overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

- 12.10.1991 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу мають дорослого сина. В жовтні 2015р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивач звернувся в суд з позовом, який підтримав в судовому засіданні і просив шлюб розірвати. Відповідачка в судовому засіданні позов визнала на розірвання шлюбу згідна. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-30 00:00:00

- 12.10.1996 року сторони зареєстрували шлюб. Шлюб перший. Від шлюбу мають дітей: дочку [PERSON] [INFO]. і сина [PERSON] [INFO] В червні 2007р. сторони шлюбні відносини припинили і проживають окремо. Причина розпаду сім'ї - взаємні непорозуміння, різні погляди на життя, що привело до руйнування нормальних сімейних відносин. В зв'язку з цим позивачка звернулася в суд з позовом, який підтримала в судовому засіданні і просила шлюб розірвати. Відповідач в судовому засіданні позов визнав на розірвання шлюбу згідний. Вислухавши сторони, вивчивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на тій підставі, що сторони шлюбні відносини припинили, проживають окремо, миритися не бажають. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Приймаючи до уваги пояснення сторін, суд вважає, що сім'я повністю розпалася, шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечитиме інтересам подружжя, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню, шлюб необхідно розірвати. На підставі викладеного, ст.ст.105,110,112,115 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

12.10.1999 року позивач [PERSON] зареєстрував шлюб з відповідачем [PERSON]. Їх шлюб було зареєстровано Виконкомом Великобушинецької сільської ради, Немирівського району, Вінницької області, актовий запис № 6. Від подружнього життя у них народилося двоє дітей: дочка [PERSON], [INFO] та дочка [PERSON], [INFO]. Подружнє життя між сторонами не склалося. Головною причиною розладу сімейних стосунків на думку позивача є цілковита психологічна несумісність характерів подружжя, відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. За таких обставин сторони припинили свої подружні стосунки та проживають окремо, відповідачка рік тому разом із дітьми переїхала проживати в інше місце Позивач [PERSON] переконливо вважає, що шлюб розпався і зберегти його неможливо. Тому він звернувся до суду з даним позовом у якому просить шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав та наполягав на розірванні шлюбу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала у задоволенні позову. До початку судового засідання надала суду оригінал свідоцтва про одруження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задовольнити, так як шлюб розпався, помиритися сторони не бажають, фактично подальше спільне проживання подружжя та збереження сім ?ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

12.10.2009 року помер [PERSON] , після смерті якого залишилось спадкове майно: земельна ділянка площею 4,91 га вартістю 132959 грн.43 коп., яка розташована на території Бобрицької сільської ради Любашівського району Одеської області. Посилаючись на те, що вона являється спадкоємцем на указане спадкове майно за законом, але не може оформити спадщину із-за відсутності правовстановлюючого документу, позивачка звернулась до суду з наведеним позовом. В судове засідання представник позивача надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачі та треті особи на стороні відповідачів в судове засідання не з`явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи в їх відсутність та про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечують (а.с. 23, 25). Вивчивши матеріали справи, суд приходить до слідуючого. Згідно свідоцтва про смерть [PERSON] помер 12.10.2009 року(а.с. 6). Із довідки відділу Держгеокадастру та витягу з Державного земельного кадастру (а.с. 11) видно, що померлому [PERSON] дійсно належить указана земельна ділянка. Позовні вимоги, також, підтверджуються: копією свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 7), довідкою сільської ради (а.с.14), копією державного акту (а.с. 14,15) та повідомленням нотаріуса (а.с.8). Проаналізувавши всі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доказані, обґрунтовані і підлягають задоволенню повністю згідно ст.ст. 15, 16, 392, 1216, 1234 ЦК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

12.10.2010 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Зона вказує, що 14.03.2010 року помер її батько, [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про його смерть. За життя батьком на випадок смерті було зроблено розпорядження /заповіт/, у відповідності до якого позивачці заповідано все майно, яке буде належати йому на день смерті, заповіт він не скасовував і не змінював. Після смерті батька позивачки відкрилася спадщина , яку вона фактично прийняла, але оформити нотаріально не встигла через відсутність коштів. Позивачка просить визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги , просила визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини у три місяці, пояснивши причину пропуску строку незадовільним станом здоровя та відсутністю коштів після похорон батька. Відповідач, який в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що позивачка є рідною донькою померлого 14.03.2010 року [PERSON]. Згідно свідоцтву про смерть серії 1-БП № 147325 батько позивачки, [PERSON], 14.03.2010 року помер. Згідно заповіту від 21 червня 2004 року [PERSON] все своє майно заповів позивачці. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив :трок для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Суд вважає, що позивачка з поважної причини пропустила строк на прийняття спадщини, а тому їй слід визначити додатковий строк для прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

12.10.2011 р. позивач та [PERSON] уклали кредитний договір № 001-18010-121011, у відповідності до якого, позивач відкрив картковий рахунок № 26258905204054 в національній валюті та надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100000.00 тис. грн. та на денб укладання кредитного Договору встановив ліміт кредитної лінії на рахунку в сумі 3 000 грн. Згідно до умов договору, відповідач брав на себе зобов»язання щомісяця в строки, визначені договором, здійснювати погашення частини суми заборгованості за кредитною лінією, а також проценти та пеню за користування кредитом. Але взяті на себе зобов»язання відповідач належним чином не виконував та станом на 23.04.2015 р. утворилась заборгованість на загальну суму 4791.39 грн., яку просить суд стягнути, бо [PERSON] на неодноразові нагадування про виконання умов договору нереагує. Відповідач в судове засідання не з»явився, про день розгляду справи повідомлений належним чином. Позивач письмово звернувся до суду, де просить розглянути справу у відсутності за наявними доказами, які є у справі та ухвалити заочне рішення. Справа розглядається за відсутності сторін, відповідно до ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит на умовах договору. 12.10.2011 р. між банком та [PERSON] був укладений кредитний договір № 004-18010-121011, за яким банк відкрив відповідачу картковий рахунок № 26258905204054 та надав [PERSON] кредит шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії на загальну суму 100 000.0 тис. грн., а позичальник відповідно до умов договору, брав на себе зобов»язання проводити погашення заборгованості а.с.2-6. Факт невиконання взятих на себе зобов»язань з боку [PERSON] підтверджується розрахунком заборгованості від 23.04.2015 р. а.с.8, за яким відповідачка не виконав взяті на себе зобов»язання по поверненню кредиту. Згідно до ст. ст. 629, 526 ЦК України договір є обов»язковим для виконання сторонами, а самі зобов»язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Оскільки вимоги позивача обгруновані, суд вважає задовольнити їх в повному обсязі. Крім того, з відповідачки підлягають стягненню судові витрати згідно до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

12.10.2015 [PERSON] звернулася до Миколаївського районного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, втрату почуття любові та взаємоповаги, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться. Посилаючись на неможливість подальшого спільного проживання, позивачка просить розірвати шлюб. У судове засідання позивачка не з`явилася, при цьому 05.11.2015 подала до суду заяву, в якій повідомила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила суд розглядати справу за її відсутності та залишити набуте при укладенні шлюбу прізвище - [PERSON]. Відповідач у судове засідання не з`явився, при цьому 05.11.2015 також подав до суду заяву, в якій позов визнав, а також просив суд розглядати справу за його відсутності. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази, суд дійшов такого. 02 жовтня 2010 року сторони уклали шлюб. Під час шлюбу у сторін народилася дитина - дочка [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили, після чого проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам неповнолітньої дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України (далі - СК України ) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З огляду на викладене шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

12.10.2015 позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн. щомісяця на кожного на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ними повноліття. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задовленню. Сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають разом із позивачем, що підтверджується копією довідки КП «Деснянське» Чернігівської міської ради № 808 від 23.03.2005 року (а.с. 6). У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Згідно із ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний, не повідомив про інших утриманців. А також враховуючи той факт, що позивачем не доведено, що відповідач не працює офіційно, або має нерегулярний дохід, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

12.10.2015 р. [PERSON], [PERSON] звернулися до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом до про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, який неодноразово уточнювався (а.с.2-4, 66-67, 98-100). Свої вимоги позивачі обґрунтовують тим, що 07.03.2009 р. помер їх батько [PERSON] Після його смерті відкрилась спадщина у вигляді будинку за адресою: смт. Олександрівка м. Іллічівську Одеської області, вул. Розвитку буд. №10-а. У видачі свідоцтва про право на спадщину їм відмовлено в зв`язку з тим, що вони пропустили строк для прийняття спадщини, тому вимушені звернутися до суду з відповідним позовом, просять визначити додатковий строк для прийняття спадщини в чотири місяці, після набрання рішенням законної сили, посилаючись на ті обставини, що про смерть батька їм стало відомо тільки влітку 2015 р., що тривалий час відносини не підтримували. В судовому засіданні позивачі підтримали свої позовні вимоги у повному обсягу. Відповідач [PERSON] визнала позовні вимоги. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не зявилась, про слухання справи повідомлялась належним чином (а.с. 113), про причини неявки не повідомила. В судовому засіданні 16.02.2016 р. відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала. Судом винесена ухвала про продовження розгляду справи у відсутності відповідачки [PERSON] Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 07.03.2009 р. помер батько [PERSON], [PERSON] [PERSON], який проживав у [INFO] (а.с. 8-9, 81). Після його смерті залишилась спадщина у вигляді будинку, який розташований за адресою: смт. Олександрівка м. Іллічівську Одеської області, вул. Розвитку буд. №10-а. Позивачі пропустили строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин - неспілкування з батьком із-за складних сімейних обставин, відсутність відомостей про його смерть. Ці обставини підтверджуються доказами на а.с. 6, 10-17, 34-62. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав задовольнити позов про продовження строку для прийняття спадщини. Крім того, суд приймає до уваги визнання позову відповідачами. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

12.10.2015 р. [PERSON] звернулась до Іллічівського міського суду з зазначеним позовом (а.с. 2-3), в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу у її відсутності, надала згоду на заочний розгляд справи в відсутність відповідача (а.с. 37). В судові засідання 11.12.2015 р., 11.02.2016 р., 26.02.2016 р., 17.03.2016 р. відповідач не з'явився, про причини неявки не повідомив, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином (а.с. 16, 21, 24-27, 30, 33-36). За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 14.07.2012 р. (а.с. 5 об.), мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка мешкає з позивачкою (а.с. 7). Сторони на час звернення до суду не досягли домовленості з питання утримання дитини. Відповідач не надав докази, які б підтверджували, що матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я не дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини у розмірі 1500 грн. щомісячно. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, встановлені ст.182 СК України. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

12.10.2015 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання неповнолiтньої дитини - [PERSON], в розмiрi 1/3 частини вiд всiх видiв його заробiтку в мiсяць, для дитини вiдповiдного вiку, щомiсячно i до досягнення дитиною повнолiття. В обґрунтування свого позову посилалась на те, що з грудня 2004 року вона з відповідачем знахдилася в цивільному шлюбі.[INFO] року народилася донька, [PERSON]. У січні 2011 року шлюбні відносини між позивачкою та відповідачем припинені. Піся припинення шлюбних відносин відповідач надавав матеріальну допомогу в розмірі 10 000 грн. щомісячно, але з вересня 2015 року відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. В судове засідання [PERSON] не з'явилась, до суду подала заяву, в якiй просила провести розгляд справи без її участi; позовнi вимоги пiдтримала в повному обсязi; просила суд в зв'язку з неявками вiдповiдача винести заочне рішення. Відповідач в судове засiдання не з'явився, судові повістки, надіслані на останню відому судові адресу місця проживання або місцезнаходження відповідача, повернулись без вручення адресату, тому, в силу ч. 1 ст. 77 ЦПК України, відповідач вважається повідомленим належним чином про час і місце слухання справи. Крiм того, для повідомлення відповідача про час i мiсце слухання справи, на останню відому судові адресу місця проживання [PERSON] були надiсланi телеграми з зазначенням необхiдностi з'явитись в судове засiдання. Вказанi телеграми адресату вручені не були, оскiльки, по повiдомленню за телеграммою не з'явився. Зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позов [PERSON] про стягнення алiментiв на утримання дитини підлягає задоволенню з наступних підстав. Вiдповiдно до свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого Вiддiлом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харкiвського міського управлiння юстицiї, [INFO] р. у [PERSON] (батько) i [PERSON] (мати) народилась донька - [PERSON], про що в Книзi реєстрації народжень зроблено вiдповiдний актовий запис № 3352. Таким чином, матерiалами справи пiдтверджується, що [PERSON] є батьком [PERSON]. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд виходить з матеріального становища відповідача, і вважає, що він в стані виплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходів. Вiдповiдно до п. 3 ст. 5 ЗУ «Про судовий збiр», від сплати судового збору звiльняються позивачi за подання позовiв про стягнення аліментів. Відповiдно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згiдно вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовi витрати в розмiрi 487,20 грн. пiдлягають стягненню з відповідача. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved