Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

10 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалась на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 19 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1627. Разом з тим, подружнє життя не склалось через постійні суперечки та непорозуміння. Відповідач не розумів та не хотів розуміти сутності проблем, які виникли в їхній сім'ї, він не здатний підтримувати нормальну атмосферу в сім'ї та піклуватися про побудову сімейних відносин. Між ними втрачено почуття поваги, любові та довіри один до одного. На даний час вони припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливе і суперечить її інтересам. У зв'язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просила його розірвати. Справа слухалась у відсутність сторін, які у підготовче судове засідання не з'явилися, хоча належним чином повідомлялися про час та місце розгляду справи. Від позивача та її представника - адвоката [PERSON] через канцелярію суду надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Також через канцелярію суду від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій він просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти розірвання шлюбу. Строк на примирення просив не надавати. Враховуючи те, що у підгготовче судове засідання не з'явились всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Частиною 3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 19 вересня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1627 (а.с.5). Від шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Спільне життя сторін на склалось через постійні суперечки та непорозуміння. Між ними втрачено почуття поваги, любові та довіри один до одного. На даний час позивач та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Таким чином, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved