Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-10 00:00:00

11.06.2018 [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON], відповідач, разом - сторони) про стягнення аліментів на утримання синів [PERSON] та [PERSON] в розмірі 50% (1/2 частки) від його заробітку (доходу) щомісячно з урахуванням індексації. Позов обґрунтований такими обставинами. З 2009 р. сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народилося двоє дітей: сини [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] З 07.06.2018 сторони перестали проживати однією сім'єю внаслідок вчинення відповідачем насильства щодо позивача та дітей. З цього часу позивач з дітьми мешкає у м. Хмельницький, спільне господарство сторонами не ведеться. Позивачу відомо, що відповідач працює в ТОВ «Сіклум», має у власності однокімнатну квартиру у м. Києві, аліменти він нікому не платить, інших неповнолітніх дітей не має, батьки на його утриманні не перебувають. Добровільно сплачувати аліменти відповідач відмовляється. У строк, встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі, від відповідача надійшов відзив на позов, у якому він виклав заперечення проти позову. Однак зважаючи на те, що відсутні підтвердження надсилання копії відзиву і копій доданих до нього доказів позивачу, суд не бере до уваги пояснення, викладені відповідачем у відзиві, та надані ним докази, і вирішує справу на підставі пояснень та доказів позивача. Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі обставини. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі та є батьками двох малолітніх дітей - синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 7, 8, 9). З позовної заяви вбачається, що у червні 2018 р. сторони перестали проживати однією сім'єю внаслідок вчинення відповідачем насильства щодо позивача та дітей. З цього часу спільне господарство подружжям не ведеться, позивач з дітьми проживає у м. Хмельницький і несе усі витрати на їх утримання, а саме: харчування, навчання, одяг, лікування тощо. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов'язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (ст. 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України (далі - СК України). Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180 СК України). Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч. 1 ст. 181 СК України). За приписом ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, в тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Відповідно до положень ч. 2 зазначеної норми розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Судом встановлено, що відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець і здійснює діяльність у сфері комп'ютерного програмування, що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 15). З наданих позивачем актів виконаних робіт вбачається, що впродовж січня - березня 2017 р. [PERSON] надавав для ТОВ «Сіклум» консультації з питань інформатизації комп'ютерних систем для автоматичної обробки даних, і його сукупний дохід за вказаний період склав 294 644,94 грн. (а.с. 16, 17, 18). За даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідач має у власності однокімнатну квартиру у м. Києві (а.с. 12). Відповідно до викладених у позовний заяві пояснень у відповідача немає інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї, яких він повинен утримувати. Отже на підставі викладених позивачем аргументів і оцінки наданих ним доказів та з урахуванням принципу рівності обов'язків батьків щодо утримання дітей і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення аліментів на двох дітей в розмірі 1/3 частини доходів відповідача. Зважаючи на рівень доходів відповідача, такий розмір аліментів забезпечить не лише належне і достатнє утримання дітей обома батьками, а й надасть відповідачу можливість брати участь у додаткових витратах на дітей, що визначено ст. 185 СК України. На підставі ст. 191 СК України аліменти присуджуються від дня пред'явлення позову. Відповідно до положень ч. 2 ст. 184 СК України індексації підлягає лише розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, а тому вимога про індексацію присуджених аліментів у частці від доходу не ґрунтується на законі. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», суд відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. Належних доказів понесення витрат на професійну правничу допомогу позивачем не надано, а відтак відсутні і підстави для покладення їх на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial