Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-24 00:00:00

10.09.2012 року [PERSON] звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах «Крижинка» про поновлення на роботі та стягнення заробітної плати за вимушений прогул. При цьому, позивач посилається на те, що 13.08.2012 року її було звільнено, згідно наказу № 171-к від 13.08.2012 року, з посади старшого інструктора - методиста Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах «Крижинка», у звязку із скороченням штату, за п.1 ст. 40 КЗпП України. Копію вказаного наказу позивачеві не було надано. Своє звільнення позивач вважає незаконним з наступних підстав. 01.03.2012 року позивач була прийнята на роботу в Спеціалізовану дитячо-юнацьку школу олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах «Крижинка» (далі СДЮШОР «Крижинка») на посаду старшого інструктора-методиста. 31.05.2012 року було видано наказ № 131-к «Про скорочення штату робітників», відповідно до якого з 01.06.2012 року штат працівників СДЮШОР скорочено на 16 одиниць та затверджено список працівників, які підлягають звільненню у звязку із скороченням штату. Позивач зазначає, що її не було попереджено про наступне звільнення за два місяця, в порушені вимог ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України. В порушені вимог ч. 2 ст. 40 КЗпП України позивачу не було запропоновано іншу роботу. Крім того, в порушені вимог ч. ст.. 43 КЗпП України, звільнення позивача було проведено без отримання попередньої згоди профспілкового комітету. На утриманні позивача на час звільнення знаходилось троє утримачів - мати [PERSON], [INFO], донька [PERSON], [INFO], та чоловік [PERSON], який не працює. За таких обставин, відповідно до вимог ст. 42 КЗпП України, позивач мала переважне право на залишення на роботі. Вказуючи дані обставини позивач просить суд визнати звільнення [PERSON] з посади старшого інструктора - методиста Спеціалізованої дитячо-юнацької школи олімпійського резерву з фігурного катання на ковзанах «Крижинка», незаконним, поновити [PERSON] на вказаній посаді в СДЮШОР «Крижинка», а також стягнути з СДЮШОР «Крижинка» на користь [PERSON] заробітну плату за час вимушеного прогулу з дня звільнення по час поновлення на роботі. В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, просили суд задовольнити позов у повному обсязі. При проголошенні судового рішення позивач та її представник були відсутні, надали заяву про проголошення рішення за їх відсутності. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні всіх позовних вимог [PERSON], оскільки її позовні вимоги не відповідають дійсності та не ґрунтуються на законі. При проголошенні судового рішення представник відповідача був відсутній, надав заяву про проголошення рішення за його відсутності. Під час розгляду справи представник відповідача надала суду заперечення проти позову, вказуючи наступне. Так, відповідно до ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, про наступне вивільнення працівників персонально попереджують не пізніше ніж за два місяці. Позивач була завчасно попереджена про скорочення на підприємстві, але відмовилась підписатися в бланку попередження про звільнення, про що комісією у складі провідного спеціаліста (економіста) [PERSON], заступника головного бухгалтера [PERSON] та старшого інспектора відділу кадрів [PERSON] складено акт від 31.05.2012 року про відмову [PERSON] від підпису в бланку попередження. Отже, пояснення позивача про те, що вона не була ознайомлена з попередженням про звільнення, не відповідають дійсності. Крім того, попередження про звільнення [PERSON] видано 31.05.2012 року. З урахуванню строку, передбаченого чинним законодавством, наказ про звільнення позивача виданий 31.07.2012 року за № 158-к. Але 01.08.2012 року старший інспектор відділу кадрів [PERSON] і 17:00 год. у присутності директора СДЮШОР «Крижинка» [PERSON], головного бухгалтера [PERSON] та заступника директора по АХЧ [PERSON], в телефонній розмові запросив [PERSON] для ознайомлення з наказом №158-к від 31.07.2012 року та отримання трудової книжки, на що позивач відповіла, що хворіє та відмовилась прийти. Внаслідок чого відповідачем наказом №167-к від 06.08.2012 року було внесено зміни до наказу №158-к від 31.07.2012 року та у звязку з чим позивача було звільнено лише 13.08.2012 року наказом № 171-к. Усі розрахунки з позивачем було проведено з урахуванням періоду тимчасової непрацездатності. Відповідно до додатку 7 п. 3 Наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 23.09.2005 року №2097 «Про впорядкування умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій галузі фізичної культури і спорту» - посада старшого інструктора-методиста може вводитися, якщо під його керівництвом працюють не менш двох штатних інструкторів-методистів. Аналогічне положення міститься в п. 48 постанови Кабінету Міністрів від 05.11.2008 року № 993 «Про затвердження положення про дитячо-юнацьку спортивну школу» та додатково зазначається, - на посаду старшого інструктора-методиста призначається фахівець, який має вищу освіту з фізичного виховання і спорту освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», «спеціаліст» чи «магістр». В штаті СДЮШОР «Крижинка» перебувало двоє інструкторів-методистів. Відповідно до додатку до наказу №131-к від 31.05.2012 року, в перелік посад, що підлягають звільненню включена посада штатного інструктора-методиста. Тобто, на підставі додатку 7 п. 3 Наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 23.09.2005 року №2097 «Про впорядкування умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій галузі фізичної культури і спорту», зникає необхідність в посаді старшого інструктора-методиста. Позивач посилається на те, що звільнення проведено незаконного з причин порушення вимог ч. 1 ст. 43 КЗпП України, тобто без отримання попередньої згоди профспілкового комітету. Але в СДЮШОР «Крижинка» первинна профспілкова організація не утворювалась, у звязку з чим, відповідно до ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного договору первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. На момент скорочення позивача [PERSON] в СДЮШОР «Крижинка» була відсутня робота за відповідною посадою та спеціальністю [PERSON] у звязку з чим альтернативна робота не пропонувалася. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, при скорочені чисельності чи штату працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі в першу чергу надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. [PERSON] при прийнятті на роботу зазначала, що нею виконано нормативи з фігурного катання на ковзанах КМС, хоча доказів надано не було. Відповідачем було зроблено відповідні запити про кваліфікаційний рівень позивача, в державний архів Одеської області та Управління у справах фізичної культури та спорту, згідно відповіді з яких вказані в запиті відомості відсутні. Крім того, позивач негативно характеризується за місцем роботи. Вислухавши в судовому засіданні пояснення позивача та його представника, представників відповідача, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають, з наступних підстав. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, які беруть участь у справі. Згідно з ч.1 ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON], починаючи з 01.03.2012 року була прийнята на роботу до СДЮШОР «Крижинка» на посаду старшого інструктора-методиста. 13.08.2012 року позивач була звільнена з вказаної посади за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Вказане підтверджується копією трудової книжки на імя [PERSON]. Відповідно до статуту СДЮШОР «Крижинка», директор за узгодженням з Власником в особі Управління у справах фізкультури та спорту обласної державної адміністрації визначає структуру управління школою та штатний розклад з посадовими окладам, самостійно приймає та звільняє працівників школи відповідно до чинного законодавства. Згідно листа від 25.05.2012 року № 165 на імя начальнику Управління у справах фізичної культури та спорту, у звязку з браком коштів на подальше повне фінансування працівників, керівництво СДЮШОР «Крижинка» вважає за потрібне з 01.08.2012 року скоротити наступні посади: старшого інструктора-методиста (1 од.), інструктора-методиста (1 од.). Крім того, з технічною профілактикою та зупинкою машинного відділення льодового полю по спеціальному фонду скоротити 14 посад. Згідно наказу директора СДЮШОР «Крижинка» №131-к від 31.05.2012 року, наказано скоротити з 01.06.2012 року штат працівників СДЮШОР «Крижинка» на 16 одиниць. Старшому інспектору відділу кадрів [PERSON] в порядку, встановленому чинним трудовим законодавством