Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-30 00:00:00

11.04.2019 року до Дзержинського районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що [PERSON] є рідною донькою відповідача - [PERSON] Позивач проходить навчання на 1 курсі факультету економіки і права, денна форма навчання, контракт, спеціальність 081 Право, в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, строк навчання до 30.06.2022 р. Так як вона навчається на денній формі, вона не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Щомісячно необхідно сплачувати за гуртожиток, харчування, проїзд. Один рік навчання коштує 11800 грн. В зв`язку з чим просить суд: стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно на період навчання починаючи стягувати з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але не більше як до досягнення нею 23 років. В судове засідання представник позивача не з`явилася, надала заяву про слухання справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, надав заяву про слухання справи без його участі, проти задоволення позовних вимог заперечував, надав до суду відзив на позов Вх. №46786 від 26.09.2019 року. У відзиві на позов відповідач вказав, що позовні вимоги визнає частково, згоден на сплату аліментів в розмірі 1/8. Свою позицію обґрунтовує тим, що на його утриманні перебуває також повнолітня донька [PERSON] , якій він сплачує аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу щомісяця; окрім того відповідач має неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка також перебуває на його утриманні. На утриманні відповідача перебуває його непрацездатна мати, якій він сплачує аліменти в розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу щомісяця. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Згідно ст. ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дійшов наступних висновків. [PERSON] є рідною донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . (а.с. 5) [PERSON] навчається на 1 курсі факультету економіки і права, денна форма навчання, контракт, спеціальність 081 Право, в Харківському національному економічному університеті імені Семена Кузнеця, строк навчання до 30.06.2022 р., що підтверджується Довідкою №1653/081 від 06.04.2019 року. (а.с. 10) Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених ст.ст. 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Стягнення аліментів на дітей, які досягли повноліття, з підстав, передбачених ст. ст. 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за новою позовною заявою. Згідно з ч. 1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, із ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК України) і виплачуються щомісячно. Відповідно до ст.ст. 199, 200 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Крім того, за змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Судом встановлено, що відповідач має на своєму утриманні двох дітей, повнолітню [PERSON] , яка продовжує навчання, та сплачує їй аліменти у розмірі 1/8 частини з усіх видів доходу щомісяця, що підтверджується Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23.01.2018 року, та неповнолітню [PERSON] , [INFO] . Відповідач, вказує, що має на утриманні непрацездатну матір, та сплачує на її користь аліменти, однак дані обставини не підтверджуються матеріалами справи. Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, по справі за позовом [PERSON] про стягнення аліментів на утримання непрацездатної матері (справа №688/936/18) було відмовлено. А тому суд не бере до уваги як доказ перебування на утриманні відповідача непрацездатної матері, копію позовної заяви, адже рішення по справі №688/936/18 було винесено 18.10.2018 року. Судом встановлено, і не заперечувалось сторонами, що відповідач [PERSON] має регулярний дохід. А тому, суд дійшов обґрунтованого висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню. Питання про стягнення судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial