Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-10 00:00:00

10 жовтня 2017 року до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява Комунальної лікувально-профілактичної установи «Міська психіатрична лікарня № 7» в особі головного лікаря [PERSON], завідуючої відділенням № 6 [PERSON] та завідуючої відділенням № 9 [PERSON] про примусову госпіталізацію [PERSON], [INFO], проживаючої за адресою: [INFO] до психіатричного закладу у примусовому порядку. У заяві зазначено, що 10 травня 2017 року о 04-20 годині було госпіталізовану хвору [PERSON], [INFO], яка проживає за адресою: [INFO], не працює. Перебуває на обліку у лікаря психіатра з 2014 року, чотири рази лікувалася стаціонарно в умовах Міської психіатричної лікарні № 7, останнє стаціонарне лікування було з 06 березня 2015 року по 15 травня 2015 року. У подальшому [PERSON] відвідувала денний стаціонар для лікування і реабілітації на зниженому рівні з 16 травня 2015 року по 10 серпня 2015 року. З поліпшенням була виписана під нагляд дільничного лікаря психіатра. З тих пір [PERSON] лікаря-психіатра не відвідувала, медикаменти не приймала. З даних медичних документів, а саме записів лікаря швидкої допомоги, чергового лікаря і пояснень рідної сестри відомо, що стан [PERSON] змінився в останні дні. Вона пішла з дому, живе по родичах, з усіма конфліктує, заявила, що рідний батько вкрав у неї золоту каблучку, писала заяву з цього приводу в поліцію. У подальшому заявила, що її сестра «збожеволіла», неодноразово викликала поліцію і швидку допомогу для термінової госпіталізації сестри в психіатричну лікарню, при цьому зібрала у вузол свої та її речі, нібито для госпіталізації. Вночі зовсім не спала, дзвонила в усі інстанції. Перебуваючи вдома у куми вимагала, щоб та віддала їй часину заробітної платні, при цьому вела себе злобно, конфліктно, роздратовано. Родичі боялися залишатися з нею наодинці. На зауваження і вмовляння сестри звернутися на прийом до лікаря-психіатра відповідала категоричною відмовою. У звязку з цим була викликана бригада швидкої допомоги, пацієнтка була оглянута лікарем-психіатром швидкої допомоги, який видав направлення на стаціонарне обстеження і лікування. У звязку з відсутністю усвідомленої згоди пацієнта [PERSON] на лікування, вона була оглянута комісією лікарів-психіатрів у складі [PERSON] та [PERSON], яка на підставі викладеного прийшла до висновку, що [PERSON] виявляє ознаки захворювання у формі: рекурентний депресивний розлад, важкий поточний епізод з психотичними симптомами. У звязку з несприятливим психічним станом пацієнтки: конфліктністю, дратівливістю, негативізмом, без належного лікування вона може становити небезпеку для себе і для оточуючих. Тому [PERSON] потребує примусової госпіталізації до психіатричного закладу. У судовому засіданні представник КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7 міста Маріуполя» - лікар [PERSON], яка діє на підставі довіреності, доводи заяви підтримала у повному обсязі, та надала суду пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Просить заяву задовольнити, оскільки лікування пацієнта [PERSON] можливе лише в умовах психіатричного стаціонару, оскільки без належного лікування вона може становити небезпеку як для себе, так і для оточуючих. Особа щодо якої вирішується питання про надання їй психіатричної допомоги у примусовому порядку [PERSON], категорично заперечувала проти примусової госпіталізації до психіатричної лікарні, проте щодо встановлення їй діагнозу покладалась на думку лікарів. Законний представник [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що [PERSON] є її сестрою. Останнім часом сестра дуже збуджена, веде себе агресивно, вдома з усіма конфліктує, тому родичі бояться залишатися з нею наодинці, у звязку з чим вони звернулися за медичною допомогою до психіатричної лікарні. Просить заяву задовольнити у звязку з необхідністю надання сестрі психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Прокурор проти задоволення заяви не заперечував. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, думку прокурора, вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. На підставі ст. 14 ЗУ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Згідно висновку комісії лікарів-психіатрів № 147 від 10 жовтня 2017 року у складі: завідуючої відділенням № 6 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» [PERSON] та завідуючої відділенням № 9 КЛПУ «Міська психіатрична лікарня № 7» [PERSON], складеного за результатами комісійного огляду, [PERSON], [INFO], виявляє ознаки захворювання у формі: рекурентний депресивний розлад, важкий поточний епізод з психотичними симптомами. Враховуючи, що пацієнтка страждає на психічне захворювання та лікування можливе лише в умовах стаціонару, хвора може становити безпосередню небезпеку як для себе, так і для оточуючих, тому [PERSON] потребує госпіталізації до психіатричної лікарні у примусовому порядку. На підставі викладеного,

Outcome: approved