Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-19 00:00:00

12.07.2021\~року [PERSON] \~(далі\~ позивач)\~звернулась до\~суду із\~заявою до\~ [PERSON] \~(далі\~ відповідач),\~про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 19 січня 2017 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох малолітніх дітей: доньку - [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та доньку\~-\~ [PERSON] ,\~ [INFO] . Вказує, що подружнє життя з відповідачем не склалося з причин суттєвої розбіжності у поглядах на взаємні права, та обов`язки подружжя, сімейні цінності та взаємну повагу до честі, гідності та недоторканості особи. Шлюбні відносини припинені з травня 2020 року, та з цього часу проживає з дітьми окремо від\~відповідача,\~спільним побутом\~не пов`язані. Вважає,\~що подальше\~продовження спільного\~життя з\~відповідачем суперечить\~їхнім інтересам. За таких обставин, просить шлюб між нею та відповідачем - розірвати. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь, понесені нею судові витрати по справі в повному обсязі. Ухвалою Олександрівського районного суду Донецької області від 26 серпня 2021 року було відкрито провадження у справі, та призначено до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження, на 09 год. 00 хв. 20 вересня 2021 року. Позивач [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, проте, надала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Зазначає, що між ними неодноразово виникали конфлікти, після яких намагалися примиритися, та зберегти сім`ю, але, все марно. Проти проведення заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] , в судове засідання, також, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Заперечень на позов, або заяви про відкладення розгляду справи, від нього не надходило. За таких\~обставин,\~враховуючи згоду\~позивача,\~суд ухвалює\~рішення при\~заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України. Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Судом встановлено, що [PERSON] та\~ [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстрований 19 січня 2017 року Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, що підтверджується свідоцтвом\~про шлюб\~серії [NUMBER] ,\~виданого 19.01.2017\~року,\~актовий запис\~№76.Після реєстрації шлюбу позивачу присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.9). Від шлюбу подружжя має малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22 травня 2017 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №3429, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 10 вересня 2019 року Олександрівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис №59 ( а.с. 10,11). Відповідно до ст. 21 Сімейного Кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу, та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Частиною першою ст. 55 СК України передбачений обов`язок дружини та чоловіка спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Згідно ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя тривалий час разом не проживає, зберігати сім`ю намірів не має, а отже, спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, відповідача, та їх малолітнім дітям. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження даної сім`ї суперечить їх спільним інтересам, що має істотне значення. Вирішуючи питання, про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Позивач просить стягнути з відповідача на її користь витрати на правничу допомогу. 07.07.2021 року між адвокатом Кириченком О.О., та [PERSON] укладено договір №319/07-2021, про надання правничої допомоги по цивільній справі (а.с. 14). 07.07.2021 року складено розрахунок суми судових витрат на надання професійної правничої допомоги, на підставі договору, про надання правових послуг адвокатом за №319/07-2021 від 07.07.2021 року про те, що адвокатом були проведені роботи (надані послуги) по цивільній справі, з приводу розірвання шлюбу: зустрічі, консультації, узгодження правової позиції; складання позовної заяви, збирання доказів, подання позову до суду. Всього виконано робіт на загальну суму 1702,50 грн. Проте, за домовленістю сторін, фактично було сплачено [PERSON] , за надання правничої допомоги адвокатом, кошти у сумі 1500,00 грн., що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №319/1 від 07.07.2021 року (а.с. 14-17). За змістом статті 137 Цивільного процесуального кодексу України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності. Викладене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у додатковій постанові від 19.02.2020 по справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Клопотань від відповідача, про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, не надходило. Відтак, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1500,00 грн. Згідно частини 1 статті 141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених позовних вимог. Пунктом 1 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення позову, судовий збір стягується з відповідача. При зверненні до суду з позовом, позивач сплатила судовий збір у сумі 908,00 грн. за вимогу, про розірвання шлюбу (а.с. 3), який, у зв`язку із задоволенням позову, необхідно стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного, та

Outcome: approved