Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-20 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON] звернувся до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та вселення. При цьому позивач посилається на те, що на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.04.2014р. по справі №1512/2-5317/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання права на спадкування та визнання права власності, позивачу належить 51/100 частина домоволодіння за [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті його тітки [PERSON], померлої [INFO]. Позивач не має можливості розпорядження своїм власним майном, так як відповідач, [PERSON] не впускає його до спірної 51/100 частини домоволодіння. На теперішній час до будинку позивач потрапити не може, так як відповідач не пускає його. Вона незаконно зайняла будинок та користується ним на власний розсуд. В будинку вона тримає кроликів та інших домашніх тварин. Відповідач користується послугами електропостачанням та водопостачанням за надання яких не сплачує ні копійки. Вона навмисно руйнує будинок та приводить його в негідний для проживання стан. Позивач неодноразово намагався потрапити до будинку, але відповідач змінила замки на хвіртці та дверях будинку, а коли він підходить до будинку відповідач разом зі своїми рідними починають ображати позивача та погрожувати розправою. Також позивач з його донькою [PERSON] неодноразово зверталися до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, але там їм рекомендували звернутися за захистом своїх прав та інтересів до Київського районного суду м. Одеси. На теперішній час у позивача навіть немає можливості зареєструвати своє право власності в реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції так як для цього необхідно виготовити технічний паспорт на будинок та надати інженеру вільний доступ до будинку. Позивач у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився без поважних причин, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Згідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належними чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що на підставі рішення Апеляційного суду Одеської області від 09.04.2014р. по справі №1512/2-5317/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним, визнання права на спадкування та визнання права власності, позивачу належить 51/100 частина домоволодіння за [ADDRESS], в порядку спадкування після смерті його тітки [PERSON], померлої [INFO]. Вказане підтверджується копією вищевказаного рішення. Позивач не має можливості розпорядження своїм власним майном, так як відповідач, [PERSON] не впускає його до спірної 51/100 частини домоволодіння. На теперішній час до будинку позивач потрапити не може, так як відповідач не пускає його. Вона незаконно зайняла будинок та користується ним на власний розсуд. Позивач неодноразово намагався потрапити до будинку, але відповідач змінила замки на хвіртці та дверях будинку. Також позивач з його донькою [PERSON] неодноразово зверталися до Київського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, але там їм рекомендували звернутися за захистом своїх прав та інтересів до Київського районного суду м. Одеси. На теперішній час у позивача немає можливості зареєструвати своє право власності в реєстраційній службі Одеського міського управління юстиції так як для цього необхідно виготовити технічний паспорт на будинок та надати інженеру вільний доступ до будинку. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно вимог ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ст. 155 ЖК України Жилі будинки (квартири), що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством Союзу РСР і Української РСР. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії , які не суперечать закону. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно до ст. 386 ЦК України, власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Суд вважає, що з відповідача також слід стягнути судові витрати понесені позивачем. Так до суду були надані докази по сплаті судового збору в розмірі 243,6 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved