Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-08 00:00:00

11.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та просить стягнути з [PERSON], проживаючого в [INFO] на її користь, на утримання дитини [PERSON], [INFO], аліменти у звязку з її навчанням в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 11.04.2016 року та до досягнення нею 23-х річного віку, але не більше строку навчання 30.06.2019 року, мотивуючи тим, що дочка на даний час навчається, матеріальної допомоги на утримання дочки відповідач не надає, хоча має можливість надавати таку допомогу. Позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач надав заперечення на позовну заяву, позовні вимоги визнає частково, а саме може виплачувати аліменти на утримання дочки не більше 450 грн. щомісяця, оскільки не має постійного доходу, справу просить розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач доводиться батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І ТП № 083294. На даний час [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання (держзамовлення) Національного технічного університету України «Київського політехнічного інституту» і закінчує університет 30.06.2019 року, що підтверджується довідкою від 26.02.2016 року №309/4020. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років, за умови що вони можуть надавати матеріальну допомогу, однак право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин зазначених в ст. 182 СК України, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, та інші обставини, що мають істотне значення. Як вбачається з довідки Овруцької ОДПІ ГУ ДФС у Житомирській області від 08.06.2016 року № 1942/10/17 відповідач з 20.05.1995 року по даний час перебуває на обліку як фізична особа підприємець та протягом 2014 -2015 років доходів не отримував. Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення ними повноліття, виникає за обов»язковою сукупністю таких юридичних фактів: продовження навчання після досягнення повноліття; досягнення дочкою, сином 23 років; потреби в матеріальній допомозі у зв»язку з навчанням; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оскільки [PERSON] навчається за рахунок державних коштів та матеріали справи не містять доказів витрат повязаних з навчанням, враховуючи відсутність стабільного заробітку (доходу) відповідача, суд вважає, що розмір аліментів може бути визначений у твердій грошовій сумі в розмірі 450 грн.. Позивач при зверненні до суду від сплати судового збору була звільнена на підставі п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому у відповідності із ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі 551,20 грн. підлягають стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial