Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-13 00:00:00

12.08.2015 року уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк [PERSON] звернулася до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому вона зазначила про те, що на підставі постанови Правління Національного банку України від 19.03.2015 року № 188 Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк , виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийняте рішення від 20.03.2015 року № 63 Про початок процедури ліквідації ПАТ ВіЕйБі Банк та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку , згідно з яким з 20.03.2015 року розпочато процедуру ліквідації та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк . Уповноваженою особою Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ ВіЕйБі Банк призначено [PERSON] строком на 1 рік з 20.03.2015 року по 19.03.2016 року включно. Відповідно до ч. 3 ст. 47 Закону України Про систему гарантування вкладів фізичних осіб уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів) , інших документів від імені банку. Між відкритим акціонерним товариством Всеукраїнський акціонерний банк та [PERSON] (1-й відповідач) 31.03.2008 року було укладено кредитний договір № 107, за умовами якого банк надав 1-му відповідачу кредит у сумі 14376 (чотирнадцять тисяч триста сімдесят шість) доларів США 24 центи зі сплатою 12,95 % річних, з кінцевим терміном повернення до 31.03.2015 року. 31.03.2008 року між банком, 1-м відповідачем та 2-м відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з умовами якого [PERSON] (1-й поручитель) зобовязувалася солідарно відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 107 в повному обсязі. 31.03.2008 року між банком, 1-м відповідачем та 3-м відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з умовами якого [PERSON] (2-й поручитель) зобовязувався солідарно відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 107 в повному обсязі. Також 31.03.2008 року між банком, 1-м відповідачем та 4-м відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки, згідно з умовами якого [PERSON] (3-й поручитель) зобовязувалася солідарно відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 107 в повному обсязі. 30.09.2009 року між банком та 1-м відповідачем укладено додатковий договір № 2 до кредитного договору, за умовами якого строк користування кредитними коштами збільшувався до 31.03.2020 року. Також 30.09.2009 року між банком, 1-м відповідачем, 2-м відповідачем, 3-м відповідачем та 4-м відповідачем було укладено додаткові договори до договорів поруки, згідно з умовами яких поручителі надавали згоду та зобовязувалися солідарно відповідати перед банком за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором № 107 з урахуванням внесених змін стосовно збільшення строку користування кредитними коштами. 18.05.2010 року змінена назва відкритого акціонерного товариства Всеукраїнський акціонерний банк на публічне акціонерне товариство Всеукраїнський акціонерний банк , яке і є правонаступником попереднього товариства. Банк виконав умови кредитного договору надав позичальнику кредит, а останній зобовязався повернути кредит, сплатити проценти у строки та у розмірі, передбачені кредитним договором та додатковими угодами до кредитного договору. Факт видачі кредиту підтверджується меморіальним валютним ордером, копія якого додається. П. 3.3.3. кредитного договору встановлено, що позичальник зобовязався щомісячно повертати частини кредитних коштів, згідно з умовами визначеними п. 2.5.1. , не пізніше визначеного п. 1.2. цього договору терміну повернути банку всю суму наданих кредитних коштів, сплачувати проценти за користування кредитними коштами, сплачувати кошти, передбачені п. п. 1.3.1. , 2.3. кредитного договору, а також на вимогу банку сплачувати можливу неустойку. П. 3.2.4. кредитного договору передбачено, що банк має право вимагати достроково повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором, у випадку невиконання чи неналежного виконання позичальником своїх зобовязань за цим договором. Відповідно до п. 4.3. кредитного договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, плати за обслуговування кредиту, позичальник сплачує банку штраф у розмірі 20 відсотків від суми неналежно виконаного грошового зобовязання. Відповідно до п. 3.2.9. кредитного договору банк має право стягувати з позичальника неустойку за невиконання чи неналежне виконання умов Договору. У звязку з невиконанням графіку погашення заборгованості за кредитним договором № 107 банк направив позичальнику та поручителям вимоги про повернення заборгованості за кредитним договором. Однак, вимоги банку проігноровано, залишено без відповіді та кредитна заборгованість не сплачена. Зобовязання по кредитному договору № 107 від 31.03.2008 року до теперішнього часу відповідачем виконані частково. Станом на 30.07.2015 року заборгованість 1-го відповідача за кредитним договором становить в гривневому еквіваленті 194904 (сто девяносто чотири тисячі девятсот чотири) гривні 58 копійок, з них: - заборгованість за кредитом 8397,32 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 30.06.2015 року 21,015358 грн. за 1 долар США становить 176472 гривні 69 копійок; - відсотки за користування кредитом 624,29 доларів США, що в гривневому еквіваленті по курсу НБУ станом на 30.06.2015 рік становить 13119 гривень 68 копійок; - штраф 5312 гривень 21 копійка. Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України угода (договір) є підставою виникнення цивільних прав і обовязків, зобовязання повинні виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до вказівок закону, умов договору та припиняються виконанням, проведеним належним чином, а одностороння відмова від їх виконання не допускається. Відповідно до вимог ст. 527 ЦК України боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання зобовязання. Згідно із ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) . В ст. 1054 ЦК України зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст. 1048 ЦК України) . Відповідно до вимог ст. 612 ЦК України боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобовязаний сплатити неустойку відповідно до ст. ст. 549 552 ЦК України, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням) , то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. Ч. 1 ст. 554 ЦК України передбачає, що у випадку невиконання боржником зобовязання, забезпеченого порукою поручитель відповідає з разом з боржником як солідарні боржники перед кредитором. Відповідно до п. 22 ч. 1 ст.5 Закону України Про судовий збір уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб у справах, повязаних з ліквідацією ПАТ ВіЕйБі Банк від сплати судового збору звільняється. Враховуючи, що наведені вище обставини свідчать про невиконання відповідачами зобовязань перед банком, чим порушено охоронювані законом права та інтереси позивача,

Outcome: approved