Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-16 00:00:00

11.02.2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інбітех», в якій вказав, що на початку листопада 2018 року ним у мережі Інтернет було виявлено оголошення про продаж легкового автомобіля марки ВАЗ Lada моделі Largus Cross за пільговою програмою «Сімейний автомобіль». Зателефонувавши за контактним номером, позивач дізнався , що для оформлення документів на авто йому необхідно прибути до офісу представників, що знаходиться в м.Дніпро. 15.11.2018 року позивач з`явився до офісу, представниками ТОВ «Інбітех» було повідомлено, що для придбання автомобіля позивач має укласти з відповідачем договір, для оформлення якого він має перерахувати на банківський рахунок відповідача грошову суму у розмірі 90000 гривень відповідно до врученого доручення. Здійснивши оплату позивач підписав договір №02049 про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу від 15.11.2018 року. Відповідно до додатку №1 до договору відповідач прийняв на себе зобов`язання надати позивачу обраний ним та погодженим із відповідачем транспортний засіб. Після укладення договору, представники відповідача повідомили, що обраний позивачем автомобіль заявленої вартості він отримає найближчим часом, проте автомобіль він так і не отримав, телефонні дзвінки представникам відповідача не надали жодного результату, а вимоги повернути гроші за ненадані послуги - залишилися без задоволення, при тому, що відповідно до умов договору автомобіль позивач мав одержати вже до кінця дня укладення договору - 15.11.2018 року. У зв`язку із тим, що відповідач допустив прострочення по Договору більш як на два місяці, виконання обов`язку відповідачем втратило для нього інтерес, про що він письмово повідомив відповідача 26.01.2019 року, надіславши вимогу про повернення грошових коштів та сплату пені, однак відповіді не надійшло. На підставі викладеного просить стягнути з відповідача грошові кошти у рахунок відшкодування завданих внаслідок невиконання договору збитків у розмірі 90000 грн. та пені за прострочення надання послуги у розмірі 90000 грн. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності позивача, відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи, що останній скористався своїми процесуальними правами. Представник відповідача - ТОВ «Інбітех» в судове засідання не з`явився, про місце, день та час розгляду справи повідомлені належним чином. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до наступного. Приписами ст. ст. 12, 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 15.11.2018 року між ТОВ «ІНБІТЕХ» в особі директора Ігнатова В.М. та [PERSON] укладено договір №02049 від 15.11.2018 про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу (а.с.12-18). п. 2.1. договору передбачено, що замовник доручає, а виконавець приймає на себе зобов`язання надати замовнику послуги з пошуку найвигіднішої пропозиції для придбання у власність замовника щодо транспортного засобу і на умовах обумовлених цим договором, проведення консультацій замовника щодо транспортного засобу, супровід переходу права власності від продавця до замовника щодо обраного та погодженого транспортного засобу замовник зобов`язується надати замовлення, прийняти та оплатити належним чином надані послуги. Відповідно до додатку №1 до договору №02049 від 15.11.2018 року замовленим транспортним засобом є автомобіль марки ВАЗ Lada моделі Largus Cross, вартість складає 90 000 грн. (а.с.19). Як вбачається з квитанції № МР_АВ051288KJ_4008852 від 15.11.2018 позивачем [PERSON] перераховано 90000 грн. у рахунок оплати за автомобіль за договором №02049 від 15.11.2018 року (а.с.21). Відповідно до ст. ст. 526, 527 ЦК України, зобов`язання взяті сторонами за договором повинні виконуватися належним чином, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо в зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк. Частиною 4 ст. 631 ЦК України передбачено, що закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Договором про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу від 15.11.2018 року визначено, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами та отримання виконавцем замовлення і діє до 15.11.2018 року включно, а в частині взаєморозрахунків - до повного виконання зобов`язань. (п. 11.1 договору). Згідно частин 1, 2 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Закон України «Про захист прав споживачів» регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст.1-1 Закону України «Про захист прав споживачів» цей закон регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Отже, правовідносини, які виникли між сторонами на підставі договору про надання послуг, регулюються Законом України «Про захист прав споживачів». Частиною 2 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Відповідно до ч.4 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів» за наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Отже, у споживача виникає право вимагати розірвання договору про виконання робіт (надання послуг) у разі: очевидності не виконання з вини виконавця робіт згідно з умовами договору та не усунення останнім недоліків у визначений споживачем строк; наявності у роботі (послузі) істотних недоліків. Істотним недоліком - є недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором (ст.1 Закон України « Про захист прав споживачів»). Після того, як з боку відповідача не було здійснено жодних дій, спрямованих на виконання взятих на себе зобов`язань, [PERSON] 26.01.2019 року направив ТОВ «ІНБІТЕХ» вимогу щодо повернення йому грошових коштів у розмірі 90000 гривень одержаних ТОВ «Інбітех» у рахунок оплати за договором № 02049 про надання посередницьких послуг з пошуку транспортного засобу від 15.11.2018 року та у строк, що не перевищує семи календарних днів, сплатити йому пеню за прострочення послуги за договором №02049 від 15.11.2018 року у розмірі 191 700 грн. (а.с.24). За правилами ст.ст.525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону у встановлений строк, одностороння відмова від його виконання не допускається. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.901 ЦК україни, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Натомість відповідач взяті на себе зобов`язання перед позивачем, у визначений за погодженням сторін строк, роботи не виконав та транспортний засіб позивачеві не передав. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. Згідно ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.1 ст.623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 906 ЦК України передбачено, що збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушення відповідачем умов договору нічим не спростовано, тому позов в частині стягнення збитків, завданих внаслідок не виконання договору, підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 5 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. У вимогі до ТОВ «Інбітех» позивачем надано розрахунок пені, згідно якого відповідач просрочив виконання зобов`язань з 15.11.2018 року по 26.01.2019 року, тобто за 71 дні. 3% від вартості послуги за договором складає 2700 грн., що також передбачено пунктами 3.1.7. та 3.4.6. Договору. Відповідно до математичної формули пеня складає 191700,00 грн. (2700 грн. х 71 дні = 191700,00 грн.). Однак на підставі п.2 ч.2 ст.551 ЦК України позивачем заявлено вимогу про стягнення пені у розмірі 90000 грн. Приймаючи до уваги викладене, суд приходить до висновку що зазначена пеня підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. При зверненні до суду з позовом позивач користувався передбаченою ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» пільгою щодо звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про захист прав споживачів. Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути витрати по сплаті судового збору у сумі 1 536 грн 80 коп. за дві задоволені вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved