Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-18 00:00:00

12.05.2021 року з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , 2014 року народження у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з 02.08.2016 року та до досягнення сином повноліття, до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що вона з 31.08.2013 року позивач перебувала у шлюбі з [PERSON] , шлюб з яким розірваний рішенням Київського районного суду м.Одеси від 02.08.2016 року. Від даного шлюбу у сторін є син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу мешкає разом з матір`ю. Після розірвання шлюбу батько дитини не приймає участі в його утриманні, що стало підставою для звернення до суду з дійсним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою суду від 20.05.2021 року позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження в справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. З боку представника позивача [PERSON] - адвоката Ігнатьєвої І.П. надійшла заява про можливість розгляду справи без її участі, в якій вона позовні вимоги підтримала та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши докази у справі, прийшов до наступного висновку. Так судом встановлено, що сторони з 31.08.2013 року перебували у шлюбі, який розірваний рішенням Київського районного суду м.Одеси від 02.08.2016 року. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про його народження видане 25.06.2014 відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (а.с.6). Після розірвання шлюбу між батьками, малолітній [PERSON] , [INFO] проживає разом з матір`ю та перебуває на повному її утриманні. Батько дитини самоусунувся від виконання батьківського обов`язку щодо матеріального утримання сини, що зумовило звернення [PERSON] до суду з позовом про стягнення аліментів. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», встановлено, що прожитковий мінімум становитиме на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень;. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про застосування судом окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3 роз`яснив, що «...відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них...». Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 3 п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що дитина виховуються позивачем і потребує матеріальної допомоги, відповідач працездатний, інших утриманців не має, відомостей щодо розміру його доходу суду не надано. Надані позивачем докази з боку відповідача не спростовувались. Позивачем заявлено вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень щомісячно до досягнення сином повноліття, однак позивачем не доведено що саме ця сума нею витрачається, як і не доведено можливості відповідача сплачувати аліменти саме у такому розмірі. Враховуючи той факт, що, інших утриманців відповідач не має, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів дітей, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме щодо стягнення з відповідача на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] у розмірі прожиткового мінімуму встановленому Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» для дитини відповідного віку - 2510,00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дати подання позову -12.05.2021 року та до досягнення повноліття сином. Щодо стягнення аліментів за минулий час суд зазначає наступне. Згідно з положенням статті 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви ( ч.1 ст. 191 СК України), а аліменти за минулий час можуть бути присуджені , якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як за три роки. Однак позивачем у позові не зазначено, що вона зверталась до відповідача з вимогою щодо спати аліментів, також суду не надано доказів такого звернення у зв`язку з чим позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів у межах суми платежу за один місяць. В зв`язку з обґрунтованістю позовних вимог позивача також підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі викладеного, та

Outcome: partial