повідомити співробітників про майбутнє звільнення за скороченням штату, відмову від підпису про майбутнє звернення оформити актом за встановленою формою. Відповідно до додатку до наказу №131-к від 31.05.2012 року, в перелік посад, що підлягають звільненню включена посада штатного інструктора-методиста. Комісією у складі провідного спеціаліста (економіста) [PERSON], заступника головного бухгалтера [PERSON], старшого інспектора відділу кадрів [PERSON] 01.06.2012 року було складено акт про те, що старший інструктор-методист [PERSON] з повідомленням про запропоновану їй посаду після відкриття льодового полі була ознайомлена, ввід підпису відмовилась. Згідно наказу по особовому складу працівників СДЮШОР «Крижинка» №158-к від 31.07.2012 року звільнити з 01.08.2012 року, згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку згідно чинного законодавства України, [PERSON], старшого інструктора-методиста та виплатити компенсацію за невикористану відпустку 13 календарних днів, за період з 01.03.2012 року по 01.08.2012 року. Згідно наказу №167-к від 06.08.2012 року, внесено зміни до наказу № 158-к від 31.07.2012 року про звільнення працівників СДЮШОР «Крижинка» згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, та вважати абзац 1 пункту 1 таким що втратив силу у звязку з лікарняним листом [PERSON] Згідно наказу №171-к від 13.08.2012 року, [PERSON], старшого інструктора-методиста з 13.08.2012 року звільнити із займаної посади згідно п.1 ст. 40 КЗпП України, з виплатою вихідної допомоги в розмірі середнього місячного заробітку та виплатити компенсацію за невикористану відпустку 13 календарних днів, за період з 01.03.2012 року по 13.08.2012 року. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України, трудовій договір, укладений на невизначений термін, а також терміновий трудовій договір до закінчення строку його дії може бути розірваний власником або уповноваженим органом у разі, зокрема, скорочення чисельності або штату працівників. Що стосується посилання позивача про те, що відповідно до вимог ст. 42 КЗпП України, позивач мала переважне право на залишення на роботі, не ґрунтуються на законі, оскільки позивачем не надано суду будь-яких доказів знаходження на момент звільнення на її утриманні двох і більше утриманців. Відносно посилання позивача про те, що її не було попереджено про наступне звільнення за два місяця, в порушені вимог ч. 1 ст. 49-2 КЗпП України, та позивачу не було запропоновано іншу роботу вказані посилання не відповідають дійсності, оскільки позивач була завчасно попереджена про скорочення на підприємстві, але відмовилась підписатися в бланку попередження про звільнення, про що комісією у складі провідного спеціаліста (економіста) [PERSON], заступника головного бухгалтера [PERSON] та старшого інспектора відділу кадрів [PERSON] складено акт від 31.05.2012 року про відмову [PERSON] від підпису в бланку попередження. На запитання суду позивачка та її представник пояснили, що вони всі складені акти про відмову від підпису не вважають незаконними, та не оскаржують їх правомірність. Посилання позивача на те, що її звільнення проведено незаконного з причин порушення вимог ч. 1 ст. 43 КЗпП України, тобто без отримання попередньої згоди профспілкового комітету. Не відповідають дійсності, оскільки в СДЮШОР «Крижинка» первинна профспілкова організація не утворювалась, у звязку з чим, відповідно до ст. 43-1 КЗпП України, розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без згоди виборного договору первинної профспілкової організації (профспілкового представника) допускається у випадку звільнення з підприємства, установи, організації, де немає первинної профспілкової організації. Відповідно до додатку 7 п. 3 Наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 23.09.2005 року №2097 «Про впорядкування умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій галузі фізичної культури і спорту» - посада старшого інструктора-методиста може вводитися, якщо під його керівництвом працюють не менш двох штатних інструкторів-методистів. Аналогічне положення міститься в п. 48 постанови Кабінету Міністрів від 05.11.2008 року № 993 «Про затвердження положення про дитячо-юнацьку спортивну школу» та додатково зазначається, - на посаду старшого інструктора-методиста призначається фахівець, який має вищу освіту з фізичного виховання і спорту освітньо-кваліфікаційного рівня «бакалавр», «спеціаліст» чи «магістр». В штаті СДЮШОР «Крижинка» перебувало двоє інструкторів-методистів. Відповідно до додатку до наказу №131-к від 31.05.2012 року, в перелік посад, що підлягають звільненню включена посада штатного інструктора-методиста. Тобто, на підставі додатку 7 п. 3 Наказу Міністерства України у справах сім'ї, молоді та спорту від 23.09.2005 року №2097 «Про впорядкування умов оплати праці працівників бюджетних установ, закладів та організацій галузі фізичної культури і спорту», зникає необхідність в посаді старшого інструктора-методиста. Доводи сторони позивача про невідповідність СДЮШОР «Крижинка» вищої категорії учбово-спортивних шкіл (олімпійського резерву) не відносяться до предмету розгляду цієї справи, і перевіряється під час акредитації учбового закладу. Відповідно до ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, при відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації працівник, за своїм розсудом, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно. На момент скорочення позивача [PERSON] в СДЮШОР «Крижинка» була відсутня робота за відповідною посадою та спеціальністю [PERSON] у звязку з чим їй запропоновано посаду тренера інструктора, що підтверджується повідомленням від 01.06.2012 року, згідно акту комісії у складі провідного спеціаліста (економіста) [PERSON], заступника головного бухгалтера [PERSON], старшого інспектора відділу кадрів [PERSON]. [PERSON] познайомилась з повідомленням про запропоновану їй посаду, але відмовилась від підпису. Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України, при скорочені чисельності чи штату працівників у звязку зі змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі в першу чергу надається працівникам з більш високою кваліфікацією та продуктивністю праці. [PERSON] при прийнятті на роботу зазначала, що нею виконано нормативи з фігурного катання на ковзанах КМС, хоча доказів надано не було. Відповідно до листа державного архіву Одеської області від 22.06.2012 року № Ш-1082, в наказах по діяльності фонду Одеського обласного комітету по фізичній культурі та спорту наказ № 33 від 30.06.1982 року та відомості про те що [PERSON] виконала норматив КМС по фігурному катанню на ковзанах не значиться. Відповідна до листа Управління у справах фізичної культури та спорту від 27.06.2012 року №02-12/460, архівна документація по присвоєнню спортивних розрядів в 1982 році в управлінні відсутня. Надані відповідачем докази, а саме: акт від 03.04.2012 року, складеного комісією в складі: директора СДЮШОР «Крижинка» [PERSON], медсестри по масажу [PERSON] та інструктора-методиста [PERSON], та характеристика відносно особи позивача від 20.12.2012 року, затверджена директором СДЮШОР «Крижинка» та головою ради трудового колективу СДЮШОР «Крижинка», не відносяться до предмету позову, та не приймаються до уваги судом. От же суд вважає, що правових підстав для поновлення позивача на займаній посаді не має. Також судом встановлено, що при звільнені позивача з посади будь-яка грошова заборгованість установи перед ним відсутня. Обставинами, на які посилалася позивачка та її представник в судовому засіданні та позові щодо того, що в установі не відбулося скорочення штату, не відповідає дійсності та спростовується наданими суду письмовими доказами. Доводи сторони позивача, щодо того, що під скороченням штату слід розуміти фактичне зменшення кількості працівників, не приймаються до уваги судом, оскільки мале місце скорочення затвердженого переліку посад. Крім того, спеціальним фондом у штаті установи передбачено перелік посад, які приймаються на роботу на час роботи льодового поля. Збільшення навантаження в групах, зміни кількості годин навчання, кількості груп, кількості учнів, не можуть вважатися доказами, які підтверджують доводи позивачки про фактичне не проведення скорочення штату. Крім того, суд враховує, що заборони пропонувати посади, які відносяться до спеціального фонду, і приймаються на період роботи льодового поля, під час скорочення штату, працівника які звільняються, діючим законодавством не передбачене. Таким чином, з урахуванням всього вищезазначеного, позовні вимоги [PERSON] задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed