Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернувся до суду та свої вимоги мотивує тим, що 20 травня 2008 року між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір № 490070645, згідно з яким відповідач отримала кредит в розмірі 16721,49 доларів США. Згідно договору, відповідач зобовязується повертати кредит зі сплатою відсотків, сплачувати неустойку та інші передбачені платежі в сумі та на умовах, що передбачені Договором. В забезпечення виконання зобовязань позичальника було укладено договір поруки з відповідачем [PERSON] Позивач зазначає, що відповідачі взяті на себе зобовязання не виконують, внаслідок чого виникла прострочена заборгованість за кредитом у сумі 3505,66 доларів США, заборгованість за відсотками у сумі 192,50 доларів США, тому позивач просить\~стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитом у розмірі 3698,16 доларів США, а також понесені судові витрати. \~ В судове засідання представник позивача не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с.39). Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання (28.11.2016 року, 22.12.2016 року, 23.01.2017 року) не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, заперечень проти позову відповідачем не надано. Відповідач [PERSON] двічі подавала заяви про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що вона перебуває у відрядженні у м. Київ для проходження конкурсної комісії, однак доказів цьому відповідач не надала. Суд вважає таку поведінку відповідача зловживанням процесуальним правом та спробою затягнути розгляд справи. Тому враховуючи, що доказів поважності причин неявки відповідача суду не надано, суд вважає можливим розглядати справу без участі відповідача на підставі наявних у справі доказів. Відповідач [PERSON] в жодне судове засідання (28.11.2016 року, 22.12.2016 року, 23.01.2017 року) не зявилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦРК України за зареєстрованим місцем проживання, заперечень проти позову відповідачем не надано. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксування судового процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 20 травня 2008 року між ЗАТ «Альфа-Банк» правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 490070645, за умовами якого позичальнику надано кредит в сумі 16721,49 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 13,99% річних та датою остаточного повернення кредиту 20 травня 2013 року, цільове використання кредиту: придбання автомобіля ОPEL CORSA, 1.2 І, 2008 року випуску, колір сірий, державний номер [NUMBER] (а.с.7-11). За умовами п.2.8 Договору платежі з повернення кредиту та сплати процентів за його користування здійснюються щомісячно рівними частинами відповідно до графіку платежу та розрахунку сукупної вартості споживчого кредиту та реалізації процентної ставки, з урахуванням вартості всіх супутніх послуг, який є додатком № 1 до Договору та його невідємною частиною в порядку та на умовах, визначених цим договором. Крім того, позичальник зобовязується в порядку та на умовах, що визначені даним Договором повертати кредит, виплачувати Банку проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені Договором платежі та виконувати інші обовязки, передбачені Договором (п. 3 Договору). Крім того, 17 лютого 2009 року між сторонами укладено Договір про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 490070645, яким дату остаточного повернення кредиту визначено 20 травня 2017 року (а.с.12-13). Крім того, п. 6.1 частини №2 Договору «Загальні умови кредитування», яка є невідємною частиною кредитного договору, передбачено право банку вимагати (в тому числі і в судовому порядку) від позичальника дострокового виконання зобовязань з поверненням кредиту за договором в разі істотного порушення позичальником зобовязань за цим договором, в тому числі і у випадку затримання сплати частини кредиту та/або процентів за його користування щонайменше на один календарний місяць (а.с.9). Згодом 20 квітня 2015 року, 25 травня 2015 року, 26 червня 2015 року, 27 липня 2015 року до вказаного кредитного договору вносилися зміни і доповнення, що стосувалися порядку сплати простроченої заборгованості одноразово у визначені договорами дні, а саме: 20 квітня, 25 травня, 26 червня, 27 липня 2015 року (а.с.14-21). На забезпечення кредитного договору, укладеного з [PERSON], 17 лютого 2009 року Банк уклав з [PERSON] договір поруки № 490070645-П, відповідно до якого поручитель зобовязався відповідати перед банком за погашення заборгованості по зобовязаннях [PERSON] за кредитним договором (а.с.22). Вказаний договір поруки укладений 17.02.2009 року, тобто в один день з укладенням Договору про внесення змін і доповнень № 1 до кредитного договору № 490070645, яким дату остаточного повернення кредиту визначено 20 травня 2017 року. Відповідно до ст. 3 вказаного Договору поруки, у випадку невиконання боржником своїх зобовязань по основному договору кредиту, поручитель з боржником несуть солідарну відповідальність перед кредитором (а.с. 22). В п. 3.2 ст. 3 вказаного Договору поруки зазначено, що відповідальність поручителя наступає у випадку, якщо боржник допустить прострочення виконання будь-якого обовязків, зазначених у п. 2.1 цього Договору. Як вбачається з матеріалів справи, основним позичальником [PERSON]\~умови договору не виконувались належним чином, в звязку з чим станом на 20 вересня 2016 року утворилась прострочена заборгованість за кредитом у сумі 3505,66 доларів США, заборгованість за відсотками в сумі 192,50 доларів США ( а.с. 28-30). \~ \~ Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. \~ Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. \~ Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено обовязок позичальника повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, встановлені договором. Відповідно до ст. 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Статтею 554 ЦК України встановлено, що в разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Таким чином, суд приходить до висновку, що право Банка порушене, підлягає захисту і з відповідачів в солідарному порядку необхідно стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором в загальній сумі 3698,16 доларів США, що складається з простроченої заборгованості за кредитом у сумі 3505,66 доларів США, та заборгованості за відсотками в сумі 192,50 доларів США. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідачів підлягають стягненню понесені та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 1436,65 грн., в дольовому порядку в рівних частках, тобто по 718,33 грн. з кожного відповідача.

Outcome: approved