Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-01 00:00:00

11.06.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей, який в подальшому уточнила та в якому з врахуванням уточнень до позовної заяви від 23.10.2019 року просить суд ухвалити рішення, яким стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дітьми повноліття та стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати, необхідні для розвитку здібностей дитини та медичного догляду неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] - в розмірі 2176,33 грн.; [PERSON] , [INFO] - в розмірі 1923,42грн. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 16 вересня 2008 року позивач [PERSON] з [PERSON] уклали шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2703. Під час спільного проживання у них народився син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. На даний час позивач і відповідач перебувають у шлюбі, проте спільно не проживають з січня 2019 року, оскільки відповідач покинув сім`ю та проживає окремо. Коштів на утримання дітей добровільно не надає. На даний час [PERSON] проживає з дітьми та повністю їх утримує. Діти різного віку та потребують постійних затрат (одяг, навчання, розваги, гуртки, хоббі, відпочинок та ін.). Позивач вказує, що неодноразово намагалась пояснити, що для дітей потрібні кошти на їх утримання, проте відповідач на її звернення не реагує, жодних коштів дітям на їх утримання не надає, участі у вихованні дітей не приймає. [PERSON] працює на державній роботі та жодних додаткових доходів у неї не має, заробітної плати на належне та звичне утримання дітей не вистачає, що пригнічує психологічний стан дітей, які вели тривалий час розмірений спосіб життя та ні у чому не мали відмови. Крім цього, позивач проживає спільно зі своєю бабусею [PERSON] , 1930 року народження, яка фактично перебуває на її утриманні. Відповідач не бажає дійти спільної згоди про його участь в утриманні дитини, при цьому жодних пояснень не надає. Відповідач має постійне місце роботи, непоганий заробіток, добре матеріально забезпечений, інших осіб на утриманні не має. Станом на сьогоднішній день син навчається у школі, витрати на шкільне приладдя, додаткову літературу, харчування, потреби школи становлять 3000 грн. щомісячно. Донька відвідує дошкільний навчальний заклад та розвиваючі гуртки, затрати на які становлять не менше 2500 грн. щомісячно. Позивач зазначає, що постійно займається всебічним розвитком дітей, зокрема діти відвідують концерти, театр, музеї, кінотеатри, розважальні комплекси та ін.. Також, для розвитку дітей, вона постійно купує розвиваючі настільні ігри, книги, тощо. Загалом упродовж року позивач витрачає не менше 6000 грн. Крім цього, необхідно упродовж літа оздоровити дітей, для чого необхідна поїздка на море, вартість якої становить не менше 5000 грн. на кожну дитину. Відповідач працює, має високий заробіток, достатньо забезпечений, має можливість сплачувати аліменти на відповідне та звичне утримання дітей. Шляхом підрахунків, витрати на кожну дитину щомісячно становлять приблизно до шести тисяч гривень. А тому, просить стягувати аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. на кожну дитину щомісячно. Щодо стягнення додаткових витрат, необхідних для розвитку здібностей дітей та медичного догляду дітей, позивач зазначає наступне. [PERSON] працює лікарем УЗД на півставки з зарплатою бл. 1000-12000 грн. Довідка про розмір зарплати долучена до матеріалів справи. На повну ставку позивач не має можливості оформитись з ряду причин, зокрема через зайнятість дітьми та доглядом за 89-річною бабцею [PERSON] , яка проживає з ними, що підтверджується Довідкою Ф-2, яка долучена до матеріалів справи. Крім того, позивач не може оформити субсидію через зарплату розміром нижчу за мінімальну. Вказує, що її щомісячні витрати приблизно є наступними: комунальні платежі: - витрати на утримання будинку - бл. 560 грн. - опалення - від 3500 грн. (в зимовий період до 104 грн. в літній період) - водопостачання та водовідведення - 150-180 грн. - електроенергія - бл. 650 грн. - телебачення та інтернет - 100 грн. - домофон - 50 грн. Отже, в зимовий період комунальні платежі позивач фактично сплачує в розмірі бл. 5000 грн, а в літній період - 1650 грн. Витрати на сина Марка: внески у батьківський комітет в гімназії за підручники для навчання, охорону, розвиток школи - 425 грн. щомісячно; щорічно - підготовка до школи (канцтовари - 1683,32 грн. - на 1 семестр, спортивна форма, взуття - 1465 грн на 1 семестр, засоби для трудового навчання - 107 грн. на 1 семестр, плед на фізкультуру - 250 грн на 1 семестр); гурток «Львівські янголи» (ФОП [PERSON] ) - 500 грн. щомісячно; стрижка - 100 грн. Всього: щомісячно - 1020 грн. Щосеместрово (1раз/4 міс) - 3505,32 грн (тобто, 876,33 на місяць). Разом 1896,33 грн. щомісячно. Витрати на доньку Вікторію: студія «Зернятко» - 150 грн. - щосеместрово; гурток «Львівські янголи» (ФОП [PERSON] ) - 500 грн. щомісячно; канцтовари - 1643,67 грн - щосеместрово; відвідування садка - 490 грн.; витрати у батьківський комітет- 300 грн. на семестр; оренда костюма в садок - 240 грн. на семестр; гурток англійської мови - 60 грн. Всього - 1050 грн. щомісячно. 2333,97 щосеместрово (1 р/4 міс), = 583,42 на міс. Разом - 1633,42 грн. щомісячно. Крім того вказує, що діти мають хронічні аденоїдити, які потребують сезонного спостереження та періодичного лікування (підтверджується виписками з медичної карти), оскільки діти схильні до ГРВІ, що несе за собою додаткові витрати у розмірі бл. 600 грн. на 1 дитину в семестр, тобто 150 грн/міс на кожну дитину. Дозвілля дітей: відвідування кінотеатру 1/р. в семестр - 110 грн, дитяча планета - 160 грн., макдональдс - 82 грн., зоопарк - 170 грн, всього - 522 грн. на кожну дитину/семестр. Тобто 130 грн/міс. Враховуючи вищенаведене, просить позов задовольнити. В судовому засіданні позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, покликаючись на вказані в уточненій позовній заяві обставини. Просили позов задовольнити. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позов визнала частково, підтримавши письмовий відзив на позовну заяву. Просить, з врахуванням майнового стану відповідача стягувати аліменти в розмірі по 1100 грн. на кожну дитину, а у задоволенні вимог про стягнення додаткових витрат - відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами такі факти. Сторони по справі подружжя. Шлюб між ними зареєстровано 16 вересня 2008 року у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис №2703 (а.с.7). Як вбачається з копії свідоцтв про народження, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , батьками дітей є [PERSON] та [PERSON] - сторони по справі (а.с. 8-9). Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. Так, згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 184 СК якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет України за 2019 рік», установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня 2019 року - 1626 гривень, з 1 липня - 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривень, з 1 грудня - 2218 гривень; працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня, з 1 липня - 2007 гривень, з 1 грудня - 2102 гривні; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня 2019 року - 1497 гривень, з 1 липня - 1564 гривні, з 1 грудня - 1638 гривень. Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти усіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу змагальності та однакової відповідальності обох батьків за виховання умов життя, необхідних для розвитку дитини. В судовому засіданні встановлено, що діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] проживать з матір`ю та знаходяться на утриманні позивача. Згідно довідки форми 2 ОСББ «Пан Клен» від 05.06.2018 року, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] . - власник, яка являється бабусею [PERSON] , позивач [PERSON] та діти [PERSON] , [PERSON] (а.с. 14). Відповідно до довідки №76 від 03.06.2019 року, [PERSON] дійсно навчається у 5-Б класі СЗШ І-ІІІ ступенів №91 (а.с.13). Крім того, з Довідки №7 від 03.06.2019 року вбачається, що [PERSON] , [INFO] дійсно відвідує заклад дошкільної освіти (ясла-садок) компенсуючого типу №31 Шевченківського району м. Львова з 02.05.2018 року по даний час (а.с.2). Також, діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , відвідують заняття з черлідингу з 01.09.2019 року по 31.05.2020року та їх вартість становить 500 грн. за місяць на кожну дитину, що підтверджується копіями договорів (а.с.79, 89). Відповідно до довідки №54 від 03.06.2019 р., виданої КНП «Львівська 1-а міська клінічна лікарня ім. Князя Лева», [PERSON] працює у КНП «Львівська 1-а міська клінічна лікарня ім. Князя Лева» на посаді лікаря ультразвукової діагностики з 10.06.2016 року (наказ від 08.06.2016р. №125-к/тр) по даний час та загальна сума доходу за період з 01.12.2018 по 31.05.2019 за винятком аліментів становить 9888,89 грн. (а.с.10-11). З відповіді на ухвалу суду про витребуваня інформації з Шевченківської ДПІ Личаківського управління ГУ ДПС у Львівській області від 07.10.2019 року вбачається, що ФОП [PERSON] перебуває на спрощеній системі оподаткування та згідно з реєстраційними базами даних і податкових декларацій платника єдиного податку - ФОП [PERSON] , сума доходу від здійснення підприємницької діяльності за період з 01.01.2018 року по 31.12.2018 року становить 885085,00 грн. Податкові декларації про доходи за період 2019 року ФОП [PERSON] - не подавались (а.с. 90). Згідно Довідки про обороти по рахунку [PERSON] від 08.11.2019 року, виданої ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», обороти по рахунку відповідача за період з 01.01.2018 по 31.12.2018 року становлять: дебетові - 868606,88грн., кредитові - 870508,54грн. (а.с.95-98). Окрім того, з додатку №1 до Кредитного договору №011/9723/478241 від 23.11.2018р. вбачається, що між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та ФОП [PERSON] укладено кредитний договір та згідно графіку погашення заборгованості за кредитом, загальна сума, що підлягає погашенню за договором за період з 23.12.2018 року по 23.11.2019 року становить 293764.2грн., погашення заборгованості за кредитом - 250000грн., розмір сплати процентів за користування кредитом - 43764,2грн. (а.с.99). Крім цього, відповідно до Договору про поділ майна подружжя від 21.03.2019 року, відповідача [PERSON] набуває право особистої приватної власності на земельну ділянку площею 0, 0771га., що розташована за адресою: [ADDRESS] ; позивач [PERSON] набуває право особистої приватної власності на: приміщення квартири (магазин непродовольчих товарів), що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; квартру [ADDRESS] (а.с. 29-30). В судовому засіданні також встановлено, що відповідач [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом з батьками, які є пенсіонерами та частково знаходяться на його утриманні (а.с.31). Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відтак, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я дітей, матеріальне становище сторін, матеріальне становище та стан здоров`я платника аліментів, відсутність у відповідача інших дітей та утриманні, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з урахуванням принципу співмірності, достатніх потреб дітей, з відповідача слід стягувати на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, починаючи з дня подачі позову - з 11 червня 2019 року, до досягнення дітьми повноліття. Щодо позовної вимоги про стягнення додаткових витрат, необхідних для розвитку здібностей дітей та медичного догляду неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] - в розмірі 2176,33 грн.; [PERSON] , [INFO] - в розмірі 1923,42грн., то суд приходить до висновку, що у її задоволенні слід відмовити з наступних підстав. Обов`язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. Згідно до ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). В зазначеній нормі Закону йдеться про те, що обов`язок у батьків брати участь у додаткових витратах виникає лише за умови, якщо ці витрати пов`язані з особливими обставинами, тому особа, яка звертається з вимогами про стягнення додаткових витрат, в порядку статей 12, 81 ЦПК України зобов`язана доводити не тільки факт того, що на дитину були додатково понесені витрати, а й те, що ці витрати були понесені у зв`язку з особливими обставинами. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину, в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках, за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Відповідно до п. 18 Постанови пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, звернути увагу судів на те, що до передбаченої ст. 185 СК участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Верховний Суд України в постанові від 13 вересня 2017року (справа №6-1489цс17) звернув увагу, що, вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявність додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватися відповідними документами, витрати на спеціальний медичний огляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо. Відповідно до Виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] від 15.10.2019 року встановлено діагноз: часто хворіюча дитина, рецидивуючий назофарингіт, аденоїдит, гіпертрофія аденоїдів ІІ ст. (а.с.71). З Виписки з медичної карти амбулаторного хворого [PERSON] від 15.10.2019 року встановлено діагноз: часто хворіюча дитина, рецидивуючий назофарингіт, хронічний аденомонзиліт (а.с.82) Проте, суд вважає, що позивачем суду не надано належних доказів про витрати, понесення нею у зв`язку з виключними обставинами. Оплата за відвідування дитячого закладу дитиною, школи та різноманітних гуртків компенсується за рахунок отримання аліментів з відповідача. Надані суду чеки про придбання позивачем ліків не містять доказів, що ліки були придбані саме для дитини та відсутні докази про призначення медичних процедур. Таким чином, позивачем надані відомості про понесені нею витрати, які не є додатковими витратами у розумінні ст.185 СК України, оскільки не пов`язані особливими обставинами, зумовленими певними якостями дитини, її стану здоров`я чи іншими винятковими ситуаціями, а є поточними витратами на забезпечення основних життєвих потреб дитини. Виходячи з вищевикладеного, суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, про відмову у задоволенні позовних вимог про стягнення додаткових витрат, проте позивач, має право звернутися з окремою позовною заявою про стягнення додаткових витрат. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] є підставний та підлягає до часткового задоволення. Згідно ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць. Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Outcome: partial