Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-30 00:00:00

10 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить суд встановити порядок користування квартирою [ADDRESS], де [PERSON] виділити в користування житлову кімнату №2, площею 20,9 кв.м., [PERSON] виділити житлові кімнати №3, площею 20,9 кв.м. та №4, площею 9,9 кв.м. з встановленням для [PERSON] права проходу через кімнату №3. Коридор №1, площею 9,7 кв.м., кухню №5, площею 7,7 кв.м., ванну №6, площею 3,8 к.в.м, вбиральню №7, площею 1,0 кв.м., балкон І, площею 0,8 кв.м. - залишити у загальному користуванні. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2011 року за [PERSON] визнано право власності в порядку спадкування на ? частини квартири [ADDRESS]. Інша ? частина належить відповідачці. Позивач з відповідачем мають постійні конфлікти щодо користування житлом, сплати за комунальні послуги, у зв'язку з чим і звернувся до суду з цим позовом. Ухвалою суду від 11 жовтня 2017 року вказана позовна заява була залишена без руху та позивачу наданий строк для усунення недоліків. 13 жовтня 2017 року до канцелярії суду надійшла заява позивача [PERSON] про усунення недоліків, зазначених в ухвалі суду від 11 жовтня 2017 року. 17 жовтня 2017 року відповідно до ухвали суду відкрито провадження по справі на призначено судове засідання на 30 листопада 2017 року на 09 год. 15 хв. 30 листопада 2017 року відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Розгляд справи відкладено до 22 січня 2018 року. 22 січня 2018 року відповідач в судове засідання не з'явилась, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, за згоди позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, на підставі рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 07.12.2011 року №2-5605/11 позивачу належить ? частини квартири [ADDRESS]. Позивачем вказане рішення зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 10.08.2017 року. Інша ? частина спірної квартири належить [PERSON] Відповідно до технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], остання складається з: 1-а кімната, площею 20,9 кв.м., 2-а кімната, площею 20,9 кв.м., 3-я кімната, площею 9,9 кв.м., кухні, площею 7,7 кв.м., вбиральні, площею 1,0 кв.м., ванної, площею 3,8 кв.м., коридору, площею 9,7 кв.м., балкон, площею 0,8 кв.м.загальною площею 74,7 кв.м., житловою площею 51,7 кв.м. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власником забезпечуються рівні мови здійснення своїх прав, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 4 ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Згідно положень ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов'язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов'язаннями, пов'язаними із спільним майном. Згідно ст.382 ЦК України квартирою є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. Власникам квартири у дво- або багатоквартирному житловому будинку належать на праві спільної сумісної власності приміщення загального користування, опорні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання за межами або всередині квартири, яке обслуговує більше однієї квартири, а також споруди, будівлі, які призначені для забезпечення потреб усіх власників квартир, а також власників нежитлових приміщень, які розташовані у житловому будинку. Відповідно до ст.359 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Таким чином, з огляду на виниклий між сторонами спір щодо порядку користування квартирою, що порушує права позивача як власника майна, приймаючи до уваги, що відповідач будучи належним чином повідомлений про розгляд справи до суду не з'явився, письмових заперечень не надав, суд вважає за можливе задовольнити вимоги позивача про встановлення порядку користування квартирою. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved