Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

12.08.2019 р. [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з заявою, в якій, з врахуванням уточнених вимог, просили суд ухвалити рішення, яким визнати за ними право власності на частку у будинковолодінні за адресою : [ADDRESS] , в порядку спадкування по смерті їх батька , [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивують тим, що після смерті батька відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на 21/50 частину вищевказаного будинку та господарських будівель, а також на частину земельної ділянки, площею 0,15 га, яка перебуває у спільній сумісній власності [PERSON] та [PERSON] Частка у будинку, що становить 21/50, була визначена за їх батьком, згідно висновку Львівського ОДКБТІ та ЕО від 01.07.2005р., який затверджений рішенням Виконкому Брюховицької селищної ради м. Львова 22.07.2005р. Частина земельної ділянки, площею 0.0820 га., за вищевказаною адресою, визначена за батьком згідно договору про розподіл присадибної ділянки між співвласниками, укладеного 05.04.2015р. Позивачі покликаються на те, що згідно довідки ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 27.02.2019р., 29/50 частин будинку зареєстровано за [PERSON] за договором довічного утримання. Не зареєстровані залишаються інші 21/50 частин будинку, до якої входять: І (3,0 кв.м.) - підвал, II (3,9 кв.м.) - підвал, 2-1 (1,1 кв.м.) - коридор, 2-2 (1,2 кв.м.) - туалет, 2-3 (2,2 кв.м. - ванна), 2-4 (14,1 кв.м.) - коридор, 2-5 (6,7 кв.м.) - кухня, 2-6 (11,1 кв.м.) - житлова, 2-7 (22,6 кв.м.) - житлова, 2-8 (8,8 кв.м.) - сходова клітка, 2-9 (24,1 кв.м.) - житлова, гараж літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ. «Д». Житловий будинок складається з 3-х житлових кімнат та трьох кухонь, загальною площею 242,1 кв.м., житловою - 110,5 кв. Житловий будинок літ.«Б-1» демонтований. До будинковолодіння відносяться: гараж літ. «Б», сарай літ. «Е» (збудований на місці сараю літ. «Д»), огорожа №1, ворота №2, ворота №3, колодязь К. Демонтовано навіс літ. «В», сарай літ. «Г». Станом на 01.10.1963р. за батьком була зареєстрована 1/2 ідеальна частина вищевказаного будинку на підставі договору купівлі-продажу від 24.09.1963р. Однак, за життя [PERSON] не зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно, зазначене в рішенні Виконкому Брюховицької селищної ради м. Львова 22.07.2005р. Відтак, 09.04.2019р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською А.С. відмовлено позивачам у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом через відсутність правовстановлюючих документів на частину житлового будинку та частину земельної ділянки за вищевказаною адресою. Зважаючи на викладені обставини, позивачі змушені звернутись до суду, та просять визнати за ними право власності по 1 / 2 із 21/50 частки, до якої належить: І (3,0 кв.м.) - підвал, II (3,9 кв.м.) - підвал, 2-1 (1,1 кв.м.) - коридор, 2-2 (1,2 кв.м.) - туалет, 2-3 (2,2 кв.м. - ванна), 2-4 (14,1 кв.м.) - коридор, 2-5 (6,7 кв.м.) - кухня, 2-6 (11,1 кв.м.) - житлова, 2-7 (22,6 кв.м.) - житлова, 2-8 (8,8 кв.м.) - сходова клітка, 2-9 (24,1 кв.м.) - житлова, гараж літ. «Б», сарай літ. «Е», огорожа № 1, ворота №2, ворота №3, колодязь К. та 55/100 частин земельної ділянки кадастровий номер 4610166300:09:002:0227 площею 0,0820 га, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . 28.08.2019р. представник відповідача - Брюховицької селищної ради , подав відзив на позовну заяву, в якому не заперечив права позивачів на спадкування 21/50 частини будинку [ADDRESS] , право на яку [PERSON] після затвердження селищною радою висновку Львівського ОДКБТІ та ЕО від 01.07.2005 року №4/21204, не було зареєстровано. Між тим, заперечив щодо визнання за позивачами права власності на частину земельної ділянки з кадастровим номером 4610166300:09:002 : 0227, оскільки на таку зареєстровано право спільної сумісної власності, за [PERSON] та [PERSON] . Відтак, позивачі не позбавлені можливості звернутись з питання виділення часток співвласників та отримання після того свідоцтва про право на спадщину за законом. У судовому засіданні представник позивачів уточнені позовні вимоги підтримав та дав пояснення, аналогічні змісту позову та уточнень. Представник відповідача , Брюховицької селищної ради, та третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Бєлопольська А.С., в судове засідання не з`явились, причини неявки суду невідомі. Від третьої особи, [PERSON] , надійшов відзив на позовну заяву, в якому остання проти задоволення позову не заперечує. Заслухавши доводи сторін, вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів. Як встановлено судом, 24.09.1963 р. [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу став власником половини будинку [ADDRESS] . На той час вказане нерухоме майно складалось з п`яти кімнат, двох кухонь та сараю . Зазначені обставини стверджуються копією договору, яку долучено до матеріалів справи. Даний правочин було зареєстровано у МБТІ, яким 01.10.63 р. [PERSON] видано реєстраційне посвідчення про право власності на половину будинку [ADDRESS] . Рішенням виконавчого комітету Брюховицької селищної ради м. Львова від 22.07.2005р. №209 затверджено висновок Львівського ОДКБТІ та ЕО № 4/21204 від 01.07.2005р. про визначення ідеальних часток в будинку по [ADDRESS] згідно якого 29/50 ідеальної частки вищевказаного будинку визначено за [PERSON] , а 21/50 частин будинку за [PERSON] . Згідно вказаного рішення, [PERSON] займає такі приміщення: І (3,0 кв.м.) - підвал, II (3,9 кв.м.) - підвал, 2-1 (1,1 кв.м.) - коридор, 2-2 (1,2 кв.м.) - кухня, 2-3 (2,2 кв.м. - ванна), 2-4 (14,1 кв.м.) - коридор, 2-5 (6,7 кв.м.) - кухня, 2-6 (11,1 кв.м.) - житлова, 2-7 (22,6 кв.м.) - житлова, 2-8 (8,8 кв.м.) - сходова клітка, 2-9 (24,1 кв.м.) - житлова, гараж літ. «Б», навіс літ. «В», сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», що складають 42 % від всього будинку, або 21/50 ідеальну частку. Вказане рішення визнано вважати підставою для оформлення свідоцтва про право власності в відділі приватизації Шевченківської рай адміністрації. [INFO] [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] видане виконавчим комітетом Брюховицької селищної ради міста Львова 08.10.2018 року. Позивачі [PERSON] та [PERSON] є дітьми спадкодавця та відповідно до ст. 1261 ЦК України є спадкоємцями першої черги за законом. Після смерті батька, за їх заявою, 13.02.2019р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Бєлопольською А.С. відкрита спадкова справа №01/2019. До складу спадщини померлого [PERSON] входить належна йому 21/50 частка будинку по [ADDRESS] земельної ділянки за вказаною адресою, частка в якій за останнім не виділена. Однак, 09.04.2019р. нотаріус Бєлопольська А.С. відмовила позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з тих підстав, що останні не надали документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно (п.4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Мінюсту 22.02.2012 № 296/5). У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відтак, в силу дії ст.4 ЦПК України, ст. 15 ЦК України. позивачі лише в судовому порядку можуть захистити свої права. Як встановлено судом, за життя [PERSON] не зареєстрував за собою право власності на нерухоме майно, зазначене в рішенні Виконкому Брюховицької селищної ради м. Львова 22.07.2005р. Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. В силу п. 11 ч. 1 ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Виходячи із змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Згідно з нормою ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст. 1219 ЦК України (ст. ст. 1218, 1231 ЦК України). Виходячи з вищенаведеного, суд приходить до висновку, що за позивачами слід визнати право власності, в рівних частинах по 21/100, на 21/50 частку будинковолодіння [ADDRESS] , в порядку спадкування по смерті їх батька [PERSON] ,що належали йому на момент смерті. Між тим, не підлягає до задоволення вимога про визнання права власності в порядку спадкування на частину земельної ділянки за вищевказаною адресою, з кадастровим номером 4610166300:09:002:0227. Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Так, згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 32034219 від 05.01.2015р., право спільної сумісної власності на вказану земельну ділянку, загальною площею 0,15 га, зареєстровано 16.12.2014р. за [PERSON] та [PERSON] Частки власників не виділені. Договір про розподіл присадибної ділянки від 05.01.2015р., на який покликаються позивачі суд не бере як належний та допустимий доказ, оскільки при ньому відсутня засвідчена нотаріально заява власника земельної ділянки, розроблена землевпорядною організацією технічна документація на поділ земельної ділянки, договір належним чином не посвідчений. Також, з невідомих причин позивачі просять визнати за ними право власності на частку ділянки, розміром 0,0820 га, яка є більшою за розміром частки іншого співвласника [PERSON] 0,0680 га. Таким чином, позивачі не позбавлені права, після виділення у встановленому законом порядку часток у земельній ділянці з кадастровим номером 4610166300:09:002: 0227 , звернутись до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Outcome: partial