Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-29 00:00:00

11.01.17 р. [PERSON] звернувся до суду із позовом , у якому, з врахуванням уточнених вимог просить стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] в його користь 570 678 грн. 23 коп., з яких: за прострочення виконання грошового зобовязання - 3 % річних від простроченої суми за користування чужими грошовими коштами за період з 07.04.16 р. по 01.04.17 р., що складає 16 752 грн; інфляційні втрати від знецінення грошових коштів за період з 20.01.15 р. по 01.04.17 р., що складає 365 769 грн. 86 коп.; неустойку за кожен день несвоєчасного виконання договірного зобовязання, обчислену на рівні подвійної облікової ставки НБУ за період з 07.04.16 р. по 01.04.17 р. , що складає 175 324 грн. 37 коп. Також просить стягнути з [PERSON] та [PERSON] витрати на правову допомогу у розмірі 2 860 грн. та 5 706 грн. 78 коп. судового збору. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20.01.15р. ухвалено стягнути солідарно з [PERSON] та [PERSON] в його користь заборгованість по договору суперфіцію в сумі 36 000 доларів США, що еквівалентно - 567 720 грн. Рішення не оскаржувалося та набрало законної сили. Незважаючи на рішення суду, грошові зобовязання за договором відповідачі не виконують. В звязку з чим позивач змушений звернутися до суду про стягнення з відповідачів трьох відсотків річних, інфляційних витрат та неустойки у вищевказаному розмірі по заборгованості за договором суперфіції . В судовому засіданні представники позивача [PERSON] та [PERSON] позов підтримали, надавши пояснення, аналогічні викладеним в заяві, просять такий задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин, хоча належним чином були повідомлені про дату та час розгляду справи в суді. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. Між тим, як зазначає у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини , кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов»язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов»язки. Між тим, як вбачається з матеріалів справи відповідачі, зловживаючи своїм правом неодноразово не з»являлись в судове засідання , хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, що стверджується поштовими повідомленнями про отримання судових повісток. Про причини неявки суду не повідомили. Зясувавши дійсні обставини справи, права та обовязки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов є підставним та його слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 20 січня 2015 року у справі № 466/6946/14-ц ухвалено стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь [PERSON] 567720 грн. заборгованності за договором суперфіції. Вказане рішення суду набрало законної сили, однак відповідачі [PERSON] та [PERSON] в добровільному порядку його не виконують. Відповідно до ч 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Окрім того, пунктом 11.3 договору суперфіцію, що був укладений між сторонами, передбачено такий вид забезпечення виконання зобовязання, як пеня, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання. Згідно ст.ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобовязань», граничний розмір пені обмежено подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня. На підставі вищенаведеного, оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідачі не виконали зобов`язання за рішенням суду від 20 січня 2015 року, не повернули позивачу кошти, суд вважає, що позов про стягнення з відповідачів трьох відсотків річних від простроченої суми за користування чужими грошовими коштами за період з 07.04.2016р. по 01.04.2017р., що складає 16 752 грн., інфляційних витрат від знецінення грошових коштів за період з 20.01.15р. по 01.04.17р., що складає 365 769,86 грн., неустойки за кожен день несвоєчасного виконання договірного зобовязання, обчислену на рівні подвійної облікової ставки НБУ за період з 07.04.16 р. по 01.04.17 р. , що складає 175 324 грн. 37 коп. є підставним та його слід задовольнити. Також слід задовольнити вимогу про стягнення з відповідачів на користь позивача 2 860,00 грн. витрат на правову допомогу в силу дії ст.ст. 84, 88 ЦПК України, згідно квитанції № 1-165/17цс в матеріалах справи та судовий збір в розмірі 5 706,78 грн.

Outcome: approved