Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

12.11.2015 р.\~ [PERSON] звернувся\~ до Іллічівського міського суду Одеської області з позовом (а.с.4-4 об.), в якому просить стягнути\~ на його користь з\~ [PERSON]\~ борг за договором позики у розмірі\~1100 доларів США, що еквівалентно 25025 грн. та судові витрати, посилаючись на ті обставини, що\~ 02.09.2014 р. [PERSON]\~ взяла у нього в борг\~ 900 доларів США, повинна була повернути 1100 доларів США до 22.09.2014 р., однак свої зобовязання відповідач не виконала. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсягу. Відповідачка не зявилась неодноразово на виклики суду до судових засідань 22.12.2015 р., 04.02.2016 р., 09.03.2016 р., 01.04.2016 р., про розгляд справи сповіщена належним чином (а.с. 12, 15, 19, 26), про причини неявки не повідомила, письмові пояснення (заперечення) на позов не надала, авторство розписки від 02.09.2014 р. не оспорювала. На підставі ст. ст. 224-226 ЦПК України судом винесено ухвалу за згодою позивача про заочний розгляд справи у відсутності відповідача. Заслухавши пояснення позивача, зясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. Із копії розписки від 02.09.2014 р. (а.с. 5) та її оригіналу, наданому суду для огляду, вбачається, що [PERSON]\~ взяла в борг у [PERSON] 900 доларів США, зобовязавшись повернути кошти до 22.09.2014 р. у розмірі 1100 доларів США. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) надає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобовязується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої якості. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (в т.ч. грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. Статтею 1047 ч. 2 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника. Відповідно до ст. 533 ЦК України грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобовязанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Із статті 545 ЦК України, яка регулює підтвердження виконання зобов'язання, вбачається, що якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов'язання, повинен повернути його боржникові, у разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це в розписці, яку він видає; наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обовязку; що у разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов'язання. На підставі викладеного і того, що борговий документ до цього часу знаходиться у позивача, суд приходить до висновку про невиконання відповідачем її зобовязання. Позивач стверджує, що за договором була встановлена плата за користування коштами у сумі 200 доларів США. Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальникам процентів від суми позики, якщо інше встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За таких обставин позив підлягає задоволенню у повному обсягу.

Outcome: approved