Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-03 00:00:00

12.08.2015 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 06.06.2003 року. Від даного шлюбу вона та відповідач мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через вживання останнім спиртних напоїв та ухиленням від матеріального забезпечення сімї, утримання дітей, внаслідок чого між ними виникали непорозуміння, які призвели до фактичного припинення шлюбних відносин. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить її інтересам та інтересам дітей, шлюб існує формально. На примирення з відповідачем вона не згодна. Крім того, просить стягнути з відповідача витрати, понесені нею при зверненні в суд в сумі 243,60 грн. по сплаті судового збору. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, 28.08.2015 року подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення з відповідачем не згодна, на розірванні шлюбу наполягає (а.с.15). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, відповідно до заяви від 28.08.2015 року просить розгляд справи проводити у його відсутності, позов визнає, щодо розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. На примирення з позивачкою не згоден. (а.с.16). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому позивач та відповідач заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.10.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-АМ №092724 (а.с.4). Від даного шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.5-6). Сторони не бажають миритися, позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує. Причиною розладу в сім'ї стали непорозуміння та сварки між сторонами, які призвели до припинення сімейних відносин. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки та її неповнолітніх дітей. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка та відповідач наполягають на розлученні, позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки та її неповнолітніх дітей, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею при зверненні в суд судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved