overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

10 жовтня 2019 року [PERSON] звернулась з заявою про встановлення факту її постійного проживання разом зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. Заявник посилається на те, що вона є єдиним спадкоємцем за законом після смерті дочки [PERSON] , починаючи з січня 2018 року і до смерті дочки вони проживали разом за адресою [ADDRESS] , оскільки дочка хворіла на онкологічне захворювання та потребувала догляду. Однак її місце проживання зареєстровано за іншою адресою, тому вона не може підтвердити у нотаріуса факт постійного проживання з дочкою на день її смерті. У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву. Представники заінтересованих осіб Першої Павлоградської державної нотаріальної контори, виконавчого комітету Павлоградської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання не з`явились. З доданих до заяви матеріалів видно, що заявник є матір`ю [PERSON] , [INFO] (а.с.6). Згідно свідоцтва про смерть (а.с.4) [PERSON] померла [INFO] . Постановою державного нотаріуса Першої Павлоградської державної нотаріальної контори від 26 вересня 2019 року [PERSON] було відмовлено у прийнятті заяви про прийняття спадщини за законом після померлої дочки [PERSON] , оскільки [PERSON] пропустила шестимісячний строк для подачі такої заяви, встановлений ст.1270 ЦК України, доказів фактичного прийняття спадщини не надала (а.с.8). Цією ж постановою нотаріуса встановлено, що [PERSON] була зареєстрована та проживала до смерті за адресою: [ADDRESS] . Згідно акта від 01 жовтня 2019 року, складеного головою ОСББ «Ленінградська 14» Трусовою Н.В. у присутності сусідів [PERSON] , [PERSON] , протягом 2018 року за адресою [ADDRESS] фактично проживали [PERSON] та [PERSON] до дня смерті [PERSON] (а.с.9). У судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] які підтвердили факт постійного проживання [PERSON] разом з дочкою [PERSON] з січня 2018 року і до її смерті. Свідок [PERSON] пояснила, що знає сім`ю Фролових з 1969 року, проживає по сусідству. У [PERSON] четверо дітей, найстарша дочка [PERSON] не виходила заміж, проживала сама, приблизно з зими минулого року і до смерті [PERSON] з нею проживала мати. Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] жила з нею по сусідству, після Нового 2018 року до [PERSON] переїхала мати, стала постійно жити з дочкою і доглядати її. [PERSON] важко хворіла, зовсім не виходила на вулицю. Мати жила з [PERSON] до самої смерті. Свідок [PERSON] дочка заявниці пояснила, що [PERSON] її старша сестра, у грудні 2017 року вона захворіла і попросила маму переїхати до неї. Мама доглядала сестру до самої смерті і проживала разом з нею. За таких обставин суд вважає можливим встановити факт постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

10 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 04 липня 2017 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У підготовчому судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Відповідач [PERSON] позов визнав, просив постановити рішення про розірвання шлюбу. Заслухавши сторони, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що 04 липня 2017 року сторони уклали шлюб, від якого мають сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 6, 7). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивача. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Крім того, позивачу необхідно відновити дошлюбне [PERSON] . Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила 768 грн. 40 коп. судового збору (а. с. 1). Враховуючи, що відповідач визнав позов, у зв`язку з чим рішення було ухвалено в підготовчому судовому засіданні, позивачу слід повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого 08 жовтня 2019 року за квитанцією №0.0.1486958063.1, тобто 384 грн. 20 коп. Крім того, також необхідно стягнути з відповідача на користь позивача 384 грн. 20 коп. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-10 00:00:00

10 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] . Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , в якому зареєстрований її колишній співмешканець [PERSON] . Разом з тим останній з 04 вересня 2018 року не проживає за вказаною адресою. Наявність зареєстрованої особи позбавляє її права розпорядитися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідача таким, що втратив право користування зазначеним жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов такого. Позивачка є власницею житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про власності на житловий будинок від 15 січня 1993 року (а. с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з положеннями ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. За зазначеною вище адресою зареєстрований відповідач [PERSON] , але фактично не проживає там з вересня 2018 року, що підтверджується довідкою Кам`янської сільської ради №692 від 04 жовтня 2019 року (а. с. 13), а також актом обстеження житлово-побутових умов сім`ї, складеним за участю сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , з якого вбачається, що відповідач [PERSON] за вказаною адресою не проживає з 04 вересня 2018 року (а. с. 14). Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином, враховуючи те, що відповідач [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає більше одного року, а також те, що наявність зареєстрованої особи позбавляє позивачку права розпорядитися своїм нерухомим майном, суд вважає позов останньої таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

10 жовтня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати укладений між нею та [PERSON] шлюб, зареєстрований 12 квітня 2014 року Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №121. В обґрунтування позову зазначила, що відносини між сторонами зіпсовані, існують великі розбіжності в інтересах і в поглядах на життя, внаслідок чого спільне життя і збереження шлюбу не можливе. Шлюбні відносини сторонами припинено з липня 2018 року. Неповнолітніх дітей сторони не мають, однак відповідач відмовляються розірвати шлюб в добровільному порядку. Ухвалою судді від 22 жовтня 2019 року у справі відкрито загальне позовне провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 05грудня 2019 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. Сторони повідомлені про дату й час розгляду справи рекомендованою кореспонденцією відповідно до вимог ч.6, п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК Українита повідомленням на офіційному сайті Судової влади; надано час для подання відзиву та заперечень. В судове засідання позивачка надала письмову заяву про підтримку позову і розгляд справи за її відсутності в порядку заочного провадження. Відповідач, повідомлений належним чином про розгляд справи, в судове засідання не з`явився, у визначений судом строк відзив на позовну заяву суду не надав, у зв`язку з чим відповідно до вимог ч.8 ст. 178, ч.2 ст. 247, ст. 279, ч.1 ст. 280, ст. 281 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів в порядку заочного провадження та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. 12 квітня 2014 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Хортицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, актовий запис №121, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Як вказує позивач у позові, і проти чого не надано заперечень відповідачем, сім`я остаточно розпалась, сторони фактично припинили шлюбні відносини і не ведуть спільне господарство. Бажання до примирення у сторін відсутнє. Відновити шлюб неможливо, оскільки між сторонами відсутня любов, взаємна довіра і повага. Спору щодо розподілу майна сторони на цей час не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Таким чином, позов є обґрунтованим і відповідно ч.3 ст. 105, ст.ст. 110, 111, 112 СК України підлягає задоволенню. Питання про відшкодування судових витрат позивачем не ініційоване, а тому судом не вирішується.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-18 00:00:00

10 жовтня 2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та [PERSON] 31 жовтня 2008 року . В обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, спільного господарства не ведуть, шлюб існує формально. Мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , тому вирішення питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України є неможливим, та що змусило позивача [PERSON] звернутися із даним позовом до суду. Посилаючись на неможливість збереження їх шлюбу і примирення, позивач просить про його розірвання. Позивач [PERSON] подала заяву, в якій зазначила про неможливість особистої участі в судовому засіданні та просила про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала. У разі задоволення позову та розірванні шлюбу, просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] до суду не прибув, відзиву не надіслав, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно (а.с. 20). За вказаного, суд вважає за можливе, відповідно до приписів ч.1 ст.223 ЦПК України провести розгляд справи за відсутності сторін. У зв`язку з неявкою всіх учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксація судового засідання технічними засобами не здійснювалася. Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 31 жовтня 2008 року, про що виконавчим комітетом Котляревської сільської ради Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області здійснено актовий запис про шлюб за №6. Під час реєстрації шлюбу позивач - [PERSON] змінила дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.5). Однак шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на неможливості примирення. На час розгляду справи про спір щодо розподілу спільного майна чи місця проживання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , сторонами не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь [PERSON] слід стягнути судові витрати - судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~10 жовтня 2019 року заявник звернулася до суду із зазначеною вище заявою, посилаючись на те, що між нею та [PERSON] склалися теплі і щирі стосунки. Вони пов`язані спільним побутом, ведуть спільне господарство, мають спільний бюджет та фактично створили сім?ю та мають намір одружитися. На теперішній час вона перебуває на 5 тижні вагітності. [PERSON] визнає своє батьківство. Її батьки не заперечує проти цього шлюбу. Відділ драцс відмовив їй у реєстрації шлюбу у зв`язку із недосягненням шлюбного віку, тому просить надати їй право на шлюб із [PERSON] . \~ \~ \~ \~В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час і місце його проведення були належним чином повідомлені, направили заяви, в яких просять розгляд справи проводити за їхньої відсутності, заявник заяву підтримує, заінтересовані особи [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] заяву визнають повністю, заінтересована особа Згурівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Київській області покладається на розсуд суду при ухваленні рішення. \~ \~ \~ \~Оцінюючи наведені у справі аргументи, ґрунтуючись на засадах верховенства права, на повно і всебічно з`ясованих обставин, об`єктивно та безпосередньо досліджених в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . (а.с.16 копія свідоцтва про народження). Батьки не заперечують проти задоволення заяви. Заявниця перебуває із [PERSON] у фактичних шлюбних відносинах, з яким веде спільне господарство та має спільний бюджет, є вагітною 4-5 тижнів станом на 04.10.2019 (а.с.20 довідка). [PERSON] визнає себе батьком майбутньої дитини, він та заявниця бажають зареєструвати шлюб. Проте [PERSON] не досягла шлюбного віку для жінки, а саме, 18 років. Відділ драцс відмовив їй у прийнятті заяви на реєстрацію шлюбу з підстав недосягнення шлюбного віку (а.с.19 відмова). Відповідно до ч. 1 ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного Кодексу України за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази у справі, враховуючи згоду батьків заявниці на надання права на шлюб їхній дочці, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що ранній шлюб [PERSON] відповідатиме її як дитини «найвищим» інтересам. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-11 00:00:00

10 жовтня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 23 грудня 2000 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1254. В обгрунтування позовних вимог посилався на те, що з 23.12.2000 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають двох синів - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейне життя, сімейні цінності та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Позивач у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день, час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі. Заперечує проти надання терміну на примирення та просить шлюб розірвати. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином про день, час та місце розгляду справи . Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-07 00:00:00

10 жовтня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про надання додаткового строку для прийняття спадщини. Він обґрунтував свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , якою за життя 03 жовтня 2011 року було складено заповіт, за яким вона заповіла належний їй житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , з надвірними будівлями йому. У встановлений законом строк позивач не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] через юридичну необізнаність та відсутність коштів на оформлення документів. Позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] достатній для подання заяви про прийняття спадщини - три місяці. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності (а.с.25). Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (а.с.24). При цьому на підтвердження повноважень представника, яким складено заяву, не додано жодного документу відповідно до вимог ст.62 ЦПК України. З`ясувавши вищенаведену позицію сторін, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Костянтинівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (а.с.7), довідкою про причину смерті до форми № 106/о № 85 (а.с.8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , який належав їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1907 (а.с.10). 03 жовтня 2011 року [PERSON] було складено нотаріально посвідчений заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 1599, за яким вона заповіла належний їй житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , з надвірними будівлями позивачу [PERSON] (а.с.11). Відповідно до листа Костянтинівської державної нотаріальної контори № 3223/01-09 від 24 жовтня 2019 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 58028198 від 23 жовтня 2019 року (а.с.18-19) спадкової справи щодо майна померлої [INFO] [PERSON] немає. В силу ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що позивачем [PERSON] строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим необхідно визначити позивачу додатковий строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця у три місяці з дня набрання рішенням законної сили, що є достатнім строком для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-05 00:00:00

10 жовтня 2019 року позивач звернулась з позовом до відповідача про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . Позивач посилається на те, що відповідач є батьком її дитини, проживає окремо, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У судове засідання сторони не з`явились, надійшли заяви про розгляд справи у їхню відсутність, за змістом цих заяв позивач підтримує позовні вимоги, відповідач позов визнає. З матеріалів справи видно, що [PERSON] народився [INFO] , батьками дитини записані [PERSON] , [PERSON] (а.с.6). Згідно з актом №10, складеним 23 вересня 2019 року головою ОСББ «Орбіта-5», дитина проживає разом з матір`ю за адресою [ADDRESS] (а.с.7). Статтею 180, 181 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок обох батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів на утримання дитини з відповідача у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку. Як визначено ст.181-183 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи рівний обов`язок обох батьків щодо утримання дітей, слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, починаючи з дня пред`явлення позову і до повноліття дитини. Позивача звільнено від сплати судового збору, тому відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір на користь держави підлягає стягненню з відповідача у розмірах, діючих на день звернення позивача до суду пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved