overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-02 00:00:00

12 березня 2016 року позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача та просила постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її користь на її утримання , аліменти щомісячно в розмірі 1 5000 грн. щомісячно . Вказує, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] . Перебуває у відпустці по догляду за дитиною , відповідач добровільно коштів на її утримання відповідач не надає, тому вона вимушена звернутись з вказаним позовом до суду. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю . Відповідач з позовом згодний частково . Суд, вислухавши пояснення сторін , дослідивши матеріали справа, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 17.10.2008 року. Від шлюбу мають неповнолітніх доньку [PERSON] [INFO] та доньку [PERSON] [INFO] Діти перебувають на утримання матері . Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною . Позивач подала до Святошинського районного суду м.Києва позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей . Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 03.06.2016 року позов задоволено частково . Стягнуто з [PERSON] [INFO] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітніх : доньки [PERSON] [INFO] та доньки [PERSON] [INFO] , починаючи з 12 березня 2016 року і до повноліття дітей в розмірі 1/3 з усіх видів заробітку щомісячно . Дане рішення не набрало законної сили . Згідно ст.75 СК України дружина ,чоловік повинні матеріально підтримувати один одного . Право на утримання має той із подружжя ,який є непрацездатним ,потребує матеріальної допомоги , за умови ,що другий з подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один з подружжя є таким ,що потребує матеріальної допомоги ,якщо заробітна плата ,пенсія ,доходи від використання його майна ,інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму ,встановленого законом . При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров*я та матеріальне становище дитини ;стан здоров*я та матеріальне становище платника аліментів ;наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки ,сина ;інші обставини . З оглядом гуманності та справедливості ,а також враховуючи прожитковий мінімум для м.Києва , середньої заробітної плати по м.Києву , потреби , які виникають при утриманні як дитини ,так і позивача та враховуючи вищенаведені обставини ,суд вважає що позовні вимоги слід задовольнити ,а саме стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/6 всіх видів заробітку до досягнення дитини трьох років до [INFO] .

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-20 00:00:00

12 березня 2016 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 04.04.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.12.2015 року має заборгованість 17914,39 грн., що складається з 2328,30 грн. - заборгованість за кредитом, 11506,83 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф 1329,26 грн. Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 17914,39 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору у сумі 1378,00 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.224 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 04.04.2011 року відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки (а.с. 5-6). Однак, відповідач зобовязань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 31.12.2015 року відповідач має заборгованість у сумі 17914,39 грн., що складається з 2328,30 грн. - заборгованість за кредитом, 11506,83 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом, 2750,00 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штраф 1329,26 грн. (а.с. 3-4). За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 17914,39 грн., а також судовий збір в сумі 1378,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-22 00:00:00

