Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-10 00:00:00

12 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. В обґрунтування вимог зазначила, що вона є власником 1/2 частини квартири [ADDRESS] в Лівобережному районі міста Маріуполя, та 1/2 частини зазначеної кватири належить її чоловіку [PERSON], на підставі свідоцтва про право власності на житло. Чоловік [PERSON] помер [INFO]. Відповідач є зареєстрованим у квартирі, однак тривалий час не проживає у ній, особистих речей у квартирі не має, комунальні послуги не сплачують. Наявність реєстрації відповідача у помешканні створює низку додаткових витрат з оплати житлово-комунальних послуг. Вважає, що відповідач втратив право користування вказаним житлом, просить визнати його таким. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, однак 12 березня 2019 року до адреси суду надійшла заява відповідача про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти пред'явленого до нього позову. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що 1/2 частина квартири [ADDRESS] в Лівобережному районі міста Маріуполя на підставі свідоцтва про право власності на житло належить позивачу [PERSON], інша 1/2 частина зазначеної квартири її чоловіку [PERSON], який помер [INFO]. Згідно із даними Лівобережного відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради у квартирі [ADDRESS] зареєстрований [PERSON], [INFO]. Пунктом 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз'яснено, що суди повинні виходити з того, що стосовно права членів сім'ї власника житлового приміщення на користування ним підлягають застосуванню положення статті 405 ЦК. Оскільки інше не встановлено законом, договором чи заповітом, на підставі яких встановлено сервітут, то відсутність члена сім'ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що є підставою для втрати членом сім'ї права користування житлом. Так, відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ж із ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. В аспекті ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім'ї власника понад 1 рік; по-друге, відсутність поважних причин його не проживання. З Акту № 258 опитування сусідів від 11 березня 2019 року, виданого Головою правління ОСББ «Рута-50» З.С.Свиридовою, вбачається, що відповідач [PERSON], [INFO], будучи зареєстрованим у квартирі [ADDRESS] не проживає. Отже, враховуючи, що відповідач понад встановлені законодавством строки відсутні за місцем реєстрації без поважних причин, суд вважає можливим постановити рішення про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням, тим самим задовольнивши пред'явлений позов по суті. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 768,40 гривень. На підставі п. 39 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», ст. 405 ЦК України,

Outcome: approved