Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-19 00:00:00

11.01.2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» в особі представника за довіреністю [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором у розмірі 17\~119,57 грн., а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву б/н від 17.06.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У звязку із неналежним виконанням [PERSON] встановлених договором зобовязань утворилась заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою судді від 29.01.2019 року вказаний позов було прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове\~засідання представник\~позивача АТ\~КБ «Приватбанк»\~не зявився,\~надіслав суду\~клопотання,\~в якому\~просив розглядати\~справу за\~його відсутності,\~в порядку\~спрощеного провадження та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомленим про дату, час і місце розгляду справи відповідно до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7 ст. 128 ЦПК України, в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч. 4 ст. 223, ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. \~ \~ \~ \~[PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у звязку з чим підписав Заяву б/н від 17.06.2015 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 15000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Власноруч підписуючи вказану заяву, відповідач [PERSON] погодився з умовами договору, отже зобовязався їх виконувати. Згідно зі ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що кредит надається на умовах встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~Проте, як зазначає позивач у позові, і що не спростовано відповідачем, через неналежне виконання [PERSON] умов кредитного договору станом на 16.12.2018 року за вказаним договором утворилася заборгованість, яка за розрахунком позивача становить 17\~119,57 грн., і складається з наступного: 8996,20 грн. тіло кредиту; -5651,91 грн. нараховані відсотки за користування кредитом; -1180,05 грн. нарахована пеня; -500,00 грн. штраф (фіксована частина); -791,41 грн. штраф (процентна складова). Таким чином, внаслідок неналежного виконання зобовязань за договором б/н\~від 17.06.2015 року [PERSON] порушив встановлений договором строк і порядок повернення суми кредиту та сплати процентів за користування ним, у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з нього суми заборгованості за кредитом, процентами та пенею в розмірі 15 828, 16\~грн. ґрунтуються на законі, отже підлягають задоволенню. Щодо стягнення з відповідача штрафів у зазначеному позивачем розмірі 1291,41\~грн., то в цій частині позовні вимоги, на думку суду, не відповідають вимогам закону, отже не можуть бути задоволені судом у звязку з наступним. Згідно ст. 61 Конституції України\~ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов'язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов'язку нового додаткового. Згідно положень ст. 549 ЦК України\~штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення, зокрема строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором, свідчить про недотримання вимог, закріплених у\~ст. 61 Конституції України, щодо заборони застосування подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Аналогічна правова позиція висловлена також Верховним Судом України у постановах від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15, та № 6-1374цс17 від 11 жовтня 2017 року. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, 1\~921, 00 гривень судового збору в порядку ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial