Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-06 00:00:00

12.08.2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, від якого у них народилася вищевказана дитина, яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. Син є інвалідом з дитинства та потребує постійної сторонньої допомоги, у зв`язку з чим позивач не має можливості влаштуватись на роботу та отримує лише державну соціальну допомогу по догляду за дитиною - інвалідом. Крім того, позивач зазначає, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, має реальну можливість виплачувати аліменти, та має постійний заробіток, має стабільний дохід. В зв`язку з тим, що матеріальної допомоги на утримання дитини відповідач не надає, позивач звернулася до суду із відповідним позовом (а.с. 1 - 7). Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Череватій В.І. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст. ст. 128, 130, 131 ЦПК України. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 19.08.2020 року провадження у справі відкрито та її розгляд відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України призначений у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 33 - 34). Від позивача та відповідача до суду надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності, у зв`язку з чим в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. При цьому відповідно до письмових заяв позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов у повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Суд, дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в сукупності, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому, суд приймає визнання відповідачем позову та вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 20.11.2003 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 120 (а.с. 13). [PERSON] народився [INFO] , його батьком вказаний [PERSON] - відповідач по справі, матір`ю - [PERSON] - позивач по справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Арцизького районного управління юстиції Одеської області, актовий запис № 187 (а.с. 14). Дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією довідки, виданої виконавчим комітетом Арцизької міської ради Одеської області від 26.06.2020 року № 801 (а.с. 18). Як вбачається з копії медичної документації, дитина [PERSON] , [INFO] є інвалідом з дитинства та перебуває на «Д» обліку у лікаря - невролога з 2010 року, для лікування якого позивач купує ліки, що підтверджується копіями доданих позивачем до матеріалів справи товарних чеків. Позивач [PERSON] здійснює догляд за дитиною - інвалідом та отримує державну соціальну допомогу по догляду за дитиною - інвалідом (а.с. 19 - 25). Відповідач [PERSON] офіційно працює на посаді токара 5 розряду у виробничому підрозділі «Локомотивне ДЕПО Одеса - Сортувальна» АТ «Українська залізниця» Регіональної філії «Одеська залізниця» та його дохід за період з січня 2019 року по грудень 2019 року склав 161865,48 гривень, що підтверджується копією довідки, виданої виробничим підрозділом «Локомотивне ДЕПО Одеса - Сортувальна» АТ «Українська залізниця» Регіональної філії «Одеська залізниця» від 30.06.2020 року (а.с. 26). Ці обставини відповідачем не оспорювалися. Дитина сторін проживає разом з позивачем [PERSON] . Судом встановлено, що на теперішній час [PERSON] та [PERSON] проживають окремо, а їх спільна дитина - [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, про що було зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, чим порушено вимоги ст. 81 ЦПК України. При вирішенні спору суд виходить з положень ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ст. 180, ч. 2 ст. 181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Таким чином, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини та обставини справи про які позивач повідомила у своєму позові, а також на те, що відповідач працездатний, офіційно працевлаштований, стан його здоров`я задовільний, тому, на думку суду, він може надавати матеріальну допомогу на утримання своєї дитини. Інших осіб [PERSON] на утриманні немає, про що було зазначено позивачем у позові та не спростовано відповідачем. Доказів щодо важкого матеріального становища відповідач суду не надав. Враховуючи, що відповідач відповідно до ст. 180 СК України зобов`язаний утримувати дитину, а також усі вищевикладені обставини, що мають істотне значення для справи, зважаючи на визнання відповідачем позову, суд вважає доцільним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову, тобто з 12.08.2020 року і до повноліття дитини, тому позов підлягає задоволенню. Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача до державного бюджету України.

Outcome: approved