Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-29 00:00:00

12 березня 2018 року позивачка, [PERSON] звернулася до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У відповідності до ухвали Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27 березня 2018 року даний позов було передано до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області за підсудністю. Звертаючись до суду позивачка мотивувала свої позовні вимоги тим, що 20 жовтня 1998 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в Міцовецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницькій області, актовий запис №8. Подружнє життя у сторін не склалось, вже тривалий час, на протязі чотирьох років проживають окремо, спільне господарство не ведуть, а тому позивачка звернулася з даним позовом до суду, в якому просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Представник позивачки по довіреності [PERSON] в судове засідання не зявився, однак до судового засідання подав заяву, в якій позов підтримав, просив проводити розгляд справи у його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечив та просив стягнути судовий збір з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Відповідачем не подано до суду відзив на позов. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.287 ЦПК України. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що між сторонами склались правовідносини, які регулюються нормами глави 11 Сімейного кодексу України. Згідно ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20 жовтня 1998 року сторони зареєстрували шлюб в Міцовецькій сільській раді Дунаєвецького району Хмельницькій області, актовий запис №8, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Неповнолітніх дітей у подружжя немає. Відповідно до ст. 112 СК України суд при розірванні шлюбу з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось, що привело до припинення подружніх відносин . Майже чотири роки сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved