overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-17 00:00:00

10 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 28 листопада 2006 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась Руськополянською сільською радою Черкаського району Черкаської області, актовий запис № 63. Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, проживають окремо. Позивачка просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка у судовому засіданні свої вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач надав заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти розірвання шлюбу не заперечує. Суд, вислухавши позивачку, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 28 листопада 2006 року. Реєстрація шлюбу проводилась Руськополянською сільською радою Черкаського району Черкаської області, про що зроблено актовий запис № 63 (а.с.6). Від шлюбу мають дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7, 8). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, тому збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та інтересам їхніх дітей, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

10 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення батьківства. Вона обґрунтовувала свою заяву тим, що з 2005 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON]. Вони проживали спільно у квартирі [ADDRESS], вели з ним спільне господарство. В період сумісного проживання з [PERSON] вона народила сина [PERSON], [INFO]. Факт батьківства [PERSON] визнавав, але народження дитини вона реєструвала самостійно і за її вимогою відділ РАЦС вносив відомості про батька відповідно до вимог ч.1ст.135 Сімейного Кодексу України. В подальшому [PERSON] мав намір змінити запис про народження сина, вказавши його батьком сина [PERSON], але [INFO] помер. Встановлення батьківства необхідно їй для реєстрації [PERSON] батьком їхнього сина, внесення відповідних змін до Книги реєстрації народжень та отримання нового свідоцтва про народження, для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON] У судовому засіданні заявниця [PERSON] підтримала заяву, посилаючись на ті ж обставини, що й у заяві. Представник органу опіки та піклування Костянтинівської міської ради не заперечує проти встановлення судом факту батьківства, оскільки таке рішення буде відповідати інтересам дитини. Заслухавши заявницю, представника органу опіки та піклування, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява про встановлення батьківства підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] з 2005 року проживала однією сім'єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] Вони проживали спільно у квартирі [ADDRESS], вели з ним спільне господарство. В період сумісного проживання з [PERSON] вона народила сина [PERSON], [INFO] (а.с.6), запис про батька якого у Книзі реєстрації народжень вчинено за прізвищем заявниці, ім'я та по батькові батька дітей записано за її вказівкою у відповідності до вимог відповідно до ст.135 СК України. [INFO] [PERSON] помер (а.с.10). У відповідності до частини першої статті 130 Сімейного Кодексу України, у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Частиною другою цієї статті СК України передбачено, що заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України. Факт батьківства знайшов своє підтвердження в судовому засіданні. Про походження дитини від [PERSON], визнання ним свого батьківства пояснили суду свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] Про це також свідчать оглянути судом світлини (а.с.11-15) та запис у свідоцтві про народження дитини, в якому вказано ім'я та по батькові батька дитини - [PERSON], які збігаються з ініціалами [PERSON]. Встановлення цього факту необхідно заявниці для реєстрації [PERSON] батьком їхнього сина, внесення відповідних змін до Книги реєстрації народжень та отримання нового свідоцтва про народження дитини для подальшого оформлення спадщини після смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

10 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 30 серпня 2008 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось через несхожість характерів і різних поглядів на життя. Вони абсолютно різні люди та не мають спільних інтересів. З початку 2013 року сторони жили кожен своїм життям, а з серпня 2014 року перестали жити однією сім'єю. Примирення між ними неможливе. Позивач просить задовольнити позовні вимоги та розірвати шлюб. Позивач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити (а.с. 11). Відповідач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив розірвати шлюб (а.с. 12). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 30 серпня 2008 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] актовий запис № 783 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 02 січня 2010 року, актовий запис № 01 (а.с. 6). Дані правовідносини регулюються СК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з позивачкою. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

10 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що вона народилась [INFO] в с. Яструбене Білопільського району Сумської області. В 1960 році в с. Річки Білопільського району Сумської області познайомилася з [PERSON], з яким вони стали жити однією сім'єю як чоловік та дружина, спільно вели господарство. Спільних дітей у [PERSON] з [PERSON] не було, тому вони не бачили потреби в реєстрації шлюбу. [PERSON] помер [INFO]. Після його смерті відкрилась спадщина на належну йому земельну ділянку площею 2,97 га, яка розташована на території Річківської сільської ради. Заявниця [PERSON] фактично прийняла спадщину, що залишилась після смерті [PERSON], та на даний час звернулась до нотаріуса для юридичного її оформлення, але їй було відмовлено в зв'язку з тим, що хоча вона і прожила зі своїм чоловіком майже 40 років, але офіційно не є його дружиною. Посилаючись на викладене, [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю з [PERSON] В судове засідання заявниця [PERSON] не з'явилась за станом здоров'я, направила суду заяву, якою підтримала свої вимоги і просила справу розглядати без її участі. Представник заінтересованої особи - Білопільської держнотконтори в судове засідання теж не з'явився, завідувач даної установи Ковальова Л.Б. направила суду заяву, якою справу просила розглядати без участі їх представника. Дослідивши матеріали справи, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилася [INFO] в с. Яструбене Білопільського району Сумської області (а.с.4). В 1960 році вона познайомилася з [PERSON] і з того часу вони почали проживати з ним однією сім'єю, як чоловік та дружина, без реєстрації шлюбу до його смерті. Вказані вище обставини підтверджуються довідкою виконкому Річківської сільської ради від 03 липня 2014 року № 938, з якої вбачається, що [PERSON], який помер [INFO], з 1960 року проживав в с. Річки Білопільського району разом з [PERSON] в цивільному шлюбі та разом вели спільне господарство (а.с.6). [PERSON] помер [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його смерть (а.с.5). Після його смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 2,97 га, що розташована на території Річківської сільської ради Білопільського району. Встановлення юридичного факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу заявниці необхідно для звернення до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку. Згідно п.5 ч.1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, у тому числі проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. Таким чином суд вважає за необхідне заяву [PERSON] задовольнити і встановити юридичний факт, що [PERSON] проживала з [PERSON] однією сім'єю, як чоловік та жінка без шлюбу, в період з 1960 року і по день його смерті [INFO]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

10 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 25 % від усіх видів заробітків (доходів) щомісячно, починаючи із дня пред'явлення даного позову до суду і до досягненням їхнім сином повноліття. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що на протязі майже останніх п'яти років відповідач не бере участь у матеріальному забезпеченні їхнього малолітнього сина [PERSON], не бачиться з сином та не піклується про нього. Позивач просила розглянути справу без її участі та задовольнити позов у повному обсязі, про що подала адресовану суду свою письмову заяву, яка приєднана судом до матеріалів справи. Відповідач також просив розглянути справу без його участі, про що подав адресовану суду свою письмову заяву, у якій зазначив, що проти позову не заперечує. Ця заява відповідача приєднана судом до матеріалів справи. Судом установлені такі факти і відповідні їм правовідносини. 12 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у Другому відділі реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис № 236 ; від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Рішенням Київського районного суду м.Одеси від 04 березня 2011 року у справі № 1512/2-361/11 р., яке набрало законної сили 15 березня 2011 року, шлюб між сторонами розірвано. Позивач стверджує, що на протязі майже останніх п'яти років відповідач не бере участь у матеріальному забезпеченні їхнього малолітнього сина [PERSON], який весь цей час знаходиться на її вихованні та повному утриманні. Також судом установлено, що позивач працює в Одеському Апеляційному адміністративному суді на посаді помічника судді та отримує заробітну плату у розмірі близько 2000,00 грн. на місяць, але цих грошей позивачу разом з сином не вистачає. Будь-які інші джерела доходів у позивача та її дитини відсутні. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідач не надав суду доказів щодо розміру своїх заробітків (доходів). Судом не встановлено обставин, які б свідчили, що відповідач є непрацездатним. Стягнень за виконавчими листами з відповідача не проводиться. Інших неповнолітніх дітей або непрацездатних утриманців у сторін немає. З огляду на наведене, суд вважає, що малолітній син сторін потребує матеріальної допомоги батька, який може надавати дитині таку допомогу. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Задовольняючи позовні вимоги позивача, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

10 жовтня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, дочки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], до досягнення ними повноліття, щомісячно, в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, починаючи з часу подачі заяви. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що діти перебувають на її утриманні, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Відповідач працює і спроможний виплачувати аліменти на утримання неповнолітніх дітей. В судове засідання позивачка не з'явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує. В судове засідання відповідач не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст. 174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

10 жовтня 2014 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищезазначеною позовною заявою. У позові пояснила, що з 2009 року по лютий 2013 року вона проживала у цивільному шлюбі з [PERSON] від якого у них народилася спільна дитина - син [PERSON], [INFO]. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, працездатний, утриманців не має. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надавши письмову заяву про розгляд справи без своєї участі. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, заяви про розгляд справи без своєї участі суду не надавав, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином відповідно ч.5 ст. 74 ЦПК України. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд вважає, що справу необхідно розглянути з постановленням заочного рішення, на підставі доказів, що містяться в справі, позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що у сторін є спільна дитина - син, [PERSON], [INFO] (а.с.2), який знаходиться на утриманні позивачки. Між сторонами не укладено добровільної угоди про матеріальне утримання неповнолітньої дитини, Відповідач має можливість надавати таку матеріальну допомогу, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Частка заробітку ( доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися, як аліменти на дитину, визначається судом ( ч. 1 ст. 183 СК України ). Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

10 жовтня 2014 року Дзержинський районний суд міста Харкова видав судовий наказ про стягнення з божника [PERSON] заборгованості на користь КП «Харківські теплові мережі». Стягувач звернувся до суду із заявою в якій просить виправити описку у вказаному судовому наказі в частині адреси боржника. Сторони в судове засідання не зявились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 219 ЦПК України - суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. Як видно з матеріалів справи 4 квітня 2014 року (а.с.16) за аналогічної заявою стягувача суд виніс ухвалу про виправлення описки у судовому наказі, а тому відсутні правові підстави для повторного виправлення описки в цьому ж наказі. Таким чином, заява не підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

10 жовтня 2014 року до Василівського районного суду звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] У позовній заяві позивачка зазначає, що 01 вересня 2012 року між вищезазначеними сторонами зареєстровано шлюб Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом №96. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач не працює та допомоги на утримання дитини не надає. На теперішній час позивачка [PERSON] не працює, т.я. знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, у зв'язку з чим [PERSON] просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частині усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на її утримання в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] повноліття. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суду не повідомив. Вивчивши письмові докази, суд вважає, що дана позовна заява підлягає задоволенню виходячи з наступних підстав: Судом встановлено, що 01 вересня 2012 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області за актовим записом №96. Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Відповідач допомоги на утримання дитини не надає. Враховуючи майновий стан позивачки та відповідача, суд вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також кошти на утримання позивачки в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача до досягнення [PERSON] трирічного віку. Сплату судового збору слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

10 жовтня 2014 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Погребищенського районного управління юстиції Вінницької області, актовий запис №70. Позивачка в судове засідання не з'явилася, подала заяву в якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не з'явився також, у телефонному режимі повідомив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечує. За таких обставин суд визнає, що сім`я сторін розпалася остаточно, а тому шлюб необхідно розірвати на підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, як такий, що суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-23 00:00:00

10 жовтня 2014 року до суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивувала її тим, що з 24.04.1999 року вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. 20.05.2014 року рішенням Київського районного суду м.Полтави шлюб було розірвано. Син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.10.2014 року і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечував, вказував на те, що матеріальну допомогу на утримання сина він надає, забезпечує його необхідними речами та надає кошти на лікування сина, просив в задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши позивача [PERSON], відповідача [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що з 24 квітня 1999 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження від 07.06.1999 року, актовий запис № 314 (а.с.6). Рішенням Київського районного суду м.Полтави від 20.05.2014 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). На даний час син проживає та знаходиться на утриманні матері. Як встановлено в судовому засіданні, про що не заперечувала і позивач [PERSON], відповідач надає матеріальну допомогу на утримання сина в його заняттях мотоспортом, забирає його до себе на вихідні дні. Однак в судовому засіданні жодних підтверджуючих письмових документів відповідачем надано не було. Відповідно до ст.ст.141,155 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності, розірвання шлюбу між батьками, проживання батьків окремо від дитини не звільняє їх від обов'язків щодо дитини. На підставі вище викладеного, проходжу до висновку, що оскільки відповідач приймає участь у вихованні дитини, забезпечує сина матеріально, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Рішення суду в частині стягнення аліментів необхідно допустити до негайного виконання. Крім того, з відповідача на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: partial