Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

12.05.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду із зазначеним позовом, у якому просили стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь товариства заборгованість за кредитним договором № 640674926 від 03.02.2015 року у розмірі 50659,92 грн. та судові витрати. Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що 03.02.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 640674926, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 43400 грн. Також 03.02.2015 року між товариством та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно умов якого останній зобов`язався солідарно відповідати разом з [PERSON] згідно умов кредитного договору. Відповідачі належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 50659,92 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за основною сумою боргу - 12941,22 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1759,14 грн.; сума заборгованості за платою за управління кредиту - 15852,98 грн.; сума заборгованості за пенею - 21606,58 грн. 26.06.2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає позивачу, а той у свою чергу приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржників [PERSON] , [PERSON] за кредитним договором згідно Витягу з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги. Таким чином, позивач набув право грошової вимоги до відповідачів. Згідно з умовами Кредитного договору Позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах передбачених договором. Незважаючи на це, відповідачі не виконали свого обов`язку та припинили сплачувати за кредитом в строк передбачений Кредитним договором. З метою захисту своїх прав змушені звернутись до суду. Представником позивача в судове засідання не прибув. В заяві просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених у позовній заяві та просив задовольнити повністю. Відповідачі в судовому засіданні позовні вимоги визнали частково. Не заперечували наявність заборгованості по тілу кредиту та відсотках, проте просили зменшити розмір пені у зв`язку з тяжким матеріальним становищем, оскільки вони мають похилий вік, отримують мінімальну пенсію, [PERSON] є інвалідом третьої групи загального захворювання. Заслухавши пояснення відповідачів, дослідивши матеріали справи та подані докази, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 03.02.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 640674926 від 03.02.2015 року, відповідно до якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 43400 грн. на строк 48 місяців та зобов`язалася повернути Кредит, сплатити відсотки за користування Кредитом та виконати інші зобов`язання в повному обсязі у строки і на умовах, передбачених Договором (а.с. 5). Також 03.02.2015 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки, згідно умов якого останній зобов`язався солідарно відповідати разом з [PERSON] згідно умов кредитного договору № 640674926 від 03.02.2015 року. Відповідачі належним чином договірні зобов`язання за кредитним договором не виконували та згідно розрахунку заборгованості станом на 26.06.2019 року заборгованість за кредитом [PERSON] становила 50659,92 грн., яка складається з наступного: сума заборгованості за основною сумою боргу - 12941,22 грн.; сума заборгованості за відсотками - 1759,14 грн.; сума заборгованості за платою за управління кредиту - 15852,98 грн.; сума заборгованості за пенею - 21606,58 грн. 26.06.2019 року між ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», укладено договір відступлення права вимоги № 20190626, відповідно до умов якого ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» передає позивачу, а той у свою чергу приймає належні ТзОВ «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» права грошової вимоги до боржника [PERSON] за кредитним договором згідно Витягу з Реєстру боржників до договору про відступлення прав вимоги (а.с. 31-34). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору. При цьому відповідач, як сторона кредитного договору зобов`язаний повернути позивачу одержаний кредит та сплатити відсотки (ч.1ст.1054 ЦК України). Згідно ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. У разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, зокрема, сплата неустойки (пені). Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. Оскільки розмір неустойки - пені вказаним кредитним договором є значним, а також приймаючи до уваги клопотання відповідачів в судовому засіданні, стан їх здоров`я, похилий вік, майновий стан, суд вважає за необхідне застосувати положення ч.3 ст. 551 ЦК України щодо зменшення розміру неустойки. Враховуючи, що сума пені майже в два рази перевищує розмір заборгованості по тілу кредиту, виходячи з засад виваженості, законності та справедливості суд зменшує розмір нарахованої пені по договору від 03.02.2015 року з 21606,58 грн. до 1000 грн. Також частина 1 ст. 554 Цивільного кодексу України визначає, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. При цьому необхідно ураховувати, що відповідно до частини четвертої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом. Отже, у законодавстві передбачено три способи визначення строку дії поруки: протягом строку, встановленого договором поруки; протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання; протягом одного року від дня укладення договору поруки (якщо строк основного зобов`язання не встановлено або встановлено моментом пред`явлення вимоги). Установлено, що кредитний договір від 03.02.2015 року (основне зобов`язання) укладений на строк 48 місяців, тобто до 03.02.2019 року, проте з вимогою до поручителя [PERSON] позивач звернувся лише 12.05.2020 року, подавши зазначену позовну заяву до суду. Зважаючи на наведене, строк дії поруки (будь-який із зазначених у частині четвертій статті 559 ЦК України) не є строком захисту порушеного права, а є строком існування суб`єктивного права кредитора й суб`єктивного обов`язку поручителя, після закінчення якого вони припиняються. Це означає, що зі спливом цього строку (який є преклюзивним) жодних дій щодо реалізації свого права за договором поруки, у тому числі застосування судових заходів захисту свого права (шляхом пред`явлення позову), кредитор вчиняти не вправі. З огляду на преклюзивний характер строку поруки й обумовлене цим припинення права кредитора на реалізацію такого виду забезпечення виконання зобов`язань застосоване в другому реченні частини четвертої статті 559 ЦК України словосполучення «пред`явлення вимоги» до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання як умови чинності поруки необхідно розуміти як пред`явлення кредитором у встановленому законом порядку протягом зазначеного строку саме позовної, а не будь-якої іншої вимоги до поручителя. Зазначене положення при цьому не виключає можливість пред`явлення кредитором до поручителя іншої письмової вимоги про погашення заборгованості за боржника, однак й в такому разі кредитор може звернутися з названою вимогою до суду протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що порука у вказаному випадку є припиненою відповідно до вимог закону, тому позовні вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] не підлягають задоволенню. Відтак встановлені підстави для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь позивача заборгованості за кредитним договором № 640674926 від 03.02.2015 року за основною сумою боргу у розмірі 12941,22 грн.; за відсотками - 259,14 грн.; за платою за управління кредиту - 15852,98 грн. та пенею - 1000 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - 2102,00 грн. судового збору.

Outcome: partial