Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-16 00:00:00

10 серпня 2015 року заявник звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] безвісно відсутнім, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з 17 жовтня 2008 року по 08 січня 2013 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Починаючи з 2006 року заявник з [PERSON] проживали разом в [INFO]. Восени 2010 року, між заявником та [PERSON] відбулася сварка, за наслідками якої, останній, зібрав свої речі та пішов із будинку, зазначивши при цьому, що додатково повідомить про своє подальше місцезнаходження. 12 липня 2011 року, від шлюбу із [PERSON] у заявника народилася дитина донька [PERSON], яка постійно проживає із заявником та знаходиться на повному її утриманні. Через деякий час, [PERSON] зателефонував заявнику, та повідомив, що знаходиться на заробітках у м. Воронежі Російської Федерації. Періодично, раз у декілька місяців, [PERSON] телефонував заявникові, однак з 18 жовтня 2012 року, зв'язок із ним було втрачено. Заявник неодноразово намагалася встановити його місцезнаходження шляхом спілкування із спільними знайомими, зверталася до адресних столів сусідніх областей та до дільничного інспектора міліції. Однак, спроби розшукати [PERSON] результату не принесли. 12 лютого 2012 року, заявник звернулася до Словянського МВ ГУ МВС України у Донецькій області із заявою про розшук свого чоловіка. 24 грудня 2012 року, розшук [PERSON] був припинений, оскільки місцезнаходження останнього було встановлено на території Російської Федерації. З жовтня 2012 року [PERSON] жодного разу не виходив на зв'язок, та не повідомляв про місце свого перебування. У звязку з наведеним, заявник просить суд визнати [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім з 01 листопада 2012 року. Визнання [PERSON] безвісно відсутнім заявникові потрібно для отримання соціальної державної допомоги на утримання дитини [PERSON] [INFO]. У судовому засіданні заявник [PERSON] та іі представник [PERSON], який діє на підставі договору на представництво інтересів від 03 серпня 2015 року (а.с. 15) підтримали заявлені вимоги в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні, пояснення надали аналогічні викладеним у заяві. Заявник зазначила, що вона тривалий час робила спроби встановити місце знаходження [PERSON], зверталася із заявою до Словянського МВ ГУ МВС України в Донецькій області, на підставі якої, було розпочато розшук [PERSON] Однак, незважаючи на прийняті заходи, місце перебування колишнього чоловіка вже тривалий час залишається невідомим. Представник зацікавленої особи, УСЗН Словянської міської ради, [PERSON], яка діє на підставі довіреності №08-20 ( а.с. 33), будучи належним чином повідомленою про дату та час судового засідання, в залу суду не зявилась, надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, рішення винести на розсуд суду (а.с.32). Ухвалою суду від 26 серпня 2015 року, до участі в справі в якості заінтересованої особи, було залучено управління Пенсійного фонду України в м. Словянську та Словянському районі Донецької області (а.с. 36). Представник зацікавленої особи, [PERSON], який діє на підставі довіреності №2320/08 від 23 лютого 2015 року ( а.с. 50), в судовому засіданні просив вирішити справу на розсуд суду. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, представника заінтересованої особи, допитавши свідка та дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, згідно заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 28 грудня 2012 року, заявник [PERSON] та [PERSON], перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 жовтня 2008 року по 28 грудня 2012 року (а.с. 7). Від шлюбу із [PERSON] у заявника народилася донька - [PERSON], [INFO] (а.с. 6). [PERSON] № 164 від 29 березня 2013 року та № 324 від 08 липня 2015 року, складених керівником мікрорайону Черевківка м. Словянська [PERSON], за участю свідків, [PERSON] [INFO] не проживає в будинку №34, по провулку Гладиша, з 2010 року (а.с. 13,14). Відповідно до довідки за відомостями Адресного бюро м. Харкова від 23 квітня 2013 року, [PERSON] [INFO], зареєстрованим чи знятим з реєстрації на території м. Харкова не значиться (а.с. 11, 11з.б.). [PERSON] діючих обліків відділу адресно-довідкової роботи управління паспортної роботи громадянства та реєстрації фізичних осіб ГУ ДМС України в Дніпропетровській області встановлено, що [PERSON] зареєстрованим на території Дніпропетровської області, або знятим з реєстраційного обліку не значиться (а.с. 12). Як вбачається з індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON], відомості за період з 2008 року і по теперішній час відсутні (а.с. 29, 46-47). Відповідно до повідомлення Словянського МВ (з обслуговування м. Словянська та Словянського р-ну) ГУ МВС України в Донецькій області від 15.07.2015року за №2/8459, розшук [PERSON], було припинено 24 грудня 2013 року, оскільки місце перебування останнього, було встановлено на території Російської Федерації. На даний час, інформація про місце проживання [PERSON] на території України, у Словянського МВ відсутня (а.с. 10). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що вони із заявником товаришують з дитинства. У 2008 році [PERSON] та [PERSON] одружилися. У 2010 році, [PERSON] покинув заявника у звязку із її вагітністю. Восени 2012 року зв'язок між заявником та її чоловіком було втрачено. Все це свідку відомо зі слів заявника. Останнього разу, [PERSON] свідок бачила у 2010 році. Відомо, що він виїхав на заробітки. З викладеного вбачається, що [PERSON], відсутній в місці свого постійного проживання більше року, зокрема, останні відомості про місце його перебування були отримані 24 грудня 2013 року. Оцінивши представлені заявником в силу вимог ст. 60 ЦПК України докази в їхній сукупності, необхідність визнання [PERSON], безвісно відсутнім для вирішення питання щодо отримання соціальної державної допомоги на утримання дитини, а також встановлення судом точної дати отримання останніх відомостей про місце перебування [PERSON], суд приходить до висновку, що заява про визнання [PERSON], безвісно відсутнім підлягає частковому задоволенню. Так, ст. 43 ЦК України передбачає, що фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. У разі неможливості встановити день одержання останніх відомостей про місце перебування особи початком її безвісної відсутності вважається перше число місяця, що йде за тим, у якому були одержані такі відомості, а в разі неможливості встановити цей місяць - перше січня наступного року. Таким чином, оскільки останні відомості про місце перебування [PERSON] були отримані 24 грудня 2013 року, то відповідно і початком його безвісної відсутності слід вважати 24 грудня 2013 року. На підставі викладеного,

Outcome: partial