Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-20 00:00:00

11.02.2015 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який мотивує тим, що вона з 04.11.2013 працювала в ПП «Фемілі Декор» на посаді директора відділу з оптових продаж. 26.12.2014 року була звільнена з вказаної посади відповідно до наказу №20-К. На час звільнення з займаної посади у відповідача перед нею існувала заборгованість по виплаті заробітної плати за період серпень-грудень 2014 року у розмірі 6854,89 грн. В порушення вимог чинного законодавства в день звільнення відповідач не провів з нею остаточного розрахунку та продовжує порушувати її трудові права по теперішній час. Неодноразові її звернення до відповідача з вимогою виплатити належні їй кошти виявилися безрезультатними. З наведених підстав, з посиланнями на ст.ст. 116, 117 КзПП України позивачка просила стягнути з відповідача нараховану, але не виплачену заробітну плату в розмірі 6854,89 грн. та середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 27.12.2014 по 10.02.2015 в розмірі 2105,43 грн. Ухвалою Солом'янського районного суду м. Києва від 04.03.2015 позовні вимоги [PERSON] до ПП «Фемілі Декор» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати виділено в окреме провадження. Відповідно до заяви від 10.04.2015 [PERSON] збільшила позовні вимоги та просила стягнути з ПП «Фемілі Декор» середній заробіток за період з 27.12.2014 по 10.04.2015 в розмірі 4934,60 грн. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач ПП «Фемілі Декор» явки свого представника у судове засідання не забезпечив, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача не надходило. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з'явилась про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Враховуючи положення ст.ст. 169, 224 ЦПК України, а також те, що не заперечувала проти вирішення справи у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, а також у відсутності третьої особи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] працювала на посаді директора відділу з оптових продаж ПП «Фемілі Декор». На підставі наказу від 26.12.2014 №20-К звільнена з роботи 26.12.2014 за власним бажанням згідно ст. 38 КзПП України. Згідно довідки про доходи від 26.12.2014 №26.12-14 у період червня по листопад 2014 року позивачці здійснювалось нарахування заробітної плати у розмірі 1750,00 грн. Перерахування заробітної плати у період з листопала 2013 по липень 2014 відповідачем ПП «Фемілі Декор» здійснювалось на картковий рахунок позивачки [NUMBER] відкритий у ПАТ «Креді Агріколь Банк», що підтверджується наданою випискою по вказаному рахунку. З даної виписки вбачається, що за період серпень-грудень 2014 року, будь-яких перерахування позивачці у рахунок заробітної плати від ПП «Фемілі Декор» не відбувалось. Зважаючи, що за фактичних обставин справи доказування факту належного виконання перед позивачкою обов'язку щодо виплати заробітної плати лежить на відповідачеві, суд, приймаючи до уваги докази надані позивачкою та наведені вище обставини, що ними підтверджуються, вважає доведеним, що у відповідача перед позивачкою за період серпень-грудень 2014 існує заборгованість по виплаті заробітної плати. Згідно проведеного позивачкою розрахунку розмір заборгованості складає по 1407,70 грн. в місяць за період серпень-листопад 2014 року та 1224,09 грн. за грудень 2014. Ст.116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи. Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 p. N 100 при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Середньоденна заробітна плата позивачки за один день роботи становить 65,79 грн., виходячи з наступного розрахунку: 1407,70 грн. + 1224,09 грн. / 40 (кількість відпрацьованих днів за листопад та грудень 2014) = 65,79 грн. Таким чином з відповідача на користь позивача в порядку ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за затримку в розрахунку при звільненні за період з 27.12.2014 по 10.04.2015 в розмірі 65,79 грн. * 75 дні = 4934,60 грн.. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог. Виходячи з викладеного вище,

Outcome: approved