Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

10 вересня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до [PERSON] , посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2015 року. Сторони мають чотирьох дітей - доньку [PERSON] , 2008 року народження, сина - [PERSON] , 2009 року народження, доньку [PERSON] , 2016 року народження, доньку - [PERSON] , 2020 року народження, які проживають з позивачкою та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач жодної матеріальної допомоги не надає. Позивачка перебуває у відпустці по догляду за молодшою дитиною, не працює. З посиланням на ст. 180-182, 185, 191 СК України просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення доньками повноліття, а також аліменти на її утримання в розмірі 1500 грн. щомісячно до досягнення меншою дитиною трьох років. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив не подав. Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивач не заперечує. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з свідоцтвами про народження сторони є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають та знаходяться на утриманні матері. Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України). Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За частиною першою ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Суд, з урахуванням вищевказаних норм матеріального права та встановлених обставин під час розгляду справи, дослідивши зібрані у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст.ст. 12, 81, 89 ЦПК України, встановивши, що відповідач участь в утриманні дітей не приймає, кошти на їхнє утримання не надає, з урахуванням того, що діти знаходяться на утриманні позивачки, з якою постійно проживають, відповідач інших дітей на утриманні не має, працездатний, враховуючи засади розумності та справедливості, дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дітей до досягнення ними повноліття в примусовому порядку, визначивши розмір аліментів - 1/3 частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трьох років в розмірі 1500 грн. щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: approved