Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-23 00:00:00

11.09.2014 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, яким просить суд зобов'язати відповідача не чинити йому перешкоди у спілкуванні з дітьми: сином - [PERSON], [INFO] та дочкою - [PERSON],[INFO], та у їх вихованні, крім того визначити порядок його участі у спілкуванні та вихованні у дітей, встановивши наступний графік побачень з ними: два дні підряд діти проживають з ним за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS]. з урахуванням графіку роботи відповідача [PERSON], а інші наступні дна дні - з відповідачкою, за місцем її проживання за адресою: [ADDRESS]; у святкові дні та дні народжень дітей 25 червня та 16 травня, щороку, терміном не менше трьох годин в день, з урахуванням режиму дня дітей. В обґрунтування вказаних вимог позивач в судовому засіданні пояснив, що з 01.09.2001 року по 02.09.2014 рік він з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають двох дітей: сина [PERSON],[INFO] та доньку [PERSON] [INFO] Ще до розірвання шлюбу вони з відповідачем почали проживати окремо. За домовленістю діти проживали у кожного з батьків по два дні. Після розірвання шлюбу, почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні дітей, відповідачем створювались штучні перешкоди стосовно неможливості його нормального спілкування із дітьми. Всі намагання, з моменту розлучення, нормальним, мирним шляхом врегулювати даний спір призводять лише до конфліктів. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради, було визначено місце проживання дітей, а саме за місцем проживання відповідача, при цьому йому було визначено порядок спілкування з дітьми: перша та третя субота з 10.00 до 10.00, друга та четверта неділя з 10.00 до 15.00 кожного місяця на території батька або на нейтральній території або інші дні за домовленістю сторін. Однак відповідач маючи на меті дискредитувати його та негативно охарактеризувати, щоб в подальшому обмежити його батьківські права, постійно направляє скарги до органів опіки і піклування і намагається змінити графік його участі у вихованні дітей. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 13.10.2014 року було внесено зміни до рішення про визначення місця проживання дітей, яким змінено порядок спілкування його з дітьми, а саме: перша та третя субота, друга та четверта неділя з 10.00 по 14.00 год. кожного місяця на території матері. Визначення даного порядку він вважає не обґрунтованими, що порушує його батьківські права. Він має власне житло з належними умовами, проживає зі своєю матір'ю, бабусею дітей, яка з самого народження допомагала у їх вихованні. Він офіційно працює, має сталий дохід, добрий стан здоров'я. Вважає, що вказані обставини, щодо обмеження його у належному спілкуванні з дітьми є неприпустимими в той час, коли батько повинен мати можливість вільно спілкуватися зі своїми дітьми, вирішувати абсолютно любі питання пов'язанні з їх розвитком як фізичним так і духовним, підвищувати їх свідомість щодо оточуючого її світу, забезпечувати її усім необхідним та виховувати їх у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини, батька. З огляду на зазначене він і звернувся до суду, з метою визначення порядку його участі у вихованні дітей. В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, просила у його задоволенні відмовити, посилаючись на ту обставину, що позивач як батько належним чином не приділяє уваги у вихованні дітей, постійно їх налаштовує проти неї, допомоги на їх утримання не надає. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав відповідача, просив у задоволенні позову відмовити в повному обсязі. Представник третьої особи Величко І.П. в судовому засіданні пояснила, що спір між сторонами щодо утримання дітей існує вже тривалий час. За поданням служби були прийняті відповідні рішення та визначено відповідні графіки побачень. Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що вона є матір'ю позивача. Дітей сторін по справі вона виховувала з малого віку, однак на даний час не може з ними бачиться, оскільки відповідач не дає такої можливості. Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що вона знає сторін по справі, вони разом тривалий час проживали по сусідству. Позивач є дуже гарною людиною, працьовитою, дітей своїх дуже любить, забезпечує їх. Після розлучення діти перебували у батька та матері по два дні, у зв'язку із робочими змінами. Після того як син був у батька він не хотів повертатись до матері. Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що вона працює на посаді практичного психолога Бориспільської загальноосвітньої шкоди №3 де навчається донька сторін по справі [PERSON]. На прохання матері дитини та служби у справах дітей, вона займається з дитиною, підтримує її психологічний стан, після розлучення батьків. Графік спілкування з дитиною визначений позивачем вона вважає таким, що буде погіршувати емоційний стан дитини, та в даній ситуації є недоречним. Свідок [PERSON] в судовому засідання показала, що вона знає сторін по справі. Вони разом тривалий час проживали по сусідству. Знає, що в їх родині почались проблеми, що стало причиною розлучення. Позивач інколи забирав дітей до себе, після чого діти були в дуже схвильованому та збудженому стані. Останні чотири місяці вона позивача не бачила, діти проживають з матір'ю. Свідок [PERSON] в судовому засіданні показала, що вони часто приїжджали до сторін у гості. Тривалий час в них були гарні стосунки, однак рік тому в їхній сім'ї почались негаразди із-за поведінки позивача, який дуже змінився. Вона тривалий час підтримувала їхню сім'ю, допомагала в різних складних ситуаціях, які виникали в родині. Коли діти перебували у позивача за ними доглядала бабуся. Суд заслухавши пояснення сторін по справі, їх представників, покази свідків, дослідив, оцінив та проаналізував всі зібрані по справі докази в їх сукупності і дійшов висновку, що позов обґрунтований але підлягає задоволенню частково виходячи з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі з 01.09.2001 року по 01.07.2014 рік перебували у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей син [PERSON] [INFO] та донька [PERSON] [INFO] Достовірність цих обставин підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5), свідоцтвами про народження дітей (а.с.6,7), рішенням Бориспільського міськрайонного суду (а.с.8-9). В ході судового розгляду встановлено, що після розірвання шлюбу діти проживають разом з матір'ю, батько проживає окремо. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Стаття 142 СК України зазначає, що діти мають рівні права та обов'язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно до ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ст.153 Сімейного Кодексу України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою незалежно від проживання або перебування кожного із них. За змістом ст. 157 СК України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов'язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 2 ст. 155 СК України визначено, що батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Також відповідно до ст.ст.11,15 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов'язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р.,ратифікована Україною 27.02.1991 р., дата набуття чинності для України 27.09.1991 р., визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Отже, із системного тлумачення ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ст.ст. 7, 141, 159 СК України випливає, що при вирішенні спору щодо участі у вихованні та порядку зустрічей з дитиною того з батьків, хто проживає окремо від дитини, судом мають враховуватися передусім інтереси дитини. В судовому засіданні встановлено, що позивач неодноразово звертався до служби у справах дітей з скаргою на дії відповідача в частині не надання можливостей щодо спілкування з дітьми (а.с.10, 41,42,43,45,47), з цих же підстав він звертався до органів міліції (а.с.51). Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради № 568 від 19.09.2014 року (а.с.22) було визначено місце проживання малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON] [INFO] разом з матір'ю за її місцем проживання [ADDRESS], при цьому позивачу було визначено порядок спілкування з дітьми: перша та третя субота з 10.00 до 10.00, друга та четверта неділя з 10.00 до 15.00 кожного місяця на території батька або на нейтральній території або інші дні за домовленістю сторін. Рішенням виконавчого комітету Бориспільської міської ради №640 від 13.10.2014 року було внесено зміни до вищезазначеного рішення, яким змінено порядок спілкування позивача з дітьми, а саме: перша та третя субота, друга та четверта неділя з 10.00 по 14.00 год. кожного місяця на території матері. Питання виховання дитини батьки вирішують спільно, позивач зобов'язаний брати участь у вихованні своїх дітей і має право на особисте спілкування з ними, а Відповідач, та інші особи не мають права перешкоджати йому спілкуватися з дітьми та брати участь у їх вихованні. Даючи оцінку всьому вищезазначеному, суд приходить до висновку, що дійсно відповідач чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми. Позивач має гарантоване законом рівне з матір'ю дитини право на спілкування з дітьми та право на її виховання, а відповідач не вправі перешкоджати йому в цьому. Приймаючи рішення у справі, судом враховано, що позивач працює в РСП «Київцентраеро» на посаді столяра, характеризується позитивно (а.с.25), забезпечений житлом. Згідно акту житлово-побутових умов позивача за адресою [ADDRESS] (а.с.11), в квартирі створені всі належні умови для проживання, квартира утримується у належному санітарно-гігієнічному стані,укомплектована меблями, побутовою технікою. Позивач має бажання приймати участь у вихованні дітей і спілкування ними не перешкоджає нормальному їх розвитку. Таким чином, має усі умови для спілкування з дітьми, тому відсутні підстави для позбавлення його права на спілкування. Разом з цим, при винесенні рішення суд звертає увагу на ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особисту прихильність дітей до кожного з них, вік дітей, стан їх здоров'я, при цьому порядок спілкування з дітьми який зазначений позивачем відмінний від порядку, визначеному органом опіки та піклування. Вимагання спілкування з дітьми два дні через два дні з урахуванням графіку роботи відповідача позивач не прийняв до уваги, що донька навчається у школі яка знаходиться поряд з місцем проживання відповідача. З урахуванням інтересів дітей суд приходить до висновку, що на даний час спілкування позивача з малолітніми дітьми має відбуватися у формі, визначеній Службою у справах дітей в рішеннях № 568 від 19.09.2014 року та №640 від 13.10.2014 року. Додатково суд вважає за можливе визначити позивачу час для спілкування з дітьми у святкові дні та дні народження дітей 25 червня та 16 травня щороку, терміном не менше трьох годин в день, з урахуванням режиму дня дітей. На підставі наведеного,

Outcome: partial