх постійно запрошував. Вони байдуже віднеслись до його смерті, не приїхали на поховання батька, не виявили співчуття після його смерті. [PERSON] ніколи не була у їх квартирі, не відвідувала батька. [PERSON] здійснювала догляд за чоловіком, самостійно оплачувала комунальні послуги та квартирну плату, так як її чоловік через своє психічне захворювання був соціально неадаптований та не сплачував комунальних послуг. Відповідачка ніколи не допомагала померлому батькові, який був хворий та постійно потребував допомоги. Відповідачка мала можливість, але свідомо ухилялась від надання спадкодавцеві матеріальної та іншої допомоги. Вважають, що [PERSON] має бути усунута від права спадкування. У позові позивачі посилаються на вимоги ст. Ч. 5 ст. 1224 ЦК України. Від відповідачки відзив на позовну заяву не надходив. Ухвалою суду від 18.11.2019 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження (а.с. 23-24). У зв`язку із виходом у відставку судді [PERSON], внаслідок повторного автоматичного розподілу справи, цивільну справу за позовом [PERSON] , [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування було передано на розгляд судді Хуторній І.Ю. та ухвалою від 23.03.2020 прийнято до свого провадження (а.с. 61). Ухвалою суду від 03.09.2020 у справі закрито підготовче провадження. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідачка про час і місце слухання справи повідомлена належним чином. Повістка направлялася судом за адресою повідомленою відповідачкою та була вручена 15.10.2020. Позивачі згідно направлених на адресу суду заяв, підтримали позов, надали згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. Судом, відповідно до статті 280 ЦПК України, ухвалено проводити заочний розгляд справи. Дослідивши докази та з`ясувавши обставини справи, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог, з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [INFO] у м. Вінниця Вінницької області помер батько позивачки [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть та свідоцтва про народження (а.с. 11, 13, 99, 103 зворот, 113 зворот). З копії свідоцтва про шлюб, копій повних витягів з Державного реєстру актів цивільного стан громадян щодо актового запису про шлюб № 00023498428 сформованого 26.07.2019, №00024099516 сформованого 01.10.2019 вбачається, що [PERSON] та померлий [PERSON] перебували у шлюбі, зареєстрованому 18.11.1988 Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтоводської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області (а.с. 12, 105 - зворот 106, 129 зворот-130). Заочним рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18.09.2014 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, який ухвалою апеляційного суду Житомирської області від 08.10.2014 залишено без змін (а.с.111зворот -112, 112 зворот-113, 118 зворот-119, 119 зворот- 120, 132). З копії свідоцтва про право власності на житло від 03.03.2004 виданого Відділом з надання житлово-комунальних послуг міськвиконкому вбачається, що [PERSON] та члени його сім`ї [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] (а.с. 10, 115 зворот -116). Відповідно до довідок про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 127 від 10.11.2019, від 09.02.2019 вих.№ 1/19 виданих головою ОСББ «Грушевського, 22» Шрамовим І.А., у квартирі [ADDRESS] зареєстровані співвласники [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . [PERSON] на час навчання тимчасова була виписана. З 31.01.2019 фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] у вказаній квартирі. [PERSON] зареєстрована та постійно проживала у квартирі [ADDRESS] разом з померлим чоловіком [PERSON] , до його дня смерті та протягом шести місяців після його смерті, вони вели спільне господарство. Всі витрати на поховання були за рахунок [PERSON] [PERSON] , [INFO] , яка проживає у м. Бердянськ Запорізької області, [PERSON] , [INFO] , яка проживає у м. Новокузнецьк в Російській Федерації у вищевказаній квартирі ніколи не проживали, не були зареєстровані, не перебували, не відвідували [PERSON] (а.с. 9, 104). З витягу із акта огляду МСЕК серії 2-18 ЖИЗ від 22.06.1999 вбачається, що [PERSON] , 1950 р.н., який проживає за адресою: [ADDRESS] , 22.06.1999 встановлено другу групу інвалідності безстроково, внаслідок захворювання отриманого під час проходження військової служби, встановлено діагноз: шизофренія параноїдна форма, безперервний тип перебігу, пізня стадія параноїдний тип дефекта (а.с. 17). Згідно висновків лікарської комісії щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом І и ІІ групи внаслідок психічного розладу № 177 від 11.09.2012, № 213 від 27.08.2014, № 160 від 27.05.2015 виданих психоневрологічним диспансерним відділенням Бердичівської центральної міської лікарні, хворий [PERSON] , 1950 р.н., інвалід ІІ групи встановленої з 22.06.1999 довічно, проживає разом з [PERSON] по [ADDRESS] та потребує постійного стороннього догляду (а.