Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-24 00:00:00

10.11.2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до [PERSON] , в обґрунтування якого, послався на таке: він є власником житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Житловий будинок належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2019 року. Відповідач [PERSON] також зареєстрований за зазначеною вище адресою, однак тривалий час у будинку не мешкає. Наразі права позивача, як власника будинку порушуються, відповідач по справі не сплачує платежів по утриманню будинку та ним зовсім не цікавиться. Вважає, що відповідно до ст. 405 ЦК України може поставити питання перед судом про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, через не проживання у ньому понад 1 рік без поважних причин. Позивач до судового засідання не прибув, однак надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутність, на задоволенні позову наполягає, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечує. Відповідач до судового засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, якихось заперечень суду не надав. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, отримавши згоду позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] , який належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2019 року, зареєстровано у реєстрі за № 1-347, що вбачається з копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.03.2019 року та копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № витягу: 160366171 від 20.03.2019 року (а.с.8,9). Разом з позивачем по справі у спірному будинку зареєстрований і відповідач по справі [PERSON] , однак з 2016 року у будинку він не мешкає, що підтверджується довідками ВК Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області № 875 від 15.08.2019 року та № 775 від 06.11.2020 року (а.с.6), Позивач не має можливості сплачувати комунальні послуги ще і за відповідача у нього не має такої матеріальної можливості, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна та зобов`язана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідач, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності не проживання у будинку позивача більше року, визначив для себе інше місце мешкання. Відповідно ж до ст. 405 ЦК України за особами зберігається право на житлову площу протягом 1 року, а перевищивши вказаний термін, тільки за рішенням суду його можна поновити, і те через поважність причин не проживання на житловій площі. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції, що також вбачається і з довідок ВК Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області № 875 від 15.08.2019 року та № 775 від 06.11.2020 року, що у спірному будинку відповідач зареєстрований, однак не мешкає з 2016 року. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням. А судом встановлено факт не проживання на спірній житловій площі відповідача без поважних причин.

Outcome: approved