Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

11.02.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла заява [PERSON] , в якій він просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 29 серпня 2011 року і до часу відкриття спадщини - [INFO] . В обґрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] помер [INFO] , після чого заявник звернувся до приватного нотаріуса для видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва, оскільки не надано документів, які є доказом родинних відносин [PERSON] із спадкодавцем, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду для встановлення факту проживання на день смерті зі спадкодавцем. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. 15.02.2021 року матеріали справи передані на розгляд судді Саламатіну О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 16.02.2021 року прийнято вказану заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі. 19.05.2021 року на електрону адресу суду надійшла заява від представника заінтересованої особи - Миколаївської міської ради, де він просить розглянути справу на розсуд суду. 06.04.2021 року до суду від третьої особи - Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори Миколаївської області надійшла витребувана судом копія спадкової справи№73/2020, що була заведена 28.05.2020 року, після смерті [PERSON] . Про дату, час та місце проведення судового засідання третя особа - Третя Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області повідомлена, в судове засідання представника не направила, про причини неявки не повідомила. В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримав, просив встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заначив, що з 2010 року по 2017 року проживав разом із померлим [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , а з 2017 року та по день смерті [PERSON] , в будинку по [ADDRESS] . Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Рішенням Заводського районного суду міста Миколаєва від 17 серпня 2011 року у справі №2-о-108/2011, було визнано [PERSON] , який народився [INFO] у селі Маловарварівське Миколаївського району Миколаївської області - недієздатним. Призначено [PERSON] , [INFO] опікуном недієздатного [PERSON] , [INFO] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 03.01.2020 року Серія [NUMBER] виданого Кривоозерським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Після його смерті відкрилась спадщина та на підставі заяви [PERSON] від 28.05.2020 року, була заведена спадкова справа №73/2020. Згідно постанови про відмову державного нотаріуса Третьої Миколаївської державної нотаріальної контори м. Миколаєва Фоменко С.П. від 28.05.2020 р., дійсно звертався [PERSON] , який проживає та зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , для видачі на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом на все майно, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Із наданих документів та відповідно до спадкової справи, вбачається неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у зв`язку з тим, що не надано документів, які є доказом родинних відносин [PERSON] із спадкодавцем. Згідно акту сумісного проживання від 10.02.2021 року [PERSON] разом зі своєю дружиною [PERSON] з 2011 року по [INFO] день смерті [PERSON] , проживали в квартирі [ADDRESS] . Зазначений факт підтверджується свідками, зазначеними в цьому акті. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є дружиною заявника, підтвердила факт проживання [PERSON] разом із померлим [PERSON] до 2017 року за адресою: [ADDRESS] , а з 2017 року та по день смерті в будинку по [ADDRESS] . Відповідно до положень ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред`явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Згідно ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. При цьому, заявник просить встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] у квартирі [ADDRESS] з 29 серпня 2011 року і до часу відкриття спадщини - [INFO] . Враховуючи встановлені на підставі пояснень учасників справи, показань свідка та наявних в матеріалах справи документів, суд вважає вимоги заяви про встановлення відповідного факту обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з урахуванням встановленого в судовому засіданні факту, що [PERSON] весь зазначений в заяві період, а саме з 29.08.2011 року по 30 грудня 2019 року дійсно постійно проживав разом із спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , при цьому, в період з 29 серпня 2011 року по 2017 рік вони разом постійно проживали за адресою: [ADDRESS] ., а в період з 2017 року та по день смерті спадкодавця [PERSON] - [INFO] , вони разом постійно проживали за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved