Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

12.11.2015 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись на те, що вони 03.10.2009 року зареєстрували шлюб у виконкомі Новоободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, актовий запис №7. В період шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на повному її утриманню. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на сімейне життя, постійні суперечки, через що вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Останнім часом разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Оскільки подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе, позивач просила шлюб розірвати. Після розірвання шлюбу бажає залишитись на прізвищі Сас. Крім того, позивач просила стягнути з відповідача аліменти на утримання їхньої спільної дитини, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, участі у його вихованні не приймає. Оскільки відповідач має нерегулярний, мінливий дохід, просила стягнути з [PERSON] 800грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, однак надала на адресу суду заяву, в якій вимоги, викладені в позовній заяві підтримує повністю, просить задовольнити, просить розглянути справу в її відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, хоча про місце та час розгляду справи був належним чином повідомлений, заяви про розгляд справи за його відсутності не надіслав. Суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, взявши до уваги відсутність заперечення з боку позивача про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд ухвалює заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом було встановлено наступні обставини та визначені відповідно до них правовідносини. Так судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований у Новоободівській сільській раді Тростянецького району Вінницької області 03.10.2009 року, актовий запис №7, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-АМ №073653 від 03.10.2009 року(а.с.5). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого 26.07.2010 року виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області(а.с.6). Подружжя не проживають спільно та не ведуть спільного господарства. Надії на збереження сім'ї також немає. Причини, які спонукали позивача наполягати на розлученні обґрунтовані. Відповідно до ст.112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України Згідно довідки №1981 від 17.12.2015 року, виданої виконкомом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області син [PERSON], [INFO], проживає разом з матір`ю [PERSON] та знаходиться на її утриманні.(а.с.14). Згідно ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу отримує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідач, як батько дитини, зобов`язаний утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, однак добровільно кошти на утримання своїй дружині не надає. Тому суд вважає, що кошти на утримання неповнолітньої дитини(аліменти) необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки у розмірі 800 грн. щомісячно, до досягнення сином повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.180,182,184,191 СК України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, крім того з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 487 грн. 20 коп. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved