overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті 09 вересня 2008 року матері [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема житловий будинок з надвірними спорудами в с. Нуйно Камінь-Каширського району та земельну ділянку. Крім неї, спадкоємцем першої черги за законом є її брат відповідач по справі, який не претендує на спадщину. Встановлений законом шестимісячний строк після смерті матері для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини пропустила, оскільки зберігала правовстановлюючі документи на земельну ділянку, здійснювала ремонт та користування житловим будинком. Просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивач на розгляд справи не зявилася, її представник при розгляді справи позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснив, що позивач строк звернення до нотконтори пропустила, оскільки не знала чинного законодавства, а тому просить позов задовольнити. Відповідач проти позову не заперечує, про що подав до суду заяву, де просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено та вбачається із свідоцтв про народження, про укладення шлюбу (а.с. 7) та про смерть (а.с. 5), що 09 вересня 2008 року після смерті матері позивача [PERSON], відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України відкрилась спадщина на належні їй земельну частку (пай) та житловий будинок по вул. Садова, 12, в с. Нуйно Камінь-Каширського району. Належність вказаного майна [PERSON] стверджено довідкою Нуйнівської сільської ради Камінь-Каширського району від 10 жовтня 2017 року № 1522 (а.с. 8). Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивач у згаданий строк після смерті матері не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустила строк подачі заяви про прийняття спадщини до нотконтори, оскільки вважала, що зберігаючи правовстановлюючі документи на спадкове майно, прийняла спадщину. Зважаючи на ці обставини суд приходить до висновку, що позивач пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і що їй слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

11 жовтня 2017 року до Миргородського міськрайонного суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію звернувся представник ОКВПТГ Миргородтеплоенерго. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначає, що відповідач є власником квартири, що розташована за адресою: 37600, [ADDRESS] та зареєстрована як абонент на послуги теплопостачання. Станом на 01.09.2017 року Відповідач заборгувала перед ОКВПТГ Миргородтеплоенерго за фактично отримані послуги 19346,41 грн. за період з 01.12.2014 року по 01.09.2017 року. Миргородтеплоенерго просить стягнути вказану заборгованість. Представник позивача подав до суду заяву, в якій виклав прохання провести судовий розгляд справи без її особистої участі на підставі доказів наданих суду. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення в загальнодержавній газеті «Урядовий курєр» № 237 від 15 грудня 2017 року. Відповідно до положень ст. ст 280-281 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Вивчивши та проаналізувавши всі докази по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути, на підставі доказів, що містяться в справі. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено судом відповідачка являється власником квартири № 35, що розташована за адресою м. Миргород, вул. Гоголя, 111. Між Позивачем і Відповідачами встановлені фактичні правовідносини з приводу надання житлово-комунальних послуг теплопостачання. Відповідно до довідок про нарахування і оплату за опалення та підігрів води станом на 01.09.2017 року [ADDRESS], [PERSON] заборгувала ОКВПТГ Миргородтеплоенерго 19346 грн. 41 коп. Позивач просить стягнути з Відповідача на свою користь, заборгованість за спожиту теплову енергію та 2230 грн. судових витрат. Відповідно до ст.ст. 67, 68 Житлового кодексу України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, електроенергію, теплопостачання) береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до\~ст.322 ЦК України, власник зобовязаний утримувати майно, що йому належить. Відповідно до ст.ст. 610, 623 Цивільного кодексу України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. Боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредитору завдані цим збитки. Позивачем доведено наявність у відповідача заборгованості перед ОКВПТГ Миргородтеплоенерго за спожиту теплову енергію в сумі 19346 грн. 41 коп., а тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Понесені позивачем судові витрати щодо сплати судового збору в сумі 1600 грн. та оплати оголошення в пресі в сумі 630 грн. підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. Враховуючи вищевикладене

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

11 жовтня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 травня 2013 року між нею та [PERSON] був укладений шлюб. Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Одруження виявилося невдалим. Подружні стосунки між ними щодня погіршуються, відбуваються сварки, в тому числі і в присутності дітей. Подружжя перестало розуміти один одного. Шлюбні відносини між подружжям припинено з 14 серпня 2017 року. Таким чином, збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем, позивач просила суд шлюб розірвати та після розірвання шлюбу побажала змінити прізвище на дівоче «Діденко». В судове засідання позивач не зявилася, про день місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином. До початку судового засідання надала суду заяву, в якій позов підтримала та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився про день місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином. До початку судового засідання надав суду заяву, в якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що 21 травня 2013 року сторони уклали шлюб (а.с. 6), який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Варвинського районного управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис №19. Від цього шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7,8), які після розірвання шлюбу, за згодою сторін, залишиться проживати з матірю. Фактично шлюбні стосунки між подружжям припинені. На примирення сторони не згодні, оскільки стосунки між ними як для подружжя є неприйнятними, а тому збереження шлюбу шкодить їх інтересам. Згідно ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами на час розгляду справи не має. Відповідно до вимог ч. 8\~ст. 235 ЦПК України\~у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Після розірвання шлюбу позивачу\~ [PERSON] слід залишити прізвище «Діденко», оскільки вона виявила бажання його змінити. На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

11 жовтня 2017 року заявник звернувся до суду з даною заявою, вказуючи, що у червні 2001 року він отримав державний акт серії Р1 № 463134, в якому допущено описку щодо його прізвища. Відділ Держгеокадастру в Саратському районі відмовив йому внести зміни до державного акту . Заявник просить встановити факт, що державний акт на право власності серії Р1 № 463134 на земельну ділянку площею 3,80 га, розташовану на території Кулевчанської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення сільськогосподарського виробництва, належить йому. Заявник, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав та просив її задовольнити (а.с. 18). Представник Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував про задоволення заяви (а.с. 19). Представник Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи до суду не зявився. Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно копії паспорту серії КЕ № 035771, виданого 13 грудня 1995 року Саратським РВ УМВС України в Одеській області, прізвище, ім'я та по батькові заявника [PERSON] (а.с. 3). Відповідно копії рішення 17 сесії ХХІІІ скликання Старосільської сільської ради народних депутатів Саратського району Одеської області від 09 лютого 2001 року № 2 передано безоплатно у приватну власність земельні ділянки громадянам із земель колективної власності ВАТ ім. Чапаєва та вирішено видати їм державні акти на право власності на земельні ділянки (а.с. 6). У додатку до цього розпорядження під № 1 зазначений [PERSON], земельна ділянка площею 3,80 га (а.с. 7). Державний акт серії Р1 № 463134 на право власності на земельну ділянку площею 3,80 гектара, розташовану на території Старосільської сільської ради Саратського району Одеської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданий на ім'я [PERSON] (а.с. 5). Відділ Держгеокадастру у Саратському районі Одеської області відмовив заявнику у виправленні описки у бланку державного акту серії Р1 № 463134 (а.с. 8). Таким чином, судом встановлено факт, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії Р1 № 463134, виданий 15 червня 2001 року [PERSON], належить [PERSON], [INFO]. Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, пов'язані з розпорядженням своєю власністю. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення, тому заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

11 жовтня 2017 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з вищевказаним позовом. В позовній заяві при цьому зазначивши, що 30.09.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 300 грн. У порушенні умов договору відповідач свої зобовязання належним чином не виконав, внаслідок чого склалась заборгованість за кредитом станом на 31.08.2017 року - 23274,26 грн., а саме: за кредитом - 286,34 грн.; 17605,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3797,52 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 1084,49 грн. - штраф (процентна складова). З цих підстав позивач просив суд стягнути заборгованість за договором. Представник позивача у судове засідання не зявився, однак надав заяву, у якій позов підтримав просив суд слухати справу у його відсутності, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно до ст.526 ч.1 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~- відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. На підставі ст.530 ч.1 ЦК України - якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст.1054 ч.1 ч.2 ЦК України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Так судом встановлено, що 30.09.2013 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та відповідачем був укладений договір №б/н. Відповідно до умов договору банк надав кредитну лінію у розмірі 300 грн. В звязку з тим, що відповідач належним чином свої обовязки не виконав, станом на 31.08.2017р., виникла заборгованість по поверненню кредиту, яка складається з: за кредитом - 286,34 грн.; 17605,91 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3797,52 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500 грн. - штраф (фіксована складова); 1084,49 грн. - штраф (процентна складова). Загальна сума заборгованості складає 23274,26 грн. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст.75 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

11 жовтня 2017 року ПАТ КБ « ПриватБанк » звернулося до суду з позовом до [PERSON], вказуючи на те, що\~\~відповідно до укладеного договору б/н від 21.02.2011 року останній отримав\~кредит у розмірі 6 500 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну карту зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак, у порушення умов кредитного договору відповідач взятих на себе зобовязань належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31.07.2017 року у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 79\~801,73 грн., яка складається з: 6264,56 грн. - заборгованість за кредитом; 65760,90 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 3500,00 грн. заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3776,27 грн. - штраф (процентна складова), яка разом з витратами, повязаними з сплатою судового збору, підлягає стягненню з останнього в примусовому порядку. В судове засідання представник позивача не з'явився, у позовній заяві просив у разі неявки відповідача розглядати справу за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. На адресу суду неодноразово надсилали заяви з проханням відкласти розгляд справи на іншу дату, без зазначення поважності причини неможливості прибуття в судове засідання, тому суд вважає неявку представника позивача неповажною та враховує попередню заяву, вважає за можливе розглянути справу за відсутності позивача (а.с.49,55,63). Відповідач в судове засідання не зявився надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без його участі, а також відмовити у задоволенні предявлених до нього позовних вимог з огляду на порушення позивачем строків давності звернення до суду (а.с. 69). \~Вивчивши письмову заяву відповідача, дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх\~\~сукупності та\~\~взаємозвязку, суд,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-16 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 07.03.2013 року, який зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Від даного шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу один до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити позовні вимоги, вказала, що спільно господарство не ведеться, строк на примирення просила не надавати, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. У відповідності до ст. ст. 169 ч. 4, 226 ЦПК України суд за згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в ній даних та доказів в порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, внаслідок наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 07.03.201 3 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому реєстраційної служби Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим повторно 23.12.2014 року, серія I-БВ № 132450, актовий запис № 275. Від шлюбу у подружжя є малолітня дочка [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1-БВ № 203567. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу, тому за таких обставин по справі, суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-17 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що шлюб з відповідачем було зареєстровано 01 липня 2013 року Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 5, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Від шлюбу мають неповнолітніго сина: [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на життя та сімейні відносини, часті суперечки, які призвели до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливо. Проживають окремо, спільного господарства не ведеться, спільного майна не мають. В підготовчому засіданні позивач [PERSON] позов підтрималала повністю. В підготовчому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав повністю. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України суд виносить в підготовчому засіданні рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене, суд прийняв рішення розглядати справу в підготовчому засіданні. В підготовчому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 01 липня 2013 року, про що свідчить актовий запис № 5, зареєстрований Кудрявцівською селищною радою Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Спільне життя подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства, внаслідок чого між ними часто виникали сварки, в їх сім`ї склався несприятливий психологічний клімат. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з викладеного, суд приходить до переконання, що шлюб між сторонами розпався, подружні стосунки носять формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити інтересам подружжя, а тому є підстави для задоволення позову. В підготовчому засіданні судом не встановлено між сторонами спору щодо спільно нажитого майна. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Виходячи зі змісту даної статті, суд важжає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 640,00 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-14 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач звернувся з позовом до суду в якому просить визнати незаконними та скасувати розпорядження рішення 50 сесії 5 скликання Розважівської сільської ради від 30.08.2010 року за № 374, яким затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадян для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, які розташовані в с. Ставрівка в межах Розважівської сільської ради та передано у власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,25 га; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯИ № 442372, виданий 24.12.2010 року на імя [PERSON], зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 011094504514 від 24.12.2010 року; витребувати з незаконного володіння [PERSON] на користь держави в особі ДП «Іванківське лісове господарство» земельну ділянку загальною площею 0,25 га, з кадастровим номером 3222084200:03:003:0005 та стягнути з відповідача фактично понесені судові витрати.

Outcome: dismissed