Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

12.11.2020 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказує, що 11.11.2008 року він та матір [PERSON] отримали на підстави ордеру кімнату № [NUMBER] , [ADDRESS] . На теперішній час в приміщенні зареєстрований він, його матір [PERSON] та його донька [PERSON] , 2017 року народження. Фактично в приміщенні проживає він з дружиною [PERSON] та дитиною [PERSON] . Його матір [PERSON] в 2014 році виїхала з приміщення за власним бажанням, переїхала до Російської Федерації, де отримала громадянство та постійно там проживає. Відповідач не заперечує проти зняття її з реєстраційного обліку, проте має складнощі дістатись до м. Запоріжжя. Просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування кімнатою [ADDRESS] , [ADDRESS] . 26.11.2020 року суддя відкрив спрощене провадження по справі. В судовому засіданні представник позивача адвокат Боярчук Н.В. просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] направила до суду письмову заяву, в якій не заперечує проти позову. Зазначила, що з 2014 року не мешкає за місцем реєстрації за власним бажанням, не має наміру зберігати квартиру як своє житло. Просить розглядати справу за її відсутності. Представник третьої особи територіальної громади в особі Запорізької міської ради просить суд розглядати справу у його відсутність, вирішити позов на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. Судом встановлено, що 11.11.2008 року на підставі ордеру серія Г номер 198, виданого Запорізькою міською радою, [PERSON] та відповідачем [PERSON] отримані кімнати № [NUMBER] , [ADDRESS] . Кімнати не приватизовані, перебувають на балансі ЗМР. На теперішній час в жилому приміщенні зареєстровані позивач по справі, його неповнолітня дитина - донька [PERSON] , [INFO] та мати позивача відповідач [PERSON] . Згідно акту про фактичне не проживання, складеного будинковим комітетом будинку по [ADDRESS] , [PERSON] за місцем реєстрації в кімнаті [ADDRESS] не проживає, її речі в квартирі відсутні. [PERSON] отримала паспорт громадянина Російської Федерації [INFO] . В судовому засіданні були допитані в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , які пояснили суду, що [PERSON] виїхала з кімнати [ADDRESS] в 2014 році на постійне місце проживання в РФ, її речі в квартирі відсутні, повертатись для проживання в кімнату вона не має наміру. Згідно зі ст. 71 ЖК України відсутність особи в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.72 Житлового Кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд дійшов висновку, що [PERSON] більше 6 місяців відсутня в кімнаті [ADDRESS] без поважних причин, оскільки змінила місце проживання у зв`язку із тим, що виїхала за межі України на постійне місце проживання, отримала громадянство іншої країни, що є підставою визнати її такою, що втратила право користування жилим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved