Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

11 липня 2016 року позивач звернулась до суду із позовом до відповідачів, в якому просить визначити, що частка померлої 16 квітня 2008 року [PERSON] у праві спільної власності на квартиру [ADDRESS] становила 1/4 частину. Визнати за позивачем право власності на спадкове майно, а саме: на 1/4 частку квартири [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], померлої 16 квітня 2008 року. В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те, що 16 квітня 2008 року померла її мати [PERSON]. На підставі свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1997 року, виданого Службою приватизації житлового фонду ВАТ Жовтнева агропромтехніка згідно з розпорядженням № 14/90 від 22 січня 1997 року на праві приватної спільної власності їй, її сестрі відповідачці [PERSON] , померлій матері [PERSON] та донькі позивачки відповідачці [PERSON] належить приватизована квартира № 3 по вул. Миру в будинку № 9 в смт. Воскресенське Вітовського району Миколаївської області. Після смерті матері залишилась спадщина у вигляді частини спірної квартири. Спадкоємцями першої черги є вона та її сестра [PERSON], яка постійно проживає за межами України. На день смерті зі спадкодавцем були зареєстровані та проживали позивачка, відповідач [PERSON] Звернувшись у встановлений законом шестимісячний строк до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, позивачу їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що не визначена частка померлого в спільному майні, а також оскільки один із співвласників майна відповідач [PERSON] до нотаріуса не звернулась, поштова адреса для направлення запрошення невідома, вчинення правочинів та розпорядження спадковим майном, яке перебуває у спільній сумісній власності, визначення складу спадкового майна та державна реєстрація речових прав, що виникнуть неможливе. В звязку з чим, вона змушена звернутися до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не з'явились. Від представника позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за їх відсутності, заявлені позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені вимоги визнає в повному обсязі не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно та належним чином. Заяв з проханням розглядати справу у її відсутності, або відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідач Воскресенська селищна рада Вітовського району Миколаївської області в судове засідання свого представника не направила, надіслала до суду заяву з проханням розглядати справу за відсутністю представника сільської ради. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] в судове засідання не з'явилась, причину неявки суду не повідомила, про дату та час розгляду справи судом повідомлена своєчасно та належним чином. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін, оскільки вважає, що поданих доказів достатньо для прийняття рішення. Дослідивши письмові докази у справі, розглядаючи справу в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 січня 1997 року, виданого Службою приватизації житлового фонду ВАТ Жовтнева агропромтехніка згідно з розпорядженням № 14/90 від 22 січня 1997 року на праві приватної спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] належить квартира [ADDRESS] (а.с. 11-13, 16). 16 квітня 2008 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-ФП № 075341 від 16 квітня 2008 року (а.с. 16). Після її смерті відкрилася спадщина у вигляді частки квартири [ADDRESS], що перебуває у спільній сумісній власності. Спадкоємцями першої черги є діти померлої: позивачка [PERSON], свідоцтво про народження серії І-АВ № 438766 та відповідачка [PERSON]. Після реєстрації шлюбу з [PERSON], позивачці було присвоєне прізвище чоловіка - Чудинович, відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с. 9). На день смерті разом із спадкодавцем були зареєстровані та проживали: позивачка [PERSON] та її донька [PERSON], що підтверджується довідкою Воскресенської селищної ради Вітовського району Миколаївської області № 1160 № 17.06.2016 року (а.с. 10). Спадкоємці, які мають право на обов'язкову частку спадкового майна, відсутні. Приватним нотаріусом Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] позивачу, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що не визначена частка померлого в спільному майні, а також оскільки один із співвласників майна відповідач [PERSON] до нотаріуса не звернулась, поштова адреса для направлення запрошення невідома, вчинення правочинів та розпорядження спадковим майном, яке перебуває у спільній сумісній власності, визначення складу спадкового майна та державна реєстрація речових прав, що виникнуть неможливе (а.с. 14). Згідно з п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус може видати свідоцтво про право власності на спадщину після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого в спільному майні. Згідно з ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб, належить їм на праві спільної власності. Відповідно до ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст. 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Дослідивши копію спадкової справи № 33/2016 після смерті [PERSON], судом встановлено, що позивачка, яка є донькою померлої, звернулася до приватного нотаріуса Жовтневого районного нотаріального округу Миколаївської області [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після її смерті (а.с. 62-80). Відповідно до статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Статтею 1218 Цивільного кодексу України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з статтею 1223 право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» за № 20 від 22 грудня 1995 року частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Визнання права та зміна правовідношення є встановленими ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів. За змістом ст.13 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 1218, 1220,1223, 1268 ЦК України, суд визнає заявлений позов, таким що підлягає задоволенню, оскільки під час судового розгляду було встановлено, що [PERSON] має право на спадкування, але не може його реалізувати через незалежні від неї обставини.

Outcome: approved