Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

10 березня 2021 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її дід [PERSON] та після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на житловий будинок, в якому він проживав до дня своєї смерті, що розташований за адресою: [ADDRESS] .\~ Дружина [PERSON] [PERSON] померла раніше [INFO] . Вказаний житловий будинок був побудований [PERSON] у 1958 році на земельній ділянці під забудову, яка йому була виділена колгоспом « [INFO] ». Разом з тим, так як документи по колгоспу «Шлях Ілліча» в архівному відділі зберігаються за період, починаючи з 1967 року, то рішення про виділення земельної ділянки під забудову та про надання дозволу на будівництво позивач не може надати, через їх відсутність в архівному відділі. При цьому, довідкою Окнянської селищної ради підтверджується факт користування [PERSON] земельною ділянкою, яка належить до земель громадської та житлової забудови за адресою розташування вищевказаного будинку, а також витягом із домових книг Окнянської селищної ради - факт реєстрації та проживання [PERSON] у вказаному будинку у період з 1969 року по день його смерті. Тому, на думку позивача, [PERSON] набув право власності на зазначений будинок, хоча і не здійснив його державну реєстрацію, оскільки на момент набуття ним права власності у нього не було такого обов`язку. Спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , прийняв його син [PERSON] (батько позивача). Однак через відсутність правовстановлюючих документів на вказаний будинок, [PERSON] не встиг оформити своїх спадкових прав, так як помер [INFO] . Про його наміри здійснити належним чином оформлення права власності, на думку позивача, свідчить той факт, що [PERSON] доглядав за будинком та у 2008 році уклав договір на користування електричною енергією в даному будинку. Заповіту [PERSON] не залишив. Вона, як донька [PERSON] , звернулася до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке залишилось після його смерті та отримала свідоцтво про право на спадщину на інше майно. Отримати ж свідоцтво про право на спадщину на даний будинок вона не має можливості через відсутність правовстановлюючих документів. Тому вона змушена звернутися до суду з зазначеним позовом та просила визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок в порядку спадкування після смерті батька [PERSON] . Ухвалою від 15.03.2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою від 05 травня 2021 року продовжено строк підготовчого провадження до 14 червня 2021 року. Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, однак від неї до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність. На задоволенні позову наполягає /а.с.56/. Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, однак від нього до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов визнає /а.с.52, 53/. Тому справа розглянута у відсутність сторін, що відповідає вимогам ст.223 ЦПК України. Виходячи з наведеного, суд вважає, що відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] /а.с.8/. Після його смерті залишилась спадщина у вигляді житлового будинку, який розташований в [ADDRESS] /а.с.19-24/. Відповідно до технічного паспорту на зазначений житловий будинок, складеного КП «Окнянське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації» (інвентаризаційна справа №1331), будинок побудований у 1958 році. /а.с.19-23, 24/. Крім того, в «Зведеному акті вартості будинків, господарських будівель та споруд», щодо житлового будинку [ADDRESS] (інвентаризаційний номер 1331), який доданий до технічного паспорту, власником будинку зазначений [PERSON] . Вартість будинку станом на 12.01.2021 року складає 91322 грн. /а.с.24/. Як вбачається з витягу із домових книг Окнянської (Красноокнянської) селищної ради, у домовій книзі по [ADDRESS] є відомості щодо зареєстрованих осіб, починаючи з 1969 року. Так, починаючи з 1969 року по 11.09.1990 року, у вказаному будинку проживала сім`я [PERSON] . У період після [INFO] в будинку проживав лише [PERSON] до дня своєї смерті, що настала [INFO] . З 2005 року в будинку ніхто не зареєстрований /а.с.15/. Аналогічні відомості містяться і в домовій книзі №898 для прописки громадян в будинку [ADDRESS] (після зміни найменування в с.м.т. Окни). При цьому, першим записом у вказаній книзі є запис про прописку [PERSON] , який вказаний головою господарства /а.с.97-101/. За даними архівних довідок Окнянської районної державної адміністрації Одеської області, документи по колгоспу «Шлях Ілліча» в архівному відділі зберігаються, починаючи з 1967 року, тому інформація щодо наявності або відсутності рішення правління колгоспу «Шлях Ілліча» про виділення [PERSON] земельної ділянки під забудову житлового будинку та про надання дозволу на будівництво житлового будинку в матеріалах фонду постійного зберігання вказаного колгоспу відсутня /а.с.17-18/. Згідно з довідкою Окнянської селищної ради, [PERSON] користувався земельною ділянкою, розміром 0,15 га, яка належить до земель громадської та житлової забудови і знаходиться за адресою: [ADDRESS] , починаючи з 10 березня 1972 року до дня своєї смерті. Договір оренди щодо вказаної земельної ділянки не укладався, державний акт не видавався, прав третіх осіб та сервітутів щодо неї немає /а.с.16/. Вказаний будинок був підключений до електромережі та згідно з «Паспортом відповідності (невідповідності) нормативним вимогам точки обліку електроенергії побутового споживача» від 27.04.2006 року, споживачем зазначений [PERSON] /а.с.26/. Відповідно до листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24 - 753/0/4 - 13 ,при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватись законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема, ЦК УРСР 1963 року, Законом України «Про власність», Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року, Інструкцією про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, затвердженою наказом Мін`юсту Української РСР від 31 жовтня 1975 року № 45/5, та іншими нормативними актами. Ст.ст.100, 101 ЦК Української РСР 1963 року (втратив чинність 01.01.2004 року), громадяни могли мати у власності житловий будинок. Поряд із цим, глава 10 вказаного нормативно-правового акту «Особиста власність» не пов`язувала наявність такого права з його обов`язковою державною реєстрацією. За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. Додатками № 32 та № 33 до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій виконавчими комітетами міських, селищних, сільських Рад депутатів трудящих було затверджено зразки довідок про право власності колгоспного (селянського) двору на жилий будинок та про право власності робітника чи службовця на жилий будинок. За змістом зазначених нормативних актів, виникнення права власності на житлові будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права. На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювались рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності на будинок колгоспного і робітничого двору. Крім того, порядок оформлення права власності на будинок або домоволодіння при відсутності правовстановлюючих документів був встановлений Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, яка за погодженням заступника Голови Верховного суду Української РСР була затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року (втратила чинність 13 грудня 1995 року). Так, розділом ІІІ вказаної інструкції передбачалось, що при відсутності правовстановлюючих документів, право власності на будинок може бути встановлено на підставі інформації, отриманої виконавчим комітетом місцевої Ради депутатів трудящих від бюро технічної інвентаризації. З урахуванням зазначеного, наявність таких записів у домових книгах Окнянської селищної ради Окнянського району Одеської області та інвентаризаційній справі №1331 бюро технічної інвентаризації підтверджує право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] . [PERSON] помер [INFO] /а.с.11/. На день його смерті в будинку, де він був зареєстрований і проживав, крім нього, ніхто не проживав /а.с.14/. Як вбачається з наданої Великомихайлівською районною державною нотаріальною конторою Одеської області копії спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , з заявою про прийняття спадщини після його смерті, а саме: домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] та грошових заощаджень, звертався лише його син [PERSON] , який отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові заощадження /а.с.38-50/. Дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] , тобто до дня його смерті /а.с.12, 13, 49/. Таким чином, спадкоємцем всього спадкового майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , в тому числі і житлового будинку [ADDRESS] , був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, вчасно подавши відповідну заяву до нотаріальної контори. Разом з тим, через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, [PERSON] отримав свідоцтво про право на спадщину лише на грошові заощадження, а свої спадкові права на вказаний житловий будинок оформити не встиг, так як помер [INFO] /а.с.8/. При цьому, у 2008 році [PERSON] уклав договір про користування електричною енергією за адресою розташування зазначеного будинку та сплачував рахунки за користування електроенергією /а.с.25, 27-28/. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. До складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Таким чином, житловий будинок [ADDRESS] входить до складу спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] . Позивач є донькою [PERSON] /а.с.7а, 73/, та, відповідно до ст.1261 ЦК України його спадкоємицею за законом першої черги. На день смерті [PERSON] позивач була зареєстрована та проживала разом з ним, а тому відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається такою, що прийняла спадщину /а.с.69/. Згідно спадкової справи №22/2012, відкритої до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини після його смерті зверталася лише позивач та отримала свідоцтво про право на спадщину на інше спадкове майно. Інша донька спадкодавця [PERSON] на день смерті [PERSON] разом з ним не проживала та у письмовій заяві до нотаріальної контори повідомила, що спадщину після смерті батька вона не приймала, на видачу свідоцтва про право на спадщину не претендує, звертатися до суду з заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини наміру не має. Дружина спадкодавця [PERSON] померла [INFO] до дня його смерті. Відомості про наявність інших спадкоємців в зазначеній спадковій справі відсутні /а.с.64-95/. Таким чином, оскільки позивач згідно зі ст.ст.1223, 1261 ЦК України, як спадкоємиця за законом першої черги, має право на майно в порядку спадкування після смерті батька, але на даний час, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, не може у встановленому законом нотаріальному порядку оформити свої спадкові права на вищезазначений житловий будинок, то її права та інтереси підлягають судовому захисту, шляхом визнання за нею права власності на зазначене майно, і тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.182 ЦК України, роз`яснити позивачу про необхідність державної реєстрації права власності на нерухоме майно /житловий будинок/.

Outcome: approved