Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-15 00:00:00

10.08.2021 року до суду звернулася позивач [PERSON] з позовом до про зняття арешту з нерухомого майна, до відповідача Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро),третя особа: Перша кам`янська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області . Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.08.2021 року відкрите провадження у справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 16.09.2021 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до положень ст. 247 КПК України. Згідно заявлених позовних вимог за позовною заявою позивач просить зняти арешт з нерухомого майна, належного їй на праві власності накладений на підставі постанови про накладення арешту АА 994426 від 27.12.2004 року, виданої відділом ВДВС Верхньодніпровського РУЮ В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, що видане державним нотаріусом Першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 15.06.2021 року та свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 12.10.2020 року, що видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) , вбачається, що після смерті [PERSON] , який помер [INFO] було зареєстровано спадкову справу № 940/2020 на спадкове майно, яке складається з двокімнатної квартири [ADDRESS] . При зверненні до нотаріуса з метою реалізації свого права розпорядження спадковим майном Позивачу стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про існування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить останній , накладеного постановою про накладення арешту АА994426 від 27.12.2004 року, що видана відділом ВДВС Верхньодніпровського РУЮ. Так 11.01.2005 року о 12:13:32 Першою Кам`янською державною нотаріальною конторою було внесено запис № 1597380 про заборону відчуження всього нерухомого майна на підставі постанови про накладення арешту АА994426 від 27.12.2004 року, що видана відділом ВДВС Верхньодніпровського РУЮ. Боржником за вказаною постановою є вона, [PERSON] . В той же час, як вбачається з листа Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 8899/17-31 від 01.07.2021 року за результатами моніторингу автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено відсутність станом на 30.06.2021 року будь-яких виконавчих проваджень, боржником за яким є позивач. Скориставшись своїм правом на досудове врегулювання спору 07.07.2021 року позивач звернулась із заявою про зняття арешту з майна та отримала лист № К-2770-02 від 21.07.2021 року, в якому повідомлялось зокрема про те. що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень та у зв`язку із знищенням алфавітних книг за 2004-2005 року відділу ДВС у зв`язку із закінченням терміну зберігання, ідентифікувати виконавче провадження, боржником за яким є [PERSON] , в рамках якого винесена постанова про накладення арешту АА994426 від 27.12.2004 року, немає можливості, тому у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. Наявність не знятого арешту на майно боржника перешкоджає позивачу реалізувати свої спадкові права, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідач відзив на позовну заяву не надав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 15 червня 2021 року, виданого державним нотаріусом першої Павлоградської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області. При зверненні до нотаріуса з метою реалізації свого права розпорядження спадковим майном Позивачу стало відомо, що в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є відомості про і снування обтяження у вигляді арешту нерухомого майна, яке належить останній , накладеного постановою про накладення арешту АА994426 від 27.12.2004 року, що видана відділом ВДВС Верхньодніпровського РУЮ. Так 11.01.2005 року о 12:13:32 Першою кам`янською державною нотаріальною конторою було внесено запис № 1597380 про заборону відчуження всього нерухомого майна на підставі постанови про накладення арешту АА994426 від 27.12.2004 року, що видана відділом ВДВС Верхньодніпровського РУЮ. Боржником за вказаною постановою є [PERSON] . В той же час, як вбачається з листа Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 8899/17-31 від 01.07.2021 року за результатами моніторингу автоматизованої системи виконавчих проваджень встановлено відсутність станом на 30.06.2021 року будь-яких виконавчих проваджень, боржником за яким є позивач. Накладений арешт на майно позивача обмежує права позивача щодо розпорядженням належним їй майном. Судом також встановлено, що на час розгляду справи змінена назва Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) на Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Кам`янського району Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро) . Зміна назви юридичної особи не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрації юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних із зміною назви. Тому в подальшому назва відповідача вказується Верхньодніпровський районний відділ державної виконавчої служби Кам`янського району Південно-Східного міжрегіонального Міністерства юстиції (м. Дніпро). Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження», в редакції, що діяла на момент закінчення виконавчого провадження, тобто на 14.01.2013 року та ЗУ «Про виконавче провадження», що діє на даний час: виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника згідно зі ст. ст. 49, 39 вказаних ЗУ «Про виконавче провадження». Зазначеними вище Законами України «Про виконавче провадження», також передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно, кошти боржника знімається, ст. 50, 40 вказаних Законів. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження» - Виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Відповідно до ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження» - У разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року, відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950р. Першого протоколу та протоколів № 2, № 4, № 7 та № 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 321 ЦК України - право власності є непорушним. ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядженням своїм майном. Судом встановлено, що позивачка зверталася до відділу державної виконавчої служби із прохання про зняття арешту з належного їй нерухомого майна. Тобто позивачем дотриманий досудовий порядок врегулювання зазначеного спору. Проте згідно листа № К-2770-02 від 21.07.2021 року, в якому повідомлялось зокрема про те, що за даними Автоматизованої системи виконавчих проваджень та у зв`язку із знищенням алфавітних книг за 2004-2005 року відділу ДВС у зв`язку із закінченням терміну зберігання, ідентифікувати виконавче провадження, боржником за яким є [PERSON] , в рамках якого винесена постанова про накладення арешту АА994426 від 27.12.2004 року, немає можливості, тому у державного виконавця відсутні підстави для зняття арешту з майна боржника. За наведених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги про скасування арешту з майна позивача накладеного за постановою відділом ВДВС Верхньодніпровського РУЮ підлягає задоволенню, оскільки на даний час будь-які виконавчі провадження відносно позивачки відсутні. Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908.00 грн., покласти на позивача.

Outcome: approved