Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

11 грудня 2013 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на ті обставини, що з відповідачем по даній справі перебував у шлюбі, від якого [INFO] року народився син -[PERSON]. Відповідно до рішення Васильківського районного суду Дніпропетровської області шлюб розірвано 29 березня 2013 року. З часу розлучення відповідач забрала дитину і стала проживати окремо. Позивач неодноразово приходив до відповідача для побачення з сином, але колишня дружина в категоричній формі відмовляла в його бажанні зустрітися з дитиною. В зв'язку з відмовами відповідача у побаченнях з дитиною позивач вимушений був звернутись до комісіі з питань захисту прав дитини, органу опіки та піклування, при Васильківській районній Державній адміністрації Дніпропетровської області, з заявою про встановлення порядку участі у вихованні дитини. Розпорядженням голови Васильківської районної державній адміністрації Дніпропетровської області від 18.05.2013 року №180-р-1З прийнято рішення про визначення місця, часу зустрічей малолітнього сина з позивачем. Але відповідач і після прийняття такого розпорядження відповідач ухиляється від надання позивачу можливості спілкуватись з сином. Просив суд: 1.усунути перешкоди з боку відповідача [PERSON] в спілкуванні та вихованні малолітнього сина-[PERSON], [INFO]; 2.визначити слідуючий спосіб участі [PERSON] у вихованні сина-[PERSON], [INFO], зобов'язавши [PERSON], за попередньою домовленістю в телефонному режимі, надавати [PERSON] можливість спілкуватися з сином: -по одному разу на місяць за місцем проживання [PERSON]: [ADDRESS] забравши дитину в п'ятницю об 10:00 год. та повертати в неділю о 17:00 год.; -по одному разу на місяць в будні дні бачитись з дитиною за місцем проживання [PERSON]: [ADDRESS]. У судовому засідання позивач підтримав позовні вимоги. Відповідач позовні вимоги визнала частково, не заперечувала, щоб позивач бачився із дитиною за місцем проживання відповідача: [ADDRESS],враховуючи малолітній вік та стан здоров*я дитини. Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню . З розпорядження голови Васильківської районної державної адміністрації Дніпропетровської області №180-р-13 від 18.05.2013 року вбачається, що надано право участі батькові [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON],[INFO](а.с.4). Згідно ч.1,2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони в шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Як встановлено нормами ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Ст. 157 СК України зазначає, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно ч.1, 2 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини. Рішення органів опіки та піклування з цих питань можуть бути оскаржені до суду у порядку, встановленому законом. Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] має гарантоване законом рівне з матір'ю дитини право на спілкування з сином та право на його виховання, а відповідач [PERSON] не вправі перешкоджати йому в цьому. Суд вважає, що для малолітньої дитини [PERSON], [INFO], на даний час зручніше спілкуватися з батьком позивачем [PERSON] за місцем постійного мешкання матері дитини: [ADDRESS]. Суд також взяв до уваги, що позивач не має власного транспортного засобу, тому дитину необхідно перевозити до м.Дніпропетровськ із смт.Васильківка,Васильківського равйону,Дніпропетровської області громадським транспортом.

Outcome: partial