Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

11.10.2018 позивач [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд розірвати їх шлюб, зареєстрований виконавчим комітетом Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області 31.10.2014, актовий запис за №14. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 31.10.2014 позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому в них народився син [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось. Спільно не проживають з квітня 2018 року, проживає з сином окремо. Відповідач не приділяє уваги дитині, принижує її та нехтує сімейними цінностями, не цінує як жінку, зневажливо ставиться до своїх подружніх обов`язків. Неодноразово пробувала налагодити сімейні стосунки, проте їй важко знайти спільну мову з чоловіком. Фактичні подружні відносини між ними припинилися, у неї інші плани на життя та погляди на сімейні стосунки. Вважає, що примирення та відновлення шлюбних відносин між ними неможливе, що є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 07.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. 10.09.2020 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив на позов не подав. 31.08.2020 через канцелярію суду надійшла його заява про розгляд справи без його участі, у якій вказав, що позов визнає. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 31.10.2014 виконавчим комітетом Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що складено відповідний актовий запис за № 14, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 31.10.2014. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (арк. справи 6). У шлюбі сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області) (арк. справи 7). Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам, на підставі ст. 110 СК України звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, що сторони разом не проживають тривалий час, відсутність спільного побуту, наявність в них малолітньої дитини, те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, натомість наполягали на розірванні шлюбу, про що подали відповідні заяви, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в шлюбі, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище [PERSON] . Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704, 80 грн. за подання позовної заяви.

Outcome: approved