Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-13 00:00:00

1. 18 червня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської міської ради, третя особа - приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Отроцюк О.В., про визнання причини порушення строку поважною, визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що у [INFO] померла його тітка - [PERSON] , яка за життя склала на його користь заповіт. Про складений заповіт позивач не був обізнаний і знайшов його випадково. Згодом позивач звернувся до третьої особи із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено через порушення шестимісячного строку, визначеного законом. Викладені обставини стали причиною звернення пози вача до суду з позовом про визнання причин порушення строку для прийняття спадщини поважними, визначення йому додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць від дня набрання законної сили рішенням (а.с.а.с. 2 - 4). 2. 08 жовтня 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 35). 3. У судовому засіданні представник позивача підтримав позов у повному обсязі, пояснивши, що [INFO] померла тітка позивача - [PERSON] , яка за життя склала на його користь заповіт. У встановлений законом строк позивач не прийняв спадщину, оскільки не був обізнаний про заповіт і знайшов його випадково у квартирі. Після знайдення заповіту позивач звернувся до третьої особи із заявою про прийняття спадщини, проте йому було відмовлено через порушення шестимісячного строку, визначеного законом. 4. Представник відповідача у суді заперечував проти заявленого позову, пояснивши, що не вбачає поважних причин порушення строку прийняття спадщини. 5. Третя особа до суду не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с. 29). 6. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 7. Судом було встановлено, що 19.04.2007 [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру [ADDRESS] тепер - Дніпрі ) позивачеві (а.с.а.с. 10 - 12). 8. [INFO] [PERSON] померла (а.с. 9). 9. У червні 2019 року позивач звернувся до третьої особи із заявою про прийняття спадщини та видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте йому було відмовлено у зв`язку з порушенням шестимісячного строку, встановленого для вчинення такої дії (а.с.а.с. 7, 8). 10. Відповідно до статті 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. 11. Згідно з частиною 1 статті 1269 ЦК спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. 12. За правилами, встановленими статтею 1270 ЦК, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. 13. Частиною 3 статті 1272 ЦК визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. 14. З позовної заяви та пояснень представника позивача вбачається, що про існування складеного заповіту він дізнався випадково, коли знайшов його під час прибирання квартири померлої у червні 2019 року. 15. З огляду на зміст приведених вище норм та встановлені в засіданні обставини, а також те, що позивач є єдиним спадкоємцем [PERSON] за заповітом, суд доходить висновку про те, що причини пропуску ним визначеного законом строку є поважними. 16. При цьому суд також керується частиною 1 статті 2 ЦПК, за змістом якої одним із завдань цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. 17. Про наявність ознак поважності у вказаній позивачем причині додатково свідчить те, що позивач за законом не повинен був знати про складений на його користь заповіт і мешкав окремо від заповідача, хоча і утримував належне останній за життя майно (а.с.а.с. 6, 13 - 20). 18. Таким чином, ураховуючи наявність поважної причини порушення позивачем строку прийняття спадщини, той факт, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , суд, зважаючи на приписи приведеної норми, доходить висновку про необхідність задоволення позову у частині надання позивачеві додаткового строку для прийняття спадщини. 19. Розв`язуючи позов у частині визнання зазначеної вище причини поважною, суд насамперед виходить з такого. 20. За змістом частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України (далі \-- ЦПК) завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. 21. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. 22. Згідно з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. 23. За правилами, встановленими частиною 1 статті 5 ЦПК, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. 24. Способи захисту порушеного права визначено частиною 2 статті 16 ЦК, яка визначає, що такими способами можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. 25. Аналіз приведених норм дає підстави дійти висновку про те, що до суду за захистом порушеного права може звернутися будь-яка особа, яка вважає, що її права, свободи чи інтереси порушено. 26. При цьому процес такого захисту у суді обмежено законодавцем принципом диспозитивності, згідно з яким захист здійснюється виключно у межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів і з суворим дотримання приписів статті 16 ЦК. 27. Судом встановлено, що позивач звернувся до суду з вимогою про визнання причини порушення строку поважною, що не входить до кола способів захисту порушеного права, визначеного приведеною вище нормою. 28. З огляду на викладене суд не вбачає законних підстав для задоволення вказаної позовної вимоги. 29.

Outcome: partial