Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-16 00:00:00

11 січня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка в позовних вимогах просить: встановити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] протягом двох місяців з дня набрання рішенням законної сили. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] Заповіту померла не лишила. Як зазначає позивачка, в установлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по причині, що мати померла в м. Брянка Луганської області, що є неконтрольованою територією з обмеженим порядком в'їзду та виїзду. А тому вказані причини пропуску строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини вважає поважними. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду надійшли пояснення на позовні вимоги в яких представник просить вирішити заявлені вимоги згідно норм чинного законодавства. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] народилась [INFO], як зазначається в свідоцтві про народження, батьками зазначені - [PERSON] та [PERSON]. 07.09.1983 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб. [INFO] померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть. Як вбачається, свідоцтво про смерть видано 08.12.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції. Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що оскільки мати позивача померла на тимчасово окупованій території, то свідоцтво видавалось на території м.Києва, так як після смерті відразу не було у встановленому порядку зареєстровано смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на суму пенсії, яка нарахована, але не виплачена. Як вбачається з копії довідки №3006006671 від 17.11.2015 року, [PERSON] взята на облік внутрішньо переміщеної особи. Як пояснив в судовому засіданні представник позивача, позивачка 14.12.2015 року звернулась до Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Антропова О.Ю. із заявою про прийняття спадщини. Проте, листом від 28.12.2015 року Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Антропов О.Ю. повідомив [PERSON] про те, що видати їй свідоцтво про право на спадщину за законом неможливо, тому що вона пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини передбачений ст.1270 ЦК України. Також в листі роз'яснено право звернутись до суду для продовження строку прийняття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1270 ЦК України, передбачено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Статтею 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 3 ст. 1222, ч.1 ст. 1220, ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Тобто право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов'язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Ураховуючи викладене, правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу та про смерть спадкодавця, то положення ч. 3 ст. 1272 ЦК України не застосовуються. Зазначена правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 04.11.2015 року (справа №6-1486цс15) та від 26 вересня 2012 року (справа № 6-85цс12). З урахуванням викладеного, враховуючи, що позивач не мала свідоцтва про смерть матері, час його отримання та звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що строк для прийняття спадщини було позивачкою пропущено з поважних причин, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved