Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-04 00:00:00

12.08.2015 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №ODR0GА00000219 від 11.06.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 56288,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 08.06.2017 року, з погашенням кредиту згідно умов кредитного договору. В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] та між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] були укладені договори поруки від 11.06.2007 р., згідно з яким поручителі поручаються перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідач [PERSON] свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. Заборгованість відповідача [PERSON] перед Банком станом на 17.06.2015 р. склала 258438,73 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. Представник позивача у судове засідання не заявився, надав до суду заяву з проханням справу розглянути у його відсутність і ухвалити заочне рішення по справі (а.с.46). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не вказали, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. На підставі ч.5 ст.74 ЦПК України відповідач [PERSON] викликався поштою рекомендованим листом із повідомленням за адресою його місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Поштове повідомлення наявне в матеріалах справи (а.с.47). Відповідач [PERSON] повідомлявся про день та час слухання справи у попередньому судовому засіданні, про що мається розписка (а.с.44). Відповідач [PERSON] позов не визнав, надав суду заперечення, з яких вбачається, що він до приміщення банку не зявлявся та договір поруки не підписував. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що вони сплачували кредит справно по графіку, у 2009 році у звязку з кризою перестали сплачувати та не платили на протязі шести місяців, потім на їх адресу надійшов лист з банку, де вказувалось, що вона повинна сплачувати щомісячний платіж замість 890 грн - у сумі 1300 грн та вона далі продовжувала платити вказану суму, про що надала до суду копії квитанцій (а.с.48-57), чому банк до неї предявив позов - їй невідомо. Заслухавши прояснення відповідача [PERSON], враховуючи думку представника позивача викладену в заяві, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно до укладеного договору №ODR0GА00000219 від 11.06.2007 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 56288,00 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 08.06.2017року, з погашенням кредиту згідно умов кредитного договору (а.с.14-17). В забезпечення повернення кредиту за кредитним договором між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] та між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] були укладені окремі договори поруки від 11.06.2007 р., згідно з якими поручитель поручається перед кредитором за виконання боржником зобовязань за кредитним договором. Відповідальність поручителя настає у випадку невиконання боржником зобовязань за кредитним договором (а.с.18,19). Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором [PERSON] станом на 17.06.2015 року має заборгованість по кредиту у сумі 258438,73 грн., яка складається з наступного: заборгованість за кредитом 29292,57 грн; заборгованість по процентам за користування кредитом 78556,42 грн; заборгованість по комісії за користування кредитом 7100,00 грн; пеня за несвоєчасність виконання зобовязань за договором 130945,04 грн; штраф (фіксована частина) 250,00 грн; штраф (процентна складова) 12294,70 грн (а.с.5-8). Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином та відповідно до умов договору. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності \~за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Зміст договору як угоди (правочину) складає сукупність визначених на розсуд сторін і погоджених ними умов, в яких закріплюються їхні права та обовязки, що складають зміст договірного зобовязання (частина перша статті 628 ЦК України). Обсяг зобовязань поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобовязань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель (частини перша, друга статті 553 ЦК України). Статтею 554 ЦК України передбачено, що у разі порушення боржником зобовязання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом встановлено, що зобовязання забезпечувалося кількома поручителями, які надали поруку за різними самостійними договорами поруки. Якщо зобовязання забезпечується кількома поручителями, які надали поруку за різними договорами поруки, то останні не несуть солідарної відповідальності перед кредитором. У такому випадку кредитор має право предявити вимогу до кожного з поручителів на підставі відповідного договору. Ураховуючи викладене, а також те, що ні нормами закону, ні умовами договорів поруки не встановлена солідарна відповідальність поручителів, підстави для солідарного стягнення з поручителів кредитної заборгованості згідно з вимогами частини третьої статті 554 ЦК України відсутні. Таким чином, враховуючи викладене, позовна заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed