Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-05 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що в 1990 році її матір'ю [PERSON] було побудовано садовий будинок на ділянці № [NUMBER] в СТ «Букет» в с. Осетрівка Очаківського району Миколаївської області. 04 червня 2011 року її було прийнято до членів СТ «Букет» замість матері, а також надано вказану земельну ділянку для користування і ведення садівництва. Рішенням виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 46 від 31 липня 2013 року їй було надано дозвіл на оформлення права власності на вказаний садовий будинок. Посилаючись на те, що рішенням Очаківського міськрайонного суду від 20 жовтня 2011 року державний акт на земельну ділянку на ім'я матері було визнано недійсним і вона не може одержати витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, просила визнати за нею право власності на вказаний садовий будинок. В судовому засіданні представник позивачки повністю підтримала заявлені вимоги. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, відповідач надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника, в якій, крім цього, зазначив, що позов визнає повністю. Вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. В 1990 році матір'ю позивачки [PERSON] було побудовано садовий будинок на ділянці № [NUMBER], що розташована в СТ «Букет» в с. Осетрівка, в межах Рівненської сільської ради Очаківського району Миколаївської області, що підтверджується довідкою голови правління СТ «Букет» (а. с. 29), а також технічним паспортом на цей садовий будинок (а. с. 30-33). 04 червня 2011 року [PERSON] було прийнято до членів СТ «Букет» замість [PERSON] та надано земельну ділянку № [NUMBER] для користування і ведення садівництва, що підтверджується витягом з протоколу засідання правління СТ «Букет» від 08 червня 2011 року (а. с. 10), а також копією відповідної членської книжки (а. с. 11). 31 травня 2013 року [PERSON] нотаріально засвідченою заявою надала позивачці дозвіл на оформлення на своє ім'я садового будинку, розташованого на вказаній земельній ділянці. Рішенням виконавчого комітету Рівненської сільської ради № 46 від 31 липня 2013 року [PERSON] було надано дозвіл на оформлення права власності на зазначений садовий будинок (а. с. 21). 18 листопада 2013 року реєстраційною службою Очаківського міськрайонного управління юстиції за вих. № 117/11.2-05 позивачці було роз'яснено, що для оформлення права власності їй необхідно подати до реєстраційної служби, крім інших документів, витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а. с. 25-26). З копії рішення Очаківського міськрайонного суду від 20 жовтня 2011 року (а. с. 27), вбачається, що рішенням Рівненської сільської ради № 4 від 03 березня 1993 року [PERSON] було передано у власність земельну ділянку площею 0,6 га розташовану на території СТ «Букет» в с. Осетрівка Очаківського району Миколаївської області, для ведення садівництва, та видано державний акт на право приватної власності на цю ділянку. Вказаним рішенням суду цей акт було визнано недійсним через помилку, допущену при його виготовленні. Наказом № 91 Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24 червня 2011 року (Порядок № 91) було надано можливість за спрощеною процедурою прийняти в експлуатацію закінчені будівництвом індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, збудовані до 31 грудня 2009 року без дозволу на виконання будівельних робіт. Відповідно до пункту 3.1 Порядку, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05 серпня 1992 року індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Судом також беруться до уваги положення п. 4 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», якими встановлено, що права на нерухоме майно, які виникли до 01 липня 2004 року, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за умови, зокрема, якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав. Чинне на момент виникнення у [PERSON] права власності законодавство такої реєстрації зазначеного будинку не передбачало. Аналізуючи викладені обставини, суд бере до уваги той факт, що позивачка позбавлена можливості реалізувати своє право власності на спірне майно, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved