Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-18 00:00:00

11.10.2016 [PERSON], звернувся до суду з позовом до [PERSON], про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивачу належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстрований син позивача [PERSON]. З 1997 року відповідач по місцю прописки не проживає. За увесь цей час він жодного разу не зявлявся в квартирі. Усі обовязки, які випливають з договору найму житлового приміщення, покладені лише на позивача. Він сплачує рахунки по квартирі, проводить поточні ремонті роботи. На імя відповідача кореспонденція не приходить, його речей в квартирі не залишилось. Позивач є інвалідом І групи, доходи позивача обмежені, у звязку з чим йому важко сплачувати щомісячні платежі за комунальні послуги за усіх осіб. Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду з даним позовом. До судового засідання представник позивача не зявився, суду надав заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує, наполягає на задоволенні позову, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи був належним чином повідомлений, шляхом подання оголошення в газету «Рідне Прибужжя», редакції № 49 від 08 грудня 2016 року, причину неявки суду не повідомив. Справу розглянуто відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 29.07.1997 року, зареєстрованому у Миколаївському міжміському бюро технічної інвентаризації 08.09.1997 року за реєстровим №18641, на праві спільної сумісної часткової власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] належить по 1/3 частки квартири № 20 по вул. Червоних Майовщиків (Озерна), 15-Б, в м. Миколаєві. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 25.03.2016 року [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] у вигляді 2/3 часток квартири № 20 по вул. Червоних Майовщиків (Озерна), 15-Б, в м. Миколаєві, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 42078284 від 11.11.2015 року. За вказаною адресою також зареєстрований відповідач [PERSON]. З 1989 року відповідач за місцем прописки не проживає, що підтверджується актом про не проживання від 16.09.2016, виданого Житлово-комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Бриз» ЖЕК № 2 дільниця 2, за участю свідків сусідів. За увесь час відповідач жодного разу не зявився в квартирі, де усі обовязки, які виходять з договору найму житла, покладені лише на [PERSON]. Він сплачує усі рахунки по квартирі. На імя відповідача кореспонденція не надходить, його речей в квартирі не залишилося. Відповідно до\~ст.72 ЖК України\~визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Згідно\~ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно зі\~ст. 383 ЦК України\~власник квартири має право використовувати помешкання для власного проживання та проживання членів своєї сім'ї. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Факт вибуття відповідача з квартири позивача підтверджується актом про не проживання від 16.09.2016 року, тими обставинами, що відповідач у квартирі не проживають понад 10 років, житлове приміщення за місцем своєї реєстрації не відвідує, його речей у домоволодінні не має, ніякої участі у ремонтних роботах, у комунальних витратах не приймає. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не проживає у даній квартирі більше шести місяців без поважних причин, суд вважає його особою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою № 20 по вул. Озерна, 15-Б в м. Миколаєві, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved