Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

11.09.2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеною позовною заявою, з якої вбачається, що позивачка є власницею будинку, розташованого в Артемівському районі [ADDRESS]. У вказаному будинку зареєстрований колишній чоловік позивачки - відповідач по справі [PERSON], шлюб з яким було розірвано. Позивач вказує, що з 2010 року відповідач систематично порушує права та вчиняє відносно неї насилля, ображає та б'є, виганяє з власного будинку. В серпні 2014 року позивачка перевезла до будинку з м. Шахтарськ (зона АТО) свою стару матір [PERSON], 1931 року народження, інваліда 2 групи, учасника бойових дій. Відповідач, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння 07.09.2014 року вчинив бійку та скандал, умисно штовхнув матір, яка впала та вдарилася головою. Після цього він почав виганяти позивачку з будинку на вулицю, при цьому ображав її нецензурною лайкою, після чого позивачка викликала наряд міліції. Позивачка зазначає у своїй позовній заяві, що факт систематичного порушення співжиття з боку відповідача підтверджується медичною довідкою, в якій вказано,що вона була побита колишнім чоловіком та їй виставлені діагнози: ЗЧМТ, забій та гематома лоба, потиличної області, лівої сідниці та правого плеча. Крім того, позивач вказує, що на протязі 2010-2014 років вона неодноразово зверталася до Артемівського МВ з приводу спричинення їй тілесних ушкоджень її колишнім чоловіком та його протиправної поведінки відносно неї. Також відповідачу було надано направлення на лікування від алкогольної залежності від 12.04.2014 року, згідно якого відповідач перебуває на обліку у нарколога з приводу зловживання алкоголем та останнє лікування не завершив, лікуватися не бажає. Позивач просила суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні будинком, який належить на праві власності та виселити [PERSON], [INFO], з житлового будинку, за адресою: Донецька область, Артемівський район, [ADDRESS], а також стягнути з відповідача на її користь понесені витрати зі сплати судового збору у розмірі 243 грн. 60 коп. Позивачка у судове засідання не з'явилася, від неї надійшла заява, в якій вказала, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, а також просила розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення, просив розглянути справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Заслухавши доводи та пояснення позивачки, відповідача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Судом встановлено, що позивачка є власником будинку [ADDRESS] Артемівського району Донецької області на підставі договору дарування жилого будинку від 16.08.2004 року, посвідченого в. о. державним нотаріусом Другої Артемівської державної нотаріальної контори та зареєстрованому в Артемівському бюро технічної інвентаризації. (а. с. 12-13). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 29 жовтня 1993 року Артемівським районним відділом ЗАГС Донецької області, актовий запис № 220. (а. с. 14). В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON], [INFO] має наступний склад сім'ї: колишній чоловік [PERSON], [INFO], відповідач по справі. (а. с. 15). З копії паспорту відповідача вбачається, що він зареєстрований в будинку позивачки за адресою: Артемівський район Донецької області, [ADDRESS]. (а. с. 10-11). З наданої позивачкою довідки серії ДОН-07 № 105185 вбачається, що вона є інвалідом 3 групи загального захворювання. (а. с. 9). Медичною довідкою № 6977, виданою на ім'я позивачки підтверджується, що 26.10.2012 року о 20.30 годин вона були побита колишнім чоловіком та їй виставлені діагнози: ЗЧМТ, забій, підшкірна гематома лоба праворуч, потиличної області голови, лівої сідниці та правого плеча. (а. с. 16). З постанови про відмову у порушенні кримінальної справи від 16.12.2011 року на а. с. 28 вбачається, що 13.12.2011 року приблизно о 17.00 годин за адресою: Артемівський район, Донецької області, [ADDRESS], між громадянкою [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON], який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, виник скандал, під час якого останній завдав [PERSON] тілесні ушкодження. 16.12.2011 року [PERSON] винесено офіційне попередження про недопустимість скоєння насильства в сім'ї. У порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України відмовлено. (а. с. 28) Постановою ДІМ Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області від 30.10.2012 року у порушенні кримінальної справи за ст. 296 КК України за заявою громадянки [PERSON] відмовлено. З вказаної постанови вбачається, що 26.10.2012 року до чергової частини Артемівського МВ надійшла заява [PERSON] про завдання їй тілесних ушкоджень. Перевіркою вказаної заяви встановлено, що за адресою: Артемівський район Донецької області, [ADDRESS] між громадянкою [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON], який знаходився в стані алкогольного сп'яніння, виник скандал, під час якого останній завдав [PERSON] тілесні ушкодження. (а. с. 29). Окрім того, з заключення за матеріалами ЖЕУ 7570 ДІМ Артемівського МВ (з обслуговування м. Артемівська та Артемівського району) ГУМВС України в Донецькій області від 12.09.2014 року вбачається, що 07.09.2014 приблизно о 13.30 годин між громадянкою [PERSON] та її співмешканцем [PERSON], який систематично вживає алкогольні напої, та перебуваючи в стані алкогольного сп'яніння, виник скандал, під час якого останній виражався на адресу заявниці нецензурною лайкою, словесно погрожував їй фізичною розправою. У відношенні [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП. (а. с. 30). З направлення для стаціонарного лікування в наркологічне відділення від 12.04.2014 року вбачається, що [PERSON], 1949 року народження, перебуває на обліку у лікаря нарколога з 2000 року, лікувався з приводу алкоголізму, останнє лікування у 2012 році не закінчив. (а. с. 25). З наданої характеристики на [PERSON] вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: Артемівський район Донецької області, [ADDRESS] разом зі своєю колишньою дружиною - [PERSON] За час проживання часто вживає спиртні напої через що відбуваються скандали, ображає [PERSON] нецензурною лайкою, неодноразово завдавав їй тілесні ушкодження. (а. с. 17). Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що відповідач [PERSON] є її сусідом, крім того, вказала, що вона з ним раніше працювала на одному підприємстві. Весь цей час показував себе з негативної сторони, зловживав спиртними напоями, бив свою колишню дружину, яка неодноразово уходила з будинку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні вказала, що позивачка [PERSON] є її подругою, а з відповідачем [PERSON] вона раніше працювала на одному підприємстві. Знає, що [PERSON] зловживає спиртними напоями, відмовляється проходити курс лікування, в стані алкогольного сп'яніння вчиняє скандали та б'є свою колишню дружину. Згідно до ст. 150 ЖК України, ст. 383 ЦК України громадяни, що мають у приватній власності будинок (квартиру), користуються ним для особистого проживання та проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Відповідно до ст. 157 ЖК України члена сім'ї власника жилого будинку може бути виселено у випадках, передбачених ч. 1 ст. 116 ЖК України. Частиною 1 ст.116 ЖК України передбачено, що виселення без надання іншого жилого приміщення може мати місце у разі, якщо наймач, член його сім'ї або інші особи, які проживають разом з ним руйнують чи псують жиле приміщення, або використовують його не за призначенням, або систематичним порушенням правил співжиття роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі чи в одному будинку, а заходи попереджування і громадського впливу виявились безрезультатними. У п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з наступними змінами «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», п. п.47-50 Правових позицій Верховного суду України, викладених в листі від 26.05.2001 року, зазначено, що при вирішенні справ про виселення на підставі ст. 116 ЖК України осіб, які систематично порушують правила співжиття і роблять неможливим для інших проживання з ним в одній квартирі або будинку, слід виходити з того, що при тривалій антигромадській поведінці виселення винного може статися і при повторному порушенні, якщо раніше вжиті заходи попереджування або громадського впливу не дали позитивних результатів. Факт застосування заходів запобігання судами, прокурорами, органами внутрішніх справ, виконавчими комітетами, іншими уповноваженими органами, а заходів громадського впливу - органами самоорганізації населення (будинкові, вуличні, квартальні комітети, товариські суди тощо), повинен підтверджуватися письмовими доказами. Оскільки суду надано достатніх доказів, що відповідач [PERSON] систематично порушує правила співжиття і робить неможливим для позивачки та її членів родини проживання з ним в одному будинку, крім того, має місце тривала антигромадська поведінка відповідача, заходи попереджування результатів не дали, то суд вважає, що сукупність наданих позивачем та досліджених судом доказів у достатній мірі підтверджують той факт, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. Також позивачкою при поданні позовної заяви було сплачено судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп. Ці кошти підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved