overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

10 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровська обл., Синельниківський район, с. Іларіонове, вул. Горького, 52. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.07.2015р. о 10 год. 12 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є безпорадним, і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.07.2015р. о 10 год. 12 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Чепіног лікарні КЗ «СЦРЛ» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий продуктивному контакту не доступний. Імпульсивно кудись поривається, при цьому голосно викрикує звуки «па», «ма». Мова відсутня. На імя відкликається. Активно жестикулює. Емоційно амбівалентний. Увага швидко згасає. Зовнішньо без обманів сприйняття. Критики до свого стану не має. [PERSON] було поставлено попередній діагноз глибока розумова відсталість не уточнених причин в степені ідіотії з порушенням поведінки. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-12 00:00:00

10 липня 2015 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: м. Дніпропетровськ, вул. Бульвар Слави, 22/177. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.07.2015 р. о 01 год. 43 хв. [PERSON] був госпіталізований до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хворий є небезпечним та представляє реальну загрозу для безпеки оточуючих, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор не заперечує, задовольнити, адвокат на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не дав, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.07.2015 р. о 01 год. 43 хв. [PERSON] був госпіталізований до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Шевченко лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні його психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хворий напружений, тривожний, висловлює маячні ідеї дії. [PERSON] було поставлено попередній діагноз шизофренія, параноїдна форма, параноїдний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що йому необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без його усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

10 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 18.07.2007 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити та шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. За наявності у справі достатніх доказів суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не з'явилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 18.07.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, про що свідчить в матеріалах справи свідоцтво про шлюб серії 1-КЕ №030541 від 18.07.2007 року, актовий запис №880 (а.с.3). Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 070378 від 23.06.2008 року, актовий запис №549 (а.с.4). Як встановлено в судовому засіданні сторони з травня 2015 року проживають окремо. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу наділі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, аналізуючи всі докази в сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

10 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 листопада 2007 Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 1116. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені відсутність взаєморозуміння між подружжям, відсутність спільних інтересів, що призвело до розриву шлюбних стосунків. Питання про поділ майна не ставиться. Позивач в судове засідання не зявилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 листопада 2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 096002 (а.с. 15). Сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] (а.с.14). З матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили, спільне господарство не ведуть (а.с. 2). Судом встановивши, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя, а також, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

