Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

11.12.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому зазначає, що від цивільного шлюбу з відповідачем, народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спільна донька сторін проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні. Відповідач свої обов`язки, як батько не виконує, у добровільному порядку взагалі не допомагає, життям та вихованням дитини не цікавиться. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 3000,00 грн., щомісячно, до повнолітня дитини. Відповідно до ст.274 ч.4 п.1 ЦПК України, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами,за відсутності клопотання будь-якої сторони про інше. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.12.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, розгляд справи призначено без виклику сторін. Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав, про розгляд справи повідомлявся шляхом направлення ухвали про відкриття провадження, позову з додатками за зареєстрованим місцем проживання. 03.02.2020 року через канцелярію суду від відповідача по справі надійшла заява про розгляд справи з викликом сторін, посилаючись на ч.6 ст.279 ЦПК України. Вивчивши заяву відповідача, суд не вбачає підстав для її задоволення, оскільки в ухвалі суду про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття спрощеного позовного провадження у справі, відповідачу було роз`яснено право щодо надіслання на адресу суду відзиву на позовну заяву та наданий належний строк, однак відповідач цим правом не скористався. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що позов заявлений обгрунтовано і підлягає частковому задоволенню на підставі встановлених фактичних обставин справи та відповідних їм правовідносин. Як встановлено з матеріалів справи, позивач та відповідач є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю. Відповідач проживає окремо, участі у вихованні доньки не бере, розмір його доходів суду невідомий. Конституцією України\~проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою\~де визначено основні права й обов`язки держави та громадян щодо забезпечення захисту дітей. Зокрема, у частині другій статті 51 основного Закону України зазначається, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Крім того відповідно до статті 8 Закону України Про охорону дитинства визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Згідно із ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із ч.1 ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення(ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.\~ При визначені розміру аліментів суд враховує відсутність з боку відповідача участі в матеріальному забезпеченні спільної з позивачем дитини, яка в силу віку потребує утримання від батьків, стан здоров`я дитини, зростання її потреб з досягненням відповідного віку. Згідно заяви відповідача, останній не працевлаштований, з роботи звільнився 30.10.2019 року, за останні три квартали 2019 року, які він працював, було нараховано заробітну плату у розмірі 60215,17 грн. Більша частина зазначеної суми була витрачена на лікування його батьків. Крім того, зазначив, що допомагав в утриманні дитини, купував речі, меблі, надавав кошти. Разом з цим, відповідачем не надано доказів, що на його утриманні перебувають батьки, та що це є підставою для звільнення його від обов*язків утримувати дитину. Наявність у відповідача кредитних зобов*язань та відсутність працевлаштування також не позбавляє його від участі в утриманні дитини, від якої він мешкає окремо. Суд враховує посилання відповідача про те, що останній допомогав матеріально у витратах на спільну дитину сторін. Згідно Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» законодавчо визначений прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень, та Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік» з 1 січня 2020 року - 1779 гривень. За таких обставин, доцільним в інтересах дитини для забезпечення їй реальної матеріальної підтримки від батька є визначення аліментів у розмірі 1500,00 грн. щомісячно, що, з урахуванням коштів від матері дасть можливість утримувати дитину на належному гідному рівні та не суперечить Закону України «Про Державний бюджет на 2020 рік». В подальшому, за наявності обставин, з якими закон пов`язує зміну розміру аліментів, позивач має право звернутись до суду з відповідним позовом. З урахуванням наведеного вище суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. На підставі ст. 141 ЦПК України,Закону України «Про судовий збір»,з відповідача у дохід держави суд стягує судовий збір у розмірі 768,40 коп., оскільки дитина проживає з позивачкою, та позивач звільнена від сплати судового збору.

Outcome: partial