overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-07 00:00:00

11 травня 2017 року позивач [PERSON]звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON]про розірвання шлюбу, в якій вказала, що з відповідачем перебувають у шлюбі, зареєстрованому 08 вересня 2007 року, Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 411. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, так як сімя розпалась остаточно, по причині протилежних поглядів на життя, фактично шлюбні відносини припинені з серпня 2016 року, спільне господарство не ведеться. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. В судове засідання відповідач не зявився, надав суду письмову заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON]заявлено позов про розірвання шлюбу у зв'язку з несумісністю характерів подружжя, їхніх поглядів на спільне життя та сімейні відносини, а також інших обставин, що роблять неможливим їхнє подальше спільне проживання і суперечить інтересам позивача. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст. 24 СК України ( 2947-14 )). Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній (ст. 55 СК України ( 2947-14 )). Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку, а допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України (2947-14 )). Ураховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об'єктивну недоступність для оточуючих, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

11 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14 серпня 2010 року. Вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] вказала, що вони з чоловіком припинили подружнє життя в листопаді 2016 року, не ведуть спільного господарства. Сумісне сімейне життя між ними стало неможливим, у них різні погляди на подружнє життя. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем, стягнути з відповідача на сою користь суму сплаченого судового збору. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає. Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що шлюб між подружжям [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує проти цього. Суд вважає, що зобовязати сторони проживати у шлюбі неможливо, це суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернувся до суду до відповідачки про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 12 травня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород Дністровської міськради народних депутатів Одеської області, актовий запис № 149 розірвати, вказуючи, що 12 травня 1995 року вони з відповідачкою уклали шлюб. Від вказаного шлюбу є троє дітей: повнолітня донька [PERSON], [INFO]; неповнолітня донька [PERSON], [INFO]; неповнолітня донька [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою. Спільне життя з відповідачкою не склалося, більш як один рік шлюбні відносини припинились, причиною розірвання шлюбу є відмінності в характерах, поглядах на життя, збереження шлюбу є неможливим, в зв'язку з чим він і звернувся з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримав, просить суд їх задовольнити, про що надав заяву. Відповідачка у судове засідання не зявилася, про день слухання справи була повідомлена належним чином, про причину неявки суду не сповістила. Зі згоди позивача, про що свідчить заява позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 12 травня 1995 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород Дністровської міськради народних депутатів Одеської області, актовий запис № 149 /л.с. 3/ Від вказаного шлюбу є троє дітей: повнолітня донька [PERSON], [INFO]; неповнолітня донька [PERSON], [INFO]; неповнолітня донька [PERSON], [INFO], які проживають з відповідачкою, про що спору не має, подружні відносини припинені більш як один рік, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому його позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 2011 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 30.09.2011 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеними вимогами, мотивуючи їх тим, що 10 січня 2016 року померла [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить ? частина садибного житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. [PERSON] (Жовтнева), 9 с. Жуківщина Козелецького району Чернігівської області. Позивач, як спадкоємець за заповітом спадщину прийняв, але не може її оформити в нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням справу розглядати без його участі. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява за підписом міського голови Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області з проханням справу розглядати без представника. Відповідно до ч. 2\~ст. 197 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що 10.01.2016 померла [PERSON] (копія свідоцтва про смерть серії І-ЕЛ № 272475, видане виконавчим комітетом Бірківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області 12.01.2016) /а.с. 8/. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить ? частина садибного житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: вул. [PERSON] (Жовтнева), 9 с. Жуківщина Козелецького району Чернігівської області. Відповідно заповіту посвідченого 24.04.2008 секретарем Бірківської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 140, [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями заповіла [PERSON] позивачу у справі /а.с. 10/. Позивач, як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі /а.с. 9/. Згідно довідки виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради за № 96 від 18.04.2017, право власності на ? частину садибного житлового будинку № 9 по вул. О.Бригинця (Жовтнева) в с. Жуківщина не зареєстровано /а.с. 16/. Відповідно до ч. 1, 3\~ ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності на частину домоволодіння, яке розташоване за адресою: вул. [PERSON] (Жовтнева), 9 в с. Жуківщина Козелецького району Чернігівської області, підлягають задоволенню і за позивачем суд вважає можливим визнати право власності на частину зазначеного будинку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 12 вересня 2015 року, від якого мають сина [PERSON], [INFO] та Кирила, [INFO]. Сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбу, який за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2017 року було розірвано, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити (а.с.42). В зв'язку із тим, що в позовній заяві місце проживання відповідача зазначене: [ADDRESS], Костянтинівським міськрайонним судом у відповідності до Мінської Конвенції «Про правову допомогу та правові відносини по цивільним, сімейним та кримінальним справам» було доручено компетентному суду Російської Федерації виконати певні дії за місцем проживання відповідача. 16 листопада 2017 року до суду надійшли матеріали, складені Железнодорожним районним судом м.Ульяновська, щодо неможливості виконання судового доручення про вручення судових документів та проведення окремих процесуальних дій стосовно [PERSON], оскільки останній на виклики в судові засідання не з'явився. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони з 20 грудня 2006 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 13 лютого 2017 року було розірвано (а.с.4). Від спільного проживання сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області (а.с.5). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачені ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. Відповідно до ст.88 ЦПК України у зв'язку із задоволенням позову з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 640,00 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-25 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що 23.11.1996 року зареєструвала з відповідачем шлюб. Від шлюбу мають дитину [PERSON] Донька мешкає разом з матірю. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, добровільно домовитися про сплату аліментів не вдалося, тому позивач звернулася до суду. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував щодо їх задоволення. Дослідивши матеріали по справі, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 23.11.1996 року виконкомом Кіровської селищної ради м.Дзержинська Донецької області за актовим записом №48, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 361104 (а.с.5). 15.06.2006 року у них народилася донька [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-НО №075913 (а.с.6). Дитина мешкає разом з позивачем. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Суд враховуючи, що відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки в розмірі ? частини з усіх видів доходу щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Крім того у Постанові Пленуму ВСУ від 12 червня 2009 року N 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» зазначено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до частини першої статті 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З матеріалів справи вбачається, що відповідач у повному обсязі визнав заявлені вимоги. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-20 00:00:00

11 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 11.09.2009 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Мають спільну неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні стосунки між подружжям фактично припинені наприкінці 2016 року, до чого призвела відсутність взаєморозуміння, різні погляди на подружнє життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати, повернувши їй дошлюбне прізвище. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, а також зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Відповідач [PERSON], будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не прибув з невідомих причин, будь-яких заяв суду не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає можливим ухвалити рішення в порядку заочного розгляду справи, що відповідає положенням ст.ст. 169, 224 ЦПК України, та приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. Згідно із ч. 1 ст. 60 Закону України «Про міжнародне приватне право» правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а за його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання, за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання у цій державі, а за відсутності такого - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв'язок іншим чином. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому виконкомом Сартанської селищної ради Іллічівського району міста Маріуполя Донецької області від 11 вересня 2009 року, актовий запис № 08. Сторони мають спільних неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено відповідними свідоцтвами про народження. Про наявність спору щодо визначення місця проживання неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] станом на день розгляду справи не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. С урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 640,00 гривень. На підставі ст. 60 ЗУ «Про міжнародне приватне право», ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

11 травня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 19 грудня 2014 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 19 грудня 2014 року виконавчим комітетом Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області між позивачкою та відповідачем був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 27. Після реєстрації шлюбу прізвище відповідачки було змінено з Ляшко на [PERSON]. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, інтересам їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved