Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-23 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через втрату довіри та розуміння один до одного, що унеможливлює їх спільне подальше життя, яке супроводжувалося постійними сварками та приниженнями з боку останнього, який, до того ж, не надає в добровільному порядку допомоги на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], тому також просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити, виходячи з обставин, викладених у позовній заяві. Примирення з відповідачем категорично виключала. Після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище, - « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] позов визнав та не заперечував проти його задоволення, вказавши, що шлюб з [PERSON] збережений бути не може з огляду на категоричну позицію останньої, а від так примирення з нею виключав. Вислухавши пояснення сторін, суд, з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про можливість ухвалення рішення про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, сторони 24 квітня 1999 року зареєстрували шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Шишацького районного управління юстиції Полтавської області в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 13 та видано свідоцтво серії [NUMBER] / а. с. 5 /. [INFO] року у сторін народилася донька - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження від 14 серпня 1999 року, серії [NUMBER] де матір'ю значиться позивач, а батьком - відповідач / а. с. 7 /. Як встановлено судом, шлюбні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинені, відновлювати їх вони наміру та бажання не мають. Під час спільного проживання сторони мали постійні сварки та конфлікти, в ході яких відповідач застосовував до позивача психологічне насильство, що негативно впливало на їхні відносини та розвиток неповнолітньої доньки [PERSON]. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам як кожного із них, так і інтересам їхньої неповнолітньої доньки, тому відповідно до вимог статті 112 СК України суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] За правилами статей 180, 182 та 183 СК України, батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку / доходу / матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач [PERSON] ухиляється від виконання свого батьківського обов'язку по утриманню неповнолітньої доньки [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча вона її і потребує, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення з останнього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини. При цьому, суд бере до уваги, що відповідач не подав суду доказів своєї неспроможності надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, а навпаки в судовому засіданні підтвердив факт своєї платоспроможності, вказавши, що офіційно працює електромонтером в Полтавській філії « Телерадіомовлення », щомісячно отримує заробітну плату в розмірі 2000 грн., інших утриманців не має. Крім цього, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп., так як при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач від таких витрат звільняється. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог статті 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved