overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

10.12.2015 року представник позивача ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 13.08.2014 року [PERSON] за кредитним договором №490922621 отримала кредит у розмірі 23976.29 гривень, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39.9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, строком повернення до 14.08.2019 року. Оскільки умови договору порушені, зобовязання не виконуються, кредитні кошти не повертаються, тому виникла необхідність достроково стягнути з [PERSON] борг у сумі 38409.53 гривень та судові витрати. \~\~ Представник ПАТ «Альфа-Банк» в судове засідання не зявився, але подав суду клопотання про розгляд справи в його відсутності, позовні вимоги підтримав (а.с. 22). \~\~ \~Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечила, але пояснила, що в звязку з відсутністю коштів не має можливості сплачувати борг по кредиту. \~\~ Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: \~\~\~\~\~\~\~ \~ \~Згідно кредитного договору № 490922621 від 13.08.2014 року (а.с.4-8) [PERSON] отримала у ПАТ «Альфа-Банк» кредит у розмірі 23976.29 гривень під 39.9% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення 14.08.2019 року. \~\~ Згідно ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем, у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. \~\~ Згідно п.3 ч.1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання. Згідно Кредитного договору, у разі невиконання чи неналежного виконання будь-яких обовязків, встановлених Договором, в тому числі у разі затримання частини кредиту та /або процентів за його користування, позивач має право вимагати дострокового виконання зобовязання з поверненням кредиту. \~ \~У відповідності з розрахунком заборгованості за договором № №490922621 від 08.2014 року (а.с.4-8) борг [PERSON] перед позивачем складається із 23976.29 гривень боргу по кредиту, 12033.24 гривні прострочені проценти, штраф 2400 гривень, всього 38409.53 гривень. \~\~\~За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 1218 гривень (а.с.3).\~ \~\~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

10.12.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Спільних дітей вони також не мають. У зв'язку з цим шлюбні відносини між ними фактично припинені. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотала про розгляд справи за її відсутності, не заперечуючи проти заочного розгляду справи. Також просила повернути їй дошлюбне прізвище Герасименко. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 11.02.2013 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. (а.с. 5) Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки фактично припинили близька трьох років тому. Спільне господарство ними не ведеться. Примирення та поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. Майнового спору в рамках розглядуваного позову між сторонами немає. У звязку з викладеним та на підставі ст. ст. 110, 112 СК України шлюб підлягає розірванню. Судові витрати між сторонами належить розподілити порівну, оскільки вони в рівній мірі винні у розпаді сім'ї.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-01 00:00:00

10.12.2016 року ПАТ «Чернігівобленерго» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення компенсації понесених збитків в сумі 22 309 грн. 08 коп. та судових витрат. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що при перевірці приладів обліку і оплати за електроенергію в помешканні відповідача за адресою: м. Чернігів, пров. Муринсона, 7, виявлено порушення п. 48 Правил користування електроенергією для населення, а саме: самовільне підключення до електромереж і споживання електричної енергії без приладів обліку, а саме: здійснене додаткове заземнення «нульового» проводу з порушенням схеми обліку, при наявності навантаження, диск лічильника електроенергії не обертається. «Штучний нуль» виконано відкритим типом прокладання. Внаслідок чого співробітниками ПАТ «Чернігівобленерго» було складено Акт про порушення № 148452 від 13.11.2014. Вказує, що на підставі вказаного акту,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-24 00:00:00

10.12.2018 до Вінницького районного суду з позовом звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 02.03.2004 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконкомі Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №3. Вказує, що в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO]. Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В підготовче засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до підготовчого засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом установлено, що 02.03.2004 року сторони зареєстрували шлюб у Виконкомі Лука-Мелешківської сільської ради Вінницького району Вінницької області, актовий запис №3, про що свідчить свідоцтво про одруження (а.с.4). В період шлюбу в період шлюбу в сторін народилась донька [PERSON], [INFO], про що свідчить копія свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем «Лученко», що відповідає вимогам закону. Відповідно до ст.141 ЦПК з відповідача на користь позивача підлягають до стягнення судові витрати по сплаті судового збору в сумі 704 гривень 80 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-26 00:00:00

10.12.2018 р. до суду заявлено позов, у якому позивачка просила змінити розмір аліментів на утримання дитини, які стягувалися щомісячно за рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 07.02.2011 р. з [PERSON] на її користь на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн., починаючи з 25.01.2011 р. і до її повноліття, та щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до її повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обовязку надавати їх спільній дитині щомісячне утримання, хоча має дохід, працюєючи на тимчасових заробітках, що дає можливість надавати кошти. Позивачка в судове засідання не зявилась, письмово вимоги позову просила задовольнити, справу розглядати без неї (а.с. 11). Відповідач в судове засідання не зявився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про перенесення розгляду справи не заявляв, відповідно до ч.\~5 ст.\~128 ЦПК України він був повідомлений про час та місце розгляду справи належним чином. З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], за рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 07.02.2011 р. щомісячно сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн. щомісячно, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини. Зазначені правовідносини регулюються: - ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обовязку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; - ст. 192 Сімейного Кодексу України, відповідно до якої розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки, з відповідача за рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 07.02.2011 р. на користь [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO] в розмірі 250 грн. щомісячно, починаючи з 25.01.2011 р. і до її повноліття, зазначений розмір в даний час не задовольняє потреб дитини, то розмір стягуваних аліментів необхідно змінити (збільшити) і щомісячно стягувати з нього кошти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи після набрання цим рішенням законної сили і до повноліття дитини,- в примусовому порядку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-09 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтею 405 ЦК України та статтями 71, 72 ЖК УРСР. Позов мотивує тим, що в 2000 році відповідач добровільно покинула квартиру та з цього часу постійно не проживає в ній без поважних причин, при цьому не бере участі в утриманні квартири та оплаті житлово-комунальних послуг. У судовому засіданні позивач пред'явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; будучи допитаним судом в якості свідка показав, що в 2000 році відповідач добровільно покинула спірну квартиру, забрала з квартири усі особисті речі та з цього часу не проживає в ній, не сплачує за комунальні послуги та утримання житла, жодного разу не намагалася повернутися до квартири. Відповідач не з'явилася, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. За згодою позивача, 10.01.2019 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Позивач є власником квартири [ADDRESS] (далі - Квартира), в якій зареєстровано місце постійного проживання відповідача (а.с. 6, 7, 9). Як убачається з матеріалів справи (а.с. 8) і показань позивача, якого допитано як свідка, які узгоджуються між собою, в 2000 році відповідач добровільно покинула Квартиру та з цього часу постійно не проживає в ній без поважних причин; відповідач не бере участі в утриманні Квартири та в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить позивача в скрутне матеріальне становище. Відповідно до частини другої статті 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У зв'язку з доведенням факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад один рік, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою. Водночас, посилання позивача в позовній заяві на норми статей 71, 72 ЖК УРСР є хибними, оскільки вказані норми регулюють порядок користування жилими приміщеннями державного і громадського житлового фонду, до якого Квартира не належить, а тому не регулюють спірні правовідносини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» (далі - відповідач) заборгованості по заробітній платі в сумі 2446 грн 91 коп. В обґрунтування позову зазначив, що відповідач затримує виплату заробітної плати, чим порушує його право на належну оплату праці. Ухвалою судді від 19.12.2018 року відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. 27.12.2018 року на адресу суду відповідач направив відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позову, пославшись на скрутне фінансове становище, що унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати працівникам, та надав довідку про розмір заборгованості по заробітній платі в розмірі 5256 грн 91 коп. 08.01.2019 року позивач направив відповідь на відзив, в якій уточнив позовні вимоги і просив стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 5256 грн 91 коп. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач працює у відповідача на посаді начальника конструкторського сектору. Відповідно до положень статті 115 КЗпП України (далі - Кодекс) заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Як випливає з матеріалів справи, відповідач вказане положення Кодексу не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість з виплати заробітної плати, яка становить 5256 грн 91 коп. Розмір заборгованості підтверджується довідкою відповідача від 27.12.2018 № 414/636. Таким чином, пред'явлений позов ґрунтується на вимогах закону, при цьому доведений належними доказами, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-27 00:00:00

10.12.2018\~року [PERSON]\~звернулася до\~суду з\~заявою,\~заінтересована особа\~Головне управління\~Пенсійного фонду\~України в\~Кіровоградській області\~про встановлення\~факту належності\~правовстановлюючого документу.\~Заявлені вимоги\~мотивовані тим,\~що заявник\~у вересні\~2018\~році отримала\~архівні довідки\~про відпрацьовані\~людино-дні\~та в\~книзі наказів\~по особовому\~складу,\~в яких\~помилково вказане\~імя та\~по батькові\~заявниці.\~В архівній\~довідці №284\~від 28.09.2018\~року архівного\~фонду КСП\~«Лан» є\~відомості про\~відпрацьовані людино-дні\~[PERSON]\~з 1979\~року по\~1982\~рік,\~[PERSON] [PERSON]\~у 1983\~році (так\~в документі)\~замість [PERSON].\~Також в\~архівній довідці\~№285\~від 28.09.2018\~року архівного\~фонду «Вільшанська\~міжгосподарська пересувна\~механізована колона»\~Вільшанського району\~Кіровоградської області\~у книзі наказів по\~особовому складу\~значиться «2.\~Принять на\~роботу тов.\~[PERSON] рабочей\~кирпичного завода\~по формовке\~кирпича с\~29.03.1983\~г.»\~(так\~в документі)\~замість [PERSON].\~Просить встановити\~факт належності\~їй [PERSON] архівних довідок виданих трудовим архівом Вільшанської районної державної адміністрації Кіровоградської області №284 та №285 від 28.09.2018 року. Заявник в судове засідання не зявилася. Надала до суду заяву в якій вказала, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити повністю та розглянути справу без її участі. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в судове засідання не зявився. Надіслав до суду клопотання, в якому просить суд розглянути справу на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт належності [PERSON] архівних довідок №284 від 28.09.2018 року та №285 від 28.09.2018 року виданих Вільшанською районною державною адміністрацією Кіровоградської області, що також підтверджується наданими заявником наступними матеріалами справи: копією паспорту заявника (а.с. 4-5); копією трудової книжки серія ПТ-І №0472309 від 11.05.1978 року (а.с. 8-9). Встановити іншим шляхом, крім судового, цей факт неможливо. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа особі тягне для заявника юридичні наслідки, а саме дає змогу порахувати трудовий стаж.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-18 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що з 06.07.2016 року перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Посилаючись на фактичне припинення шлюбних відносин, відсутність взаєморозуміння, постійні сварки, позивачка просила суд шлюб розірвати. У судове засідання позивачка не з'явилася, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відзиву на позов до суду від нього не надходило. Відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, \~суд вважає можливим ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього \~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Встановлено, что сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 06 липня 2016 року Виконавчим комітетом Зарічанської сільської ради Володимир-Волинського району, Волинської області, актовий запис № 8 (свідоцтво про одруження І-ЕГ № 136564). Від шлюбу подружжя має неповнолітнього сина: [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ЕГ № 247293). Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи позицію позивачки, суд вважає встановленим, що розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. У відповідності до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір. На підставі ст.ст.110,112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-13 00:00:00

10.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з ним вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03.09.1994 року Наталівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. З відповідачем припинили шлюбні відносини у зв'язку з несумісністю характерів, відсутності взаєморозуміння та кохання, спільного господарства вже тривалий час не ведуть. Тому позивач просить шлюб між ними розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач до початку судового засідання подала заяву, у якій просить розгляд справи проводити без її участі, позов підтримує та просить його задовольнити. Відповідач надав заяву, у якій просить розглядати справу у його відсутність, позов визнає та не заперечує проти його задоволення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 03.09.1994 року Наталівською сільською радою Новоград-Волинського району Житомирської області, актовий запис № 2, що підтверджується оригіналом свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 7). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 4). Сторони спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини позивачка та відповідач поновлювати не бажають, позивач та відповідач наполягають на розлученні. За даних обставин шлюб підлягає розірванню так, як подальше спільне проживання подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та їх дитині. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Спору про місце проживання дитини не мають. Позивач просить залишити доньку [PERSON] на проживання з нею. Судові витрати позивач просить покласти на неї.

Outcome: approved