Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

10 вересня 2019 року до Печерського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, для розгляду якої, у відповідності до пункту 15 Розділу XIII Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року № 1618-IV (у редакції Закону № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року), визначено суддю та передано, для вирішення питання про відкриття провадження у справі, згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу була призначена субсидія по житлово-комунальним послугам, в той же час Міжнародним благодійним фондом «Єврейський Хесед «Бней Азріель», як безкорисливу допомогу, перераховано на особовий рахунок позивача грошові кошти по сплаті за послуги централізованого опалення і постачання гарячої води на загальний розмір 2 205, 51 грн. Комунальним концерном «Центр комунального сервісу» було перевірено документи позивача, з якими вона звернулася, на предмет відповідності процедурі повернення грошових коштів, та передано до АТ «Київенерго», для вирішення питання щодо безпосереднього повернення коштів. Результат розгляду поданого пакету документів позивачу не відомий, відповіді отримано не було. Також позивач самостійно зверталася у письмовій формі до відповідача з проханням повернути суму переплати, але відповіді не отримувала. Тому позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь суму надмірно сплачених грошових коштів у розмірі 2 205, 51 грн. Ухвалою судді від 24 вересня 2019 року відстрочено позивачу сплату судового збору у розмірі 768, 40 грн, за її вмотивованим клопотанням, та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін /а. с. 20-21/. Згідно з частиною першою ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Як встановлено, частиною восьмою статті 178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами. У встановлений судом строк відповідач відзив на позовну заяву не подав. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до Відділу документального обігу, контролю та забезпечення розгляду звернень громадян (загальна канцелярія суду) заяву про розгляд справи за її відсутність, позов підтримала і просила задовольнити у повному обсязі. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзив не подано. При цьому, позивач не заперечувала проти такого вирішення справи. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Судом встановлено, що за адресою: [ADDRESS] , позивач є користувачем житлово-комунальних послуг, в тому числі, які надавалися АТ «Київенерго» (котре змінило своє найменування на АТ «К.ЕНЕРГО») - з централізованого опалення. 01 травня 2018 року закінчився термін дії угоди на управління тепломережами міста Києва КМДА з «Київенерго» і функція теплопостачання була передана комунальному підприємству «Київтеплоенерго» відповідно до Розпорядження КМДА від 27 грудня 2017 року № 1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації Проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеною між КМДА та АЕК «Київенерго» та наказу Департаменту комунальної власності виконавчого органу КМР (КМДА) «Київтеплоенерго»). Так, як встановлено у судовому засіданні, з 01 травня 2018 року ПАТ «Київенерго» припинило свою діяльність у сфері теплопостачання для юридичних та побутових клієнтів м. Києва, та, як наслідок, припинило дію пропозиції (оферти) з надання послуг у сфері теплопостачання. АТ «Київенерго» змінив назву на АТ «К.ЕНЕРГО», що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Відповідно до наданих квитанцій за квітень 2018 року та від 01 жовтня 2018 року про оплату послуг централізованого опалення, на особовому рахунку позивача № [NUMBER] утворилась переплата у розмірі 2 205, 51 грн, яка складається з 2 168, 02 грн за послуги централізованого опалення, 37, 49 грн - постачання гарячої води /а. с. 9/. Як вбачається з листа МБФ «Єврейський Хесед «Бней Азріель», від 28 серпня 2018 року за вих. 217, адресованого Керівнику Департаменту розрахунків СВП «Київські теплові мережі» ПАТ «Київтеплонерего», на виконання цілей та програм Фонду між ПАТ «Київенерго» та МБФ «Єврейський Хесед «Бней Азріель» протягом 2015-2017 років було заключено декілька договорів: № 74 від 22 грудня 2015 року, № 20 від 29 березня 2016 року, № 31 від 22 квітня 2016 року, № 14 від 23 березня 2017 року, № 63 від 18 грудня 2017 року. Перерахування коштів за цим договорами було здійснено для зарахування на особові рахунки клієнтів Фонду в якості оплати за послуги з централізованого опалення, яка є благодійною допомогою, безкорисною, і поверненню клієнтом до Фонду не підлягає /а. с. 16/. Також у вказаному листі від 28 серпня 2018 року за вих. 217 зазначено, що у деяких отримувачів даної допомоги була оформлена субсидія, тому, з врахуванням благодійної грошової допомоги, утворилася переплата за опалення. Позивач звернулася 06 листопада 2018 року (вх. № С-1582) про повернення коштів за послугу з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води до Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) /а. с. 12/. Згідно з наданою відповіддю Департаменту житлово-комунальної інфраструктури виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 12 березня 2019 року № 0212482, на підставі діючих договорів між Концерном та АТ «Київенерго» (від 25 травня 2018 року № 123-КЕ) та між Концерном та КП «Київтеплоенерго» (від 10 травня 2018 року № 56), співробітниками Концерну визначено, що наданий пакет документів відповідає діючій процедурі повернення грошових коштів. Підготовлено реєстр від 12 грудня 2018 року № 81, відповідно до якого заява [PERSON] з додатками передана до АТ «Київенерго» для вирішення питання щодо безпосереднього повернення грошових коштів. Але на дату написання даної відповіді інформація про прийняте АТ «Київенерго» рішення та строків повернення грошових коштів у Концерні відсутня. На звернення позивача від 22 квітня 2019 року до ПАТ «Київенерго» з проханням повернути суму переплати, відповіді не надано. Встановивши обставини спору, дослідивши докази у справі й надавши їм належну оцінку, суд дійшов до висновку про те, що грошові кошти у розмірі 2 205, 51 грн сплачені на особовий рахунок ПАТ «Київенерго» у порядку виконання договірних зобов`язань, а тому набуття відповідачем вказаних коштів відбулося у не заборонений цивільним законодавством спосіб з метою виконання позивачем своїх зобов`язань. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Така правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 03 червня 2015 року у справі № 6-100цс15, а також Верховним Судом у постанові від 05 грудня 2018 року у справі № 367/63144/16-ц. Із урахуванням встановлених обставин справи судом зазначає, що грошові кошти у розмірі 2 205, 51 грн не можуть вважатись майном, набутим чи збереженим відповідачем без достатніх правових підстав. Позивач не посилалася на те, що між нею та ПАТ «Київенерго» були припинені договірні правовідносини, тому застосування ст. 1212 ЦК України виключається, оскільки вказані положення підлягають виконанню тільки у тому разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна і така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. На підставі положень частини першої, другої статті 5 ЦПК України, суд вважає за правильне вирішити спір,

Outcome: approved