Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

11.11.2015 року [PERSON] звернулась до суду із вказаним вище позовом, мотивуючи тим, що 10 червня 2009 року в с. Ульяновка Гребінківського району Полтавської області померла її баба, [PERSON]. На час смерті [PERSON] мала у власності земельну ділянку площею 3,255 га, що знаходиться на території Ульяновської сільської ради Гребінківського району Полтавської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину в державній нотаріальній конторі, оскільки строк прийняття спадщини позивачем був пропущений. В установлений законом строк позивач не прийняла спадщину, оскільки смерть бабусі стала для неї тяжкою душевною травмою, вона здійснила її поховання, стала доглядати та користуватися її майном, вважаючи, що спадщину вона прийняла. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов визнає повністю. Зясувавши обставини, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступних встановлених обставин і відповідних їм правовідносин. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом на підставі свідоцтва про смерть серії І-КЕ № 137538 виданого 15 червня 2009 року, актовий запис № 13, встановлено, що [PERSON] померла 10 червня 2009 року /а.с.7/. На час смерті їй належала земельна ділянка, площею 3, 255 га, яка знаходиться на території Ульяновської сільської ради Гребінківського району Полтавської області, що підтверджується копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 176958 виданого 27.12.2004 року/а.с.8/. Таким чином відповідно до ст. 1220 ЦК України на усі права та обовязки, що належали [PERSON] на цей момент відкрилась спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] залишила заповіт, відповідно до якого заповіла все своє майно [PERSON]/а.с.29/, який помер 15 грудня 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 056506 /а.с.9/. Відомості про інший заповіт, який би міг бути складений померлою у Спадковому реєстрі відсутні /а.с. 24/. Факт родинних відносин позивача зі спадкодавцем підтверджується свідоцтвом про народження серії V-УР № 0019225 та свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-ЖД № 331979 [PERSON] /а.с.5/, свідоцтвом про народження батька позивача [PERSON] серії ЯЛ № 269351 /а.с.6/. Із відповіді на запит державного нотаріуса, в.о. завідувача Гребінківської державної нотаріальної контори за № 482/01-16 від 12.11.2015 р. та його письмового розяснення за № 736/02-14 від 26.11.2015 року вбачається, що після смерті [PERSON] спадкова справа відкрита 24.11.2009 року за № 346/2009, заяву про прийняття спадщини подала [PERSON], [PERSON] вчасно у встановлені строки не звернулася із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] /а.с.17, 24/. Із відповіді на запит Ульяновської сільської ради Гребінківського району № 02-13/302 від 20.11.2015 р. вбачається, що спадщина після померлої [PERSON] відумерлою не визнавалась; останнім місцем проживання [PERSON], яка померла 10.06.2009 року, було с.Ульяновка, Гребінківського району, Полтавської області, вул.Т.Шевченка, № 64, на час її смерті за цією адресою вона була зареєстрована одна /а.с. 24/. Нотаріус відмовила у прийняті заяви про прийняття спадщини позивачем у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 1272 ЦК України, за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, зокрема, [PERSON], оскільки остання не відноситься до спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, що підтверджується розясненням нотаріуса № 736/02-14 від 26.11.2015 року /а.с. 24/. Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 15 ЦК України у порядку цивільного судочинства підлягає захисту порушене, невизнане або оспорюване право. Отже, невизнане позивача право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] підлягає захисту судом. Судом встановлено, що причинами пропуску строку прийняття спадщини позивачем було те, що вона вступила в управління та користування спадковим майном [PERSON], продовжує ним володіти, що підтверджується показами свідків [PERSON], [PERSON], допитаними у судовому засіданні у якості свідків, а тому позивач вважала, що таким чином, спадщину прийняла. Суд наведені позивачем причини пропуску строку на прийняття спадщини визнає поважними з огляду на наступне. Суд бере до уваги рекомендації Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладені у постанові «Про узагальнення судової практики розгляду цивільних справ про спадкування» від 01.03.2013 року № 6, згідно яких поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій щодо прийняття спадщини. Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сімєю), невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Водночас, судом встановлено, що позивач після смерті спадкодавця [PERSON] вступила в управління та користування спадковим майном, продовжує ним володіти. Це підтвердили свідки [PERSON] та [PERSON]. Згідно ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. При цьому Європейський суд з прав людини в зміст поняття майна включає і «правомірні очікування»/ «законні сподівання» вчиняти певні дії. Зважаючи на те, що позивач володіє майном відкрито, відповідач визнав позов повністю, таким чином, відповідні дії позивача є правомірними, а тому у неї виникли правомірні очікування щодо відповідного спадкового майна. Власне наявність саме таких очікувань суд визнає поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини. Згідно ч.3 ст. 1272 ЦК України строк для прийняття спадщини, встановлений статтею 1270 Кодексу, може бути продовжений судом, якщо він визнає причини пропуску строку поважними. Суд вважає, що достатнім для подання заяви про прийняття спадщини буде три місяці. На підставі викладеного, заявлені вимоги підлягають задоволенню. З огляду на викладене, на підставі ст.1269, ст. 1270, ст. 1272 ЦК України,

Outcome: approved