Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

12 березня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя, посилаючись на те, що з 05 вересня 2001 року вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2014 року шлюб між ними було розірвано. Під час шлюбу ними було придбано спільно майно. Також вказував, що з відповідачем виникають суперечки з приводу поділу даного майна, що є спільною власністю. Просив розподілити спільне майно, визнавши за ним право власності на автомобіль Toyota Rav 4, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] Визнати за [PERSON] право власності на автомобіль Daewoo Matiz, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] 14 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Уточнивши вимоги остаточно просила збільшити її частку у праві спільної сумісної власності подружжя та виділити їй і визнати право власності на наступне майно на ? частини на автомобіль Daewoo Matiz, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], ? на автомобіль Toyota Rav 4, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], холодильник «Індезит», комплект меблів для дитячої, комплект меблів для гостьової, диван, телевізор «Тошиба», люстри 4 шт., комплект меблів столовий - стіл та 4 стільці, принтер-сканер «Кенон», кухонний комбайн МФУ (сканер-прінтер), магнітофон CD, аерогриль. Інше майно- пральну машину СименсSI WTF 380, комплект меблів для спальної кімнати, комплект меблів для вітальні, набір посуду, програвач DVD, комплект меблів для кухні, плита, комплект штор, комплект меблів столовий, газова поверхня «Арістон» залишити відповідачу. Стягнути з відповідача на її користь 3000 доларів США подарованих на весілля. В судовому засіданні позивач та його представник повністю підтримали позовні вимоги, посилаючись на викладені в заяві обставини. Зустрічні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували проти виділення та визнання права власності за [PERSON] на холодильник «Індезит», комплект меблів для дитячої, комплект меблів для гостьової, диван, телевізор «Тошиба», люстри 4 шт., комплект меблів столовий - стіл та 4 стільці, принтер-сканер «Кенон», кухонний комбайн МФУ (сканер-прінтер), магнітофон CD, аерогриль. Представник відповідача з вимогами позивача не погоджувався. Зустрічні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити їх з підстав викладених в позовних заявах. Суд, заслухавши пояснення осіб, які приймають участь в розгляді справи, свідків, дослідивши зібрані по справі докази приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2011 року. Відповідно до рішення Київського районного суду м. Полтави від 06 лютого 2014 року, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано. Частиною 2 ст. 3 СК України передбачено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Подружжя вважається сім'єю і тоді, коли дружина та чоловік, у зв'язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Частиною 1 ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 60 Сімейного кодексу України, ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст. 372 ЦК України майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Як встановлено дослідженими в справі доказами, за час перебування в шлюбі подружжям [PERSON] було придбано наступне майно: автомобіль Daewoo Matiz, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], автомобіль Toyota Rav 4, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], холодильник «Індезит», комплект меблів для дитячої, комплект меблів для гостьової, диван, телевізор «Тошиба», люстри 4 шт., комплект меблів столовий - стіл та 4 стільці, принтер-сканер «Кенон», кухонний комбайн МФУ (сканер-прінтер), магнітофон CD, аерогриль, пральна машина СименсSI WTF 380, комплект меблів для спальної кімнати, комплект меблів для вітальні, набір посуду, програвач DVD, комплект меблів для кухні, плита, комплект штор, комплект меблів столовий, газова поверхня «Арістон», що підтверджується документально та факт наявності даного майна не заперечується сторонами. Придбання подружжям за час шлюбу іншого майна, зазначеного в поданій до суду позовній заяві, а також його наявність станом на час розгляду справи в суді, не підтверджено жодними дослідженими судом доказами. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України в пп. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов'язаннями, що виникли в інтересахсім'ї (ч. 4 ст. 65 СКУ). Приймаючи до уваги вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що до складу майна, що є спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та яке підлягає поділу між сторонами по справі належить автомобіль Daewoo Matiz, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], автомобіль Toyota Rav 4, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], холодильник «Індезит», комплект меблів для дитячої, комплект меблів для гостьової, диван, телевізор «Тошиба», люстри 4 шт., комплект меблів столовий - стіл та 4 стільці, принтер-сканер «Кенон», кухонний комбайн МФУ (сканер-прінтер), магнітофон CD, аерогриль, пральна машина СименсSI WTF 380, комплект меблів для спальної кімнати, комплект меблів для вітальні, набір посуду, програвач DVD, комплект меблів для кухні, плита, комплект штор, комплект меблів столовий, газова поверхня «Арістон». Відповідно до ч. 1 ст.70 СК України, у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини може бути збільшена , якщо з нею проживають діти, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього розвитку та лікування. Суд, вирішуючи питання щодо збільшення частки майна [PERSON], виходить з наступного. В судовому засіданні було встановлено, що неповнолітні діти сторін проживають разом з [PERSON], яка їх повністю утримує. Однак, посилання [PERSON] як на підставу збільшення її частки у майні, на ненадання допомоги з боку відповідача на утримання дітей, не заслуговують на увагу, оскільки не довела в судовому засіданні, що розмір аліментів, які вона одержує а утримання дітей, недостатній для забезпечення їхнього розвитку та лікування. Враховуючи викладене, підстави для збільшення частки у праві спільної сумісної власності [PERSON] відсутні. Згідно з п. 25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вирішуючи питання про поділ майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин 4,5 ст. 71 СК щодо обов'язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Жоден із подружжя не вчинив ніяких дій, які б свідчили про його згоду на отримання грошової компенсації з попереднім внесенням другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду, тому враховуючи відсутність згоди подружжя щодо поділу автомобілей, суд вважає за необхідне виділити та визнати право власності за [PERSON] на ? частину автомобіля Toyota Rav 4, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та право власності на ? частину автомобіля Daewoo Matiz, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Виділити та визнати право власності за [PERSON] на ? частину автомобіля Toyota Rav 4, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] та право власності на ? частину автомобіля Daewoo Matiz, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER]. Крім того, приймаючи до уваги думку та згоду сторін щодо поділу іншого майна, суд приходить до висновку про виділення на визнання права власності за [PERSON] на холодильник «Індезит», комплект меблів для дитячої, комплект меблів для гостьової, диван, телевізор «Тошиба», люстри 4 шт., комплект меблів столовий - стіл та 4 стільці, принтер-сканер «Кенон», кухонний комбайн МФУ (сканер-прінтер), магнітофон CD, аерогриль, за [PERSON] на пральну машину СименсSI WTF 380, комплект меблів для спальної кімнати, комплект меблів для вітальні, набір посуду, програвач DVD. Зустрічні позовні вимоги [PERSON] щодо стягнення з відповідача 3000 доларів США подарованих на весілля, задоволенню не підлягають, оскільки жодного підтвердження наявності та отримання даних коштів суду не надано. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] та зустрічні позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню, а саме визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля Toyota Rav 4, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], право власності на ? частину автомобіля Daewoo Matiz, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], пральну машину СименсSI WTF 380, комплект меблів для спальної кімнати, комплект меблів для вітальні, набір посуду, програвач DVD, визнати за [PERSON] право власності на ? частину автомобіля Toyota Rav 4, 2001 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], право власності на ? частину автомобіля Daewoo Matiz, 2002 року випуску, державний номерний знак [NUMBER], холодильник «Індезит», комплект меблів для дитячої, комплект меблів для гостьової, диван, телевізор «Тошиба», люстри 4 шт., комплект меблів столовий - стіл та 4 стільці, принтер-сканер «Кенон», кухонний комбайн МФУ (сканер-прінтер), магнітофон CD, аерогриль.

Outcome: partial