Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-31 00:00:00

11.06.2018\~ року до Петриківського районного суду Дніпропетровської області надійшов вказаний позов [PERSON] до [PERSON], третя особа яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: адміністрація Шевченківського району Харківської міської ради, про визначення місця проживання малолітньої дитини та звільнення від сплати періодичних платежів (аліментів). У позові зазначено, що з 23.07.2005 року по 08.10.2013 рік сторони перебували у шлюбі між собою, від якого мають дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] залишилась проживати разом із матірю [PERSON], тому рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2016 року з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання дитини. Рішення набрало законної сили та є чинним. Позивач зазначає, що аліменти відносяться до періодичних платежів, що випливає з положень Сімейного Кодексу України, КЗпП, ЗУ «Про виконавче провадження». Відтак, їх розмір та строки можуть бути змінені або платника аліментів може бути звільнено від їх сплати на підставі ст. 273 ЦПК України, шляхом предявлення відповідного позову. Так, позивач порадившись з дочкою [PERSON] прийняли спільне рішення про те, що дівчинка буде в подальшому проживати разом із батьком у м. Харкові. У звязку із викладеним, 02.04.2017 року між позивачем та відповідачем було укладено договір, у якому, зокрема, було вирішене питання про місце проживання дитини, врегульовано інші права та обовязки з її виховання. Сторони дійшли\~згоди,\~що задля\~подальшого досягнення\~дитиною відповідного\~освітнього рівня,\~необхідного для\~вступу до\~вищого навчального\~закладу є\~більш доцільним\~здобуття дівчинкою\~загальної середньої\~освіти за\~місцем проживання\~позивача,\~тобто у\~м.\~Харкові,оскільки у цьому місті є більший вибір навчальних закладів з більш потужною навчальною базою, а також є можливість додаткового залучення сторонніх фахівців з надання освітніх послуг та обладнання для [PERSON] окремої кімнати у квартирі для організації більш зручного та ефективного режиму навчання та дозвілля (п. 1.3 Договору). Реалізацією, зазначеної у п. 1.3 Договору домовленості, був вступ [PERSON] у поточному 2017/2018 навчальному році до Харківської гімназії № 47, партнерами якої є провідні навчальні заклади м. Харкова та яка входить до рейтингу 100 найкращих шкіл за версією журналу «Фокус». [PERSON], з липня 2017 року, [PERSON] проживає з батьком у м. Харкові, перебуває на його утриманні, навчається у 6-му класі Харківської гімназії № 47, адаптувалася до нового колективу та навчального процесу. Також, позивач зазначив, що, спеціалістами Служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, було складено Акт обстеження умов проживання № 60 від 06.04.2018 року, яким зафіксовано факт проживання [PERSON] за адресою: м. Харків, проспект Науки 9 Д. кв. 159, тобто разом з батьком. Також зазначеним Актом умови проживання дитини були визнані задовільними, а забезпечення дитини усім необхідним для виховання та розвитку визнано достатнім для відповідних вікових потреб. Позивач зауважив, що хоча укладений Договір від 02 квітня 2017 року, щодо визначення місця проживання [PERSON] з батьком, є обов'язковим для сторін, однак рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2016 року по справі № 187/794/16-ц, встановлено факт проживання [PERSON] з відповідачем, тож аліменти стягуються з особи, яка проживає окремо від дитини (тобто батька), а отримувачем аліментів є особа, з якою дитина проживає (тобто мати), що в свою чергу створює певну невизначеність. З огляду на викладене, позивач просить суд визначити місце проживання [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] [INFO]. Звільнити позивача від сплати аліментів, присуджених рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2016 року по справі № 187/794/16-ц. Позивач та його представник у підготовчому судовому засіданні позов підтримали у повному обсязі з підстав, що викладені позовній заяві, наполягали на задоволенні позовних вимог. Відповідач у підготовчому судовому засіданні позов визнав у повному обсязі, не заперечував проти його задоволення. У визначений строк відзиву на позов не подав. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до суду не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі, письмових пояснень щодо позову до суду не надходило. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 4 ст. 200 ЦПК України). Всебічно та повно вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового процесу, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позову в підготовчому судовому засіданні. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] народилась 12.03.2006 року, що підтверджено копією свідоцтва про народження серії І-КЕ № 021495, виданого 20.03.2006 року виконкомом Гоголівської селищної ради В.Багачанського району Полтавської області, з відповідним актовим записом за № 6, де батьком записано: [PERSON]. Згідно Рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 17.11.2016 року у цивільній справі № 187/794/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини,\~позовну заяву задоволено частково. Вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], аліменти у твердій грошовій сумі у загальному розмірі 1000.00 грн. щомісячно, починаючи з 22.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили. До позовної заяви додано копію договору про визначення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні та спілкуванні з нею, від 02.04.2017 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] Згідно п. 1.4 зазначеного договору батьки домовились про місце проживання дитини та про умови участі у її вихованні батьком, з яким буде проживати дитина та матірю, яка проживатиме окремо від дитини. Виходячи з положень ч. 2 ст. 160 СК України, місцем проживання дитини батьки за спільною згодою між собою та дитиною, визначили місце проживання батька, а саме: [ADDRESS] (п. 1.5 договору). Батько зобовязується: піклуватися про здоровя дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, брати участь у вихованні дитини, забезпечити їй достатній рівень освіти, створити дитині умови для навчання, фізичного та духовного розвитку, забезпечити дитину майном необхідним для її розвитку, навчання та виховання (п.п. 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 договору) Згідно копії акту № 60 обстеження умов проживання, затвердженого начальником служби у справах дітей по Шевченківському району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 06.04.2018 року,умови проживання [PERSON], 12.03.2006 року є задовільними, дитина має окрему кімнату із обладнаним спальним місцем, також обладнану для навчання; дитина забезпечена всім необхідним відповідно до вікових потреб. При відвідуванні дитина була присутня вдома в доброму настрої. Позивачем додано характеристику [PERSON], видану спільно директором та класним керівником Харківської гімназії № 47, де навчається дівчинка, згідно якої [PERSON] навчається у 6-му класі, має високий та достатній рівень навчальних досягнень з усіх предметів. [PERSON] проживає з батьком [PERSON], який приділяє досить уваги вихованню доньки, завжди відвідує батьківські збори. Розглядаючи заявлені вимоги, суд виходить із наступного. В силу\~статті 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. За нормами частин першої та другої\~статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов'язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. За нормами ст.160 та ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості;\~ При вирішенні даної справи суд, в силу малолітнього віку дитини, у судовому засіданні не заслуховував [PERSON] для з'ясування її думки щодо даного спору. При вирішенні спору щодо визначення місця проживання дитини, суд враховує умови договору про встановлення місця проживання дитини та участі батьків у її вихованні та спілкуванні з нею, що був укладений сторонами, підписаний ними, де батьки та сама дитина погодили місце проживання [PERSON] разом із батьком у м. Харкові. Також суд враховує ті обставини, що відповідач в судовому засіданні вказаного договору не оспорювала, позовні вимоги визнала у повному обсязі, що відповідає викладеним у вказаному вище договорі домовленостям. Окрім зазначеного, судом береться до уваги сумлінне ставлення батька до виконання своїх батьківських обов'язків, що підтверджено копією Акту № 60 обстеження умов проживання дитини та характеристикою з місця її навчання, з яких вбачається небайдуже ставлення батька до фізичного, духовного, культурного та освітнього розвитку дівчинки. Враховуючи все вище викладене, суд приходить до висновку, про доцільність задоволення позовних вимог в частині визначення місця проживання [PERSON] разом із батьком [PERSON], оскільки в такому випадку будуть враховані вимоги для правильного вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини, передбачені у Декларації прав дитини та\~ст.161 СК України, а також це буде повною мірою відповідати інтересам малолітньої дитини. Разом з тим у ч. .4\~ст.273 ЦПК України\~визначено, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Відповідно до ч. 2\~ст.197 СК України\~за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв'язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Судом встановлено, що з позивача на користь відповідача на утримання дитини [PERSON] рішенням Петриківського районного суду від 17.11.2016 року було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у загальному розмірі 1 000.00 грн. щомісячно, починаючи з 22.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Рішення набрало законної сили. Однак, з наведеного вище вбачається, що у даному випадку наявні ті зміни обставин, за наявності яких суд має право задовольнити позовні вимоги позивача про звільнення його від сплати аліментів, тож суд приходить до висновку, що проживання малолітньої [PERSON] разом із батьком і перебування на його утриманні є важливою та достатньою обставиною, що має істотне значення при вирішенні питання про звільнення позивача від сплати аліментів на її утримання. Враховуючи викладене вище, суд приходить до висновку про доцільність задоволення позову у в частині звільнення позивача від сплати аліментів. Отже, за вказаних обставин, враховуючи думку учасників судового процесу, суд вважає позов обґрунтованим, тож таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання про судовий збір, суд виходить із наступного. Позивачем сплачено судовий збір у повному обсязі та вимог щодо його стягнення з відповідача не заявлено, у звязку із чим суд вважає за доцільне витрати, по сплаті судового збору, залишити за позивачем.

Outcome: approved