Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

10 червня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла заява про встановлення факту смерті. На обґрунтування поданої заяви зазначено, що [PERSON] , є онукою [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки с. Верлак Дрожанівського району Татарстану, що була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , яка померла [INFO] у м. Макіївка Совєтського району Донецької області, про що свідчить свідоцтво про смерть № [NUMBER] від 04 березня 2019 року. Отримати свідоцтво про смерть у відділі державної реєстрації актів цивільного стану неможливо, оскільки смерть трапилась на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати відповідні документи державного зразка, що може бути прийнято відділом державної реєстрації актів цивільного стану для здійснення реєстрації смерті відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану». Встановлення факту смерті необхідно [PERSON] для реєстрації смерті та подання заяви до органів нотаріату України про прийняття спадщини. Звернувшись до Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) для реєстрації смерті [PERSON] , заявник отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки подане свідоцтво про смерть [NUMBER] , видане Советським відділом запису актів громадського стану м. Макіївка Державною реєстраційною палатою міністерства юстиції Донецької Народної Республіки від 04 березня 2019 року тобто органами, які перебувають на тимчасово окупованій території України. Враховуючи викладене, заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки села Верлак Дрожанівського району республіки Татарстан, що була зареєстрована за адресою [ADDRESS] , яка померла [INFO] в місті Макіївка Совєтського району Донецької області, Україна. В судове засідання заявник [PERSON] та її представник не з`явились, проте надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, на задоволенні заявлених вимог наполягають та просять задовольнити у повному обсязі за обставинами, викладеними у заяві. В судове засідання представник заінтересованої особи - Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) не з`явився, проте до суду надійшла заява від представника з проханням розглядати справу за їх відсутності, не заперечують проти задоволення вимог. За таких обставин суд вважає можливим ухвалити рішення у відсутність сторін, на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.1 ст.316 ЦПК України, заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно з положеннями п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті. Відповідно до положень ч.2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. Положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті визначено, що смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Відповідно до п.2.ч.1 ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Згідно ч.2 ст.317 ЦІІК України, справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Вивчивши надані суду докази, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими письмовими матеріалами справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є онукою [PERSON] , [INFO] , громадянки України, уродженки с.Верлак, Дрожанівського району Татарстану, що підтверджується копією свідоцтва про народження заявниці серія [NUMBER] та свідоцтвом про народження її батька - [PERSON] , згідно якого, його матір`ю є [PERSON] (а.с.4), довідкою про шлюб від 17 вересня 2015 року №14.5-85-т1/59 (а.с.5). [PERSON] померла [INFO] в місті Макіївка Совєтського району Донецької області. Свідоцтво про смерть [PERSON] , актовий запис про смерть № 210, видане на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.8). Листом Василівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) від 02 червня 2020 року за №14/21.1-110, заявнику відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що для підтвердження факту смерті заявником наданий документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с.10). Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Інструкцією про порядок заповнення та видачі лікарського свідоцтва про смерть, затвердженої наказом МОЗ України № 258 від 03.07.2001 року (далі - Інструкція). Відповідно до положень Інструкції, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем медичного закладу, що лікував померлого, на підставі спостережень за хворим і запису в медичній документації, які відображали стан хворого до його смерті, або патологоанатомом на підставі вивчення медичної документації та результатів розтину. Відповідно до ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території України та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь - який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає, що юридичний факт, який просить встановити заявник, знайшов своє підтвердження та його об`єктивність не викликає сумніву у суду. Враховуючи вказані вище обставини та положення діючого законодавства, приймаючи до уваги, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню, вимоги про встановлення факту смерті [PERSON] належним чином заявником обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки заявник немає іншої можливості, як в судовому порядку, встановити факт смерті бабусі.

Outcome: approved