Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

11.01.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, посилаючись на те, що 02.06.2005 року Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками виступає АТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції з [PERSON] було укладено кредитний договір № 014/17-15/344-35 про надання кредиту у сумі 20 000 доларів США на строк 120 місяців, з 02.06.2005 року по 01.06.2015 року, процентна ставка за користування кредитом складає 14,0% відсотки річних, для використання на споживчі цілі. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року позичальник зобов'язаний до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, частково погашати кредит та відсотки по ньому, та остаточно погасити кредит та відсотки за фактичне використання кредитних коштів до 01.06.2015 року. Згідно з п. 6.5 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Згідно з п. 5.4 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року позичальник зобов'язаний достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені договором у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Кошти мають бути повернути протягом 30 календарних днів з моменту надіслання кредитором на адресу позичальника відповідного листа - повідомлення. Згідно з п. 9.1 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року за порушення строків повернення кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. Забезпеченням кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року виступає договір іпотеки від 03.06.2005 року, укладений між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками виступає АТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції та [PERSON], посвідчений 03.06.2005 року державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С., та зареєстрований в реєстрі за № 1-1068. Відповідно до п. 1.1. договору іпотеки від 03.06.2005 року іпотекою за цим договором забезпечуються вимоги іпотекодержателя, що випливають з кредитної угоди № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року, укладеної між [PERSON] та іпотекодержателем, додаткових угод до неї, укладених протягом строку дії. Відповідно до п. 1.3 договору іпотеки від 03.06.2005 року іпотекодавець з метою забезпечення виконання передбачених кредитною угодою зобов'язань передає в іпотеку квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS]. Згідно з п. 2.3 договору іпотеки від 03.06.2005 року предмет іпотеки належить іпотекодавцю на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С. 03.06.2005 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1064. Згідно з п. 3.2 договору іпотеки від 03.06.2005 року у разі невиконання іпотекодавцем зобов'язання забезпеченого іпотекою, згідно з договором іпотеки, іпотекодержатель має право одержати задоволення за рахунок предмета іпотеки, переважно перед іншими кредиторами іпотекодавця. Згідно з п. 6.1 договору іпотеки від 03.06.2005 року у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов (зобов'язань) за кредитним договором та/або за цим договором іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до розрахунку заборгованості станом на 25.10.2013 року загальна заборгованість [PERSON] перед позивачем за кредитним договором № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року становить 8 057 доларів США 94 центи, що за курсом НБУ становить 64 407 грн. 10 коп., яка складається з наступного: сума заборгованості за кредитом - 5 864 долари США 69 центів, що за курсом НБУ становить 64 407 грн. 10 коп., сума простроченої заборгованості по відсоткам за кредитом - 1 233 долари США 72 центів, що за курсом НБУ становить 9 861 грн. 12 коп., сума пені за прострочку по кредиту та відсоткам - 959 доларів США 53 центів, що за курсом НБУ становить 7 669 грн. 52 коп. Посилаючись на вищевикладене, позивач просить в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року, звернути стягнення на предмет договору іпотеки від 03.06.2005 року, посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С. за реєстраційним номером № 1-1068 - квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С. за реєстровим номером № 1-1064, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 64 407 грн. 10 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 644 грн. 07 коп. 04.03.2014 року до суду надійшла уточнена позовна заява ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в особі Запорізької обласної дирекції ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, в якій позивач, посилаючись на вищевикладені обставини, просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року, звернути стягнення на предмет договору іпотеки від 03.06.2005 року, посвідчений державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С. за реєстраційним номером № 1-1068 - квартиру [ADDRESS], що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 03.06.2005 року, посвідченого державним нотаріусом Шостої Запорізької державної нотаріальної контори Масловець Л.С. за реєстровим номером № 1-1064, шляхом продажу предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження за ціною визначеною незалежним експертом в ході проведення виконавчих дій, та задовольнити за рахунок предмету іпотеки майнові вимоги ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» за кредитним договором № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року, станом на 15.01.2014 року, в розмірі 8 953 долари США 41 цент, що за курсом НБУ становить 71 564 грн. 61 коп., де: сума заборгованості за кредитом - 5 864 долари США 69 центів, що за курсом НБУ становить 46 876 грн. 47 коп., сума заборгованості по відсотках за кредитом - 1 370 долари США 94 центи, що за курсом НБУ становить 10 957 грн. 92 коп., сума пені за прострочку по кредиту та відсотків - 1 717 доларів США 78 центів, що за курсом НБУ становить 13 730 грн. 22 коп., а також стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 715 грн. 64 коп. У судове засідання представник позивача не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, до суду надійшла заява від останнього, відповідно до якої просить розглянути справу за його відсутності, вимоги, викладені в уточненій позовній заяві, підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомлений судом про дату, час і місце розгляду справи, повторно в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків За вимогами ч. 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 1 ст. 11 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб та в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 60 Цивільно-процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. На підставі ст. 57 Цивільно-процесуального кодексу України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.06.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками, виступає АТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції та [PERSON] був укладений кредитний договір № 014/17-15/344-35, відповідно до якого позивачем було надано відповідачу кредит у сумі 20 000 доларів США на строк 120 місяців, з 02.06.2005 року по 01.06.2015 року. Згідно з п. 1.4 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року процентна ставка за користування кредитом складає 14,0% відсотки річних. Відповідно до п. 3.1 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року кредитор надає позичальнику кредит на умовах його забезпечення, строковості, повернення та плати за користування. Відповідно до п. 5.1 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року позичальник зобов'язаний до 15 числа кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, частково погашати кредит та відсотки по ньому та остаточно погасити кредит та відсотки за фактичне використання кредитних коштів до 01.06.2015 року. Згідно з п. 6.5 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року кредитор має право достроково стягувати заборгованість за кредитом, нараховані відсотки за користування кредитом та штрафні санкції, у випадках невиконання позичальником умов договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Згідно з п. 5.4 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року позичальник зобов'язаний достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів, що визначені договором у разі невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору та/або договорів застави/іпотеки, інших договорів, що забезпечують погашення кредиту. Кошти мають бути повернути протягом 30 календарних днів з моменту надіслання кредитором на адресу позичальника відповідного листа - повідомлення. Згідно з п. 9.1 кредитного договору № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року за порушення строків повернення кредитної заборгованості, відсотків за користування кредитом, передбачених положеннями кредитного договору, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 0,1% від суми простроченого платежу, за кожен день прострочення. У порушення норм Цивільного кодексу України та умов договору [PERSON] зобов'язання за кредитним договором належним чином не виконав, в зв'язку з чим у останнього станом на 15.01.2014 року виникла заборгованість по кредитному договору в розмірі 8 953 долари США 41 цент, що за курсом НБУ становить 71 564 грн. 61 коп., де: сума заборгованості за кредитом - 5 864 долари США 69 центів, що за курсом НБУ становить 46 876 грн. 47 коп., сума заборгованості по відсотках за кредитом - 1 370 долари США 94 центи, що за курсом НБУ становить 10 957 грн. 92 коп., сума пені за прострочку по кредиту та відсотків - 1 717 доларів США 78 центів, що за курсом НБУ становить 13 730 грн. 22 коп. Згідно зі ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч. 1 ст. 516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з вимогами ст. ст. 526, 527 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Частиною 2 ст. 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Частиною 1 ст. 1056-1 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозиції, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Згідно зі ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настало після прострочення. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, на підставі ч. 2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст. 617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань за кредитним договором № 014/17-15/344-35 від 02.06.2005 року між Акціонерним поштово-пенсійним банком «Аваль», правонаступником якого за всіма правами та обов'язками, виступає АТ «Райффайзен Банк Аваль», в особі Запорізької обласної дирекції та [PERSON], 03.06.2005 року було укладено договір іпотеки, згідно з яким [PERSON] передав банку в іпотеку квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належить на праві власності останньому. Згідно з п. 6.1 договору іпотеки від 03.06.2005 року у разі невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем умов (зобов'язань) за кредитним договором та/або за цим договором іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ст. 575 Цивільного кодексу України іпотека є видом застави. Згідно з ч. 1, 2 ст. 589 Цивільного кодексу України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов'язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов'язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. На теперішній час відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх зобов'язань перед позивачем, а також не вживає жодних заходів щодо погашення боргу, чим спричиняє банку матеріальну шкоду, погіршує матеріальний стан кредитора. Оскільки банк повністю виконав взяті на себе зобов'язання за кредитним договором, а [PERSON] належним чином не виконав взяті на себе зобов'язання по погашенню кредиту та сплаті процентів за користування кредитом, позовні вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 533 Цивільного кодексу України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язані визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Цивільно-процесуального кодексу України, так як судове рішення ухвалюється на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved