Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-27 00:00:00

10 березня 2020 року [PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу в період з червня 2007 року по 25 квітня 2013 року , поділ майна, набутого за час спільного проживання - квартири [ADDRESS] . Позивач посилається на те, що 26 квітня 2013 року він зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON] , до реєстрації шлюбу вони з відповідачем проживали однією сім`єю і під час фактичних шлюбних відносин 18 січня 2008 року за спільні кошти придбали квартиру [ADDRESS] . Право власності на зазначену квартиру зареєстровано за відповідачем, яка після розірвання шлюбу не надає доступу до цього майна, відмовляється у добровільному порядку сплатити частину його вартості. Ухвалою суду від 22 квітня 2020 року частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову, вжито заходи забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачу [PERSON] вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна - квартири [ADDRESS] . У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві. При цьому позивач пояснив, що вони з відповідачем почали проживати разом у фактичному шлюбі з червня 2007 року за адресою [ADDRESS] . У той час він працював на керівній посаді та отримував велику зарплату, відповідач офіційно не працювала. Для того, щоб підтвердити свої серйозні наміри стосовно майбутнього подружнього життя, він вирішив купити квартиру на ім`я відповідача, вони разом вибрали квартиру, він дав відповідачу гроші і відповідач оформила на себе договір купівлі-продажу спірної квартири. У спірній квартирі вони ніколи не проживали, квартира здавалася у найм, кошти від квартирантів надходили до сімейного бюджету. Відповідач у судове засідання не з`явилась, повідомлення про дату, час і місце судового розгляду було надіслано як за адресою фактичного проживання так і за місцем реєстрації відповідача. Як пояснив у судовому засіданні позивач, відповідачу достовірно відомо про перебування справи у провадженні суду і про суть позовних вимог, він особисто їй повідомляв про це, коли приходив провідати дітей. Однак відповідач заявила, що не має наміру з`являтись у суд. Поштові відправлення відповідач умисно не отримує, тому відкладення розгляду справи для повторного виклику відповідача недоцільне. Оскільки відповідач не повідомила причину неявки, відзиву на позов не надійшло, за згодою позивача та його представника суд проводить заочний розгляд справи відповідно до положень ст.280 ЦПК України. З матеріалів справи видно, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 26 квітня 2013 року (а.с.14). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.15-16). Рішенням суду від 24 жовтня 2018 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.17). З [PERSON] на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дітей згідно судового наказу від 09 жовтня 2018 року (а.с.18). 18 січня 2008 року був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , згідно цього договору [PERSON] купила зазначену квартиру, при цьому повідомила, що вона не перебуває у шлюбі (а.с.22). Згідно з ч.1 ст.74 Сімейного кодексу України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Як зазначає позивач, спірна квартира [ADDRESS] , придбана у період його проживання однією сім`єю з відповідачем, тому є спільним сумісним майном. На підтвердження цього позивачем надано довідку Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сташкова, 21» №11 від 30 січня 2020 року, згідно якої мешканці будинку [ADDRESS] підтверджують факт проживання [PERSON] та [PERSON] у цивільному шлюбі у період з червня 2007 року до серпня 2012 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.20-21). Зазначені у цій довідці відомості підтвердили допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] - мешканці будинку [ADDRESS] . Свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] та [PERSON] з літа 2007 року стали проживати разом по сусідству з нею, вона спілкувалася з ними як сусідка. Про [PERSON] та [PERSON] складалося враження хорошої, дружної сім`ї, вони завжди були разом, ходили за покупками, тримали двох собак і разом за ними доглядали. Вона кілька разів бачила, як [PERSON] та [PERSON] разом привозили на машині продукти харчування. Під час спілкування [PERSON] говорила про [PERSON] як про свого чоловіка. Влітку 2012 року [PERSON] та [PERSON] переїхали на інше місце проживання. [PERSON] пояснив, що знає позивача з 1997 року, вони проживали в одному будинку. Починаючи з серпня 2007 року разом з позивачем стала жити [PERSON] , вони жили дружною сім`єю, не сварилися. Дітей у них в той час не було, були дві собаки. Він підтримував з [PERSON] та [PERSON] дружні стосунки, часто заходив до них у гості і може підтвердити, що вони постійно проживали разом, вели спільне господарство, купували продукти харчування. У 2008 році він допомагав робити ремонт у квартирі, яку [PERSON] купив для сім`ї. [PERSON] замовляв та оплачував ремонтні роботи. Адресу квартири він не пам`ятає. Свідок [PERSON] пояснила, що з 2007 по 2012 рік [PERSON] та [PERSON] проживали разом у квартирі [ADDRESS] по сусідству з нею. Вона пам`ятає ці роки, тому що у неї в той самий час хворів батько. [PERSON] та [PERSON] були весь час разом, виходили вранці та повертались увечері, вона їх постійно бачила. Декілька разів вона заходила до їхньої квартири і бачила, що [PERSON] там постійно проживала. Їй не відомо, чи був у [PERSON] та [PERSON] спільний сімейний бюджет, але продукти харчування вони купували разом. Суд не має підстав сумніватися у достовірності показань свідків, оскільки надані ними відомості нічим не спростовуються. Даних про заінтересованість свідків у результаті розгляду справи немає. Свідки не є родичами сторін, а лише колишніми сусідами. Їх показання узгоджуються зі змістом довідки ОСББ «Сташкова, 21» і підтверджують факт проживання сторін однією сім`єю за адресою [ADDRESS] у період з червня 2007 року до серпня 2012 року. Відомості про те, що сторони перебували у цей період в будь-якому іншому шлюбі, відсутні. Крім того факт спільного проживання сторін однією сім`єю до укладення шлюбу підтверджується, тим, що згідно відмітки у паспорті позивача його місце проживання було зареєстровано у спірній квартирі ще до реєстрації шлюбу з позивачем за її згодою. Таким чином квартира [ADDRESS] була придбана в період спільного проживання сторін однією сім`єю і відповідно до ст.74 Сімейного кодексу України належить сторонам на праві спільної сумісної власності і на це майно поширюються положення статей 69-71 Сімейного кодексу України. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до ч.1 ст.71 Сімейного кодексу України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Оскільки позовних вимог про поділ майна в натурі не заявлено, суд має визнати ідеальні частки сторін в цьому майні без його реального поділу і залишити майно у їх спільній частковій власності, визнавши право власності за кожним зі сторін на 1/2 частку квартири. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, понесені позивачем на сплату судового збору при подачі позовної заяви, у сумі 1545 грн підтверджуються квитанцією (а.с.1). Позов підлягає задоволенню в частині немайнових вимог про встановлення факту проживання сторін однією сім`єю (судовий збір у сумі 840 грн 80 коп) та в частині майнових вимог про поділ майна (судовий збір у розмірі 1125 грн). Судовий збір в частині немайнових вимог був помилково сплачений позивачем у розмірі 420 грн 40 коп, як за заяву, подану в порядку окремого провадження. Однак вимога про встановлення факту проживання сторін однією сім`єю заявлена у позовному провадженні, тому сума недоплаченого судового збору - 420 грн 40 коп підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial