Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

12.11.2018 року\~ [PERSON], який проживає в [INFO] від імені [PERSON], яка проживає в [INFO] звернувся з позовом до відповідача [PERSON], який проживає в [INFO], в якому просить визнати [PERSON], [INFO], таким, що втратив право користування квартирою №44 по вул. Б. Хмельницького, 11 в м. Овруч Житомирської області. Вважає, що відповідач втратив право користування квартирою, так як більше десяти років не проживає з позивачем та місце проживання його невідоме. Реєстрація відповідача у вказаній квартирі перешкоджає позивачу на власний розсуд здійснювати право користування та розпорядження даним житлом. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Треті особи в судове засідання не з»явились та надіслали клопотання про розгляд справи у їх відсутність, щодо задоволення позову не заперечують. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків та проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що позивач є власником 3/5 частки квартири [ADDRESS], що підтверджується копіями свідоцтва про право власності на житло №3438 від 08.12.2000 року, реєстраційного посвідчення від 27.12.2000 року, договору дарування житлового будинку (квартири) серії АВО №918102 від 25.12.2000 року. З копії технічного паспорта видно, що співвласниками вказаної квартири є [PERSON]М . та [PERSON]О\~ по ? частці кожен, що видно з копії. З довідки про склад сім»ї виданої Комунальним підприємством «[PERSON] місто» Овруцької міської ради Житомирської області №4634 від 23.05.2018 року видно, що [PERSON] є наймачем квартири [ADDRESS]. Згідно актів обстеження №348 від 23.05.2018 року та №983 від 09.10.2018 року, [PERSON],[INFO] фактично не проживає за вказаною вище адресою\~ (а.с.8,10). Той факт, що відповідач більше десяти років не проживає за вказаною адресою, підтверджуються показами свідків [PERSON] та [PERSON]. Згідно з ст.319 ЦК України, власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно з ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Права власника будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім'ї, інших осіб, а також розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Відповідно до ст.156 ЖК України та ст.405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку. За ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником будинку або законом. Частиною 2 ст. 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Згідно з ст.72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Оскільки, відповідач понад десять років не проживає у вказаній квартирі, а тому втратив право користування нею. З огляду на викладені обставини, позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved