Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

12 вересня 2013 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів та аліментів на утримання дитини за минулий час. В позовній заяві позивачка вказує, що з 2008 року сторони перебували у шлюбі, від якого у сторін є дитина - [PERSON], [INFO]. В 2008 року шлюб розірвано. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини за минулий час (за останні три роки) та стягувати в подальшому до досягнення [PERSON] повноліття у розмірі 1000,0 гривен, для дітей відповідного віку починаючи з 10.09.2010 року. Позивач в судове засідання з'явилася, позовні вимоги підтримала та просила суд задовольнити їх у повному обсязі, оскільки дії відповідача порушують її законні права та інтереси. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце був повідомлений належним чином. Суд у зв'язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України з винесенням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що рішення у справі можливо постановити з частковим задоволенням позову. Судом встановлено, що 2010 року перебувала 2008 року сторони перебували у шлюбі, від якого у сторін є дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження, виданого 24 квітня 2008 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управляння юстиції Одеської області (Серія [NUMBER]). Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до роз'яснень, що надані у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч.3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На теперішній час сторони однією сім'ю не проживають, і дитина знаходяться на повному матеріальному утриманні позивачки. Протягом останнього часу відповідач не приймає участі в утриманні дитини, а позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. При визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне положення дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає, позовні вимоги позивачки щодо стягнення аліментів, законні та цілком обґрунтовані, тому підлягають задоволенню, шляхом стягнення з [PERSON] на утримання неповнолітньої [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 1000,0 гривен, щомісячно починаючи стягнення з 12.09.2013 року і до досягнення дитиною повноліття. В частині стягнення аліментів за за минулий час до звернення до суду суд відмовляє у задоволенні позову, виходячи з такого. Частиною другою ст.191 СК України передбачено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати.У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Доказів того, що відповідач ухилявся від сплати аліментів на дитину, а позивач вживала заходи щодо одержання аліментів, суду не надано. Суд не може прийняти до уваги доводи позивача, що у 2010 році вона неодноразово зверталася до відповідача з проханням допомогти матеріально, як доказ того, що вона вживала заходи щодо стягнення аліментів. До того ж суд вважає, що недостатня, з точки зору позивача, участь в утриманні дитини з боку відповідача не може свідчити про ухиляння останнього від сплати аліментів. Оскільки позивачі по даній категорії справ звільняються від сплати судового збору при подачі позову, зазначені витрати підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 81 ЦПК України. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного й

Outcome: partial