Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-17 00:00:00

11.12.2020 до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 14 листопада 2001 року. Від цього шлюбі подружжя спільних дітей не має. В обґрунтування позову позивач вказує, що подружні стосунки із відповідачкою припинено, останні півтора року сторони разом не проживають, однак відповідачка відмовляється розірвати шлюб через органи РАЦС. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду та просить шлюб розірвати в судовому порядку. У поданій до суду заяві позивач просить проводити розгляд справи у його відсутність. Відповідач подала заяву, в якій проти задоволення позову заперечує та просить надати подружжю час для примирення. Вказує, що на її думку, позивач сумнівається у необхідності розірвання шлюбу, а тому таке є передчасним та сторонам необхідно надати строк для примирення. Заслухавши думку відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Шепетівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 14 листопада 2001 року (а.с. 4). Надаючи правову оцінку вказаним обставинам суд враховує наступне. Відповідно до ч.3 ст.105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст.110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п.10 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~21.12.2007\~року №11\~«Про практику\~застосування судами\~законодавства при\~розгляді справ\~про право\~на шлюб,\~розірвання шлюбу,\~визнання його\~недійсним та\~поділ спільного\~майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Як видно з позовної заяви, сторони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують близько року, взаємна повага та любов відсутні, майновий спір між сторонами відсутній. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Щодо клопотання відповідача про надання часу для примирення, судом враховано, що позивач заперечує щодо надання строку для примирення та вказує, що подальше збереження шлюбу є неможливим, відповідач чиняться перешкоди у добровільному розірванні шлюбу, а позивач має намір укласти шлюб з іншою жінкою, з якою проживає на даний момент, тому, судом відмовлено у наданні часу для примирення, оскільки таке буде суперечитиме інтересам позивача. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Судові витрати підлягають розподілу у порядку визначеному ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved