Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-17 00:00:00

11.03.2020 року [PERSON] звернулася до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із указаним позовом, у якому просила розірвати шлюб, укладений нею із [PERSON] . В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем 02.03.2019 року зареєструвала шлюб у Тернівському районному у місті Кривому Розі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 51. Шлюбні стосунки сторони припинили з 26 лютого 2020 року, проживають окремо. Таким чином позивачка вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу стало неможливим та суперечить її інтересам. 06.04.2020 року ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області провадження у даній справі було відкрито, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін на 18.05.2020 року. В судове засідання позивачка не з`явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Крім того просила час на примирення не надавати. 18.05.2020 року відповідач з`явився, але до початку судового засідання покинув приміщення суду, будь-яких клопотань та заяв, а також відзиву на позов не подав. Відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Відповідно до частини шостої цієї статті, наслідки, визначені частинами третьою - п`ятою цієї статті, настають і в разі, якщо учасник справи (його представник) залишить залу судового засідання. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, без поважних причин або без повідомлення причин, за відсутності у справі поданого ним відзиву, і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд вирішує справу на підставі наявних у справі доказів (ухвалює заочне рішення). За відсутності заперечень від позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом встановлено, що з 02.03.2019 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4). Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням судупро розірвання шлюбу. Відповідно до абзацу 2 ч. 3 ст. 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого порушені особисті немайнові права позивача підлягають захисту в судовому порядку. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити і шлюб необхідно розірвати. Щодо вимоги позивача про відновлення дошлюбного прізвища після розірвання шлюбу, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2007 року №915 затверджено Порядок розгляду заяв про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) фізичної особи, відповідно до п. 2 якого заяви про зміну імені (прізвища, власного імені, по батькові) громадян України, які проживають на території України, приймає, розглядає, а також веде їх облік відділ державної реєстрації актів цивільного стану за місцем їх проживання. Тобто, після набрання рішенням суду законної сили, позивач вправі звернутись із заявою до органу державної реєстрації актів цивільного стану з заявою про зміну прізвища. Крім того, законом не встановлено вимог щодо зазначення в рішенні суду у справі про розірвання шлюбу, ухваленому в порядку позовного провадження, про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відтак, законних підстав для задоволення вимоги позивача про зміну її прізвища на дошлюбне в судовому порядку немає. З цих підстав у задоволенні вимоги про зміну прізвища позивача після розірвання шлюбу слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на викладене, необхідно стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачений нею судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved