Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

1. 06 липня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] ). У квартирі зареєстровано відповідачів (колишня невістка та онук), які у ньому не мешкають більше трьох років. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, визнання відповідачів такими, що втратили право користування спірним домоволодінням (а.с.а.с. 2 6). 2. У судовому засіданні представниця позивачки заявлені позовні вимоги підтримала, пояснивши, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . У цьому домоволодіння зареєстровано відповідачів (колишня невістка та онук), які у ньому не мешкають більше трьох років. 3. Відповідачі до суду не з`явилися, були повідомлені належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. Представник третьої особи до суду також не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності (а.с.а.с. 39, 40). 5. 12 листопада 2020 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Заслухавши пояснення представниці позивачки, показання свідків, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Судом встановлено, що позивачка є власницею 1/2 частини домоволодіння [ADDRESS] ) (а.с.а.с. 7 9). 8. У будинку також зареєстровано відповідачів (колишня невістка та онук) (а.с.а.с. 13 15, 18). 9. Відповідачі за вказаною адресою не мешкають більше трьох років, про що свідчать акти про непроживання від 30.06.2020, складені з участю голови квартального комітету №5 Центрального району м. Дніпра, а також показання свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.а.с. 16, 17). 10. Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. 11. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. 12. За правилами, встановленими частиною 2 статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 13. Судом встановлено, що відповідачі у домоволодінні, що належить позивачці на праві власності, не мешкають більше трьох років, отже згідно з приведеною нормою втратили право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому н аявність домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідачів судом не встановлено. 14. Таким чином, факт реєстрації відповідачів у спірному домоволодіння сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачки у користуванні власністю, отже позов підлягає задоволенню. 15.

Outcome: approved