Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

12.04.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 11\~045,82 грн. витрат на поховання спадкодавця [PERSON], померлого 21.02.2013 року та 551,20 грн. сплаченого судового збору, 500 грн. витрат на правову допомогу. Вказує, що 21.02.2013 року помер її чоловік [PERSON], на поховання якого було витрачено всього 22091,65 грн., з яких: ритуальні послуги та предмети ритуальної приналежності складають 4950 грн., вартість поховальних обідів складає 11\~101,65 грн., благоустрій місця поховання та встановлення надгробного памятника складає 6040 грн. 17.12.2013 року вона, згідно свідоцтва про право на спадщину та договору про поділ спадкового майна, отримала права власності на 1/2 частину квартири [ADDRESS], на 1/2 частину автомобілю «ГАЗ-31029№, державний номер [NUMBER] та на грошові внески. Крім неї, спадщину отримав син спадкодавця [PERSON], який є відповідачем по справі та який відмовляється відшкодувати 1/2 частину витрат на поховання в добровільному порядку. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позов підтримали. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позову, надав письмові заперечення. Вказує, що позивачем пропущено трирічний строк звернення до суду з даним позовом, оскільки спадкодавець помер 21.02.2013 року, а позивач звернулася з позовом лише 12.04.2016 року. Між сторонами було укладено договір про поділ спадкового майна, в якому відсутні витрати на поховання, тому позивач несла витрати на поховання на власний розсуд, не погоджуючи витрати з ним як спадкоємцем. Крім того, згідно Закону України «Про поховання та похоронну справу», поховальні обіди не є витратами на поховання. Вислухавши сторони, дослідивши письмові докази, суд вважає що позов слід задовольнити частково. Правовідносини між сторонами регулюються ч.1 ст.1232 ЦК України, - згідно норм якої, спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них або іншою особою на поховання спадкодавця. Судом встановлено, що сторони є спадкоємцями першої черги за законом, після смерті 21.02.2013 року [PERSON], між якими 17.12.2013 року було укладено договір про поділ спадкового /рухомого та нерухомого/ майна а.с.7-10, вказані обставини визнаються сторонами та не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Оскільки спадкоємці зобовязані відшкодувати розумні витрати, які були зроблені одним із них на поховання спадкодавця, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь [PERSON] 1/2 частину витрат на ритуальні послуги в сумі 2475 грн. та 1/2 частину витрат на благоустрій місця поховання в сумі 3020 грн., всього 5495 грн. витрат на поховання, вказані витрати підтверджуються товарними чеками а.с.11-16 на загальну суму 10990.00 грн. (10990 : 2 = 5495 грн.) В стягненні витрат на поминальні обіди в сумі 5550,82 грн., суд вважає необхідним відмовити, оскільки вони не є необхідними витратами на поховання відповідно до припису ст.1232 ч.1 ЦК України, не є ритуальними послугами згідно ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу». Суд не може взяти до уваги заперечення представника відповідача [PERSON] з приводу пропуску позивачем трирічного строку звернення до суду з часу смерті спадкодавця, оскільки 17.12.2013 року між спадкоємцями було укладено договір про поділ спадкового майна, тому саме час укладання вказаного договору на думку суду, є початком перебігу строку позовної давності, який позивачем не було пропущено, при зверненні до суду 12.04.2016 року. Саме при укладанні договору та видачі свідоцтва про право на спадщину 17.12.2013 р. позивач дізналася про відсутність інших спадкоємців, відповідача який звернувся до нотаріуса і претендує на спадщину, тобто є спадкоємцем. Також згідно норм ст.1268 ЦК України закон передбачає строк в шість місяців для звернення всіх спадкоємців для прийняття спадщини, відповідно зазначений строк сплив 21.08.2013 р., та позивач звернулася до суду в межах строку позовної давності. При частковому задоволенні позову, відповідно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідача слід стягнути судовий збір, сплачений позивачем при зверненні до суду в сумі 551,20 грн., згідно ст.ст.79,88 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір». Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, не може перевищувати 40 % встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні». Таким чином, з урахуванням розміру мінімальної заробітної плати на час розгляду справи - 1450 грн., суд вважає, що оплата послуг адвоката [PERSON], який надавав правову допомогу позивачу, може складати 500 грн., яку слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до вимог ст. 84,88 ЦПК України. На підставі ст.1232 ч.1 ЦК України, ст.12 Закону України «Про поховання та похоронну справу»,

Outcome: partial