12 березня 2017 р. заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказавши наступне. 05 травня 1987 року на його імя було видано свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Глушківка, вул. Соціалістична, буд. № 208, записаний в реєстрову книгу № 1 за реєстровим номером № 138. В даному свідоцтві він по батькові вказаний як «Ягорович», проте згідно паспортних даних по батькові він «Єгорович». Таким чином, по батькові заявника, вказане у свідоцтві на право власності не збігається з даними, вказаними у його паспорті , що може спричинити виникнення перешкод в розпорядженні нерухомим майном, у звязку з чим він вимушений звернутися до суду із даною заявою. Заявник в судове засідання не зявився, його інтереси в суді на підставі довіреності представляє [PERSON] Представник заявника в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність, просить задовольнити заяву в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Глушківської сільської ради Купянського району Харківської області, в судове засідання також не зявився по заяві про розгляд справи в його відсутність, заперечень проти задоволення заяви не має, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Перевіривши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорта заявника, його прізвище імя та по батькові вказано: «Щирий Віктор Єгорович» (а.с. 4). 05 травня 1987 року [PERSON] виконавчим комітетом Глушківської сільської Ради народних депутатів було видано Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок, розташований за адресою: Харківська область, Купянський район, с. Глушківка, вул. Соціалістична, буд. 208 (а.с. 3). Таким чином, у вищевказаному свідоцтві на право особистої власності на жилий будинок, по батькові заявника [PERSON] вказано помилково «Ягорович» замість вірного «Єгорович». З урахуванням вищевказаного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів повідомлених заявником і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Таким чином, зібрані по справі докази та їх належність вказує на наявність підстав для встановлення факту належності [PERSON] вищевказаного свідоцтва на право особистої приватної власності на жилий будинок від 05 травня 1987 року. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-10 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що з відповідачкою перебуває у шлюбі з 02.05.1998 року. Від шлюбу мають неповнолітнього [PERSON], [INFO]. Донька [PERSON], [INFO], досягла повноліття. Подружнє життя в них не склалося через різні погляди на життя, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Шлюбні стосунки припинені з 2008 року. Вважає, що сім'ю зберегти не можливо. Просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Неповнолітнього сина [PERSON] залишити проживати з ним. Позивач в судове засідання надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу без його участі. Згоден на винесення заочного рішення. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але своєчасно та належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки не повідомила, відзиву на позовну заяву не направила. Судом, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ст.280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази у справі дійшов наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 02 травня 1998 року, який зареєстровано виконкомом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області, актовий запис № 02 та є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження виданим за актовим записом № 05 від 17 серпня 2004 року виконкомом Новоукраїнської сільської ради Березнегуватського району Миколаївської області (а.с.3-4). Із-за різних поглядів на життя та несумісності характерів, сторони припинили сумісне проживання. З 2008 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Позивач вважає, що їхню сім'ю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 10 травня 2008 року Виконавчим комітетом Оршовецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області. Разом з тим, подружнє життя не склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя, та ведення спільного господарства. На даний час, понад три місяця, вони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе і суперечить його інтересам. У звязку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. В судове засідання позивач не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Надав через канцелярію суду заяву, в якій розгляд справи просив провести без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Про причин неявки суд не повідомила Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 10 травня 2008 року Виконавчим комітетом Оршовецької сільської ради Кіцманського району Чернівецької області, актовий запис за № 02. Сторони мають двох дітей. Спільне життя сторін на склалось через несумісність характерів, різні погляди на життя. На даний час між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. З січня 2017 року сторони припинили фактичні шлюбні відносини та ведення спільного господарства Таким чином, суд вважає, що збереження сімї неможливе, оскільки сімя сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сімя у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Враховуючи, що суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі, то відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню сплачена сума судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-22 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області про визнання права власності на спадкове майно померлої [INFO] матері [PERSON], яке складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2.77 га, яка розташована на території Великобузівського старостинського округу Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області та належала останній відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 серпня 2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1246. Однак, при звернення до приватного нотаріуса Шишацького районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Плаксіної П.Б. з заявою про прийняття спадщини, йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом було відмовлено через те, що успадкована матір'ю земельна ділянка не зареєстрована в установленому законом порядку, що і стало підставою для звернення до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. Одночасно з позовом позивач [PERSON] подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність / а. с. 15 /. Ухвалою суду від 19 березня 2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у зв'язку з чим розпочато підготовче провадження / а. с. 20 /. Ухвалою суду від 10 квітня 2018 року підготовче провадження у справі за позовом [PERSON] закрито, її розгляд призначено у відкритому судовому засіданні на 23 квітня 2018 року / а. с. 26 /. Представник позивача - адвокат [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надіславши суду заяву про підтримання позову [PERSON] та розгляд справи у її відсутність / а. с. 30 /. У судове засідання не з'явився й представник відповідача Шишацької селищної ради Шишацького району Полтавської області. 23 квітня 2018 року на адресу суду від селищного голови Тутки О.І. надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника, ввіреної йому, установи, рішення суду просив направити поштою / а. с. 31 /. Зважаючи на те, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи на підставі наявних у ній матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів у їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги мотивує тим, що шлюб з відповідачем розрізано рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року. Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO], та неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Діти проживають з нею. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 14 березня 2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. [PERSON] копію позовної заяви отримав 04 квітня 2018 року (а.с. 17), відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що рішенням Солом'янського районного суду м. Києва від 23 червня 2011 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 7). [PERSON] та [PERSON] від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 березня 2018 року. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 704 гривні 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11 лютого 2007 року в виконкомі Заболотненської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 1, вказавши, що спільне життя між ними не склалося через сварки по сімейно-побутовим причинам. Було втрачено почуття любові та взаємної поваги. Неодноразові спроби примиритись результату не дали. Фактично шлюбні відносини між сторонами припинено близько одного року назад. Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін не має. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в своїй позовній заяві просить справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Строк на примирення не бажає. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Строк на примирення не бажає. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 11 лютого 2007 року. Шлюб зареєстрований в виконкомі Заболотненської сільської ради Крижопільського району Вінницької області, актовий запис № 1. Від шлюбу неповнолітніх дітей у сторін не має. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй прізвище «[PERSON]». Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що сторони миритись не бажають, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, суд вирішує справу по суті, - тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не зявилась але подала до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не зявився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] з 20.07.2002 року перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копією рішення про розлучення, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний їх утримувати до досягнення ними повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку, що відповідач, інших утриманців не має. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved