Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-10 00:00:00

10.09.2017 року на адресу суду засобами поштового зв'язку надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з 21.07.2005 року вона з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який 09.02.2010 року було розірвано. Від шлюбу з відповідачем мають дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач проживає окремо від позивачки та дитини. Таким чином, оскільки відповідач жодної участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги у добровільному порядку на її утримання не надає, тому позивачка звернулась до суду з даним позовом. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі, а також проти проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було. Враховуючи, що представник позивачки не заперечив проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач в судове засідання не з'явився, а тому відповідно до вимог ст.ст. 280, 281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 21.07.2005 року сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який 09.02.2010 року було розірвано, при цьому від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER]. В судовому засіданні встановлено, що малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, стороною позивача на надано жодного доказу на підтвердження обставин, визначених у ст. 182 СК України, які суд в обов'язковому порядку приймає до уваги під час визначення розміру аліментів. Згідно з ч.1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що дитина проживає з позивачкою, а відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання дитини, при цьому приймаючи до уваги, що стороною позивача не підтверджено жодної з обставин, які мають істотне значення для визначенні розміру аліментів, суд приходить до висновку про необхідність призначення аліментів на утримання [PERSON], [INFO], які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки, з врахуванням принципу справедливості та розумності, в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів), щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову, а саме з 10.09.2017 року і до досягнення дитини повноліття, тобто до [INFO]. Також суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 640,00 грн. Крім того, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial