Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-20 00:00:00

12 березня 2021 року АТ «Державний експортно-імпортний банк України» (скорочене найменування - АТ «Укрексімбанк») звернувся до суду із вказаним позовом, який обґрунтовує такими обставинами. 29 травня 2017 року між ПАТ «Укрексімбанк», правонаступником якого є АТ «Укрексімбанк», та [PERSON] укладено договір про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії № 8402404639 шляхом укладення Додаткової угоди № 1 від 29 травня 2017 року до договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 22 лютого 2017 року № 8402404639, якою вказаний договір викладений в новій редакції. Відповідно до умов вказаного кредитного договору, позивачем відкрито кредитну лінію, у межах якої відповідачу надано кредит з лімітом у розмірі не більше 4000 грн., для проведення операцій із застосуванням картки, зі сплатою процентів за користування коштами за ставкою 30% річних. Позичальник у свою чергу зобов`язався повернути кредит банку та сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених договором. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх кредитних зобов`язань, станом на 1 березня 2021 року виникла заборгованість за вказаним кредитним договором у розмірі 9176 грн. 49 коп., з яких: 3995 грн. 96 коп. заборгованість за кредитом (основним боргом), 3982 грн. 06 коп. заборгованість за процентами за користування кредитом, 1198 грн. 47 коп. інфляційні втрати за прострочення виконання грошових зобов`язань, які банк просить стягнути з [PERSON] на свою користь разом із судовим збором у розмірі 2270 грн. Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Тому, зважаючи на наявну в матеріалах справи заяву позивача про підтримання позовних вимог та можливість розгляду справи без присутності їхнього представника у заочному порядку, а також відсутність відповідача, відзиву на позов, суд вважає можливим розглянути цивільну справу без присутності сторін за письмовими матеріалами провадження у заочному порядку. Судом встановлено такі фактичні обставини справи. 29 травня 2017 року між ПАТ «Укрексімбанк», правонаступником якого стало АТ «Укрексімбанк» та [PERSON] укладено додаткову угоду № 1 до Договору про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки в рамках зарплатного проекту від 22 лютого 2017 року № 8402404639 (а.с.4). Відповідно до умов кредитного договору банк відкрив кредитну лінію, у межах якої надав відповідачу кредит у розмірі не більше 4000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки, зі сплатою за користування кредитом процентів у розмірі 30 % річних. Дія кредитної лінії припиняється 30 квітня 2020 року. Пунктом 4.2 кредитного договору передбачено, що надання кредиту відбувається у разі повної або часткової недостатності власних коштів відповідача на картковому рахунку для проведення платежів за платіжними повідомленнями або для здійснення інших платежів спрямованих на погашення зобов`язань, шляхом дебатування карткового рахунка на суму, що відповідає розміру відповідних платежів (у разі повної недостатності власних коштів на картковому рахунку), або на суму, що відповідає різниці між розміром відповідних платежів та витратною сумою (у разі часткової недостатності власних коштів на картковому рахунку), але в усіх випадках не більше ніж на суму ліміту, діючого на момент надання кредиту. Пунктом 7.2.14 кредитного договору встановлено, що позичальник зобов`язався погашати банку усю існуючу заборгованість за кредитом щоразу у день припинення дії кредитної лінії. Відповідно до пункту 7.2.15 кредитного договору позичальник зобов`язався сплачувати банку проценти, нараховані за користування кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а у разі припинення дії кредитної лінії - не пізніше першого банківського дня, наступного за днем, у який відповідач зобов`язаний погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом у зв`язку з припиненням дії кредитної лінії. Відповідно до пункту 10.2. кредитного договору, договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань за ним. За наданими банком розрахунками станом на 1 березня 2021 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором становить 7978 грн. 02 коп., з яких: 3995 грн. 96 коп. заборгованість за кредитом (основним боргом), 3982 грн. 06 коп. заборгованість за процентами, а також 1198 грн. 47 коп. інфляційні втрати за прострочення виконання грошових зобов`язань (по сплаті основного боргу та процентів за користування грошима). На час звернення з позовом заборгованість за кредитним договором відповідачем у добровільному порядку погашена не була. Згідно зі ст. 526, ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За змістом ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). У статті 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Судом встановлено, що відповідачем порушені умови укладеного договору щодо погашення кредиту та процентів за користування грошима кредитної лінії, оскільки відповідач у передбачені кредитним договором терміни кредит не повернув та не сплатив проценти. У зв`язку з цим, настали передбачені п. 7.3.14 кредитного договору обставини, за яких у позивача виникло право стягнути заборгованість за кредитним договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Із матеріалів справи вбачається, що кредитним договором передбачена фіксована процентна ставка за користування кредитом. Отже, у якості відповідальності боржника за прострочення виконання грошового зобов`язання можуть бути застосовані положення ч. 2 ст. 625 ЦК України в частині стягнення інфляційних втрат за несвоєчасну сплату як кредиту, так і відсотків за користування кредитом. Суд погоджується з розрахунком позивача щодо заборгованості за кредитом (тіло кредиту), процентами за користування кредитом, а також інфляційними втратами за несвоєчасне погашення основного боргу та процентів за користування кредитом, а тому вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору у сумі 2270 грн.

Outcome: approved