Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

10 лютого 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Фонду Держмайна України, де зазначив, що працював на ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» у період з 26 вересня 1979 року по 31 травня 2000 року. з 01 січня 1999 року підприємство припинило виплачувати працівникам заробітну плату. Згідно посвідчення комісії по трудовим спорам від 19 липня 2000 року з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 1219 грн 45 коп. До сьогоднішнього часу заборгованість по заробітній платі не погашена. Згідно Листа першого заступника Слов'янського міського голови в Донецькій області №1-9-0767-2 від 21 червня 2013 року станом на 01 січня 2013 року Корпоративне право на управління державним майном підприємства ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» належить Фонду державного майна України. Частка державного майна в установленому фонді підприємства складає 92,2 %. Ухвалою господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура. Оскільки частка державної власності у статутному капіталі ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» становить 92,2%, відповідно до чого вони несуть відповідальність за заборгованість по заробітній платі у солідарному порядку. Внаслідок чого,відповідач повинен виплатити на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 1219 грн 45 коп., компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням її виплати за весь час затримки розрахунку при звільненні з 01 серпня 2000 року по 01 січня 2015 року у розмірі 2825 грн 34 коп., три проценти річних від простроченої суми по день винесення судом рішення по справі у сумі 607 грн 29 коп. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву в якій просить розглянути справу без його участі, на задоволені позовних вимог наполягає, не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, до суду надав заперечення, якому зазначив, що оскільки позивач перебувала у трудових відносинах з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат». На сьогоднішній день в Реєстрі корпоративних прав держави обліковується 92,8967% акцій статутного капіталу ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат». Органом уповноваженим управляти корпоративними правами держави, є Регіональне відділення Фонду державного майна України в Донецькій області. Ухвалою господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом, відкрита ліквідаційна процедура, яка триває по теперішній час. У разі недостатності у юрособи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів, ліквідаційна комісія здійснює продаж майна. 03 вересня 2013 року, 28 листопада 2013 року та 31 січня 2014 року організатором аукціону були проведені аукціони з продажу майна підприємства, які визнані такими ,що не відбулися, у зв'язку з відсутністю учасників. Акціонері не відповідають з зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення протиправних дій товариства або іншими акціонерами. Таким чином, Фонд не несе субсидіарну відповідальність по боргах підприємства,та не є правонаступником товариства,у зв'язку з чим просять відмовити у задоволенні позовних вимог позивача та розглянути справу без участі представника відповідача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд відмовляє у задоволенні позову, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] працював у ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» в період часу з 26 вересня 1979 року по 31 травня 2000 року, зазначений факт ніким не оспорюється. З 01 січня 1999 року підприємство припинило виплачувати працівникам заробітну плату. Згідно посвідчення комісії по трудовим спорам від 19 липня 2000 року з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 1219 грн 45 коп.(а.с.4) На сьогоднішній день заборгованість по заробітній платі позивачу не виплачена, зведене виконавче провадження щодо стягнення з підприємства заборгованості знищено,відповідно до інструкції з діловодства в органах Державної виконавчої служби. Згідно заперечення відповідача, в Реєстрі корпоративних прав держави обліковується 92,8967% акцій статутного капіталу ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат». Органом уповноваженим управляти корпоративними правами держави, є Регіональне відділення Фонду державного майна України в Донецькій області. Ухвалою господарського суду Донецької області від 25 грудня 2008 року ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» визнано банкрутом,відкрита ліквідаційна процедура,яка триває по теперішній час.(а.с.19-20,27-29) Зазначене також викладено в довідці № 1-9-0767-2 від 21 червня 2013 року наданої Слов'янською міською радою(а.с.5) Також, у запереченні зазначено, що у разі недостатності у юрособи, що ліквідується, грошових коштів для задоволення вимог кредиторів, ліквідаційна комісія здійснює продаж майна. 03 вересня 2013 року, 28 листопада 2013 року та 31 січня 2014 року організатором аукціону були проведені аукціони з продажу майна підприємства, які визнані такими ,що не відбулися,у зв'язку з відсутністю учасників. Акціонері не відповідають з зобов'язаннями товариства і несуть ризик збитків, пов'язаних з діяльністю товариства, тільки в межах належних їм акцій. До акціонерів не можуть застосовуватися будь-які санкції, що обмежують їх права, у разі вчинення протиправних дій товариства або іншими акціонерами. У відповідності до Статуту ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», підприємство засноване відповідно до рішення Фонду державного майна України від 14 травня 1998 року № 10-АТ шляхом перетворення ДП «Слов'янський керамічний комбінат» у ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», відповідно до ЗУ «Про державну програму приватизацій », ЗУ «Про приватизацію державного майна» від 12 лютого 1997 року та «Порядку перетворення у процесі приватизації державних,орендних підприємств і підприємств із змішаною формою власності у відкриті акціонерні товариства», затвердженого постановою КМУ від 11 вересня 1996 року № 1099 ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» є юридичною особою, здійснює свою діяльність відповідно до чинного законодавства та статуту, має самостійний баланс, розрахунковий, валютний та інші рахунки в банках, має право укладати угоди(контракти), набувати майнових та особистих прав, нести обов'язки, виступати в суді, арбітражному або третейському суді. За змістом п. 3.9 Статуту, товариство несе відповідальність за своїми зобов'язаннями всім власним майном. Товариство не відповідає за зобов'язаннями держави та акціонерів. Держава не відповідає за зобов'заннями Товариства. Нормами ст. 619 ЦК України, регулюються правовідносини зобов'язального характеру, за якими договором або законом може бути передбачена поряд із відповідальністю боржника додаткова(субсидіарна) відповідальність. Частиною 1 ст. 176 ЦК України передбачається розмежування відповідальності за зобов'язаннями держави, АРК, територіальних громад та створених ними юридичних осіб, згідно якого Держава, АРК, територіальні громади не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Виходячи з аналізу норм чинного законодавства, ст. 176 ЦК України закріплює загальну норму про розмежування відповідальності публічно-правових утворень за своїми зобов'язаннями та створених ними юридичних осіб. ЦК передбачає загальне правило, згідно з яким держава, інші публічно-правові утворення (АРК, територіальні громади) не відповідають за зобов'язаннями створених ними юридичних осіб. Ця норма направлена на конкретизацію положень ч.3 ст. 96 ЦК України згідно з якою юридична особа самостійно відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, учасник(засновник) юридичної особи не відповідає за зобов'язаннями юридичної особи, а юридична особа не відповідає за зобов'язаннями його учасника(засновника). Вказівка на субсидіарну відповідальність держави, АРК, територіальних громад, як засновників створених ними юридичних осіб публічного права, яку містить норма ст. 176 ЦК, - передбачає можливість встановлення такої відповідальності спеціальними законами. Як достовірно встановлено у судовому засіданні, засновником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» є держава в особі Фонду Державного майна України(п.1.1 Статуту). З врахуванням викладеного, можливо прийти до висновку, що правовідносини, які склалися між ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та Фондом державного майна, - є правовідносини засновника та створеного ним підприємства, за якими засновник не відповідає по боргах підприємства, а підприємство не відповідає по боргах засновника. Такі відносини відповідають нормам чинного цивільного законодавства, зокрема положенням ст. 176 ЦК України, підтверджується статутом ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», згідно якого підприємство є юридичною особою, створеною державою, яка у відповідності до п.3. 9 Статуту не відповідає за зобов'язаннями держави та акціонерів, а держава не відповідає за зобов'заннями Товариства, отже за своєю юридичною природою не є казенним підприємством, а тому положення ст. 77 ГК України на правовідносини ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та Фонду держмайна України не розповсюджуються. З огляду на викладене, слід дійти до висновку, що Фонд Держмайна України в силу ст. 176 ЦК України не несе субсидіарну відповідальність по боргах ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат», до того ж не являється правонаступником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» У зв'язку з викладеним, підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі на користь позивача, у суду немає. Вирішуються питання про стягнення з відповідача трьох процентів річних, у порядку передбаченому ст. 625 ЦК України, та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати, суд приходить до висновку, що позов в цій частині також не підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань. Як достовірно встановлено у судовому засіданні, відповідач не є правонаступником ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» та не несе субсидіарної відповідальності, а тому не відповідає по боргах підприємства, ні як правонаступник ні, в силу чинного законодавства, як засновник вказаного підприємства, а тому з підстав, на які посилається позивач, стягнення трьох процентів річних та компенсації втрати частини заробітної плати у зв'язку з затримкою термінів її виплати, з відповідача судом не вбачається. Окрім наведеного, суд зважає на наступні обставини. Як достовірно встановлено у судовому засіданні між працівником [PERSON] та роботодавцем ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» виник трудовий спір,згідно посвідчення комісії по трудовим спорам від 19 липня 2000 року з ВАТ «Слов'янський керамічний комбінат» стягнуто заборгованість по заробітній платі у розмірі 1219 грн 45 коп. До сьогоднішнього часу заборгованість по заробітній платі не погашена. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Згідно з частиною першою статті 509 ЦК зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відтак грошовим слід вважати будь-яке зобов'язання, що складається, у тому числі, з правовідношення, в якому праву кредитора вимагати від боржника виконання певних дій відповідає кореспондуючий обов'язок боржника сплатити гроші на користь кредитора. З урахуванням викладеного положення стаття 625 ЦК регулює зобов'язальні правовідносини, тобто поширюється на порушення грошового зобов'язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду. При цьому частина третя статті 11 ЦК, в якій йдеться про те, що цивільні права та обов'язки у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, можуть виникати з рішення суду, не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК у разі наявності між сторонами будь-яких інших, а не договірних зобов'язань. Крім того, із рішення суду зобов'язальні правовідносини не виникають, так як вони виникають з актів цивільного законодавства, про що й зазначено в статті 11 ЦК, адже рішення суду лише підтверджує наявність чи відсутність правовідносин і вносить в них ясність та визначеність. У зв'язку з викладеним, підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача інфляційних та трьох процентів річних у суду немає. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed