Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-12 00:00:00

10 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] селищної ради Кривоозерського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. Судом до участі у справі залучено в якості третіх осіб на стороні відповідача [PERSON] районну державну адміністрацію, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначала, що вона являється спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], померлої 19 січня 2016 року. В склад спадщини входить земельна ділянка площею 4,8108 га, кадастровий номер 4823955000:02:000:0148, що розташована в межах території [PERSON] селищної ради, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, належна спадкодавцю [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 572013, виданого 06 червня 2003 року [PERSON] районною державною адміністрацією Миколаївської області. Посилаючись, що оригінал правовстановлюючого документу - Державного акта на право приватної власності на землю серії Р2 № 572013, втрачено, тому державним нотаріусом їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказане спадкове майно, позивач просила про задоволення позову. В судове засідання сторони не прибули, представник позивача надіслав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує, відповідач [PERSON] селищна рада визнає позов, треті особи [PERSON] районна державна адміністрація, відділ Держгеокадастру у Кривоозерському районі не заперечують щодо задоволення позовних вимог. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 19 січня 2016 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ФП № 234978 (а.с. 5). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована в межах території [PERSON] селищної ради Миколаївської області. Відповідно до заповіту від 18 січня 2011 року (а.с. 7), посвідченого секретарем виконкому [PERSON] сільської ради , зареєстрованого в реєстрі за № 03 [PERSON] належну їй земельну ділянку згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р2 № 572013, заповіла [PERSON] Позивач прийняла спадщину у встановлені законом терміни, що вбачається із спадкової справи № 20/2016 від 02.02.2016 року (а.с. 24-31). Проте оформити спадщину на земельну ділянку не може, так як правовстановлюючий документ на землю відсутній, про що опубліковано оголошення в пресі (а.с. 11), та в зв'язку з чим отримана відмова нотаріуса в оформленні спадщини (а.с. 4). Належність спадкодавцю на праві власності земельної ділянки площею 4.8108, кадастровий номер 4823955000:02:000:0148, розташованої в межах території [PERSON] селищної ради, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва підтверджується архівною копією Державного акту на право приватної власності на землю серії Р2 № 572013 (а.с. 21), витягом із Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с. 38-40). Відповідно до положень ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Згідно зі ст. 131 ЗК України громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Положеннями ст.1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. За приписами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Системний аналіз нормативних положень закону та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] селищна рада Кривоозерського району Миколаївської області не заперечує проти визнання за позивачем права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, дане право ніким не оспорюється, інші спадкоємці з відповідними вимогами не звертались, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню. \~

Outcome: approved