Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-07 00:00:00

12.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 25.04.2019 року уточнив та просить встановити факт родинних відносин, а саме того, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , померлого [INFO] ; визначити [PERSON] додатковий строк тривалістю в три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті двоюрідного брата [PERSON] , померлого [INFO] , мотивуючи тим, що [INFO] помер [PERSON] , після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з квартири [ADDRESS] . Позивач був позбавлений можливості в строк, передбачений законом, звернутися з заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з тим, що позивач не міг знати про наявність спадкового майна, що призвело до пропущення строків подання заяви про прийняття спадщини. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було роз`яснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку тим, що позивачем на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця не подано заяву про прийняття спадщини; відсутні документи на підтвердження родинних відносин [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , померлим [INFO] . Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутністю, вирішення справи залишив на розсуд суду. Приватний нотаріус Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко Марія Дмитрівна, в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі, в зв`язку з визнанням відповідачем позову суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно №125 від 01.12.2014 року, виданого виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області, належить квартира [ADDRESS] . Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до актового запису про смерть №580 від 24.04.2018 року, складеного Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, [PERSON] помер [INFO] . Згідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України - часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Отже, часом відкриття спадщини є день смерті [PERSON] , а саме [INFO] , саме з цього часу починається строк для прийняття спадщини. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 54708556 від 11.01.2019 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , померлого [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємців за законом першої, другої, третьої, четвертої черги відповідно до ст. ст. 1262-1264 ЦК України після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , немає. Згідно ст. 1265 ЦК України, у п`яту чергу спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при цьому ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Спадкоємцем за законом п`ятої черги відповідно до ст. 1265 ЦК України після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , являється його двоюрідний брат [PERSON] , [INFO] , що підтверджено: - витягом з Державного реєстру актів цивільного стану (а.с. 11), згідно якого батьками [PERSON] значаться [PERSON] та [PERSON] ; - архівною довідкою №К-675 від 28.02.2019 року (а.с 19), згідно якої батьками [PERSON] та « [PERSON] » (так в документі); - архівною довідкою №К-677 від 28.02.2019 року (а.с 20), згідно якої батьками [PERSON] та « [PERSON] » (так в документі); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 59), згідно якого батьками [PERSON] значаться [PERSON] та [PERSON] . Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно до ч.1 ст. 1269 ЦК України - спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д. від 29.01.2019 року за № 73/02-14 позивачу було роз`яснено, про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з тим, що позивачем на протязі шести місяців з дня смерті спадкодавця не подано заяву про прийняття спадщини; відсутні документи на підтвердження родинних відносин [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , померлим [INFO] . У відповідності до ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що суди відкривають провадження по справам у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Аналізуючи ч. 1 ст. 1269 ЦК України та ч. 1 ст. 1272 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, в разі якщо спадкоємець не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її, тобто закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем подати заяву про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Відповідно до підпунктів 1.1-1.3, 1.5 п. 1 Глави 10 «Видача свідоцтв про право на спадщину» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. При зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Факт смерті фізичної особи і час відкриття спадщини нотаріус перевіряє шляхом витребовування від спадкоємця свідоцтва про смерть, виданого органом державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо смерть громадянина була зареєстрована на території іншої держави, нотаріусу подається відповідний документ, виданий компетентними органами іноземної держави, який є дійсним на території України за умови його легалізації, якщо інше не передбачено законом, міжнародними договорами України. Судом було встановлено, що спадкодавець заповіту не залишав, спадкова справа не заводилась нотаріусом, який би в свою чергу вчинив дії для повідомлення спадкоємців про відкриття спадщини, таким чином позивач не міг знати про наявність спадкового майна, що призвело до пропущення строків подання заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Враховуючи, що позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є двоюрідним братом [PERSON] , померлого [INFO] , та позивач не міг знати про наявність спадкового майна, що призвело до пропущення строків подання заяви про прийняття спадщини, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] та визначення позивачу додаткового строку три місяці з моменту набрання судовим рішенням законної сили, для подання заяви про прийняття спадщини за законом, яка відкрилася після смерті двоюрідного брата [PERSON] , померлого [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved