Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-27 00:00:00

11.09.2015 року позивач звернувся до суду з даним позовом та обґрунтовував свої вимоги тим, що 25.04.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір. Відповідно укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 77 800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 25.04.2023 року. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та Долженко [PERSON] укладено договір поруки. Відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконують, у звязку з чим станом на 12.08.2015 року має заборгованість в 19 600,65 Долар США, що за курсом 21,37 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.08.2015 року складає 418 865,80 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 15 255,06 Долар США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2 174,54 Долар США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 329,20 Долар США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань у розмірі 897,34 Долар США, штраф (фіксована частина) у розмірі 11,70 Долар США, штраф (процентна складова) у розмірі 932,81 Долар США. У добровільному порядку відповідачі зазначену суму боргу сплатити відмовляються, тому на підставі вищевказаного позивач просить стягнути з відповідачів вказану заборгованість та витрати по справі. 16.01.2016 року представник позивача надав письмові пояснення в яких зазначив, що відповідачі відповідно укладеного договору отримали кредит зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 26.04.2023 року. У порушення норм закону та умов договору відповідачі зобов»язання за вказаним договором належним чином не виконали, тому просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. За заявою представника позивача справу розглянуто без його участі. Відповідачі в судове засідання не зявилися, про день розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Згідно ст. 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. У відповідності до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Ч.1 ст. 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. В судовому засіданні встановлено, що 25.04.2008 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір, що підтверджується відповідним договором (а.с. 15). Відповідно укладеного договору відповідач отримав кредит в розмірі 77 800,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом на термін до 25.04.2023 року. В забезпечення виконання зобовязання за кредитним договором між банком та Долженко [PERSON] укладено договір поруки (а.с. 26). Відповідно до ч.1 ст.553, ч.ч.1,2 ст. 554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Проте відповідачі зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконують, у звязку з чим станом на 12.08.2015 року має заборгованість в сумі 19 600,65 Долар США, що за курсом 21,37 грн. відповідно до службового розпорядження НБУ від 12.08.2015 року складає 418 865,80 грн., із них: заборгованість за кредитом у розмірі 15 255,06 Долар США, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 2 174,54 Долар США, заборгованість по комісії за користування кредитом у розмірі 329,20 Долар США, пеня за несвоєчасність виконання зобовязань у розмірі 897,34 Долар США, штраф (фіксована частина) у розмірі 11,70 Долар США, штраф (процентна складова) у розмірі 932,81 Долар США, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 6-10). Розрахунок в частині заборгованості за кредитом, процентами, комісією за користування кредитом та пенею відповідач не спростував належними та достовірними доказами, відповідно до вимог ст.ст.58-60,64 ЦПК України, а тому суд приймає його за основу суми боргу. Що стосується вимог про стягнення штрафів, то суд вважає необхідним у задоволенні позову в цій частині відмовити, оскільки одночасне стягнення пені та штрафу суперечить\~ст.61 Конституції України, про що зазначено у правовому висновку постанови Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15. Так, цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов'язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2\~ст. 549 ЦК України).\~\~Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання\~\~ (ч. 3\~ст. 549 ЦК України). Врахувавши наведене та відповідно до\~статті 549 ЦК України\~Верховний Суд України зазначив, що штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у\~статті 61 Конституції України\~щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що між\~\~позивачем та відповідачами були укладені договори, відповідно до умов якого відповідачі зобовязалися виконувати покладені на них зобовязання. Також судом встановлено, що відповідачами не виконуються умови кредитного договору, що є підставою для стягнення заборгованості за вищезазначеним кредитним договором з відповідачів, в задоволенні позовних вимог в частині стягнення штрафів11,70 Долар США - фіксована частина, 932,81 Долар США - процентна складова, слід відмовити. З відповідачів також підлягає стягненню в рівних частинах судовий збір у сумі 3 654,00 грн. на користь позивача, який було сплачено при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: partial