Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

10 лютого 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося із вказаним позовом, який надійшов до суду 22 березня 2021 року. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач звернулася до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 27 травня 2010 року, згідно з якою отримала кредит у вигляді встановленого початкового кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому збільшився до 50000 грн. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між нею та банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Вказує, що вказані договірні відносини між банком та відповідачем виникли в силу ч. 1 ст. 634 ЦК України шляхом приєднання [PERSON] до розроблених банком формулярів та стандартних форм у вигляді вказаних умов та тарифів банку. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань, станом на 25 січня 2021 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 63291 грн. 24 коп., з яких: 50741 грн. 52 коп. заборгованість за тілом кредиту (прострочене тіло кредиту), 12549 грн. 72 коп. заборгованість за простроченими відсотками, які банк просить стягнути з [PERSON] на свою користь разом із судовим збором у розмірі 2270 грн. Відповідач [PERSON] надала суду відзив, у якому позовні вимоги визнає частково. Вказує, що у підписаній нею анкеті-заяві відсутні відомості про зобов`язання банку надати грошові кошти (кредит), не зазначено розміру кредиту та умови кредитування, зобов`язання позичальника повернути кредит та сплатити проценти, розмір кредитного ліміту, умови отримання кредиту, номеру вказаної кредитної картки. Додані банком до позовної заяви Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та Витяг з Тарифів з обслуговування кредитних карт «Універсальна» нею не підписані і не доводять про досягнення між договірними сторонами домовленості щодо отримання кредиту на вказаних позивачем умовах. Вказує, що за період із 1 липня 2015 року до 1 червня 2020 року банк включав відсотки за користування кредитом до заборгованості по кредиту, додаючи їх до тіла кредиту. Однак такий порядок погашення заборгованості по відсотках за користування кредитними коштами між сторонами в письмовій формі не погоджувався. Крім того, відповідач вважає, що позивачем безпідставно в односторонньому прядку було збільшено розмір не погодженої сторонами на момент укладення договору річної відсоткової ставки за користування кредитними коштами з 27,6% до 32,4% на рік та з 32,4% до 42,0% на рік. Відповідач зазначає, що банк самостійно спрямував її кошти на погашення заборгованості за кредитом та процентами, розмір нарахування яких сторонами письмово погоджений не був, тому сплачені суми повинні бути враховані при визначенні розміру заборгованості за кредитом, яка підлягає стягненню. Вважає, що наявні правові підстави для стягнення в примусовому порядку з неї лише суми непогашеного тіла кредиту в розмірі 20856 грн. 78 коп. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від позивача мається заява про підтримання позовних вимог та можливості розгляду справи за відсутності представника банку. Від представника відповідача адвоката Бордюк Ю.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи з огляду на карантинні обмеження та розглянути можливість проведення судового засідання в режимі відеоконференції. Зважаючи на предмет позову - грошова сума, розмір якої не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі, які не вимагають проведення судового розгляду за обов`язкової участі сторін, суд вважає можливим розглянути справу без присутності сторін за письмовими матеріалами провадження. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов таких висновків. 27 травня 2010 року між ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк», та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку. Розміру процентної ставки за користування кредитними коштами дана заява не містить. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 25 січня 2021 року становить 63291 грн. 24 коп., з яких: 50741 грн. 52 коп. заборгованість за тілом кредиту, 12549 грн. 72 коп. заборгованість за простроченими відсотками. Термін дії виданої відповідачу останньої картки - до кінця серпня 2023 року. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому, з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Таким чином, у разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). У заяві позичальника процентна ставка не зазначена. Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг, які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису відповідача, тому їх не можна вважати частиною кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, у зв`язку з чим відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати відсотків за користування кредитними коштами. При цьому, згідно з частиною ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові від 3 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19), без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Разом з тим, виходячи з вимог ч. 2 ст. 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав. Таким чином, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Із наданого банком розрахунку заборгованості вбачається, що за період із 24 червня 2014 року по 25 січня 2021 року відповідач користувалася кредитними коштами, що підтверджується сумами у відповідних графах розрахунку. Загальна сума витрачених коштів за вказаний період становить 627183 грн. 96 коп. Також вбачається, що за період із 22 червня 2015 року по 19 серпня 2020 року відповідач здійснював погашення заборгованості за вказаним кредитним договором на загальну суму 608940 грн. 23 коп., що підтверджується відповідними сумами в графі «Сума коштів, внесена клієнтом на погашення заборгованості». Отже, фактично отримані та використані [PERSON] кредитні кошти повернуті не в повному обсязі, розмір неповернутих коштів становить 18243 грн. 73 коп. (627183,96 грн. - 608940,23 грн.), тому суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню зі стягненням з відповідача вказаної суми заборгованості. Суд врахував посилання відповідача на можливість включення банком відсотків за користування кредитом до заборгованості по кредиту, окремо обрахувавши використані позичальником кошти та кошти, внесені нею на погашення кредиту. Судові витрати підлягають розподілу у передбаченому ст. 141 ЦПК України порядку, пропорційно до задоволених вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені на 28,8 %, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 654 грн. (2270 грн. х 28,8%).

Outcome: partial