Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

12.11.2018 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому, з урахуванням уточнення, просив зобов`язати відповідача не перешкоджати йому брати участь у вихованні та вільному спілкуванні із сином - [PERSON] , [INFO] , визначивши такі способи його участі у вихованні сина та спілкуванні з ним: систематичні особисті побачення батька та сина кожної суботи кожного місяця кожного року з 16-00 години до 20-00 години за місцем реєстрації батька за адресою: [ADDRESS] , а після досягнення дитиною десятирічного віку, а саме починаючи з [INFO] , із можливістю залишення сина на ночівлю; періодичні особисті побачення батька та сина під час осінніх, зимових та весняних шкільних канікул по середах з 18-00 години до 20-00 години із можливістю дитини відвідувати місце проживання батька за адресою: [ADDRESS] ; періодичні особисті побачення батька та сина з метою відвідування його бабусі та дідуся з боку батька за місцем їх проживання у дати, що припадають на сімейні свята, а саме день народження батька [PERSON] - [INFO] , дідуся [PERSON] - [INFO] , бабусі [PERSON] -[INFO]; спільний відпочинок батька із сином під час літніх шкільних канікул впродовж двох тижнів на рік за попередньою домовленістю про період із матір`ю дитини; без перешкод відвідувати сина у дні хвороби за місцем його перебування. В обґрунтування позову зазначає, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 24.04.2010, який рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2013 у справі № 632/483/13-ц розірвано, прізвище дружини було змінено на дошлюбне « [PERSON] ». 27.05.2013 рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області у справі № 632/484/13-ц присуджено до стягнення з позивача на користь [PERSON] аліменти на утримання спільного сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки усіх видів доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.02.2013 і до досягнення дитиною повноліття. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2015 у справі № 632/981/15-ц змінено розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.05.2013 у справі № 632/484/13-ц, та присуджено до стягнення аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Дане судове рішення набрало чинності 12.10.2015. Виконавчий лист № 632/981/15-ц про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , перебуває на примусовому виконанні в Київському відділі державної виконавчої служби міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області (виконавче провадження № 50540623). На теперішній час заборгованість по аліментам відсутня. Крім того, позивач вказує, що в провадженні Київського районного суду м.Харкова на теперішній час перебуває цивільна справа № 640/11844/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів, станом на день подання даного позову рішення суду по суті позовних вимог ще не ухвалено. [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , син мешкає разом із матір`ю, спір про визначення місця проживання дитини на сьогодні відсутній, місце його реєстрації не підтверджується даними з Реєстру територіальної громади. Ще перед розірванням шлюбу [PERSON] забрала спільну дитину та переїхала проживати до своїх батьків за адресою: [ADDRESS] . Її батьки постійно чинили тиск та і до тепер мають негативний вплив не тільки на колишню дружину, а й на сина. За час окремого проживання, [PERSON] повністю ізолювала дитину від позивача та спілкування з ним. Коли позивач приїжджав побачитися з сином, його не впускали до квартири, а дитину не випускали, не повідомляли, який дитячий садок відвідує син. Позивач намагався урегулювати це питання з [PERSON] мирним шляхом, неодноразово звертався до неї та просив не чинити перешкод у спілкуванні з дитиною, адже для спілкування з батьком так само важливо як із матір`ю, а може навіть важливіше в деяких моментах. [PERSON] має бажання бачитися зі своєю дитиною, спілкуватися, приймати активну участь у вихованні сина, у його розвитку та житті. Весь час позивач намагається налагодити нормальний зв`язок із дитиною, приймати участь у її вихованні, утриманні, розвитку її здібностей та забезпечувати її всім необхідним для нормального розвитку та становлення, тому вважає, що його права як батька сьогодні є порушеними. Позивач ніколи не відмовлявся виконувати свої батьківські обов`язки. Фактично з самого моменту розлучення, у нього з колишньою дружиною почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні сина, його відвідуванні, почалися створюватися штучні перешкоди зі сторони колишньої дружини та осіб, які проживають разом із сином, стосовно неможливості нормального спілкування батька із сином. Всі мої намагання нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів, оскільки колишня дружина перешкоджає позивачу, не бажає його присутності та штучно створює такі обставини, через які він не може нормально зустрічатися з сином. Щоразу при візитах до сина колишня дружина та її сім`я поводяться дуже грубо, не пускають позивача побачитися з сином, підійти до нього, обійняти його, навіть просто побути поруч з ним. Свідком цієї поведінки стає дитина, родичі та приятелі з боку колишньої дружини провокують дуже неприємні ситуації, від яких страждає позивач та сама дитина. Після чисельних марних спроб вирішити дане питання мирним шляхом, шляхом переговорів, взаємних поступок з метою недопущення страждань та негативного впливу на дитину, позивач вимушений був звернутися до органів опіки та піклування за місцем проживання дитини з метою визначення порядку спілкування із сином. Позивачу стало відомо, що його колишня дружина орендує квартиру у Київському районі м . Харкова та припустив, що і син також мешкає разом із нею, тому за його ініціативи Службою у справах дітей по Київському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради проведено обстеження умов проживання малолітнього [PERSON] , 2011 р.н. та складено відповідний акт, яким встановлено, що останній мешкає в орендованій квартирі за адресою: [ADDRESS] ; квартира чотирикімнатна, за цією адресою також мешкають без реєстрації: [PERSON] , 1987 р.н., мати дитини, [PERSON] , 1987 р.н., [PERSON] , 1958 р.н. Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.07.2018 за № 464 було встановлено порядок участі позивача у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя субота місяця з 15-00 до 16-00 години, усі зустрічі дитини з батьком мають відбуватися у присутності матері [PERSON] , останню попереджено, що вона порушує права дитини та батька, перешкоджаючи їх зустрічам. Незважаючи на ці обставини, [PERSON] порушує як права батька дитини, так і права сина, вирішуючи в односторонньому порядку з ким та яким чином спілкується малолітній [PERSON] [PERSON] вказує, що з часу прийняття компетентним органом вказаного рішення [PERSON] створює штучні перешкоди з метою недопущення батька до сина для того, щоб позивач із сином не мав можливість налагодити особистий зв`язок та контакт. На підставі вказаного вище просив задовольнити позовну заяву. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із сином - [PERSON] , [INFO] : перша, третя субота місяця з 15-00 до 16-30 у присутності матері, не заперечував, вимоги в цій частині визнав. У задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити, посилаючись на відсутність обгрунтованих підстав для цього. Представник третьої ососби Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради Бєлікова Н.М. вказала, що рішенням виконавчого комітету ХМР від 11.07.2018 №464 позивачу вже встановлений порядок участі у вихованні сина, та вважала за недоцільне змінювати його, надала відповідні письмові поясненні. Суд, вислухавши учасників, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено, що спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу участі батька у вихованні та спілкуванні з сином, тому до таких правовідносин слід застосувати положення Сімейного кодексу України в частині, що регулюють питання особистих немайнових прав батьків та дітей. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 10.06.2013 у справі №632/483/13-ц шлюб, зареєстрований 24.10.2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайський Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис №74, між сторонами - розірвано, прізвище позивачу залишено дошлюбне « [PERSON] ». / а.с. 12/ Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] анродження. / а.с. 11/ Згідно рішення виконкому Первомайської міської ради з питань та захисту прав дитини від 03.04.2013 встановлено місце проживання малолітнього [PERSON] разом із матір`ю [PERSON] за місцем фактичного її мешкання за адресою: [ADDRESS] . / а.с. 13-14/ Згідно постанови старшого державного виконавця Київського відділу ДВС ЗМУЮ Ляхової Т.Б. від 10.03.2016 у відділ на виконанні перебуває виконавчий лист №632/981/15-ц про стягнення з позивача та користь відповідача аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 22.09.2015, яким змінено розмір аліментів, присуджених до стягнення рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 27.05.2013 у справі №632/484/13-ц, та присуджено до стягнення аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 700,00 грн. щомісячно з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи від дня набрання рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття. / а.с. 15 / Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 11.07.2018 за №464 було встановлено порядок участі [PERSON] у вихованні малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши час: перша, третя субота місяця з 15-00 до 16-00 години, усі зустрічі дитини з батьком мають відбуватися у присутності матері [PERSON] , останню попереджено, що перешкоджаючи їх зустрічам, вона порушує права дитини та батька. / а.с. 27/ Згідно до ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою. Відповідно до ст. 157 СК України, той з батьків, що проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в її вихованні та має право на особисте спілкування з нею. Крім того, той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до змісту ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Підставою звернення до суду стало те, що сторони не можуть дійти згоди щодо участі батька у вихованні та спілкуванні із сином. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно із Конвенцією про права дитини (ратифікована Постановою Верховної Ради № 789 від 27 лютого 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини, держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. З огляду на положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. 7 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною, по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та б стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. З метою забезпечення прав та інтересів дитини орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). При цьому суд може не погодитися із висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим і суперечить інтересам дитини (ч. 6 ст. 19 СК України). Встановлено, що згідно письмових пояснень Департаменту служб у справах дітей щодо доцільності встановлення порядку участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з сином [PERSON] , [INFO] , Департамент, враховуючи вік дитини, пояснення його батьків, надані документи та рекомендації Комісії, в інтересах дитини, вважає за доцільне залишити порядок участі батька у вихованні сина, який вже був встановлений п. 1 рішення виконавчого комітету ХМР від 11.07.208 №464 «Про встановлення фізичним особам порядку участі у вихованні дітей». Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року (далі - Декларація), у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому випадку, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Умовами повноцінного виховання дитини є постійний контакт з батьками та контакт з іншими родичами. Вказана стаття закріплює право на спілкування в широкому розумінні, яке включає в себе не тільки особисті зустрічі, але й спілкування по телефону, поштою, електронною поштою та іншими засобами зв`язку. У статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» зазначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Суд при розгляді справи також приймає до уваги практику рішень ЄСПЛ, а саме: справа «М.С. проти України», в якій зазначено, що безсумнівно, врахування того, що слугує найкращим інтересам дитини, має вирішальне значення в кожній справі такого типу (справа « Ельшольц проти Німеччини »); справа « Нойлінґер і Шурук проти Швейцарії, в якій зазначається, що в усіх рішеннях щодо дітей мають переважати їхні найкращі інтереси. В судовому засіданні встановлено, що позивач бажає виконувати свої права та обов`язки, як батька, а його спілкування з дитиною не буде перешкоджати її нормальному розвитку. Суд вважає, що між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дитини з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Отже, суд вважає, що безпосередня участь батька у вихованні сина, регулярне спілкування між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини. Таким чином, оскільки сторони мають рівні права щодо виховання та розвитку дитини, батько дитини має бажання приймати участь у вихованні дитини, а їх спілкування не перешкоджає нормальному розвитку малолітнього [PERSON] , але виникли суперечності щодо врегулювання питання з приводу побачень батька з сином, суд, з урахуванням інтересів дитини, віку, поведінки батьків, між якими немає порозуміння, що може негативно вплинути на розвиток дитини, приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги слід задовольнити частково, а саме: зобов`язати відповідача не чинити перешкоди позивачу у спілкуванні та вихованні сина та визначити наступний порядок участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із сином - [PERSON] , [INFO] : перша, третя субота місяця з 15-00 до 16-30 у присутності матері, [PERSON] , без будь-яких інших осіб, що, на думку суду, у якнайкращих інтересах дитини буде слугувати налагодженю взаємин з батьком, забезпеченню її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі. Питання судовийх витрат суд вирішує у порядку положень ст. 141 ЦПК України та стягує із відповідача на користь позивача пропорційно до задоволених вимог.

Outcome: partial