Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-17 00:00:00

12.03.2018 року до суду надійшла заява [PERSON] , із залученням до участі у справі в якості заінтересованих осіб: Бірківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області та [PERSON] ,- «Про встановлення факту родинних відносин» (вхідний № 1060), на обґрунтування якої заявник зазначив, що його мати, [PERSON] , померла [INFO] . Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресом: [ADDRESS] , що належав їй на підставі договору про купівлю-продаж житлового будинку від 28 березня 2000 року, а також земельні ділянки, розташовані за цим же ж адресом, площею 0,25 гектарів (кадастровий номер [NUMBER] ) і площею 0,21 гектарів (кадастровий номер [NUMBER] ). Приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л. А. заведено спадкову справу № 68/2015 щодо майна померлої, оскільки чоловік померлої [PERSON] - [PERSON] та її донька - [PERSON] відмовились від прийняття спадщини на його користь. Зазначив, що спадщину після смерті матері він прийняв, так як постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини, однак внаслідок розбіжностей у написанні їх прізвищ українською в його свідоцтві про народження та в свідоцтві про її смерть, а також у правовстановлюючих документах на спадкове майно («Пірогов» та «Пирогова» відповідно), нотаріус відмовила у вчиненні нотаріальної дії, а тому він вимушений звернутись до суду із заявою про встановлення між ним та померлою родинних зв`язків. Просив встановити факт родинних відносин, а саме те, що він [PERSON] , [INFO] , є рідним сином [PERSON] , померлої [INFO] (а. с. 3 - 4). Розпорядженням керівника апарату суду Столяренка С. В. № 1180 від 21.09.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл справи й згідно із відповідним протоколом, обліково-статистичною карткою справи та Контрольним журналом судових справ і матеріалів, переданих для розгляду судді, справу передано на розгляд головуючого судді Мащенко С. В. (а. с. 41, 41а). 05.11.2018 року представник заявника [PERSON] - адвокат Мякота Т. М. звернулась до суду із відповідною заявою (вхідний № 5450/18-вх) про витребування доказів у справі, а саме: від приватного нотаріуса Нововодолазького району Харківської області Крючкової Л. А. інформацію про коло спадкоємців, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; про заповіти, залишені спадкодавцем [PERSON] на випадок своєї смерті; про наявність виданих свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом після її смерті, а також належним чином завірену копію спадкової справи № 68/2015, заведену щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , - яка задоволена й на підставі ухвали суду відповідні докази витребувані, долучені до матеріалів справи та досліджені в ході судового розгляду (а. с. 55, 57 - 60, 65). 13.12.2018 року представник заявника [PERSON] - адвокат Мякота Т. М. звернулась до суду із відповідною заявою (вхідний № 6457/18-вх) про витребування доказів у справі, а саме: від приватного нотаріуса Нововодолазького району Харківської області Крючкової Л. А. інформації про коло спадкоємців, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини після смерті [PERSON] ; про заповіти, залишені спадкодавцем [PERSON] на випадок своєї смерті; про наявність виданих свідоцтв про право на спадщину за законом та за заповітом після її смерті, а також належним чином завірену копію спадкової справи № 122/2015, заведену щодо майна [PERSON] , померлої [INFO] , - яка задоволена й на підставі ухвали суду відповідні докази витребувані, долучена до матеріалів справи та досліджені в ході судового розгляду (а. с. 69, 70 - 71, 73 - 76, 80 - 117). Заявник [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, однак скористався правом, визначеним частиною 1 статті 58 зазначеного кодексу, щодо участі у судовому процесі через представника за ордером - адвоката Мякоти Т. М. Представник заявника [PERSON] - адвокат Мякота Т. М., що діє за ордером на надання правової допомоги від 06.04.2018 року (серії ПТ № 011796), виданим на підставі договору про надання правової допомоги (договору про надання правничої (правової) допомоги № 26/18, укладеного 06.04.2018 року між нею та [PERSON] ), а також свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (серії ПТ № 1646), виданого 21.03.2017 року Радою адвокатів Полтавської області, у судове засідання також не з`явилась, про дату, час і місце засідання повідомлялась належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомила, однак надала заяву, зареєстровану за вхідним № 1977/19-вх від 18.03.2019 року, з проханням справу розглянути за її відсутності та відсутності заявника, зазначивши, що свої вимоги вони підтримують повністю і просять їх задовольнити (а. с. 34, 35, 33, 131, 134). Представник заінтересованої особи - Бірківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області - у судове засідання теж не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки не повідомив, однак селищний голова надіслав листа, що зареєстрований за вхідним № 5401/18-вх від 02.11.2018 року, з проханням справу розглянути за їх відсутності, вказавши, що проти задоволення заяви не заперечують (а. с. 54, 133). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання також не з`явився, про дату, час і місце засідання повідомлявся належним чином відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України, про причини своєї неявки не повідомив, однак надав заяву, зареєстровану за вхідним № 624/19-вх від 30.01.2019 року, з проханням справу розглянути без його участі та задовольнити заяву [PERSON] (а. с. 120, 137). Відповідно до змісту частини 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України сторона може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника, а згідно частини 1 статті 223 цього ж кодексу неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Крім того, на підставі частини 3 статті 211 зазначеного кодифікованого закону України особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у учасників справи свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи. За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання необхідним давання учасниками справи особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність. Здійснюючи правосуддя на засадах змагальності й рівності учасників судового процесу перед законом і судом, всебічно, повно, об`єктивно, справедливо, неупереджено та своєчасно з`ясувавши всі обставини справи і всі фактичні данні в межах заявлених вимог, що мають значення для вирішення справи за суттю й на які сторони та їх представники посилались як на підставу своїх вимог, перевіривши їх доказами, отриманими відповідно до правил цивільного процесуального кодифікованого закону й безпосередньо дослідженими у судовому засіданні, що відповідають вимогам закону про їх належність, допустимість, достовірність та достатність, а саме: дослідивши письмові докази у справі,- суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, пунктом 160 частини 1 Указу Президента України «Про реорганізацію місцевих загальних судів» № 451/2017 від 29.12.2017 року шляхом реорганізації (злиття) Валківського районного суду, Коломацького районного суду та Нововодолазького районного суду Харківської області утворено Валківський окружний суд - у Валківському, Коломацькому та Нововодолазькому районах Харківської області із місцезнаходженням у містах Валках, селищі міського типу Новій Водолазі та селі Різуненковому Коломацького району Харківської області. За змістом пункту 3 розділу XII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про судоустрій і статус суддів» № 1402-VІІІ від 02.06.2016 року районні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Оскільки на цей час Валківський окружний суд свою діяльність не розпочав, справа перебуває на розгляді належного суду. Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства, визначеним у частині 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Тому згідно частини 1 статті 4 цього ж нормативно-правового акту, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Отже, суд відповідно до приписів частини 1 статті 13 цивільного процесуального кодифікованого закону України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. У відповідності до припису частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу. Одночасно із цим, згідно частини 2 статті 77 та частини 1 статті 82 цивільного процесуального кодифікованого закону України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Отже, у ході розгляду справи в межах заявлених вимог та зазначених і доведених обставин, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини, що мають значення для вирішення справи за суттю. Відповідно до Свідоцтва про смерть (серії [NUMBER] ), виданого Виконавчим комітетом Бірківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області 19.05.2015 року, [PERSON] померла [INFO] у віці 61 рік у селі Василівське Нововодолазького району Харківської області, про що 19.05.2015 року складено відповідний актовий запис № 7 (а. с. 5, 85). Згідно з договором про купівлю-продаж житлового будинку (бланк серії АВК № 130253), укладеного 28.03.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Краснопьоровою І. В і зареєстрованого в той же день у відповідному бюро технічної інвентаризації під № 23 у реєстровій книзі № 1, [PERSON] продала, а [PERSON] купила житловий будинок [ADDRESS] (а. с. 8, 111). З Державних актів на право власності на земельну ділянку (серії [NUMBER] та серії [NUMBER] ), виданих 03.02.2012 року на підставі Рішення ХХVІІІ сесії V скликання Бірківської селищної ради Нововодолазького району Харківської області від 10.09.2010 року та зареєстрованих в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 632423311000724, вбачається, що [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , передані у приватну власність земельні ділянки в межах згідно з планом, а саме: для ведення особистого селянського господарства, площею 0,21 гектарів (кадастровий № [NUMBER] ), та для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,25 гектарів (кадастровий № [NUMBER] ),- що розташовані в [ADDRESS] (а. с. 9, 10, 114, 113). Наведеним підтверджений факт смерті [INFO] [PERSON] та наявність в неї спадкової маси, яка складається, зокрема, із домоволодіння (житлового будинку із надвірними будівлями) [ADDRESS] , а також двох земельних ділянок за цим же ж адресом. Згідно свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ), виданого повторно 20.10.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововодолазького районного управління юстиції у Харківській області, [PERSON] народився в селищі міського типу Нова Водолага Харківської області 31.03.1979 року, про що 08.04.1979 року складено відповідний актовий запис № 66, та його батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а. с. 6, 95). З паспорта громадянина України (серії [NUMBER] ), виданого 11.02.2008 року Нововодолазьким РВ ГУМВС України в Харківській області, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в селище міського типу Нова Водолага Харківської області та зареєстрований з 01.03.2005 року й по теперішній час за адресом: [ADDRESS] (а. с. 12, 94). Як убачається з копії спадкової справи № 122/2015 року до майна померлої [INFO] [PERSON] , розпочатої 19.10.2015 року приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л. А.: -19.10.2015 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Крючкової Л. А. із заявою, в якій повідомив, що від прийняття належної йому частки у спадщині, що залишилась після померлої дружини [PERSON] , він відмовляється на користь сина спадкодавця - [PERSON] (а. с. 82); -відповідно до заяви [PERSON] , справжність підпису якої засвідчено приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Квасник О. О. та сформованої на бланку серії НАР № 670812, вона теж відмовилась від належної їй долі спадкового майна, що залишилась після померлої матері [PERSON] , на користь сина спадкодавця - [PERSON] ; -довідкою виконавчого комітету Бірківської селищної ради, виданою за підписом виконуючого обов`язки селищного голови Шуліки Т. А. та зареєстрованої за вихідним № 739 від 19.10.2015 року, підтверджено факт реєстрації та постійного проживання з 11.04.2000 року та по день своєї смерті, тобто [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за адресом: [ADDRESS] , а також те, що її син [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за цим же адресом з 01.03.2005 року і по час видачі довідки (а. с. 86); -з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 41829079, виданої 19.10.2015 року об 11 годині 09 хвилини приватним нотаріусом Крючковою Л. А., вбачається, що за параметрами запиту: [PERSON] ,- у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 87); -згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 41829130, виданої 19.10.2015 року об 11 годині 12 хвилини приватним нотаріусом Крючковою Л. А., за параметрами запиту: [PERSON] ,- у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а. с. 89); -відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 41829116, виданого 19.10.2015 року, до спадкового реєстру внесений реєстраційний запис щодо реєстрації спадкової справи № 58079374 (у нотаріуса № 122/2015) відносно спадкодавцям [PERSON] , що зберігається у приватного нотаріуса Нововодолазького району Харківської області Крючкової Л. А . (а. с. 88); -зі свідоцтва про шлюб (серії [NUMBER] ), виданого 12.06.1973 року районним бюро Запису актів цивільного стану селища Нова Водолага Харківської області та складеного російською мовою, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , уродженець села Харку Естонії, та [PERSON] , [INFO] , уродженка селища Нова Водолага Харківської області, уклали шлюб 12.07.1973 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено запис за № 51. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] (а. с. 90, 7); -31.01.2018 року [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Нововодолазького районного нотаріального округу Крючкової Л. А. із заявою про видачу йому свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та на дві земельні ділянки, що розташовані за адресом: [ADDRESS] , - однак Постановою № 31/02-31 від 31.01.2018 року йому відмовлено у його видачі внаслідок розбіжності у написанні його прізвища та прізвища його матері у свідоцтві про народження, виданого повторно, та у правовстановлюючих документах на ім`я померлої (а. с. 109, 115, 11). Таким чином, наведеним доведено, що: 1)спадкодавець [PERSON] за життя будь-яких заповідальних розпоряджень на випадок своєї смерті не зробила, а тому спадкування щодо належної їй спадкової маси здійснюється за законом; 2)спадкоємцями померлої на час її смерті є заявник, який прийняв спадщину в силу приписів частини 3 статті 1268 Цивільного кодексу України № 435-ІV від 16.01.2003 року (із змінами та доповненнями), як такий, що постійно проживав разом із нею на час відкриття спадщини, та у продовж шести місяців з цього моменту не заявив про відмову від неї, тоді як чоловік [PERSON] та донька [PERSON] від спадщини відмовились на його користь; 3)нотаріусом, який веде спадкову справу, у визначений законом спосіб, відмовлено заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом внаслідок розбіжностей у написанні прізвища матері та сина у його свідоцтві про народження, а також у правовстановлюючих документах, що не може бути усунуте іншим шляхом, окрім як встановлення юридичного факту родинних відносин між ними у судовому порядку; 4)оскільки заявник прийняв спадщину, а інші спадкоємці за законом від неї відмовились на його користь, то відсутні підстави вважати, що може існувати спір про право з приводу встановлення цього факту. 5)встановлення юридичного факту родинних відносин між заявником та померлою [PERSON] дійсно породжує для заявника відповідні юридичні наслідки у виді отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, тобто від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових спадкових прав. Під час розгляду заяви [PERSON] суд виходить з того, що з огляду на приписи пункту 5 частини 2 статті 293 та частини 1 статі 315 Цивільного процесуального кодексу України - встановлення фактів, що мають юридичне значення, здійснюється судом в порядку окремого провадження. Положення частини 1 статті 293 вказаного цивільного процесуального кодифікованого закону України передбачають, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною 1 статті 315 Цивільного процесуального кодексу України передбачений перелік фактів, які підлягають встановленню в порядку окремого провадження, зокрема, в пункті 1 цієї норми чітко встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Одночасно із цим, Пленум Верховного Суду України у пункті 1 своєї Постанови № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами та доповненнями) звертає увагу судів на те, що відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Зі змісту заяви [PERSON] вбачається, що він звернувся до суду із заявою про встановлення юридичного факту родинних відносин між ним та його померлою матір`ю, внаслідок розбіжності між орфографічним написанням їх прізвищ у його паспорті, свідоцтві про народження, виданому повторно, свідоцтві про смерть померлої та правовстановлюючих документів на майно, що складає спадкову масу, й встановлення цього факту необхідно йому для реалізації його спадкових прав, в тому числі задля отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, та іншого порядку крім судового для встановлення такого юридичного факту на цей час не існує. Абзаци 1 та 2 пункту 2 постанови Пленум Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» мовлять про те, що такі справи розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Відповідно до положень статей 1 і 34 Закону України «Про нотаріат» № 3425-ХІІ від 02.09.1993 року (із змінами та доповненнями) видача свідоцтва про право на спадщину визнається нотаріальною дією, яка вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України регламентований відповідним Наказом Міністерства Юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, підпункт 1.2. пункту 1 глави 10 розділу ІІ якого обумовлює, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин (підпункт 4.2. пункту 4 глави 10 розділу ІІ наведеного вище Порядку). Як убачається з положень частини 1 статті 1296 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. При цьому, на виконання вимог підпункт 4.1. пункту 4 глави 10 розділу ІІ того ж Порядку, при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус перевіряє наявність підстав для закликання до спадкування за законом осіб, які подали заяви про видачу свідоцтва. Таким чином, встановлення факту родинних відносин між заявником [PERSON] та померлою [PERSON] породжує юридичні наслідки у виді отримання свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно із роз`ясненнями, що містяться у пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року (із змінами та доповненнями) суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Аналізуючи причини звернення позивача до суду із вимогою про встановлення факту родинних відносин, суд переконався, що цей факт необхідний йому задля оформлення спадщини, яку він прийняв, однак не може реалізувати, так як йому нотаріусом відмовлено у видачі відповідного свідоцтва. При цьому, з огляду на зміст постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 31/02-31, прийнятої приватним нотаріусом Нововодолазького районного нотаріального округу Харківської області Крючковою Л. А. 31.01.2018 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок з надвірними будівлями та на дві земельні ділянки, що розташовані за адресом: [ADDRESS] , - з огляду на те, що маються розбіжності у написанні його прізвища та прізвища його матері у свідоцтві про народження, виданого повторно, та у правовстановлюючих документах на цю нерухомість, що належить померлій. Враховуючи викладене, на підставі аналізу вищезазначеного, суд впевнився, що заява [PERSON] є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки ним у законний спосіб доведено, що від встановлення цього юридично значимого для заявника факту залежить виникнення, зміна та припинення правовідносин, в яких він особисто бере участь через відкриття спадщини внаслідок смерті його матері, не існує іншого, окрім судового, порядку його встановлення, і його визнання не пов`язане з вирішенням спору про право. Враховуючи наведені вище норми права, проаналізувавши всі наявні і досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності з приводу встановлення факту родинних відносин між заявником та [PERSON] як між сином та матір`ю, суд доходить до обґрунтованого висновку про те, що є необхідності у їх встановленні, так як цей факт нотаріусом не визнаний та від його встановлення у судовому порядку залежить виникнення, зміна або припинення спадкових прав заявника, тобто встановлення цього факту породжує безпосередньо юридичні наслідки та має юридичне значення для нього, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , померлої [INFO] . У відповідності із приписами частини 7 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved