Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-22 00:00:00

11.03.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення належності правовстановлюючого документу, в якій вказала, що їй на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою [ADDRESS] ( відповідно до свідоцтва про право власності від 05.02.1990 року - 1/2 частину будинку, відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 05.02.1990 року - 1/4 частина будинку та відповідно до договору дарування від 19.03.1990 року - 1/4 частина будинку). Позивач вирішила продати цей будинок. В зв'язку з цим вона звернулася до державного реєстратора прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області для проведення державної реєстрації права власності. Але при огляді правовстановлюючих документів були виявлені розбіжності між її паспортними даними та даними, які вказані в цих документах. А саме в паспорті громадянина України, який видано 11.12.1997 року її прізвище українською мовою вказане «[PERSON]», а ім'я «[PERSON]». А в договорі дарування від 19.03.1990 року її прізвище українською мовою вказано як «[PERSON]». а ім'я «[PERSON]». 06.03.2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно заявнику відмовив у державній реєстрації права власності на житловий будинок, що розташований Запорізька область [ADDRESS]. В зв'язку з цим заявник просить суд встановити факт належності [PERSON], договору дарування від 19.03.1990 року, зареєстрованого в реєстрі за № 637, відповідно до якого [PERSON] прийняла в дар 1/4 частину жилого будинку з відповідною частиною господарчих та побутових будівель і споруджень, що знаходиться за адресою в [ADDRESS]. Заявник в судове засідання не з'явилася, згідно заяви просила суд справу розглянути без її участі. Представник заінтересованої особи Реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення заявлених вимог не заперечував. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає повному задоволенню з наступних підстав. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає повному задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що в договорі купівлі-продажу від 19.03.1990 року 1/4 частини житлового будинку за адресою: [ADDRESS] вказано покупцем українською мовою «[PERSON]». В паспорті громадянина України [NUMBER] виданого Токмацьким МВ УМВС України в Запорізькій області 11.12.1997 року українською мовою вказано «[PERSON]». Рішенням №19836605 від 06.03.2015 року державний реєстратор прав на нерухоме майно Реєстраційної служби Токмацького міськрайонного управління юстиції у Запорізькій області відмовив заявнику у державній реєстрації права власності на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], з підстав виявлених розбіжностей у анкетних даних в документах, що посвідчують особу заявника, та в договорі дарування №637 від 19.03.1990 року. П.5 ч.2 ст.234 ЦПК України передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Ч.1 ст.257 ЦПК України встановлено, що заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місце її проживання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved