Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-20 00:00:00

11 квітня 2014 року до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла цивільна справа за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування заявлених вимог, представник позивача посилався на те що, відповідно до укладеного договору без номеру від 20 квітня 2006 року [PERSON] отримав кредит 20.04.2006 року у розмірі 9 300,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою складає між ним та Банком Договір, підтверджується підписом у заяві. Умовами та правилами банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно умов п. 3.2., п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. ПАТ КБ «Приватбанк» свої зобов'язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. При цьому, відповідач зобов'язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконував, у зв'язку з чим, станом на 31 березня 2014 року має заборгованість сумі 27 391 гривень 53 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 992,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 22 398,83 грн. Від цієї суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 8 019,01 грн., яка була стягнута судовим наказом виданим Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області 26.09.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 19 372,52 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON], а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 968,63 грн. - штраф (процентна складова). На підставі викладеного просить стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість у розмірі 20 841 грн. 15 коп. за кредитним договором без номеру від 20 квітня 2006 року; судові витрати у вигляді судового збору в сумі 243 грн. 60 коп. Представник позивача, [PERSON], яка діє на підставі довіреності, до судового засідання не з'явилась, надала до суду заяву про проведення слухання справи у її відсутність, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення суду не заперечувала. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, шляхом розміщення оголошення у газеті «Урядовий кур'єр». Згідно із статтею 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Суд за наявності письмової згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. На підставі ст.197 ч.2 ЦПК України справа розглянута у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 20 квітня 2006 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (з 29 липня 2009 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на підставі Банківської ліцензії № 22) та відповідачем [PERSON] був укладений договір без номеру про відкриття карткового рахунку та обслуговування карти, відповідно до умов якого, останній наданий кредит у розмірі 3 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. З п. 3.2., п. 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, вбачається, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється рішенням Банку, і клієнт дає право Банку в будь який момент змінити кредитний ліміт. Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь - якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Так, ст. 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. При цьому, істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства України. Відповідно до п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов'язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно пункту 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна сторона не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у тій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у тій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно розрахунку заборгованості станом на 31 березня 2014 року сума заборгованості за кредитом, згідно кредитного договору без номеру від 20 квітня 2006 року складає 27 391 гривень 53 копійки, яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 4 992,70 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом у сумі 22 398,83 грн. Від нарахованої суми заборгованості віднімається сума, у розмірі 8 019,01 грн., яка була стягнута судовим наказом виданим Орджонікідзевським районним судом м. Маріуполя Донецької області 26.09.2008 року з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк», різниця становить 19 372,52 грн., яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON], а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина), 968,63 грн. - штраф (процентна складова). Таким чином, сума яка підлягає стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача ПАТ КБ «Приватбанк» за кредитним договором без номеру від 20.04.2006 року дорівнює 20 841,15 грн. Отже, судом встановлено у судовому засіданні факт наявності у відповідача відповідальності перед Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» за невиконане зобов'язання по кредитному договору від 20 квітня 2006 року. Не з`явившись у судове засідання та не скориставшись своїм процесуальним правом надання доводів або заперечень проти позову, тим самим відповідач [PERSON] не оспорює позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк». Згідно ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Згідно ст. 551 предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, суд вважає необхідним відмовити Публічному акціонерному товариству Комерційний банк «Приватбанк» у його вимогах до відповідача щодо стягнення фіксованої суми штрафу за порушення виконання зобов'язання за вказаним кредитним договором, оскільки визначення фіксованого штрафу (неустойки), що закріплена у кредитному договорі від 20 квітня 2006 року, не відповідає поняттю неустойки, передбаченому в цивільному законодавстві України, тобто неустойкою не може бути фіксована сума штрафу. На підставі викладеного, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» щодо стягнення фіксованої частини штрафу у сумі 500,00 грн. задоволенню не підлягає. При зверненні до суду позивачем була сплачена сума судового збору у розмірі 243 гривень 60 копійок, що підтверджується квитанцією, та яка на підставі ст.88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно задоволеним позовним вимогам. На підставі викладеного,

Outcome: partial