Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

11.12.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], уточнивши який, просив суд визнати недійсною довіреність, видану [PERSON] 15.08.2012 року на ім'я [PERSON], у зв'язку зі смертю [PERSON] Дії [PERSON] після смерті [PERSON] визнати незаконними. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] року померла [PERSON], з якою він перебував у фактичних шлюбних відносинах, а 25.05.2002 року у шлюбі. Відповідачка, використовуючи довіреність від [PERSON], звернулася до суду з позовом про розірвання договору довічного утримання, визнання дійсним заповіту. Ухвалою суду від 25 жовтня 2012 року зазначена позовна заява залишена без руху. Усуваючи недоліки за поданою заявою, [PERSON] 30.10.2012 року подала клопотання з переліком документів, які просила залучити до матеріалів справи, а саме розписки з підробкою, в яких мали місце виправлення 2003 рік на 2005 рік. Мета виправлення в тому, щоб позивач начебто пішов від [PERSON] та не виконує умови договору довічного утримання. Також дані його паспорту не відповідають даним паспорту в розписці. Далі в позові [PERSON] зазначає, що на підставі вимог ст.248 ЦК України з часу смерті особи, яка видала довіреність, представництво за довіреністю припиняється. При припиненні представництва, представник зобов'язаний повернути довіреність. Однак [PERSON] після смерті [PERSON] вчиняла незаконні дії по довіреності, а саме: [INFO] року подала доповнення апеляційної скарги вх. № 22-2144 відновлення строку, 19.12.2012 року [PERSON] по довіреності подала доповнення до апеляційної скарги вх. № 22-27351 - відновлення строку, 19.12.2012 року [PERSON] по довіреності подала клопотання зупинити апеляційне провадження по скарзі [PERSON] вх. № 22-27401,30.10.2012 року [PERSON] по довіреності подала документи, які начебто відповідають оригіналу - підробка. За клопотанням [PERSON] на його власність [ADDRESS] накладений арешт, який знятий апеляційним судом, хоча вона не була учасником договору довічного утримання, не могла заявляти такі вимоги без довіреності. Позивач зазначає, що в позовній заяві [PERSON] вказала неправдиву інформацію суду, що [PERSON] про рішення суду 2007 року дізналася у 2012 році, що не відповідає дійсності. У справі три повістки підписані [PERSON], крім того у справі є заява власноруч написана [PERSON] з проханням розглянути справу в її відсутності. Далі в своєму позові [PERSON] посилається на наступні обставини, а саме,що у 2002 році після інсульту [PERSON] виписалася з МКЛ №1, у 2002 році зареєстровано шлюб між ним та [PERSON] Як довірена особа за генеральною довіреністю він зробив документ и в БТІ та зареєстрував право власності на [ADDRESS] за [PERSON] У 2003 році [PERSON] прийняла рішення передати йому до договором квартиру [ADDRESS]. По вимозі дочки [PERSON] договір у 2006 році був розірваний, у 2007 році визнаний законним. [PERSON] повідомлена про рішення від 23.10.2007 року з рішенням погодилася. Позивач в обґрунтування вимог зазначає, що [PERSON] не довіряла своєї дочки [PERSON],всі прожиті з ним 15 років, він був довіреною особою дружини, всі ці роки представляв інтереси [PERSON] як дружини, а потім, як інваліда першої групи за дорученнями. У зв'язку з тим, що клопотання від 30.10.2012 року подано [PERSON] по довіреності після смерті [PERSON] а також в додатку до клопотання документація з підробкою слугувала винесенню ухвали від 02.11.2012 року, якою провадження по справі відкрито, позивач повідомляє, що 07.11.2012 року по заяві [PERSON] заведена спадкова справа, в якій по заяві [PERSON] зазначено, що спадкоємицею всього майна [PERSON], донька [PERSON], інших не має. Шахрайство [PERSON] в тому, що вона приховала від нотаріуса що її старший брат живий та також спадкоємець, у спадщину брат не вступив, так як його паспорт у рідної сестри [PERSON]. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав з підстав викладених уточненій позовній заяві, просив суд ухвалити рішення яким довіреність видану 15 серпня 2012 року [PERSON], посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою вона уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в усіх державних, громадських, господарських та інших органах, підприємствах, установах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності з усіма необхідними повноваженнями з питань розпорядження всім її майном, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося та ведення всіх її справ, після смерті [PERSON] визнати недійсною. Дії [PERSON], які вона вчиняла після смерті [PERSON], за довіреністю від 15.08.2012 року визнати незаконними. В судове засідання відповідачка [PERSON] на неодноразовий виклик суду не з'являлася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, шляхом направлення судових повісток за місцем її реєстрації. Представники [PERSON] повідомлені про час та місце розгляду справи, про що в матеріалах справи є відповідні розписки. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, надавши оцінку поданим доказам, вважає, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 15 серпня 2012 року [PERSON] видала довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в усіх державних, громадських, господарських та інших органах, підприємствах, установах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності з усіма необхідними повноваженнями з питань розпорядження всім її майном, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося та ведення всіх її справ. 24 жовтня 2012 року [PERSON] від свого імені, та діючи від імені [PERSON] за довіреністю від 15 серпня 2012 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та визнання дійсним заповіту. Ухвалою суду від [INFO] року вказана позовна заява залишена без руху. 02 листопада 2012 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON], [PERSON] про розірвання договору довічного утримання, про визнання заповіту дійсним. В судовому засіданні 03.12.2012 року представник [PERSON] заявила клопотання про зупинення провадження по справі у зв'язку зі смертю [PERSON], померлої [INFO] року. Ухвалою суду від 03.12.2012 року провадження по справі - зупинено, до залучення до участі у справі правонаступника. Ухвала суду про зупинення провадження оскаржена відповідачем. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 30.04.2013 року ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2012 року залишено без змін. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 15 травня поданій цивільній справі провадження відновлено. Справа за клопотання відповідача [PERSON] зупинялася для проведення експертиз. Після повернення справи з експертних установ без виконання, провадження відновлялося, та справа призначалася до розгляду. З 15 травня 2013 року після відновлення провадження по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного утримання та визнання дійсним заповіту, дана цивільна справа перебувала в провадженні суду. Ухвалою суду від 10 липня 2013 року за клопотанням [PERSON], по справі призначена почеркознавча експертиза, провадження по справі зупинено. 02.08.2013 року директором Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз надіслано клопотання про надання оригіналів документів та проведення оплати послуг експертів. 19.07.2013 року Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних та кримінальних справ, витребував дану цивільну справу у зв'язку з відкриттям касаційного провадження за касаційною скаргою [PERSON] на ухвалу Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2012 року та ухвалу апеляційного суду Одеської області від 30.04.2013 року. 21 серпня 2013 року справа витребувана з Одеського науково-дослідного інституту судових експертиз для направлення до ВССУ. Ухвалою ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 жовтня 2013 року ухвала Малиновського районного суду м. Одеси від 03.12.2012 року та ухвала апеляційного суду Одеської області від 30 квітня 2013 року - залишені без змін. 18.11.2013 року справа повернута до Малиновського районного суду міста Одеси для продовження розгляду по суті. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси відновлено провадження по даній справі, справа призначена до розгляду на 17.12.2013 року. У зв'язку з неявкою сторін справа відкладена на 28.01.2014 року на 15:30 годину. 11.12.2013 року [PERSON] подав до суду зустрічний позов до [PERSON] про визнання довіреності недійсною. 17.02.2014 року [PERSON] уточнив поданий позов, в якому просив суд дану [PERSON] довіреність визнати після її смерті - недійсною. Дії [PERSON] після смерті [PERSON] за довіреністю від [PERSON] визнати незаконними. В судові засідання [PERSON] та її представники на 28.01.2014 року, на 17.02.2014 року та 28.02.2014 року не з'являлися. Ухвалою Малиновського районного суду міста Одеси від 28 лютого 2014 року позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання договору довічного отримання та визнання дійсним заповіту залишені без розгляду, на підставі ч.3 ст. 207 ЦПК України, так як на думку суду позивачка [PERSON] втратила процесуальний інтерес до вирішення справи. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі статтею 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі встановленій законом. Правочин маж бути спрямований на реальне настання правих наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст.244 ЦК України представництво, яке ґрунтується на договорі, може здійснюватися за довіреністю. Довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. В контексті даної статті більш зручною та поширеною формою підтвердження повноважень є довіреність - письмовий документ, що видається представнику тим, кого представляють, для представництва перед третіми особами. Залежно від обсягу повноважень, що надаються представнику особою, яку він представляє, виокремлюють два види довіреності: 1) загальна довіреність; 2) спеціальна, у тому числі разова, довіреність. Загальна (генеральна) уповноважує представника на здійснення будь-яких правочинів певного типу. Як вбачається з позовної заяви [PERSON], яку він підтримав в ході судового розгляду, позивачем в межах даної справи не оспорюється факт