Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

10.10.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом та відповідно до заяви про зміну підстав позову від 14.05.2014 року просить припинити право власності [PERSON] на 1/3 квартири [ADDRESS] та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] ринкову вартість 1/3 частини вказаної квартири в розмірі, що еквівалентно 15209 доларів США, в гривні за курсом НБУ на день ухвалення рішення, а також судові витрати. При цьому позивач посилається на те, що сторони є співвласниками квартири [ADDRESS]. В зв'язку з тим, що позивачу належить 1/3 частина квартири, яка не може бути виділена, позивач бажає розпорядитися належною йому власністю шляхом припинення права власності на частку квартири з отриманням компенсації в розмірі ринкової вартості вказаної частини квартири. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] позовні вимоги не визнали, при цьому в судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснив, що бажає придбати належну позивачу частину квартири, однак на даний час не має відповідних коштів. Вислухавши представника позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] є власником 1/3 частини двохкімнатної квартири, що знаходиться в [ADDRESS], загальною площею 53,8 кв. м., житловою площею - 29,4 кв. м., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 05.06.2003 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сегенюк С.Б. /а.с.5/, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» 18.10.2006 року, про що суду надано витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно /а.с.6/. Відповідачу [PERSON] на праві власності належить 2/3 часток квартири під [ADDRESS], яка складається в цілому з двох житлових кімнат та підсобних приміщень, загальною площею 47,8 кв. м., в тому числі житловою площею 29,4 кв. м., на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого 20.11.2012 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Пінігіною Т.М. /а.с.38/. З висновку №420 судової будівельно-технічної експертизи, складеного 18.04.2014 року судовим експертом Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз [PERSON], вбачається, що виділити 1/3 частину квартири [ADDRESS] в складі житлових та підсобних приміщень, регламентованих додатком Б ДБН В.2.2.-15-2005 - технічно не представляється можливим. Досліджувана квартира неподільна. Ринкова вартість 1/3 частини досліджуваної квартири [ADDRESS], розрахована методом аналогів продаж станом на 18.04.2014 року складає 152009 у.о., що еквівалентно 171100 грн. по курсу НБУ на дату оцінки /а.с.62-65/. Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Згідно з ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Частиною 2 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Виходячи з аналізу зазначеної норми у взаємозв'язку з положеннями ст. ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст. ст. 316, 317, 319, 358, 361 ЦК України слід дійти висновку, що передбачене частиною 2 цієї норми право співвласника на виділ частки зі спільного майна шляхом отримання грошової компенсації вартості частки в майні не може бути обмежене іншими співвласниками і такому його праву співвласника, що виділяється, кореспондується обов'язок інших співвласників сплатити грошову компенсацію частки, розмір якої визначається з дійсної вартості майна на час розгляду судом справи. При цьому зазначеною нормою передбачено, що обов'язковою умовою призначення грошової компенсації є лише згода співвласника, який заявив вимоги про виділ частки, і не передбачається обов'язковість згоди інших співвласників на такий виділ та не ставиться право співвласника на виділ у залежність від згоди інших співвласників і мотивів, з яких власник має намір реалізувати своє право на виділ. Таким чином, доводи сторони відповідача стосовно невизнання позову з причин відсутності на даний час коштів судом не приймаються до уваги, в тому числі і на підставі наданих відповідачем пояснень щодо бажання в майбутньому придбати належну позивачу частину квартири. З урахуванням курсу НБУ станом на 02.06.2014 року в розмірі 1177,4997 грн. за 100 доларів США ринкова вартість 1/3 частини квартири [ADDRESS] становить 179 085,98 грн., що еквівалентно 15 209 доларів США. За таких обставин, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати в сумі 2346,20 грн. (229,40 грн. - судовий збір та 2116,80 грн. - витрати в зв'язку з проведенням експертизи).

Outcome: approved