Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

11 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є її батьком. Відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків по її вихованню, не цікавиться її життям, не відвідує, не сплачує аліменти на її утримання. Враховуючи вищевикладене, просила позбавити [PERSON] батьківських прав. Позивачка в судовому засіданні підтримала позов у повному обсязі та просила про його задоволення. Зазначила, що її мати [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) О.М. не проживає з її батьком [PERSON] з січня 2008 року і відповідач з цього часу з нею не спілкується та не надає матеріальну допомогу на її утримання. У липні 2010 року шлюб між батьками розірвано. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та не заперечувала проти його задоволення, пояснила, що з січня 2008 року відповідач життям доньки не цікавився, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Очаківської міської ради [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що позбавлення [PERSON] батьківських прав відповідатиме інтересам дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився, за адресою проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, відсутній, а тому в силу ч. 5 ст. 74 ЦПК України вважається таким, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Вислухавши пояснення позивачки, третьої особи та представника третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. ст. 150, 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про стан здоров'я, її фізичний, духовний та моральний розвиток, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року, сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. [PERSON] та [PERSON] (після реєстрації шлюбу [PERSON]) О.М. перебували у шлюбі та є батьками позивачки [PERSON], [INFO]. Наведені факти підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії І-ФП № 064942, про розірвання шлюбу серії І-ФП № 055942, та про шлюб серії І-ФП № 084505. Відповідач, будучи батьком неповнолітньої дитини, зовсім не приділяє уваги її вихованню та утриманню, матеріально не забезпечує, долею та життям не цікавиться, дитину не відвідує. Дитина проживає з матірю [PERSON] Вказані обставини підтверджуються довідками ОСББ «Чайка-2» від 08 грудня 2015 року та довідкою Очаківської загальноосвітньої школи № 2. Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 13 березня 2010 року, з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини доходів щомісячно, починаючи з 24 листопада 2011 року до повноліття дитини. З висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Очаківської міської ради вбачається, що батько позивачки декілька років проживає на території Росії. Він ухиляється від виконання батьківських обовязків: не турбується про моральний та матеріальний стан своєї неповнолітньої доньки, не бере участі в її житті та вихованні, не сплачує аліменти, ухиляється від виконання батьківських обовязків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дівчинки. Згідно характеристики класного керівника Очаківської загальноосвітньої школи №2, де навчається позивачка, вихованням останньої відповідач не займається, батьківські збори не відвідує, участі у житті дівчинки не приймає. Згідно характеристики, яку надала депутат Очаківської міської ради [PERSON] за адресою, де зареєстрований відповідач, останній не проживає з 2008 року, оскільки перебуває і працює в Росії. Вихованням позивачки займались мати та вітчим [PERSON], які турбувались про моральний та матеріальний стан дівчинки, але в 2014 році вітчим загинув під час АТО. На цей час позивачка проживає зі своєю матірю, яка піклується про неї, приймає участь в її житті, турбується про її моральний та матеріальний стан, а батько з 2008 року жодного разу ніякої матеріальної допомоги не надав. Таким чином, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав. Статтею164 Сімейного Кодексу України передбачені вичерпні підстави для позбавлення батьківських прав, серед яких ухилення батьків від виконання своїх обовязків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №-3 від 30 березня 2007 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №-20 від 19.12.2008 року, ухилення батьків від виконання своїх обовязків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Отже, виходячи з викладеного вище, суд дійшов висновку, що відповідач дійсно ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, є всі підстави для позбавлення його батьківських прав відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved