Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

12.06.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовам до [PERSON] про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи свої вимоги, позивачка зазначила, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 2015 року, від якого мають одну малолітню дитину- [PERSON] , [INFO] . Впродовж останніх двох років проживають окремо, шлюбно-сімейні відносини не підтримують. Сім`я розпалася через різні погляди на подружнє життя, відсутність взаєморозуміння. Просила шлюб розірвати, дитину до її повноліття залишити на проживання з нею, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] (а.с.2-3,9). Ухвалою судді Баранівського районного суду від 18.06.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі, надано відповідачеві строк для подання відзиву, роз`яснено права учасникам справи та наслідки невчинення ними відповідних процесуальних дій, справу призначено до розгляду у підготовчому судовому засіданні, здійснено виклик сторін (а.с.10-11). Позивачка [PERSON] до суду не з`явилася, подала заяву, в якій просила підготовче судове засідання проводити без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила прийняти рішення у підготовчому судовому засіданні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не явився, подав заяву в якій просив підготовче судове засідання проводити без його участі, позовні вимоги визнає повністю, просив прийняти рішення в підготовчому судового засіданні. Суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Оскільки відповідач позов визнає, суд ухвалює рішення в підготовчому засіданні, згідно з ч.4 ст.200 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, надавши їм об`єктивну та неупереджену оцінку, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність малолітньої дитини та відсутність спору щодо її місця проживання, враховуючи визнання позову відповідачем, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 09.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Першотравенської селищної ради Баранівського району Житомирської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №1 (а.с.4). Позивачка та відповідач є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.5), який проживає з матір`ю. Спору щодо місця проживання дитини між сторонами немає. Сімейне життя між сторонами по справі не склалося через різні погляди на подружнє життя, шлюбні стосунки фактично припинені з 2017 року, що відповідачем не заперечується. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним Кодексом, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно зі 51 Конституції України та ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На переконання суду, при встановлених обставинах справи, зазначених вище, збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам обох сторін. Оскільки позивачка вказала в заяві, що судові витрати, покласти на неї, тому питання щодо розподілу судових витрат суд не вирішує.

Outcome: approved