Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

10 травня 2016 року позивач звернулася до Вінницького районного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та дружини. Свій позов мотивує тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі із 31 липня 2009 року, від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час відповідач пішов із сім*ї , будь якої допомоги їм не надає, проживає окремо, діти знаходять на її утриманні. Вказує , що вона на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною по досягненню трьох річного віку та будь яких доходів, за виключенням державної допомоги на дітей не має. Вказує, що з лютого 2016 року відповідач ухиляється від свого обов*язку утримувати дітей та дружину, неодноразові її звернення до відповідача з проханням надати матеріальну допомогу, відповідачем ігноруються. Зазначає, що відповідач, постійного місця роботи не має, фізично здоровий, інших дітей та непрацездатних батьків відповідач не має. Тому просить суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей у твердій грошовій сумі, по 614,00 грн. на кожну дитину та 1130,00 грн. на її утримання, щомісяця. В судове засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] , не зявилися, надали суду заяву в якій просили суд розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, просили їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, згодний сплачувати аліменти на кожну дитину та на дружину по 200-250 грн. , щомісячно, оскільки працевлаштувався з 01.09.2016 р. та отримує щомісячну заробітну плату в розмірі 1450 гривень. Суд, з урахуванням міркування відповідача, який не заперечував , вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності незявившихся осіб. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги частково обґрунтовані та такі, що підлягають частковому задоволенню виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON], 31 липня 2009 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис № 1525, № 4 (а.с.5). Від спільного подружнього життя у сторін народились - син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-АМ № 210987 (а.с.6); донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-АМ №261634 (а.с.7); син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії 1-АМ №325771 (а.с.8), в яких батьком зазначений відповідач [PERSON]. Діти проживають разом із позивачем , що підтверджується копією довідки, виданої Виконавчим комітетом Лука Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області (а.с.9). Позивач знаходиться у відпустці по догляду за дитиною по досягненню нею трьох річного віку (а.с.52). З довідки ФОП [PERSON], вбачається, що відповідач з 01.09.2016 р. працює та отримує заробітну плату в розмірі 1450 грн. Застосовуючи норми матеріального і процесуального права суд виходить з наступного. Судом встановлено, що між сторонами не досягнуто домовленості щодо утримання неповнолітніх дітей та дружини дитини. Обставин, які б доводили необхідність звільнення відповідача від обов'язків утримувати дитину, судом не встановлено. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України. Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України , якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахування того, що на час звернення позивачем до суду із дійсним позовом відповідач офіційно не працював , а почав працювати офіційно лише з 01.09.2016 року та розмірі його заробітної плати становить мінімальний розмір заробітної плати у Україні, суд вважає за можливе стягнути аліменти на утримання дітей та позивач у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дітей, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дітей, які здорові, перебувають на утриманні матері, стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів, який працездатний, інших осіб на утриманні немає, працює, тому суд дійшов висновку, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] , на кожного по 350 ( триста пятдесят ) гривень , щомісячно, починаючи з 10 травня 2016 року і до досягнення кожною дитиною повноліття, або до зміни матеріального чи сімейного стану сторін. Доводи позивача та його представника про те, що розмір аліментів у твердій грошовій сумі на утримання малолітніх дітей не може бути меншим ніж 614 грн. на кожну дитину , оскільки привязується до розміру встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку , суд вважає хибним , оскільки розмір аліментів у твердій грошовій сумі визначається судом. І відповідно до ч.3 ст. 184 СК України, якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень, викладених в ч.ч.2,4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд вважає , що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу, але добровільно її не надає, тому слід стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі на її утримання в розмірі 300 ( триста ) гривень, щомісячно , починаючи з 10 травня 2016 року до досягнення дитиною - [PERSON], 09 лютого 2016 року,- трьох річного віку. Визначаючи такий розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідач фізично здоровий, працює, має аліментне зобовязання щодо трьох малолітніх дітей. Також доводи позивача про те, що розмір аліментів на її утримання у твердій грошовій сумі повинно привязується до розміру встановленого прожиткового мінімуму на непрацездатну дорослу особу в розмірі 1130 гривень , суд вважає хибним, оскільки розмір такого виду аліментів також визначається, судом з урахуванням положення , викладеного в ч.4 ст. 894 СК України. В решті позовних вимог- відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки позовні вимоги задоволено частково, то підлягають стягненню з відповідача в дохід держави судовій збір в сумі- 551 грн. 20 коп., пропорційно до задоволеної частини вимог. Відповідно до положень, викладених п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення в частині стягнення аліментів , в межах суми платежу за один місяць -допустити до негайного виконання.

Outcome: partial