Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-27 00:00:00

10.09.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд визнати право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину квартири за адресою: м. Суми. [ADDRESS], свої вимоги мотивує наступним. 23.10.2013 року помер її батько [PERSON]. 20.08.2014 року померла мати [PERSON], внаслідок хвороби, в Іспанії. Після смерті батьків зареєстровано дві спадкові справи, і на даний час залишається не оформлена спадщина, а саме: квартира за адресою: [ADDRESS]. Дана квартира належала на праві спільної сумісної власності батькам сторін: [PERSON] і [PERSON], та сторонам [PERSON] і [PERSON] Єдиними спадкоємцями померлих батьків є доньки позивач та відповідач. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини та рішення суду про поновлення строку на прийняття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини та спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.05.2018 року було визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батьків. Обидві спадкоємиці мають спільний намір - оформити спадщину в рівних частках та згодом продати. Однак після того, як рішення суду від 04.05.2018 року набрало законної сили, позивач звернулась до приватного нотаріуса, яка повідомила, що не може видати їй свідоцтво на право на спадщину до моменту реєстрації другим спадкоємцем [PERSON] права власності на Ѕ частину спадщини на підставі судового рішення. Однак державний реєстратор повідомив, що при державній реєстрації права власності [PERSON] частки сторін не будуть рівними, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на праві спільної сумісної власності належала чотирьом особам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а крім того, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.05.2018 року визнано право власності [PERSON] на Ѕ частину квартири як спільну часткову власність. Тобто, у разі державної реєстрації [PERSON] буде мати право на Ѕ частину квартири та на Ѕ частку у спільній сумісній власності, що суперечить інтересам сторін, а також порушує право позивача на рівну частку у спадщині. Позивач вказує, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в порядку спадкування за законом, крім як визнати за нею право власності на Ѕ частину спірної квартири, щоб в подальшому обидві сторони мали змогу зареєструвати право власності у рівних частинах на спадщину. Представник позивача та позивач в судове засідання не зявилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутність, вимоги підтримують, просять задовольнити (а.с.128-129, 140). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала письмовий відзив, яким визнала позов та не заперечувала проти задоволення позовних вимог (а.с.121-122, 123-127). Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до вимог ч.1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленої нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Судом встановлено, що квартира за адресою: [ADDRESS] належала на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.19) [PERSON] помер 23.10.2013 року (а.с.18). [PERSON] померла 20.08.2014 року (а.с.14). Після смерті [PERSON] та після смерті [PERSON] були зареєстровані спадкові справи № 19/2013 та № 6/2018, згідно яких сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями, що своєчасно звернулися до нотаріуса для оформлення спадкових справ (а.с.42, 43, 44). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 21.12.2017 року визначено [PERSON] додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини (а.с.45-48) [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини та рішення суду про поновлення строку на прийняття спадщини. [PERSON] прийняла спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини та спільного проживання разом зі спадкодавцем на момент смерті. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.05.2018 року було визнано за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири в порядку спадкування за законом після смерті батьків (а.с.50-51). Рішення суду від 04.05.2018 року набрало законної сили, однак коли позивач звернулась до приватного нотаріуса, остання повідомила, що не може видати позивачу свідоцтво на право на спадщину до моменту реєстрації другим спадкоємцем [PERSON] права власності на Ѕ частину спадщини на підставі судового рішення. Державний реєстратор повідомив, що при державній реєстрації права власності [PERSON] частки сторін не будуть рівними, оскільки квартира за адресою: [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності на праві спільної сумісної власності належала чотирьом особам: [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а крім того, рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.05.2018 року визнано право власності [PERSON] на Ѕ частину квартири як спільну часткову власність. Тобто, у разі державної реєстрації [PERSON] буде мати право на Ѕ частину квартири та на Ѕ частку у спільній сумісній власності, що суперечить інтересам сторін, а також порушує право позивача на рівну частку у спадщині. Позивач вказує, що вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права в порядку спадкування за законом, крім як визнати за нею право власності на Ѕ частину спірної квартири, щоб в подальшому обидві сторони мали змогу зареєструвати право власності у рівних частинах на спадщину. За змістом статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків(спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини (стаття 1218 ЦК України). Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він протягом шестимісячного строку не звернувся до нотаріального органу з заявою про відмову від неї. Як вбачається з матеріалів справи, після смерті батьків сторін відкрилася спадщина на 1/2 частину квартири (1/4 + 1/4 = 1/2 це частки, належні батькам) за адресою: [ADDRESS]. Їх доньки [PERSON] та [PERSON] є єдиними спадкоємцями, що звернулися до нотаріуса для оформлення спадкових справ та мають рівні права (рівні частки) на спадкове майно. На даний час обидві спадкоємиці мають спільний намір - оформити спадщину в рівних частках та згодом продати. На даний час спір між спадкоємицями відсутній. В звязку з тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 04.05.2018 року визнано право власності [PERSON] на Ѕ частину квартири як спільну часткову власність, то позивач у даній справі [PERSON] позбавлена можливості в інший спосіб оформити свої спадкові права в порядку спадкування за законом, окрім визнання за нею права власності на 1/2 частину квартири аналогічно, як визнано рішенням суду від 04.05.2018 року право власності [PERSON] Таким чином сторони матимуть змогу зареєструвати право власності на спірну спадкову квартиру у рівних частках, як і належить їм як спадкоємцям за законом. Суд приймає до уваги, що відповідач [PERSON] даний позов визнає в повному обсязі (а.с.121-122). Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним задовольнити позов, та визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири № 132 у житловому будинку № 25 по вулиці Івана Сірка в м. Суми в порядку спадкування за законом, після смерті [PERSON], який помер 23.10.2013 року та [PERSON], яка померла 20.08.2014 року. Судові витрати залишити за позивачем, відповідно її заяви.

Outcome: approved