10 липня 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 10 лютого 2006 року Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції, актовий запис № 53. Від даного шлюбу сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинені з липня 2014 року в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння, почуття поваги та кохання одне до одного. Питання про поділ майна не ставиться. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги, просила шлюб розірвати та залишити після розлучення прізвище «Андрієвська», відповідач визнав позов, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 лютого 2006 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії 1-КИ № 028250 (а.с.5). Сторони мають дитину: сина [PERSON], [INFO] (а.с. 4). З пояснення сторін та матеріалів справи вбачається, що подружні стосунки сторони фактично припинили з липня 2014 року. Суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя з поважних причин, а також встановлено у судовому засіданні, що сторони не підтримують сімейних відносин, в звязку з чим суд прийшов до висновку, що у даний час шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-14 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернувся з позовом до відповідача про стягнення аліментів вказавши, що він є сином відповідача . В теперішній час він навчається на 1 курсі в Криворізькому коксохімічному технікумі НметАУ за спеціальностю « Експлуатація теплотехнічного і тепло технологічного устаткування і систем теплопостачання « , на денному відділенні за державним замовленням . У зв'язку з цим потребує матеріальної допомоги відповідача, який може надавати матеріальну допомогу . Тому просив суд стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини заробітку щомісяця , починаючи від дня подачі позовної заяви і до досягнення позивачем 23 річного віку . Позивач у судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи повідомлений . Представник позивача у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений , надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність , позовні вимоги підтримав . Відповідач у судове засідання у судове засідання не з'явився , про день та час слухання справи повідомлений належно . причини неявки суду невідомі . Проаналізувавши матеріали справи, взявши до уваги заяву представника позивача , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . З довідки № 313 від 30.06.2015 року вбачається , що позивач є студентом 1 курсу денного відділення Криворізького коксохімічного технікуму НметАУ по спеціальності « Експлуатація теплотехнічного і тепло технологічного устаткування і систем теплопостачання « навчається за державним замовленням , термін закінчення навчального закладу - 30.06.2018 р. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв'язку із чим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. За таких умов суд вважає , що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню і вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на його утримання до досягнення 23- річного віку в розмірі 1/6 з усіх видів заробітку відповідача . Крім того, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі в сумі 243 грн.60 коп. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 13 серпня 2011 року, про що було зроблено актовий запис № 1847. Свої вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони не знайшли порозуміння по багатьом життєвим питанням, крім того проявилася між ними різка відмінність характерів. Між сторонами втрачено почуття взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, підтримки та розуміння. Шлюб перетворився у просту формальність, кожен з них фактично живе своїм життям вже протягом року. За таких обставин подальше сумісне життя і збереження сімї неможливе. Звертаючись до суду позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] 13 серпня 2011 року. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. В своїх поясненнях посилалась на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Додатково просив приєднати до матеріалів справи заяву відповідача, в якій останній вказує, що проти розірвання шлюбу не заперечує; просить справу розглянути у його відсутність. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований Академічним відділом РАЦС Управління РАЦС Москви 13 серпня 2011 року, актовий запис про укладення шлюбу № 1847 від 13 серпня 2011 року (а.с. 18). Суд, приймаючи до уваги обставини справи, письмові пояснення сторін та пояснення їх представників, які визнаються судом достовірними, дійшов висновку, що шлюб на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України належить розірвати, оскільки перебування сторін у шлюбі носить формальний характер, примирення між подружжям неможливо і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, що підтверджено дослідженими судом доказами. Позивачем понесені і документально підтвердженні судові витрати в сумі 243,60 грн. судового збору (а.с. 16-17), які згідно ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-06 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 06 листопада 2012 року у виконкомі Зорянської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 02, від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], також зазначила, що брачно-сімейні відносини припинили з травня 2015 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги,п росила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, проти його задоволення не заперечував. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 06 листопада 2012 року сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 301117, виданим виконкомом Зорянської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.9). Сторони від спільного проживання мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] (а.с.8), та [PERSON], [INFO] (а.с.11), з травня 2015 року сторони мешкають окремо, брачно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, відзначаючи, що вона зі своїм чоловіком відповідачем по справі 28 вересня 2001 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] народження 01 квітня 2002 року. Причиною припинення шлюбних відносин позивач зазначила непорозуміння між ними через неоднакове бачення сімейних відносин і родини в цілому, виникнення на цьому грунті мілких сварок, які переходять у скандали. Свідком їх з чоловіком сварок стає їх син, що негативно впливає на його психічний та фізичний розвиток. Напружені стосунки між нею і чоловіком призвели до втрати почуття прихильності і поваги, довіри і любові між ними, вона постійно перебуває у знервованому стані. Примирення між нею і відповідачем не можливо, тому просила розірвати шлюб із залишенням їй теперішнього прізвища. У судове засідання позивач надала письмову заяву, в якій просить справу розглянути в її відсутність. Позовні вимоги свої підтримує і просить їх задовольнити. Зазначила у заяві, що шлюбні відносини між нею і чоловіком припинені приблизно три роки тому, примирення між ними неможливе. Сплачені нею при подачі позову 243,60 грн. судового збору просила не стягувати на її користь з відповідача (а.с.10,12). Відповідач у судове засідання надав письмову заяву, в якій просить справу розглянути в його відсутність. Позовні вимоги визнає, проти розлучення не заперечує (а.с.11,13). У звязку з заявами осіб, які беруть участь у справі, про розгляд справи в їх відсутності, на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, беручи до уваги наполягання позивача на задоволенні позову, визнання позову відповідачем, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, виходячи з наступного. Так, у судовому засіданні судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 вересня 2001 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, від подружнього життя мають неповнолітнього сина [PERSON] народження 01 квітня 2002 року, який проживає з матірю (а.с.4). З матеріалів справи і заяв сторін вбачається, що між ними склалися напружені стосунки, сторони шлюбні відносини не підтримують на протязі трьох останніх років і не мають бажання дійти примирення, оскільки позивач на розірванні шлюбу наполягає, а відповідач не заперечує проти цього. За таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася остаточно і подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, а також їх неповнолітнього сина, що має істотне значення. На підставі заяви позивача суд не стягує з відповідача на користь позивача понесені нею витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 15 жовтня 2011 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2011 року, актовий запис № 2123 (а/с 3). Від даного шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO] (а/с 4). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved