Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

12.09.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому просить усунути перешкоди у спілкуванні та вихованні з сином -[PERSON] [INFO] з боку [PERSON] [INFO] , шляхом надання [PERSON] [INFO] можливість спілківатись з сином [PERSON] [INFO] за попередньою домовленістю з матірью дитини [PERSON] три рази на тиждень за місцем проживання дитини, батька або в громадських місцях з усіма правами та обов*язками передбаченими ст.150,151,153 СК України. В судовому засіданні позивач наполягав на своїх позовних вимогах з підстав зазначених в позові , просив їх задовольнити, та судові пояснив, що його колишня дружина не надає йому можливості спілкуватись з дитиною у зв*язку з чим у нього з нею склались недоброзичливі відносини. При цьому на задані йому питання він суду пояснив що є громадянином Росії, росіянином і не володіє українською мовою, а також те, що він працює вахтовим методом в РФ по 20 днів. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, згодна на спілкування позивача з дитиною кожного тиждня в п*ятницю в другій половині дня та в суботу в першій половині дня, та судові пояснила, що вона мешкає разом з іншим чоловіком без укладеня шлюбу та з їх з позивачем дитиною і що з позивачем у неї склались недоброзичливі відносини у зв*язку з його неналежною поведінкою щодо намагання спілкуватись з дитиною в той час коли дитині треба робити домашнє завдання до школи, оскількі дитина навчається в школі де викладання предметів здійснюється на українській мові якою позивач не володіє і тому він не зможе належним чином забезпечити навчання дитини. Представник відповідача адвокат [PERSON]підтримав відповідача в тій частині, що позивач не зможе у зв*язку з наданими сторонами доказами забезпечити протягом всієї доби належний догляд за дитиною і з огляду на вік дитини вважає, що побачення дитини з батьком можливе тільки по попередній домовленості з матір*ю дитини. Повноважний представник органу опіки та піклування Краснолиманської міської ради вважала, що позов підлягає задоволенню, оскільки можливість спілкуватись позивача з сином забезпечить йому належне виховання та навчання. Свідки [PERSON]та [PERSON],судові пояснили, що влітку 2013 року вони на прохання позивача їздили за місцем мешкання його дитини, але відповідач не надала можливість батькові поспілкуватись з дитиною, при цьому виникла сварка в ході якої всі ображали один одного. Суд, з метою недопущення морального травмування дитини не найшов необхідним виклик та допит його в судовому засіданні. В судовому засіданні при дослідженні інших доказів встановлено , що сторони є батьками [PERSON] [INFO] ( а.с.8,12,15-16), шлюб між якими розірвано та стягнуто з позивача на користь відповідача аліменти на утримання дитини ( а.с.6,17). Дитина мешкає разом з матір*ю, перебуває на її утриманні та має все необхідне для навчання та виховання ( а.с.47-49,52). У зв*язку з відсутністю згоди по утриманню дитини між сторонами склались недоброзичливі відносини і сторони не дійщли згоди в досудовому порядку щодо надання можливості спілкування дитини з батьком і це питання не було вирішено органом опіки та піклування , який на думку суду відсторонився від вирішення цього питання ( а.с.5,38-40). Позивачу на праві власності належить 1/3 частка будинку розташованого в [ADDRESS], який на час проведення обстеження не є придатним для проживання дитини ( а.с.14,18-22), при цьому позивач отримує зарплату, яка забезпечує йому можливість як утримувати себе так і дитину ( а.с.10-11) та він добре характеризується за місцем роботи, проявляє інтерес до навчання сина ( а.с.7,13). Суд, заслухавши осіб які приймали участь в справі,здійснивши допит свідків та дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав- Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України , в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб,які беруть участь у справі,та відповідно до ст.10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Відповідно до ч.1 ст. 151 СК України- батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно до ч.1 ст. 153 СК України- мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. В ст.159 СК України зазначено . 1. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. 2. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров'я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Судом встановлено що в батьків склались недоброзичливі відносини з питання щодо можливості батькові спілкуватись з дитиною і у зв*язку з тим що це питання не було вирішено органом опіки та піклування то слід визначити способи участі одного з батьків у вихованні дитини і строни наполягали на тому щоб це питання було вирішено саме судом. Як вбачається з досліджених в судовому засіданні доказів позивачем не доведено, що він має змогу цілодобово утримувати свою дитину в належних санітарних та побутових умовах, не володіє мовою на якій навчається дитина, що на думку суду унеможливлює спілкування батька з дитиною в невихідні дні та під час часу необхідного для відпочинку дитини, оскільки це буде заважати дитині нележним чином відпочити та підготуватись до занять в школі. При цьому , суд вважає, що позиція відповідача на згоду на спілкування позивача з дитиною кожного тиждня в п*ятницю в другій половині дня та в суботу в першій половині дня, є такою, що не забезпечить достатньо часу для спілкування дитини з батьком і обмежить його права передбачені законом. Отже на думку суду надання [PERSON] можливість спілкуватись з сином [PERSON] за попередньою домовленістю з матірью дитини [PERSON] в п*ятницю в другій половині дня та в суботу протягом всього дня , за виключеням часу необхідного для відпочинку дитини, кожного тиждня за місцем проживання дитини, батька або в громадських місцях є достатнім часом і умовами що забезпечать належне виховання та навчання дитини. Таким чином оскільки в судовому засіданні встановлено, що між відповідачем та позивачем існують протиріччя щодо надання можливості позивачу спілкуватись з дитиною, то право батька на спілкування з дитиною підлягає захисту, оскільки інше не доведено в судовому засіданні.

Outcome: partial