Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

12.08.2015р. до Дніпровського районного суду м. Києва звернувся представник позивача [PERSON] з позовом до ТОВ «Порше Мобіліті», в якому просить суд: визнати виконавчий напис за договором застави рухомого майна №50009748 від 02.08.2013р., про звернення стягнення на транспортний засіб SEAT IBIZA 1.2, номер кузова [NUMBER], 2013 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER], вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. та зареєстрований в реєстрі за №2057, таким, що не підлягає виконанню; зобов'язати третіх осіб скасувати винесені постанови про порушення виконавчого провадження, арешт та розшук майна позивача та повернути позивачу вилучене майно, а саме, - транспортний засіб SEAT IBIZA 1.2, номер кузова [NUMBER], 2013 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER]. Вимоги позову обґрунтовані тим, що 20.12.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. було вчинено виконавчий напис за договором застави рухомого майна №50009748 від 02.08.2013р., про звернення стягнення на транспортний засіб SEAT IBIZA 1.2, номер кузова [NUMBER], 2013 року виробництва, реєстраційний номер [NUMBER], що належить позивачу на праві власності, та задоволення за рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу, вимоги відповідача у розмірі несплачених чергових платежів - 20 418,39грн., штрафних санкцій за вимогами щодо сплаті - 2 576,83грн., витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 2 481,53грн., штрафу за порушення терміну повернення кредиту - 44 852,48грн., суми кредиту - 181 355,94 грн., що всього становить 251 685,17грн. Виконавчий напис зареєстровано у реєстрі за № 2057. 03.07.2015 року державним виконавцем ВДВС Солом'янського РУЮ було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 48011598. 06.07.2015 року транспортний засіб SEAT IBIZA, реєстраційний номер [NUMBER] було вилучено, описано та передано представнику ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України на зберігання. Крім того, вказаний виконавчий документ надійшов до ВДВС Солом'янського РУЮ з ВДВС Дарницького РУЮ з постановою про закінчення виконавчого провадження, однак позивач зареєстрований в Шевченківському районі м. Києва. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки приватний нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості. Належними доказами, які б підтверджували наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювали розмір заборгованості, могли бути первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України від 16 липня 1999 року N 996-ХІУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Однак наданий відповідачем розрахунок взагалі не відповідає вимогам, встановленим п.2 ст.9 ЗУ «Про бухгалтерський облік». В ньому відсутній жодний обов'язковий реквізит. В розрахунку існує очевидна невідповідність вимогам Відповідача, зазначеним у заяві про вчинення виконавчого напису та самому виконавчому написі відносно даних зазначених у розрахунку. В графі «сума рахунку - по клієнту» розрахунку зазначено суму заборгованості 35205,58грн., а в заяві про вчинення виконавчого напису та в самому виконавчому написі зазначена сума 20418,39грн, як несплачені чергові платежі. Також завищено відповідачем суми штрафу за порушення терміну повернення кредиту - 44 852,48грн. Однак 20% від суми 140 930,30грн. становить 28186,06грн. Також не надано жодних документів на підтвердження безспірності розміру штрафних санкцій та суми кредиту. Крім того, приватним нотаріусом було порушено вимоги ст. 42 ЗУ «Про нотаріат» щодо строків вчинення нотаріальних дій, зокрема - заява про вчинення виконавчого напису датована 18.12.2014 року, а виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 20.12.2014 року. Крім того, Позивач вважає, що приватний нотаріус порушив вимоги ст. 89 Глави 14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, щодо змісту виконавчого напису, а саме - зазначення в ньому строку, за який проводиться стягнення. Так, у виконавчому написі зазначено, що строк платежу по договору застави настав 16 липня 2014 року. Проте, прострочення боржника почало відбуватись у лютому 2014 року. Крім того, в Договорі застави транспортний засіб на який звернуто стягнення, має інший реєстраційний номер - [NUMBER], а у виконавчому написі реєстраційний номер транспортного засобу зазначено як [NUMBER]. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі з викладених у позові підстав, надав пояснення аналогічні доводам, викладеним у позовній заяві та додатково пояснив, що виконавчий напис вчинено з порушенням правил вчинення нотаріальних дій. Позивач отримував численні вимоги про сплату, однак представнику не відомо, чи отримував позивач вимогу від 03.10.2014р. Сторони проводили комунікацію електронною поштою. Позивач 30.12.2014 року сплатив всю поточну заборгованість. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав та просив відмовити в його задоволенні в повному обсязі. Стороною відповідача також було подано заяву про закриття провадження у справі в частині позовних вимог, яку представник позивача в судовому засідання просив не розглядати. Подав письмові заперечення на позов, в яких зазначено, що між сторонами було укладено кредитний договір з цільовим призначенням - для придбання автомобіля SEAT IBIZA 1.2, номер кузова [NUMBER], в забезпечення виконання позивачем умов основного договору, між сторонами був укладений договір застави. Умовами договору застави передбачено, у випадку невиконання заставодавцем своїх зобов'язань, на вимогу заставодержателя, нотаріус здійснює виконавчий напис. А згідно умов кредитування відповідач має право визнати термін повернення кредиту таким, що настав у випадку порушення термінів сплати будь-якого чергового платежу. З січня 2014р. позивач почав порушувати свої зобов'язання за договором по сплаті процентів. У зв'язку з систематичним невиконанням позивачем умов договору, 03.10.2014р. відповідачем було направлено вимогу (повідомлення) про дострокове повернення кредиту та сплату заборгованості. Дана вимога була отримана позивачем, який не вчинив жодних дій щодо погашення заборгованості. При цьому, позивач був ознайомлений з умовами кредитування. У зв'язку з неповерненням суми кредиту та заборгованості у встановлений у вимозі строк, відповідач правомірно звернувся до приватного нотаріуса з метою вчинення оспорюваного виконавчого напису. Нотаріусу були подані всі необхідні документи, у тому числі й на підтвердження безспірності заборгованості: заяву про вчинення виконавчого напису, оригінал кредитного договору, оригінал листів щодо сплати заборгованості, оригінал вимоги (повідомлення) про дострокове погашення кредиту. Законом не передбачено обов'язку відповідача надавати на підтвердження безспірності заборгованості саме первинні бухгалтерські документи. Закон України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» не поширюється на спірні правовідносини. На неодноразові нагадування позивачу про необхідність сплати заборгованості, останній не звертався до відповідача щодо незгоди з нарахованими до сплати сумами. Відповідач скористався законним правом на звернення стягнення на предмет застави шляхом вчинення виконавчого напису. Строком, за який проводиться стягнення вважається період від строку настання виконання зобов'язання до моменту вчинення виконавчого напису. В судовому засіданні представник відповідача надав пояснення аналогічні викладеним у запереченнях на позовну заяву та додатково зазначив, що у позивача не було заперечень щодо виставлених до оплати сум. Документи були подані нотаріусу 20.12.2014р., а помилка в номері автомобіля не вплинула на виконання виконавчого напису. Поданий нотаріусу розрахунок заборгованості складався станом на 18.12.2014р., однак відповідач в заяві просив про вчинення виконавчого напису по розміру заборгованості станом на 03.10.2014р. - на суми, які зазначені в направленій позивачу вимозі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хижняк Андрій Миколайович в судове засідання не з'явився, був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, заяв чи клопотань суду не подав. Представники третіх осіб Відділ державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, Відділ державної виконавчої служби Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, Відділ державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України в судове засідання не з'явились, про день час та місце розгляду справи треті особи були повідомлені належним чином, заяв чи клопотань суду не надав. Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріли справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Згідно ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити проценти. Судом встановлено, що 31 липня 2013 року між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] був укладений кредитний договір №50009748, згідно умов якого останньому надано кредит у сумі 140930,30грн. - еквівалент суми кредиту 17 317,56 дол. США та додатковий кредит у сумі 41450,10грн. - еквівалент суми кредиту 5 093,40 дол. США, зі сплатою 9,9% змінної процентної ставки, на строк 60 місяців, на придбання автомобіля марки Seat, модель IBIZA, кузов [NUMBER], рік випуску 2013. Даний договір складається з договору кредиту, Загальних умов кредитування, Графіку погашення кредиту та інших документів, що можуть бути укладені (а.с. 21-23). Відповідно до ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. 02.08.2013р., з метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника за кредитним договором №50009748 між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] було укладено Договір застави №50009748, згідно умов якого позивач передав у заставу ТОВ «Порше Мобіліті» автомобіль марки Seat, модель IBIZA, кузов [NUMBER], рік випуску 2013, державний номер [NUMBER], колір сірий (а.с.15-19). Згідно п.5.3.3. Договору застави №50009748, у випадку невиконання (або часткового невиконання) заставодавцем своїх зобов'язань перед заставодержателем за кредитним договором та цим договором, нотаріус на вимогу заставодавця здійснює виконавчий напис на цьому договорі. При цьому, згідно п.3.2.1. Загальних умов кредитування - додатку до Кредитного договору, Компанія мас право визнати термін повернення Кредиту та Додаткового кредиту таким, що настав та/або вимагати дострокового розірвання Кредитного договору, у випадку порушення Позичальником терміну сплати будь-якого чергового платежу (його частини) з повернення Кредиту та/або Додаткового кредиту відповідно до Графіка погашення кредиту та/або сплати плати за користування Кредитом на строк щонайменше 1 (один) календарний місяць (а.с.24-31). Як убачається з рахунку за укладеним між ТОВ «Порше Мобіліті» та [PERSON] кредитним договором, порушення умов договору по здійсненню чергових платежів почалось у серпні 2014 року (а.с. 11-13). Представник позивача в судовому засіданні не заперечував існування заборгованості за поточними платежами та пояснив про її добровільне погашення позивачем у 30 грудня 2014р. Відповідно до п.3.3. Загальних умов кредитування - додатку до Кредитного договору, позичальник зобов'язаний повернути компанії у повному обсязі суму кредиту та суму додаткового кредиту, плату за кредит та штрафні санкції, якщо такі підлягають застосуванню (сума до повернення позичальником розраховується компанією і вказується і повідомленні компанії) протягом 30 календарних днів з дати одержання повідомлення про таку вимогу позичальником. Якщо з будь-яких причин повідомлення не буде отримано, перебіг вказаного строку починається з дати відправлення цього повідомлення. 03.10.2014р. ТОВ «Порше Мобіліті» на адресу [PERSON] була надіслана вимога (повідомлення) щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитом, в якій, серед іншого, з посиланням на п.3.2. Загальних умов кредитування, відповідач вимагав від позивача дострокового повернення суми кредиту у повному обсязі та заборгованості відповідно до умов договору, що разом на поточну дату становить 251685,17грн. та складається з: дострокове повернення невиплаченої суми кредиту - 181355,94грн.; несплачені чергові платежі - 20418,39грн.; штрафні санкції відповідно до ст.8.3. договору - 2576,83грн.; витрати, понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості позичальника у відповідності до договору - 2481,53грн.; штраф за порушення терміну повернення кредиту у розмірі 20% від суми кредиту - 44852,48грн. Також у вимозі зазначалось, що у випадку неповернення суми кредиту та несплати заборгованості протягом 30 календарних днів з дати одержання цієї вимоги, компанія буде змушена вдатися до примусового стягнення суми кредиту та заборгованості, в тому числі за рахунок автомобіля, що був переданий компанії у заставу для забезпечення виконання позичальником своїх зобов'язань за договором (а.с.14). Зазначена вимога була одержана позивачем 10.10.2014р. (а.с.124). 18.12.2014р. ТОВ «Порше Мобіліті» скористалось своїм правом, визначеним договором застави, та звернулось до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хижняка А.М. із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.10). 20.12.2014 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хижняком А.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №2057, яким приватний нотаріус зобов'язав звернути стягнення на транспортний засіб: марк Seat, модель IBIZA, номер (шасі, кузова, рами) [NUMBER], рік виробництва 2013, колір сірий, реєстраційний номер [NUMBER], що належить на праві власності [PERSON]. Транспортний засіб переданий в заставу ТОВ «Порше Мобіліті», строк платежу настав 16.07.2014р. За рахунок коштів, отриманих від реалізації транспортного засобу запропоновано задовольнити вимоги ТОВ «Порше Мобіліті» у розмірі несплачених чергових платежів - 20418,39грн, штрафних санкцій за вимогами щодо сплати - 2576,83грн., витрати понесені компанією з метою повернення простроченої заборгованості - 2481,53грн., штрафу за порушення терміну повернення кредиту - 44852,48грн., суми кредиту - 1811355,94грн., що становить 251685,17грн. (а.с.9). 16.04.2015р. постановою заступника начальника відділу державної виконавчої служби Дарницького управління юстиції у м. Києві закрито виконавче провадження, відкрите на підставі виконавчого напису №2057, виданого 20.12.2014р. (а.с.32). 03.07.2015 року постановою державного виконавця ВДВС Солом'янського РУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №2057, виданого 20.12.2014р. (а.с. 34-35). Зазначена постанова отримана позивачем (а.с. 34-35). 06.07.2015р. державним виконавцем складено акт опису й арешту майна - вказано у виконавчому написі транспортного засобу (а.с. 36-37). Цього ж дня арештований транспортний засіб передано представнику Організатора згідно акту приймання-передачі арештованого майна (а.с.38). Порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 1.1., 1.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 N 296/5 (далі за текстом - Порядок) для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3.1., 3.2. глави 16 Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років; безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 (далі за текстом - Перелік) (п. 3.5. Порядку). Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов'язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 31.01.1992 року «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні», при вирішенні справ пов'язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, судам слід мати на увазі, що відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Таким чином, в обов'язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов'язання. В судовому засіданні встановлено, що разом із заявою про вчинення виконавчого напису (а.с.14), представником відповідача було подано нотаріусу: оригінал кредитного договору №50009748 від 31.07.2013р.; оригінал договору застави транспортного засобу №50009748 від 02.08.2013р.; копію вимоги про сплату заборгованості за договором від 03.10.2015р.; підтвердження одержання вимоги позивачем; засвідчена кредитодавцем (заставодержателем) копія рахунку з відміткою про несплату платежів станом на 18.12.2014р., а також довіреність представника ТОВ «Порше Мобіліті». Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом України «Про нотаріат». Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус лише перевіряє безспірність заборгованості по наданим документам. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов'язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що ТОВ «Порше Мобіліті» нотаріусу були подані всі необхідні документи, визначені Порядком та Переліком, наявність яких підтверджувала безспірність боргу, серед яких були: копія вимоги щодо дострокового повернення кредиту та сплати заборгованості за кредитним договором із зазначенням сум заборгованості, з підтвердженням вручення її позивачеві 10.10.2014р.; засвідчена відповідачем копія рахунку з відміткою про несплату позивачем платежів станом на 18.12.2014р. При цьому відповідач в своїй заяві просив стягнути грошові кошти, виходячи із розміру заборгованості станом на дату відправлення вимоги - 03.10.2014р., та зазначені в цій вимозі, тому рахунок (станом на 18.12.2014р.) містить більшу суму заборгованості, ніж та, що була вказана у виконавчому написі. При цьому суд також враховує, що згідно пояснень представника позивача, останнім 30.12.2014р. було здійснено погашення поточної заборгованості, що також підтверджує безспірність заборгованості. Що стосується посилань в позовній заяві на неправильність розрахунку відповідачем 20% штрафу за порушення термінів повернення кредиту, то розбіжності в таких підрахунках сторін викликані тим, що розмір цього штрафу був розрахований позивачем, виходячи із суми тіла кредиту в гривні станом на день одержання кредиту, а відповідачем - виходячи з вказаного в договорі доларового еквіваленту. Вчинення виконавчого напису не в день звернення відповідача з відповідною заявою та допущена нотаріусом описка при написанні державного реєстраційного номеру транспортного засобу, на який вчинено звернення стягнення, на що вказується в позовній заяві, не є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, оскільки виконавчий напис нотаріусом було вчинено з додержанням вимог Закону України «Про нотаріат», Закону України «Про фінансовий лізинг», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 N 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172 щодо перевірки безспірності заборгованості, а також з урахуванням умов Договору застави транспортного засобу №50009748 від 02.10.2014р., позов в частині позовних вимог про визнати виконавчого напису нотаріуса від 20.12.2014р., зареєстрованого в реєстрі за №2057, - таким, що не підлягає виконанню, задоволенню не підлягає. Що стосується вимоги позову про зобов'язання ВДВС скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження та повернути позивачу вилучене майно, то в контексті даної позовної заяви ці вимоги позову є похідними від першої вимоги, в задоволенні якої відмовлено, тому в межах даної позовної заяви вони також не підлягає задоволенню. Тим більше, що ці вимоги заявлені про зобов'язання вчинення певних дій третіх осіб, а не відповідача у справі. Разом з тим, в разі порушення державними виконавцями положень Закону України «Про виконавче провадження» при відкритті виконавчого провадження за виконавчим написом нотаріуса, позивач не позбавлений можливості оскаржити дії державного виконавця, у тому числі й щодо вилучення транспортного засобу, шляхом оскарження дій державного виконавця в порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при подачі позову розмірі. На підставі викладеного, ст.ст. 546, 572, 1054 Цивільного кодексу України, ст. ст. 19, 87-89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерством юстиції України 22.02.2012 N 296/5, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 N 1172,

Outcome: dismissed