overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-03 00:00:00

1.125 липня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 1999 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - визнав його. 3. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 5. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 6. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 24.04.1999. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконавчого комітету Жовтневої районної ради м. Дніпропетровська (актовий запис - 244) (а.с. 6). 7. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 8). 8. Від кінця травня 2019 сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 9. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 10. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 11. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 12.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-22 00:00:00

1. 12 березня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від січня 2014 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 21 червня 2019 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 32). 3. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 10.01.2014 року. Сторони від шлюбу мають малолітню дочку - [PERSON] . Від 17.06.2017 року сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 4. Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 5. 23 липня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 10.01.2014 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис - 22) (а.с. 4). 10. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 5). 11. Від 17.06.2017 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 12. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і її збереження неможливе. 13. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

1. 12 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є наймачем квартири [ADDRESS] . У квартирі також зареєстрована відповідачка (колишня дружина), яка від серпня 1999 року у квартирі не мешкає. Позивач вимушений нести відповідні витрати за відповідачку. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 2 4). 2. У судовому засіданні представниця позивача заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що позивач є наймачем службової квартири [ADDRESS] . У квартирі також зареєстрована відповідачка (колишня дружина), яка від серпня 1999 року (після розірвання шлюбу) у квартирі не мешкає. 3. Відповідачка, представник третьої особи до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. 21 липня 2020 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 5. Заслухавши пояснення представниці позивача, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що позивач від 14.04.1988 є наймачем службової квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 8, 9). 7. У квартирі від 11.05.1989 також зареєстрована відповідачка (колишня дружина) (а.с.а.с. 10, 11). 8. Відповідачка від 1999 року у квартирі фактично не проживає, комунальні послуги не оплачує, що підтверджується відповідним актом від 09.12.2019, а також показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , допитаних судом (а.с. 13). 9. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України (далі ЖК) при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк у випадку спору може бути продовжено судом. 10. Згідно зі статтею 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. 11. Судом встановлено, що відповідачка понад строк (від 1999 року), визначений приведеною нормою, не мешкає у квартирі, у якій зареєстрована. Наявність поважних причин для цього на час розгляду справи судом не встановлено. 12. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. 13. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню компенсація його судових витрат у сумі 768,40 грн. (а.с. 1). 14.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-22 00:00:00

1. 12 червня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від жовтня 2007 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 4). 2. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - визнав його. 3. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 5. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 6. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 20.10.2007. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис - 1112) (а.с. 6). 7. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 5). 8. Від травня 2013 сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 9. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 10. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 11. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 12.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

1. 13 липня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с. 2). 2. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 28.04.2012. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] . Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного від березня 2013 року. Спору щодо спільного майна не існує. Позивачка також виявила бажання змінити прізвище на дошлюбне. 3. Відповідач у суді не заперечував проти позову, пояснивши, що сторони дійсно не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують, мешкають окремо одне від одного. Спору щодо спільного майна не існує. 4. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 5. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 6. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 7. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 28.04.2012. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис - 124) (а.с. 3). 8. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкатиме з позивачкою (а.с. 4). 9. Від березня 2013 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 10. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і збереження сім`ї неможливе. 11. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 12. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 13. З огляду на бажання позивачки, суд вважає за необхідне змінити її прізвище на дошлюбне - [PERSON] . 14.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-18 00:00:00

1. 15 квітня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від червня 2013 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 22 липня 2019 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 24). 3. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 14.06.2013. Сторони від шлюбу дітей не мають. Від квітня 2017 року сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 4. Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 5. 19 вересня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Суд, заслухавши пояснення представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 14.06.2013. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського міського управління юстиції (актовий запис - 479) (а.с. 4). 10. Від шлюбу сторони дітей не мають. 11. Від квітня 2017 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 12. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і її збереження неможливе. 13. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-07 00:00:00

1. 15 травня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від жовтня 2015 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 4). 2. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - визнав його. 3. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 5. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 6. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 02.10.2015 року. Шлюб зареєстровано Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис - 1567) (а.с. 5). 7. Від шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 6). 8. Від квітня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 9. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 10. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 11. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 12.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-11 00:00:00

1. 16 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від липня 2016 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей. Взаємини з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати (а.с.а.с. 2 - 4). 2. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, а відповідачка - визнала позов. 3. Суд, заслухавши думки сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 5. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 6. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 05.07.2016. Шлюб зареєстровано Юріївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (актовий запис - 19) (а.с. 7). 7. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.а.с. 8, 9). 8. За домовленістю сторін малолітня [PERSON] після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачем, а малолітній [PERSON] - з відповідачкою. 9. Від 19.12.2017 сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 10. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 11. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 12. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 13. З огляду на бажання відповідачки суд вважає за необхідне змінити її прізвище на дошлюбне - [PERSON] . 14.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

1. 16 жовтня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до Дніпровської міської ради, треті особи - Перша дніпровська державна нотаріальна контора, приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Кохан Г.Л., про визнання права власності у порядку спадкування за законом (т. 1 а.с.а.с. 2 - 5, 47, 51 - 55, 228, 229). 2. 17 квітня 2019 року судом у справі було ухвалено рішення про задоволення позову (т. 2 а.с.а.с. 160, 161). 3. Рішення від 17.04.2019 оскаржено в апеляційному порядку (т. 2 а.с.а.с. 180 - 185). 4. 06 вересня 2019 року Дніпровським апеляційним судом було постановлено ухвалу про повернення справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат між сторонами (т. 2 а.с. 207). 5. Сторони, представники сторін та третьої особи до суду не з`явилися, повідомлялися належним чином. 6. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з таких підстав. 7. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. 8. З матеріалів справи вбачається, що позивачка при зверненні до суду понесла судові витрати в сумі 1 452,85 грн. (т. 1 а.с. 49). При цьому суд, ухвалюючи рішення, не розпорядився цими витратами. 9. Таким чином, оскільки суд не вирішив це питання, розв`язуючи спір 17.04.2019, у справі необхідно ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки відповідної компенсації. 10.

Outcome: approved