с. 14, 15, 16). Відповідно до довідки про отримання допомоги № 318 від 06.02.2019 виданої Управлінням праці та соціального захисту населення, [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення відповідно до закону України «Про психіатричну допомогу» з 01.09.2012 до 01.02.2019 по догляду за психічно хворим інвалідом другої групи армії [PERSON] (а.с. 18). З договору-замовлення № 75 на організацію та проведення поховання укладеним між [PERSON] (замовник) та КП «Комбінат комунальних підприємств м.Бердичева» (виконавець) та з накладної № 74 від 01.02.2019 наданої Ритуальними послугами «ВІЧНА ПАМ`ЯТЬ», вбачається, що витрати на поховання [PERSON] здійснювала [PERSON] (а.с.20). З матеріалів спадкової справи вбачається, що із заявами про прийняття спадщини після померлого [PERSON] звернулися: 09.04.2019 [PERSON] , 11.08.2020 [PERSON] (а.с. 98 зворот, 116 зворот). [PERSON] згідно поданої 10.05.2019 заяви відмовилась від своєї частки спадщини на користь сестри - [PERSON] (а.с. 102 зворот). Крім того, із заявами про видачу свідоцтва про право на спадщину, яка складається з 1/3 частини квартири [ADDRESS] , звернулись: 13.08.2019 [PERSON] , 27.09.2019 [PERSON] (а.с. 126 зворот-127, 116 зворот). Постановою № 1711/02-31 від 13.08.2019 державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири [ADDRESS] у зв`язку з пропущеним строком для прийняття спадщини ( а.с. 117). Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 13.05.2020 позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Бердичівська державна нотаріальна контора про визначення додаткового строку для подання заяви для прийняття спадщини задоволено. Визначено [PERSON] , [INFO] , додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини до Бердичівської державної нотаріальної контори після [PERSON] , який помер [INFO] , тривалістю один місяць, з дня набрання рішенням суду законної сили (а.с. 144-145, 146-147). Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців)). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК). Спадкоємцями за законом першої черги є діти померлого ( с.1261 ЦК). Статтею 1224 ЦК України визначені підстави для усунення від права на спадкування. Відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною п`ятою статті 1224 ЦК визначено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. З матеріалів справи, вбачається, що [PERSON] перебував у безпорадному стані та потребував сторонньої допомоги. Як встановлено судом [PERSON] було встановлено другу групу інвалідності внаслідок психічного захворювання. [PERSON] потребував постійного стороннього догляду внаслідок психічного розладу, що підтверджується висновками лікарської комісії, як долучені до матеріалів справи. Те, що відповідачка не відвідувала [PERSON] , не надавала йому допомоги стверджується довідкою ОСББ «Грушевського 22» від 10.11.2019 та дана обставина не спростована самою відповідачкою. Того факту, що відповідачка не мала можливості надавати своєму батькові допомогу судом не встановлено. Відповідно до статті 51 Конституції України повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. За положеннями статті 202 СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. З урахуванням наведених норм та виходячи зі стану здоров`я [PERSON] , який мав психічне захворювання та потребував постійного стороннього догляду, очевидним є те, що [PERSON] потребував допомоги від своєї дочки [PERSON] . Таким чином в судовому засіданні встановлено, що через захворювання [PERSON] перебував у безпорадному стані, оскільки через інвалідність у зв`язку із психічним захворюванням тривалий час потребував стороннього догляду. Відповідачка ж від надання такої допомоги своєму батькові ухилялася. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що [PERSON] слід усунути від права на спадкування щодо майна померлого [PERSON] , у зв`язку з чим позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Щодо позовних вимог [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ст.ст. 55, 124 Конституції України, ст. 16 ЦК України Цивільного кодексу України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За положенням ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати ) своє право повністю або частково. При оспоренні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Як вбачається з постанови № 2250/02-31 від 01.10.2019, державний нотаріус відмовив [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири [ADDRESS] у зв`язку з тим, що від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався та [PERSON] не надано документів, які доводять родинні відносини між [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 133-134). Тому, оскільки [PERSON] не довела, що її право на спадкування порушене, згідно наданих суду доказів, вона не є спадкоємцем за законом до майна [PERSON] , а отже не наділена правом вимагати усунення від права на спадкування спадкоємці за законом [PERSON] , - у задоволенні позовних вимог [PERSON] належить відмовити з безпідставністю позовних вимог. Аналізу долученого до позову СД-R Диску ( а.с. 19), на якому містяться сканкопії документів, фотокарток, тощо, суд не наводить, оскільки такі докази не є допустимими, зважаючи, що за формою не відповідають вимогам статті 95 ЦПК України.

Outcome: approved