Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-31 00:00:00

12.06.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та третьої особи Служби по справам неповнолітніх Заводської районної державної адміністрації про звільнення від обов'язку утримання дитину. У своєму позові позивач зазначив, що з 19.11.2010 року знаходився в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] від якого [INFO] року, народилася донька [PERSON]. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.06.2012 року шлюб між ними розірвано. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.10.2012 року з нього на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 17.10.2011 року і до її повноліття. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.04.2015 року, його позбавлено батьківських прав відносно його доньки, [PERSON] Крім того, йому стало відомо, що рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.10.2015 року, було усиновлено його доньку [PERSON] та її батьком зазначено [PERSON] Посилаючись на те, що змінились обставини, що були підставою для стягнення аліментів, просив припинити їх стягнення та відкликати з виконання виконавчий лист №2-5052/2011. У судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. У судове засідання відповідач не з'явилася, надала до суду заяву в якій зазначила, що з позовною заявою ознайомлена, позов просила розглядати за її відсутності. Третя особа - представник Служби по справам неповнолітніх Заводської районної державної адміністрації у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про зміну імені, яке видане 23.11.2012 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, прізвище «[INFO]» змінено на «[INFO]». У судовому засіданні встановлено, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі, але рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 18.06.2012 року, шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 12.10.2012 року, з [PERSON] ([PERSON]) на користь [PERSON], стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 17.10.2011 року і до її повноліття. На підставі вищезазначеного виконавчого листа, 20.12.2012 року відкрито виконавче провадження, Центральним відділом державної виконавчої служби Миколаївського міського управління юстиції. Рішенням Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.04.2015 року, [PERSON], позбавлено батьківських прав відносно доньки - [PERSON], [INFO] року народження. Рішенням Заводського районного суду м.Миколаєва від 13.10.2015 року, [PERSON], яка народилася [INFO] року, усиновлена громадянином України [PERSON], [INFO]. Крім того, як вбачається з матеріалів цивільної справи, 20.12.2016 року позивач звернувся до Миколаївського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області про отримання відомостей про батьківство у актовому записі про народження [PERSON], [INFO], а також про інші зміни, що відбулися з моменту народження дитини. Так, листом від 30.12.2016 року Миколаївський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Миколаївській області повідомило позивача, що відповідно до даних, зазначених в актовому записі про народження №908 від 29.03.2011 року, складеному Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, він не зазначений батьком дитини. Відповідно до ч.1 ст.232 СК України, з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов'язки між батьками та особою, яка усиновлена. Частиною 3,4 ст.232 СК України, передбачено, що з моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов'язки між особою, яка усиновлена, та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов'язки щодо дитини, яку він усиновив, у тому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Відповідно до ч.2 ст.188 СК України, батьки можуть бути звільнені від обов'язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розмірі платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки було встановлено та підтверджено належними доказами, що позивач [PERSON] не значиться батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], а тому у нього припиняються обов'язки щодо утримання дитини у зв'язку із її усиновленням іншою особою, на якого покладається обов'язок як батька її утримувати.

Outcome: approved