Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-06 00:00:00

11.04.2018 року позивач звернувся в суд з позовом до Озютичівської сільської ради Локачинського району про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 01.12.2008 року помер її батько [PERSON] Після його смерті спадщину прийняла її мати [PERSON], яка померла 29.11.2010 року. Після її смерті залишилось спадкове майно, зокрема, земельні ділянки, площею 4,1439 га та 4,1436 га, що знаходяться на території Озютичівської сільської ради Локачинського району. За життя матір'ю був складений заповіт. Відповідно до довідки Озютичівської сільської ради вона є спадкоємицею після смерті матері [PERSON] Позивач, будучи спадкоємцем, звернулась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про прийняття спадщини. Проте їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, що належало спадкодавцю, у зв'язку з пропуском строку подання заяви про прийняття спадщини. Строк пропустила з поважних причин, оскільки після смерті матері, вона вважала, що маючи на руках Державні акти на землю вона уже прийняла спадщину. Просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті матері [PERSON] Від позивача надійшла заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини підтримує повністю, просить позов задовольнити. Судові витрати залишити за нею. Представник відповідача також подав заяву про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнає, не заперечує проти задоволення позову. Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 01.12.2008 року помер батько позивача [PERSON] Після його смерті спадщину прийняла її мати [PERSON], яка померла 29.11.2010 року, що підтверджується свідоцтвами про смерть (а.с. 9, 10). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема, земельні ділянки, площею 4,1439 га та 4,1436 га, що знаходяться на території Озютичівської сільської ради Локачинського району. За життя матір'ю позивача був складений заповіт. Відповідно до довідки Озютичівської сільської ради позивач є спадкоємицею після смерті матері [PERSON] Дані обставини підтверджуються Державними актами, заповітом та довідкою Озютичівської сільської (а.с. 11-14). Родинні стосунки позивача і спадкодавця підтверджуються довідкою Озютичівської сільської, копіями свідоцтва про народження та шлюб позивача, свідоцтва про смерть [PERSON], а також паспортом позивача (а.с. 4-8, 10, 14). Позивач звернувлась до приватного нотаріуса Локачинського районного нотаріального округу Волинської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину, що належала [PERSON], однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у видачі такого свідоцтва у зв'язку з тим, що у встановлений законом строк нею не було подано заяви про прийняття спадщини (а.с.16). Позивач як спадкоємець за законом не може оформити спадщину в звязку з тим, що пропустила строк для її прийняття. Строк для прийняття спадщини пропустила з причин, які суд визнає поважними, а саме - вона вважала, що маючи на руках Державні акти на землю вона уже прийняла спадщину. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Згідно зі ст. 82 ЦПК України обставини, визнані сторонами, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене та те, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує нічиїх прав та інтересів, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У звязку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 352,40 грн. Решту судових витрат в сумі 352,40 грн., за клопотанням позивача, слід залишити за ним.

Outcome: approved