Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-15 00:00:00

11.07.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій просить видати обмежувальний припис стосовно сина [PERSON] , встановивши заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] з покладенням на нього - заборони перебування в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою [PERSON] . В обґрунтування вказаних вимог зазначає, що [PERSON] зареєстрований та проживає разом з ним у [ADDRESS] . Квартира належить на праві спільної сумісної власності йому та його матері [PERSON] , яка померла [INFO] . З сином [PERSON] напружені відносини, постійно виникають сварки, він систематично вчиняє домашнє насильство відносно нього, з даного приводу заявник неодноразово викликав працівників поліції в 2017-2019 роках. Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області від 11.07.2019 р. відкрите провадження у справі та призначене судове засідання на 12.07.2019 р., яке відкладене за заявою представника заявника адвоката Тюпляєвої Т.Г. для надання додаткових доказів. В підготовчій частині судового засідання, призначеного на 16.07.2019 р. задоволено клопотання сторони заявника про допит в судовому засіданні свідка. В судовому засіданні заявник підтримав заяву в повному обсязі та пояснив, що до 2017 року він був у постійних роз`їздах та відрядження, мало бував дома, а у 2017 року вперше зіткнувся з поведінкою сина, який ображав його матір лежачу хвору жінку та його. Син працює 5 днів, а 2 дня вихідних зловживає спиртними напоями, та, як йому здається, наркотиками. Син систематично знущається над ним, постійно погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою, принижує та ображає, внаслідок чого він перебуває під постійним психологічним тиском свого сина. Син піднімає на нього руку, одного разу розбив йому ніс, він викликає поліцію для припинення домашнього насильства. Просив заборонити синові на 6 місяців проживати у місці їх спільної реєстрації у квартирі [ADDRESS] . Представник заявника адвокат Тюпляєва Т.Г. дала пояснення, аналогічні викладеним у заяві. Заінтересована особа в судове засідання повторно не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином за приписами ч.11 ст. 128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене не пізніше 24 годин до дати судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик за приписами другого речення ч.11 ст. 128 ЦПК України [PERSON] вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи належним чином. Відповідно до приписів ч.ч. 1,2 ст. 350-5 ЦПК України, справа про видачу обмежувального припису розглядається судом за участю заявника та заінтересованих осіб. Неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Суд розглядає справу про видачу обмежувального припису не пізніше 72 годин після надходження заяви про видачу обмежувального припису до суду. Свідок [PERSON] суду пояснила, що є сусідкою заявника та його сина, живе поверхом вище, вікна виходять на одну сторону, постійно не один рік чує скандали, [PERSON] кричить на батька, погрожує йому розправою, во дворі хизувався, що «відправить батька на Геологів» (кладовище у м.Херсоні, розташоване с.Геологів). [PERSON] знущається над батьком - вона особисто бачила, як [PERSON] у своєму віці ліз до квартири через балкон, оскільки син «запихав у замок сірники». Погрози чує увесь двір, [PERSON] періодично вживає спиртні напої та влаштовує сварки. Також [PERSON] ображав свою бабусю, коли вона була жива. Суд, заслухав пояснення сторони заявника, дослідивши письмові докази та допитавши свідка [PERSON] у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрований та проживає в [ADDRESS] , 1 /2 частка вказаної квартири належить заявникові, а інша частка належала [PERSON] , яка померла [INFO] (арк. справи арк. справи 5, 7, 18). За цією ж адресою зареєстрований та проживає заінтересована особа [PERSON] (арк. справи 6, 15 та інші досліджені докази у їх сукупності - покази свідка, висновки поліції тощо). З [PERSON] у заявника [PERSON] напружені відносини, постійно виникають сварки, [PERSON] систематично вчиняє домашнє насильство відносно нього, з даного приводу заявник неодноразово викликав працівників поліції в 2017-2019 роках (арк справи 8-14). З 2017 року [PERSON] почав систематично знущатись над батьком, постійно погрожує фізичною розправою, висловлюється нецензурною лайкою, принижує та ображає, внаслідок чого заявник перебуває під постійним психологічним тиском свого сина. Так, з листа Корабельного відділення поліції ХВП ГУ НП в Херсонській області від 07.06.2019 р. за № 4405/36.2/01-19 вбачається, що під час перевірки відомостей, викладених [PERSON] у заяві від 08.05.2019 р. щодо вчинення насильства в сім`ї психологічного характеру з боку його сина [PERSON] знайшли своє підтвердження, внаслідок чого відносно [PERSON] складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП та проведено бесіду щодо недопущення злочинів та правопорушень ( арк. справи 9). Також судом встановлено, що 10.03.2017 р. до Херсонського міського суду Херсонської області були надіслані матеріали про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 ч.1 КУпАП за правопорушення, вчинене 18.01.2017 р. (арк справи 15). Провадження у справі було закрите за закінченням тримісячного строку притягнення до адміністративної відповідальності. Суд приймає до уваги той факт, що висновок поліції з цього питання був складений та затверджений 19.01.2017 р. (арк. справи 12), але протокол про адміністративне правопорушення полицією направлений до суду лише 10.03.2019 р., тобто більше ніж через півтора місяця після складення протоколу. При цьому, [PERSON] в судові засідання не з`явився та його явка не була забезпечена працівниками поліції (описова частина постанови суду арк. справи 15). Останній протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст. 173-2 КУпАП України відносно [PERSON] складено у травні 2019 року (висновок від 16.05.2019 р. - арк. справи 14). Станом на день розгляду справи в суді - 16.07.2019 р. за відомостями веб-сайту Судова Влада матеріалів відносно [PERSON] до суду не надходило. Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно з частиною третьою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. За заявою осіб, визначених частиною першою цієї статті, на підставі оцінки ризиків обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого судовим рішенням згідно з частиною четвертою цієї статті (частина п`ята статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). За пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Відповідно до статті 350-1 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Відповідно до ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Як наголошує п.3, 6, 7, 8 ч.1, ст.1 цього Закону, домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Частинами 2, 3, 4 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Статтею 350-6 ЦПК України, передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. За заявою осіб, визначених статтею 350-7 ЦПК України, обмежувальний припис може бути продовжений судом на строк не більше шести місяців після закінчення строку, встановленого рішенням суду згідно з частиною другою статті 350-6 цього Кодексу (статті 350-7 ЦПК України). З досліджених в судовому засіданні доказів убачається наявність домашнього конфлікту між сином та батьком, що мало наслідком неодноразові звернення заявника із заявами про вчинення кримінального правопорушення, відсутність факту притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за застосування домашнього насильства психологічного характеру за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП пов`язаний не зі встановленням відсутності вини, а з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, що було наслідком несвоєчасного надіслання матеріалів до суду та неявки особи в судові засідання, періодичність звернення до поліції та показання свідка [PERSON] щодо систематичного характеру психологічного насильства [PERSON] відносно батька [PERSON] , дають суду підстави дійти висновку про наявність ризиків, щодо повторного вчинення домашнього насильства, зокрема за місцем їх спільного проживання та реєстрації. Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 1 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави. Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України, рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання. Беручи до уваги всі обставини справи суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви та видачу обмежувального припису терміном на 2 місяці. Повний текст рішення суду складено 16 липня 2019 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial