Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

11 грудня 2013 року, представниця позивача за нотаріально-посвідченою довіреністю, звернулася до суду з позовом, в якому просила суд, стягнути з відповідача, який змінив своє прізвище з [PERSON] на [PERSON], в порядку регресу, заборгованість у розмірі 70699,69 грн., яку позивач [PERSON], як поручитель [PERSON] сплатив у повному розмірі на користь ПАТ «Кредитпромбанк» за рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 06.12.2010 р., яке набрало законної сили 17.12.2010 р. і ніким не було оскаржене, мотивуючи це ухиленням відповідача, який змінив своє прізвище і всіляко уникає зустрічі з позивачем, переховуючись від нього та вимкнувши свої телефони, надавши при цьому позивачу письмову розписку про обов'язкове повернення вказаного боргу від 13.02.2013 р., від повернення йому вказаних грошей, які згідно рішення суду, складаються з 8648,32 дол. США, що в еквіваленті на дату здійснення розрахунку складали - 69177,91 грн., з яких заборгованість за кредитом 5205,10 дол. США, що в перерахунку становить - 41039,09 грн., заборгованість за відсотками 1209,90 дол. США, що в перерахунку становить 9673,35 грн., пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань 2233,90 дол. США, що в перерахунку становить - 17868,97 грн., а також судові витрати по сплаті державного мита у розмірі 691,78 грн., витрати на ІТЗ судового процесу у розмірі 120 грн. та витрати, пов'язані з розміщенням оголошень у пресі про виклик відповідачів у сумі 710 грн. Представниця позивача, приймаючи участь в судовому засіданні повністю підтримала позов, однак в подальшому в судове засідання не з`явилася, як і позивач [PERSON], про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причини неявки не повідомили, однак, надавши при цьому спільну письмову заяву, в якій позивач [PERSON] повністю підтримав свій позов, як і його представниця, просив його задовольнити, розглянути справу за їх відсутністю та не заперечували проти ухвалення судом заочного рішення по справі (а.с. 50). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у відповідності до ст.ст. 74,77 ЦПК України, за місцем свого проживання, що підтверджується поштовими повідомленнями з відмітками про особисте вручення судових повісток з викликами до суду, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав (а.с. 42,47). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення вирішення справи. Статтею 58 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Виходячи з приписів статті 59 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частина 1 статті 60 ЦПК України вказує, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили - не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Частинами 1 та 2 статті 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватись виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники (частина 1), поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків (ч.2). Приписами статей 525,526 ЦК України передбачено, що зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов кредитного договору та Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Крім цього, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Статтею 556 ЦК України передбачено, що після виконання поручителем зобов'язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов'язок боржника. До поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою - переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання. Суд встановив, що рішенням Овідіопольського райсуду Одеської області від 06.12.2010 р., яке набрало законної сили 17.12.2010 р., позов ПАТ «Кредипромбанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором був задоволений та стягнуто з [PERSON] (позичальника) та [PERSON] (поручителя) в солідарному порядку на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором № 28.3/826-КЕК-07 від 25.10.2007 року, у розмірі - 69177 грн. 91 коп., судові витрати по сплаті державного мита в сумі 691,78 грн. і інформаційно-технічного забезпечення судового процесу у сумі 120 грн. та витрати пов'язані з публікацією оголошень в пресі у розмірі 710 грн., а разом - 70699 грн. 69 коп. (а.с. 11-14). Після отримання виконавчих листів по виконанню вказаного рішення суду, державним виконавцем була винесена постанова про закінчення виконавчого провадження від 27.06.2013 р. по стягненню з позивача [PERSON] на користь ПАТ «Кредитпромбанк» боргу у розмірі 70699,69 грн. (а.с. 15). З матеріалів позову вбачається, що після набрання рішенням суду законної сили, боржник [PERSON] не тільки злісно ухилився від сплати солідарного боргу на користь банку, а ще й змінив своє прізвище, взявши собі прізвище дружини [PERSON], що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 00013381999 від 29.01.2014 р., наданого суду Реєстраційною службою ВДРАЦСу Овідіопольського РУЮ в Одеській області на запит суду (а.с. 43-46). Таким чином, суд встановив, що відповідач [PERSON] навмисно, уникаючи сплати боргу за кредитним договором змінив своє прізвище на прізвище дружин [PERSON]. Крім цього, з позову випливає, що відповідач [PERSON] умисно уникаючи відповідальності по сплаті боргу банку, постійно змінював своє місце проживання, вимкнув номера своїх телефонів та змінив своє прізвище, і всіляко ухилявся від зустрічей з позивачем, який одноособово виконав рішення суду по боргам [PERSON] Однак, розшукавши відповідача [PERSON], останній 13.02.2013 р. надав письмову розписку позивачу, з якої видно, що він підтвердив факт своїх зобов'язань перед поручителем [PERSON] за кредитом, отриманим згідно вищевказаного кредитного договору № 28.3/826-КЕК-07 від 25.10.2007 р. у банку ПАТ «Кредитпромбанк» та зобов'язується повернути, внесеними своїм поручителем [PERSON] гроші згідно наданих ним квитанцій банку про сплату заборгованості за кредитом зі строк сплати - серпень 2013 р. (а.с. 16). В той же час, надавши вказану розписку позивачу, відповідач знову став уникати зустрічей з ним та не злісно не сплачував свій борг у розмірі 70699,69 грн. Підсумовуючи вищевикладені вимоги Закону, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований, підтверджений документально, такий, що базується на Законі і відповідно підлягає задоволенню повністю зі стягненням з відповідача в порядку регресу всієї суми заборгованості у сумі 70699,69 грн. та судових витрат по справі, які складаються із суми судового збору 707 грн. за розгляд справи судом та судового збору за забезпечення доказів і позову у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved