Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

10 вересня 2015 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги позивачем вмотивовано тим, що з відповідачем [PERSON] вона зареєструвала шлюб 18 серпня 2007 року, який було зареєстровано [PERSON] сільською радою Бериславського району Херсонської області, про що в книзі реєстрації актів цивільного стану зроблено відповідний актовий запис №3. Від спільного шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначила, що на даний час дитина проживає разом із нею, та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, однак добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, участі у вихованні дитини не приймає. Також посилалася на ту обставину, що відповідач від першого шлюбу має ще одну дитину [PERSON], [INFO], на яку протягом тривалого часу сплачує аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку. На підставі вищевикладеного просила позовні вимоги задовольнити, та винести рішення, яким стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Присутня в залі суду позивач [PERSON] надала пояснення по суті справи, підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просила суд їх задовольнити. Присутній в залі суду відповідач [PERSON] надав пояснення по суті справи, визнав позовні вимоги у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Суд вважає, що судове засідання можливо провести на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Повно, всесторонньо та обєктивно дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити виходячи з наступного. Так, пунктом 17 постанови ПВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до її повноліття. Разом з тим, ч.1 ст.182 Сімейного Кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З урахуванням наведеного, згідно з до ч.1 ст.182 СК України, враховуючи матеріальне становище платника аліментів, інші обставини, що мають істотне значення, та відповідно до ст.180 СК України, суд вважає необхідним з відповідача стягувати аліменти на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій формі. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Таким чином, позивач не позбавлена можливості у випадку настання обставин щодо погіршення її матеріального стану звернутись до суду із позовом про збільшення розміру аліментів. Відповідно до п.1. ч.1. ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того при дослідженні матеріалів справи судом встановлено наступні факти, так з копії свідоцтва про шлюб серії І-КГ №025643, виданого [PERSON] сільською радою Бериславського району Херсонської області, вбачається, що 18 серпня 2007 року між сторонами по справі було зареєстровано шлюб, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану було зроблено відповідний актовий запис №3 (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого сторони записані батьками дитини (а.с.6). Також з матеріалів справи вбачається, що відповідач від першого шлюбу має ще одну дитину [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої записаний батьком дитини (а.с.7), та відповідно до довідки вих.№842-15/1-5380 від 10 вересня 2015 року, сплачує аліменти на її утримання (а.с.14). З довідки від 23 вересня 2015 року, завіреної головою вуличного комітету №4 вбачається, що неповнолітній [PERSON] [INFO], проживає разом із позивачем за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Лесі Українки, буд.№8 (а.с.13). Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 487 грн. 20 коп., понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved