Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

12 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (далі - ТОВ «ЛотівкаЕліт», з урахуванням змінених позовних вимог, про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом її витребування у відповідача та повернення власнику. Обґрунтовуючи заявлені вимоги позивач вказує, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно № [NUMBER] від 17.02.2015 р., він є власником земельної ділянки площею 2,3427 га, яка розташовані на території Роговичівської сільської ради Полонського району та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В 2007 році позивач з ТОВ «Лотівка Еліт», уклав договір оренди землі, згідно якого передав в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років, строк дії якого закінчився. Цей договір бкв зареєстрований 03.09.2007 р. в Роговичівській сільській раді Полонського району за №502. На усні звернення позивача протягом 2017-2019 років до відповідача щодо оренди йому було пояснено, що договір ще чинний, у зв`язку з чим він отримував орендну плату. Проте в кінці 2020 року позивачу повідомили, що він 19.02.2015 р. уклав новий договір оренди, згідно якого строк дії оренди дійсний до 2025 року. Проте позивач вказує, що будь-якого договору оренди в 2015 році з відповідачем не укладав. При ознайомлені з даними договорами виявив, що в графах орендодавець стоять не його підписи. Ухвалою суду від 17 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 14 квітня 2021 року за клопотанням представника позивача [PERSON] призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. 16 квітня 2021 року відповідач надав відзив на позовну заяву. 29 червня 2021 року на адресу суду надійшов висновок судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 15 липня 2021 року поновлено провадження у справі. 09 вересня 2021 року представник відповідача - адвокат Шустова М.В. заявила клопотання про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи. Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року в задоволенні вищевказаного клопотання відмовлено. Ухвалою суду від 09 вересня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явились, в попередніх судових засіданнях представник позивача - адвокат Янцеловський М.Ф. позов підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача Шустова М.В. , в судовому засіданні позов не визнала вважає позовну заяву позивача безпідставною, стверджує, що позивач знав про існування договору оренди земельної ділянки, отримував орендну плату, що свідчить про схвалення ним договору. Крім того, стверджує, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення до суду з таким позовом, яка відповідно до ст.257 ЦК України складає три роки. В позові [PERSON] просить відмовити, застосувавши строк позовної давності. З`ясувавши думку учасників судового розгляду, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно [NUMBER] від 17.02.2015 р. [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,3427 га, яка розташовані на території Роговичівської сільської ради Полонського району та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.14). Згідно з договором оренди землі від 03 вересня 2007 року, [PERSON] передав для ТОВ «Лотівка Еліт» в оренду належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва строком на 10 років, до 31.12.2017 р. (а.с.15). Відповідно до договору оренди від 19 лютого 2015 року, земельна ділянка площею 2,3427 га, що належить позивачу, строком на 10 років передана в оренду ТОВ «Лотівка Еліт». Пунктом 9 вказаного договору установлено розмір орендної плати - 4566, 58 грн. грн., яка вноситься орендарем у натуральній сільськогосподарській продукції або грошовій формі (а.с.16-17). Вказаний договір зареєстрований у відділі Держкомзему у Полонському районі Хмельницької області, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 24 березня 2015 року. Пред`являючи позов, позивач стверджував, що договір оренди від 19 лютого 2015 року він не підписував, підпис у ньому вчинено іншою особою. Відповідно до висновку експерта №1260/1261/21-26 від 23 червня 2021 року підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» договору оренди земельної ділянки площею 2,3427 га від 19 лютого 2015 року, укладений між орендодавцем [PERSON] та ТзОВ «Лотівка Еліт», кадастровий номер земельної ділянки 6823686500:06:002:0052 виконано не [PERSON] , а іншою особою (а.с.69-77). За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою статті 15 Закону України «Про оренду землі» визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Позивач звернувся до суду з вимогою про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, посилаючись на те, що договір оренди не підписував, умови договору не погоджував, в подальшому, шляхом подання заяви про уточнення позовних вимог, змінив предмет позову. Судом встановлено, що договір оренди землі від 19 лютого 2015 року є неукладеним, оскільки не підписаний позивачем, а тому земельна ділянка, розміром 2,3427 га, що належить позивачу, знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2 ст.152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Таким чином, оскільки позивач є власником земельної ділянки: площею 2,3427 га, кадастровий номер 6823686500:06:002:0052, відповідач у фактичному користуванні якого, без установлених законом підстав знаходиться вказана земельна ділянка, своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивача, як власника земельної ділянки та створює перешкоди у користуванні позивачем своїм майном. За наведених обставин порушене право позивача підлягає захисту, що полягає в усуненні перешкод у користуванні земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути її власнику. Вирішуючи клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, суд зазначає, що до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне правопорушення. Витрати, понесені позивачем на сплату судового збору в розмірі 908 грн. та залучення експерта в розмірі 3947 грн. 03 коп., відповідно до ч.ч.3-7 ст. 139, п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Вирішуючи питання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, розмір яких підтверджується розрахунком витрат на правову допомогу від 30 серпня 2021 року та складає 20000 грн., суд враховує клопотання представника позивача про зменшення розміру таких витрат і виходить з того, що затрати часу на вивчення документів, опрацювання правової бази, підготовка позовної заяви, заяви про уточнення позовних вимог та клопотання про призначення експертизи в розмірі 15 годин є завищеними, а тому з відповідача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 7500 грн.

Outcome: approved