Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

11.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] в якому просить стягнути на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що дитина проживає з нею, повністю знаходиться на її утриманні, а відповідач надає допомогу не регулярно в розмірі не достатньому для забезпечення дитини усім необхідним. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала свої позовні вимоги повністю і просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовній вимоги [PERSON] визнав повністю і не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/3 частини від усіх його доходів. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони 01.08.2008 року зареєстрували шлюб (а.с.6), від якого [INFO] у них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8). На даний час дитина проживає з матір'ю - [PERSON] та знаходиться на її повному утриманні. Відповідач [PERSON] хоча і надає позивачці матеріальну допомогу на утримання дитини, проте ця допомога має нерегулярний характер та проводиться в розмірі не достатньому для забезпечення найважливіших життєвих потреб дитини. Враховуючи обставини викладені вище, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO], оскільки, як встановлено судом, дитина проживає з матір'ю, батько проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини надає не регулярно, незважаючи на те, що на нього законом покладено обов'язок утримувати неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини з 11.02.2014 року - дня пред'явлення позову, оскільки, відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що відповідно до статті 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243,60 грн., що відповідає мінімальній ставці судового збору з позовної заяви майнового характеру (виходячи зі ставки, яка діяла на час звернення позивачки до суду з даним позовом).

Outcome: approved