Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

10 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення сум виплаченої тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме. Позовні вимоги мотивовані тим, що 05.07.2010 року [PERSON] звернулась до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Нововолинської міської ради за призначенням тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, оскільки вона не отримувала аліменти від батька дітей [PERSON], згідно рішення Нововолинського міського суду Волинської області від 12.03.2007 року про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. На підставі поданих документів [PERSON] було призначено тимчасову допомогу, тому за період з 01.01.2010 року по 01.07.2012 року перебування [PERSON] в УПСЗН виконкому Нововолинської міської ради на обліку як одержувача тимчасової допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, вона отримала зазначену допомогу на загальну суму 11227,80 грн. Відповідач [PERSON] заявою від 16 січня 2014 року визнав борг в сумі 11227,80 грн. 20 січня 2014 року відповідачем в добровільному порядку сплачено 200 грн., тому просить стягнути з відповідача [PERSON] виплачені кошти в розмірі 11027,80 грн., які ним добровільно не повернуто. В судове засідання представник позивача не з'явилася, але подала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Справу просила розглядати у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, однак просив зменшити розмір стягуваних коштів з урахуванням його скрутного матеріального становища, відсутності доходу та перебування на його утриманні матері, яка по стану здоров'я потребує стороннього догляду. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги слід задовольнити з таких підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 9,10). На виконання виконавчого листа №2-860/2003 (а.с.11), виданого 20 березня 2007 року Нововолинським міським судом Волинської області про стягнення з [PERSON] в користь [PERSON] на утримання неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], аліментів по 1/3 частині його щомісячного заробітку, але не менше ніж 50 відсотків неоподаткованого мінімуму доходів громадян на кожну дитину, починаючи з 20 лютого 2003 року до повноліття дітей, постановою державного виконавця було відкрито виконавче провадження. На підставі довідок ВДВС Нововолинського міського управління юстиції №479 від 02.07.2010 року (а.с.8), № 36 від 11.01.2011 року (а.с. 17), № 376 від 05.07.2011 року (а.с.21), № 21 від 04.01.2012 року (а.с.25), № 362 від 03.07.2012 року (а.с.29) про неотримання [PERSON] від [PERSON] аліментів на утримання неповнолітніх дітей за рішенням суду та відповідно до заяв позивача про призначення соціальної допомоги, УПСЗН Нововолинської міської ради [PERSON], було призначено тимчасову соціальну допомогу дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів (а.с. 13-24, 26-28, 29а). З довідки ВДВС Нововолинського міського управління юстиції від 04.12.2012 року (а.с.30) вбачається, що у серпні 2012 року [PERSON] отримала аліменти від [PERSON] в розмірі 50 грн., у вересні, жовтні, листопаді - по 150 грн. щомісяця. Відповідно до повідомлення поштового зв'язку «Укрпошта» від 13.11.2012 року (а.с.31), [PERSON] дійсно отримувала кошти поштовими переказами від [PERSON], а саме в сумі 53 грн. 19.01.2012 року, в сумі 50 грн. 07.08.2012 року, в сумі 150 грн. 24.10.2012 року. Як зазначено в довідці, виданій УПСЗН Нововолинської міської ради від 13.11.2014 року (а.с. 34), вбачається, що загальна сума виплачених [PERSON], коштів у вигляді тимчасової соціальної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів за період з 01.07.2010 року по 31.01.2012 року складає 11227,80 грн. Відповідач [PERSON] заявою від 16 січня 2014 року(а.с.35) визнав борг в сумі 11227,80 грн. і добровільно повернув 200 гривень. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тобто, даний обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Крім того, предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частинами 8 та 9 статті 181 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо місце проживання чи перебування батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не мають можливості утримувати дитину, дитині призначається тимчасова державна допомога, яка не може бути меншою ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виплата тимчасової державної допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України. Порядок призначення та виплати тимчасової державної допомоги визначається Кабінетом Міністрів України. Суми наданої дитині тимчасової державної допомоги підлягають стягненню з платника аліментів до Державного бюджету України у судовому порядку. Відповідно до п. 7 Порядку призначення та виплати тимчасової державної допомоги дітям, батьки яких ухиляються від сплати аліментів, не мають можливості утримувати дитину або місце проживання їх невідоме, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 189 від 22.02.2006 року (далі Порядок) тимчасова допомога призначається кожні шість місяців, починаючи з місяця, в якому подані усі необхідні документи. Згідно з п. 12 Порядку якщо виникла можливість стягнення аліментів з одного з батьків, виявлено, що один з батьків може утримувати дитину або місце проживання (перебування) одного з батьків встановлено, у зв'язку з чим можливе стягнення з нього коштів на утримання дитини, орган праці та соціального захисту населення звертається до суду із заявою про стягнення суми сплаченої тимчасової допомоги. Стягнуті кошти зараховуються до державного бюджету. Як зазначено у ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Всупереч зазначеним вимогам Цивільного процесуального кодексу України, відповідач не подав суду належних доказів, які б підтверджували його скрутний матеріальний стан, неможливість зайняттям суспільно-корисною працею з метою отримання доходу, а аткож не надав жодних доказів стосовно здійснення догляду за матір'ю, тому підстав для зменшення відповідно до до статті 1193 ЦК України розміру виплачених позивачу сум тимчасової державної допомоги на утримання його дітей, які підлягають стягненню і зарахуванню до державного бюджету. Відповідно до ст.ст. 81, 88 ЦПК України, з відповідача слід стягнути судовий збір в розмірі 243,60 грн. в дохід держави, оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору.

Outcome: approved