достовірності, правомірності, дійсності генеральної довіреності виданої [PERSON] на ім'я [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом 15 серпня 2012 року, однак позивач вважає законними вимоги про те, що довіреність після смерті особи, яка її видала, втрачає свою дійсність, а тому підлягає визнанню недійсною за рішенням суду. Як вбачається з свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 25 жовтня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції, [PERSON] померла [INFO] року, про що зроблений відповідний актовий запис № 10142. Згідно з листом № 1051-03 від 13.05.2013 року КУ «Одеське обласне бюро судово-технічної експертизи, повідомило, що смерть [PERSON] могла наступити [INFO] року в проміжок часу між 00:12 та 04:12 годин. Частина 1 статті 248 ЦК України встановлює загальні правила припинення довіреності. Пунктом 6 ч.1 даної статті передбачено, що представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. У разі смерті особи, яка видала довіреність, представник зберігає свої повноваження за довіреністю для введення невідкладних справ або таких дій, невиконання яких може привести до виникнення збитків. Враховуючи, що згідно з діючим законодавством дія довіреності припиняється у зв'язку зі смертю особи, яка її видала, з цих підстав суд вважає, що постановлення окремого рішення суду, про визнання недійсною довіреності виданої 15 серпня 2012 року [PERSON], посвідченої приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу [PERSON], якою вона уповноважила [PERSON] представляти її інтереси в усіх державних, громадських, господарських та інших органах, підприємствах, установах і організаціях незалежно від підпорядкування, форм власності, галузевої належності з усіма необхідними повноваженнями з питань розпорядження всім її майном, з чого б воно не складалося і де б воно не знаходилося та ведення всіх її справ, у зв'язку зі смертю [PERSON] - особи, яка видала цю довіреність, законом не вимагається. Стосовно позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання незаконними дій, які вона вчиняла після смерті [PERSON] по довіреності, а саме: [INFO] року подала доповнення апеляційної скарги вх.№ 22-2144 відновлення строку, 19.12.2012 року [PERSON] по довіреності подала доповнення до апеляційної скарги вх.. № 22-27351 - відновлення строку, 19.12.2012 року [PERSON] по довіреності подала клопотання про зупинення апеляційного провадження по скарзі [PERSON] вх. № 22-27401, 30.10.2012 року [PERSON] по довіреності подала документи, які начебто відповідають оригіналу - підробка. За клопотанням [PERSON] на його власність [ADDRESS] накладений арешт, який знятий апеляційним судом, хоча вона не була учасником договору довічного утримання, не могла заявляти такі вимоги без довіреності, суд дійшов наступних висновків. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав можуть бути: 1)визнання права, 2)визнання правочину недійсним, 3)припинення дії, яка порушує право, 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов'язку в натурі; 6) зміна право відношення; 7) припинення право відношення, 8) відшкодування збитків; 9) відшкодування моральної (не майнової шкоди) 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових та службових осіб. Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту. Разом з тим на думку суду визначений позивачем спосіб захисту його цивільного права такий як визнання незаконними дій, які відповідачка вчиняла після смерті [PERSON] по довіреності не відповідає вимогам ст.16 ЦК України. В ході судового розгляду позивач вказував, що 25.10.2012 року [PERSON], після припинення дії довіреності подавала до суду першої інстанції та до апеляційної інстанції документи, а саме: доповнення до апеляційної скарги вх.№ 22-2144 відновлення строку, 19.12.2012 року [PERSON] по довіреності подала доповнення до апеляційної скарги вх.. № 22-27351 - відновлення строку, 19.12.2012 року [PERSON] по довіреності подала клопотання про зупинення апеляційного провадження по скарзі [PERSON] вх. № 22-27401,30.10.2012 року. Суд, відмовляючи в задоволенні цієї частини позову враховує, що зазначені документи є процесуальними, на які суд зобов'язаний відреагувати при розгляді тільки тих справ, в межах яких вони подаються. Суд вважає, що в інших судових процесах визнавати неправомірними дії сторін щодо подання процесуальних документів, поданих ними в судових засіданнях при розгляді інших справ, законом не дозволяється. Відповідно до норм ЦПК України, сторони мають право на оскарження судового рішення, постановленого в межах розгляду справи, якщо це передбачено законодавством України, і послатися в своїй скарзі в тому числі на неправомірні дії іншої сторони пов'язані з поданням незаконних, на її думку, документів. Судом не враховуються посилання позивача на вчинення на його думку з боку відповідачки [PERSON] шахрайських дій та дій пов'язаних з підробкою письмових доказів, тому що ці питання вирішуються в межах кримінального провадження та не відносяться до предмету даного спору. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed