Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-16 00:00:00

11.05.2018 року позивачка [PERSON] звернулась до Київського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки з усіх видів заробітку щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитини повноліття тобто до 22.05.2030 року. Також позивачка просить стягнути з відповідача суму судових витрат, які вона понесла у звязку із розглядом справи за надання правової допомоги у розмірі 1300,0 гривень У\~позовній заяві\~позивачка в\~обґрунтування вимог\~посилається на\~те,\~що 26.11.2011\~ року\~між нею\~та [PERSON]\~був зареєстрований\~шлюб.\~Від шлюбу\~ у\~них народилася\~донька [PERSON],\~[INFO]. Також позивач зазначила, що дитина мешкає разом з нею, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, позовні вимоги просила задовольнити. Представник відповідача адвокат [PERSON] пояснив суду, що дійсно 26.11.2011 року відповідач [PERSON] та позивачка зареєстрували шлюбу. 22.05.2012 року у них народилась донька [PERSON]. 27.02.2018 року шлюб між ними розірвано. Згоден що донька [PERSON] проживає з матір, не заперечує сплачувати на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку щомісячно, оскільки має невелику заробітну плату. Крім того, представник відповідача вважав, що витрати на правову допомогу є неспівмірними та завищеними. Витрати на правову допомогу по справі про стягнення аліментів, яка не входить до категорії складних справ, необхідно розподілити між сторонами із розрахунку суми не більш ніж 600 гривень Позивачка [PERSON] пояснила суду, що відповідач [PERSON] більше року не сплачує аліменти на утримання доньки, та відмовляється добровільно надавати допомогу, вона є необізнана юридично, тому була змушена звернутися за правовою допомогою (консультацією та складення заяви про стягнення аліментів). Представник відповідача не спростовував факт несплати ніяких коштів на утримання дитини його довірителем на протязі вказаного часу. Вислухавши позивачку, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 26.11.2011 року. За \~час \~шлюбу народилася\~ дитина\~-\~ донька\~[PERSON],\~ [INFO]. 27.02.2018 року рішенням Київського районного суду м.Одеси шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. У ході розгляду справи, судом була перевірена наявність відповідних підстав для стягнення аліментів. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України\~мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно зі ст.27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 р., батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі ст.\~180, ч. 3 ст.\~181 Сімейного кодексу України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст. 182 Сімейного кодексу України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі\~ст. 191 СК України\~аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 1\~ст. 192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з ч.3 ст.12\~та ч.1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч.2\~ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що необхідно стягнути з [PERSON], на користь [PERSON], аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до досягнення дитиною повноліття, тобто до 22 травня 2030 року, та вважає саме такий розмір справедливим і розумним. Згідно з ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України,\~\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як визначає ст. 141 ч. 3 п. 4 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує дії сторони щодо досудового вирішення спору. Суд вважає, що недобросовісна поведінка відповідача та його небажання вирішити питання сплати коштів на утримання дитини добровільно змусила позивачку звернутися за правовою допомогою і до суду з відповідним позовом. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивачки витрати на правову допомогу в сумі 1300 (одна тисяча триста) гривень, підтверджену квитанцією № СВ00509505 щодо надання правової допомоги [PERSON] від 08 травня 2018 року (а.с. 10). Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З урахуванням вищевикладеного, з відповідача [PERSON] в дохід держави підлягає стягненню судовий збір 704 гривень 80 копійок. \~\~\~\~

Outcome: approved