Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-03 00:00:00

11.08.2015 року [PERSON] звернулась із вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що сторони є батьками [PERSON], який народився 15.12.2010 року. Дитина знаходиться на її утриманні. Стверджуючи, що відповідач не надає матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку, позивач просила стягнути аліменти у розмірі 2000 грн. щомісяця. В процесі розгляду справи позивач уточнили свої вимоги та остаточно підтримала їх в частині стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлений судом про розгляд справи належним чином (поштове повідомлення № 6506502076003 від 21.09.2015 року), про причини неявки суд не повідомив. При таких обставинах за згодою позивача суд вважає можливим розгляд справи в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав: Так, судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, зареєстрованим Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції від 11.01.2011 року, актовий запис №12. Договору про сплату аліментів вони не укладали. На час розгляду справи дитина знаходиться на утриманні позивача, проживає разом із нею. Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що відповідач працює в ТОВ «УКРЛЕНДКОНСАЛТИНГ» на посаді інженера геодезиста, його оклад складає 2000 грн. (довідка «УКРЛЕНДКОНСАЛТИНГ» від 22.09.2015 року № 212, наказ № 22 від 18.09.2015 року). Жодних інших доказів на підтвердження позовних вимог в частині майнового стану відповідача, наявності такого та його розміру позивачем в судовому засіданні відповідно до ч.1 ст. 60 ЦПК України, за якою сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх заперечень, не надано. При таких обставинах, виходячи з інтересів дитини та наявних у справі доказів, суд вважає можливим стягнення аліментів у частці від доходу батька, що не суперечить ст. 184 Сімейного Кодексу України. При визначенні розміру аліментів суд враховує вимоги ст. 182 Сімейного Кодексу України та Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, зокрема, матеріальний, сімейний стан сторін, мінімальний розмір аліментів відповідно до прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за Законом України «Про Державний бюджет України на 2015 рік». Обставин, визначених Сімейним Кодексом України, які б перешкоджали відповідачеві виконанню обовязку по утриманню дитини судом не встановлено. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття, та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму. Враховуючи наведене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів (заробітку),але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати звернення позивача до суду, а саме з 11.08.2015 року, до досягнення [PERSON] повнолітнього віку, тобто до 15.12.2028 року. Суд розяснює сторонам, що згідно зі ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них. Відповідно до ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України визначено, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Оскільки відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» за подання позову про стягнення аліментів позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 243,60 грн. підлягає присудженню з відповідача в дохід держави в порядку ч. 3 ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved