Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

10.11.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] акціонерного товариства « Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійськ про стягнення моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що перебував у трудових відносинах з відповідачем по справі ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», де працював в якості підземного горноробочого. 16.07.2014 року позивач був звільнений з підприємства на підставі ст. 40 п. 2 КЗпП України за станом здоров»я. 08.11.2013 року під час виконання трудових обов»язків з позивачем стався нещасний випадок, внаслідок якого він отримав ушкодження здоров»я, зафіксований актом розслідування нещасного випадку форма Н-5 від 10.12.2013 року та актом № 90 про нещасний випадок, пов»язаний з виробництвом форма Н-1 від 10.12.2013 року. Наслідками нещасного випадку став закритий компресійно-уламковий перелом тіла L1 хребця з больовим вертеброгенним синдромом, забій поперекових областей,забій, садно 2,4,5 пальців правої кисті. Висновком МСЕК йому було встановлено від 19.06.2014 року за наслідками отриманого в результаті нещасного випадку на виробництві ушкодження, йому вперше було встановлено втрату працездатності в розмірі 60% та встановлена третя група інвалідності. Позивач вважає, що внаслідок нещасного випадку йому була заподіяна моральна шкода, яка полягає в тому, що після одержання травми, а також в подальшому він зазнав дуже сильного фізичного болю і страждань, внаслідок втрати працездатності у нього змінилися умови життя, що тягнуть за собою зниження життєвої активності, систематичне нездужання і послаблення організму, переживання з приводу погіршення з оточуючими. Спостерігається критичне відношення до себе, як до неповноцінного, в трудовому відношенні, громадянина. Позивач вважає, що діями відповідачів по незабезпеченню безпечних умов праці йому спричинена моральна шкода, яку позивач оцінює в 100000 грн . Позивач просить стягнути з відповідача на його користь у відшкодування моральної шкоди, пов»яз ану з травмою на виробництві 100000 грн. Позивач в судове засідання не з»явились, просив справу слухати без їх участі ( а. с. 38). Представник позивача в судове засідання не з»явився, просив справу слухати без його участі ( а. с. 54) Представник відповідача ПАТ «ШУ «Покровське» в судовому засіданні 30.11.2015 року позовні вимоги не визнав та пояснив, що позивачем не доведений розмір моральної шкоди, просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. В подальшому, просив справу закінчити слуханням без його участі ( а.с. 48,62) Представник третьої особи відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійську Донецької області в судовому засіданні просив справу вирішити на розсуд суду. ( а. с. 56). Суд, вислухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, приходить до наступного. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з відповідачем з 15.08.2011 року в якості горнорабочого підземного 3 розряду з повним робочим днем в шахті. Наказом № 1551 ск від 17.07.2014 року був звільнений за ст.. 40 КЗпП України . ( а.с. 8). 08.11.2013 року позивача було травмовано на підприємстві під час виконання ним трудових обов»язків. За наслідками розслідування нещасного випадку було видано акт за формою Н-1 № 90 від 10.12.2013 року , згідно якого позивач отримав травму, а саме: закритий компресійно-уламковий перелом тіла L1 хребця з больовим веретброгенним синдромом. Забій поперекових областей. Забій, садно 2.4.5 пальців правої кисті.( а.с. 14) У зв»язку з травмою, отриманою на підприємстві позивач проходив лікування в медичному закладі в неврологічному відділенні Димитровської міської центральної лікарні. Відповідно до довідки МСЕК від 19.06.2014 р. позивачу було визначена втрата працездатності 60% та встановлена 3 група інвалідності ( а.с. 58). Відповідно до ст.. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв»язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Частиною 2 цієї статті встановлено, що порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством. Законом України « Про охорону праці», а саме ч. 1 ст. 9 було визначено, що відшкодування шкоди, заподіяної працівнику внаслідок ушкодження здоров»я або у випадку смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України відповідно до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Згідно пункту 27 статті 77 Закону України « Про Державний бюджет України на 2006 рік» та пункту 22 статті 71 Закону України « Про Державний бюджет України на 2007 рік» дію частини третьої статті 34 Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» на 2006-2007 роки було призупинено. Відповідно до змін, внесених до Закону України « Про загальнообов»язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності» від 23.02.2007 року були виключені положення щодо відшкодування моральної шкоди з Фонду соціального страхування. Проте, суд вважає, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу. Встановлений законодавцем розподіл обов»язків щодо відшкодування моральної шкоди потерпілим на виробництві від нещасного випадку та професійного захворювання не суперечить вимогам ст.. 22 Конституції України. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної ( немайнової ) шкоди розглядаються лише у випадках, передбачених законодавством. Судом встановлено, що , у зв»язку з нещасним випадком на виробництві позивачу заподіяно моральну шкоду, яка полягає в тому, що він, був здоровою працездатною людиною, втратив 60% професійної працездатності, внаслідок чого у нього змінилися умови його життя, тобто знизилась життєва активність, систематичне нездужання, мали місце послаблення організму, переживання з приводу погіршання свого стану здоров»я. Вищезазначені вимоги законодавства, а також роз»яснення Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року із змінами від 25.05.2001 року « Про судову практику по справам про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» пов»язують факт заподіяння моральної шкоди не лише зі станом напруженості під впливом сильнодіючого впливу, яким є стрес, а із наявністю втрат фізичного і психічного характеру, які тягнуть за собою порушення нормальних життєвих зв»язків потерпілого, зменшення його суспільної активності, потребують від нього додаткових зусиль для організації життя. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги та заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для справи. Доказами, на підставі яких суд встановлює наявність факту заподіяння позивачу моральної шкоди, є акти про розслідування нещасного випадку, рішення МСЕК про втрату працездатності, виписки із історії хвороби. Виходячи із наведених вище обставин, довідки МСЕК від 19.06.2014 року, суд вважає, що позивачу заподіяно моральну шкоду, і згідно ст.. 237 КЗпП України, роз»ясненням Пленуму Верховного Суду України позивач має право на її відшкодування. Визначаючи розмір моральної шкоди, суд враховує ступінь, характер, обсяг, інтенсивність і тривалість психічних страждань, а також той факт, що професійна працездатність у зв»язку з нещасним випадком на виробництві , втрачена на 60 %. Виходячи із викладеного, суд вважає можливим стягнути з відповідача [PERSON] Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 30000 грн. Відповідно до ст.. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] Акціонерного Товариства «Шахтоуправління «Покровське» на користь держави підлягають стягненню судові витрати : по сплаті судового збору в розмірі 487,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial