overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про встановлення факту проживання однією сімєю без шлюбу, поділ майна (т. 1 а.с.а.с. 2 4, 12). 23 січня 2018 року судом у справі було ухвалено рішення про задоволення позову (т. 2 а.с.а.с. 215, 216). Рішення від 23.01.2018 року оскаржено відповідачкою в апеляційному порядку (т. 2 а.с.а.с. 225 233). 09 березня 2018 року апеляційним судом Дніпропетровської області було постановлено ухвалу про повернення справи до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення в частині розподілу судових витрат між сторонами (т. 2 а.с. 236). Позивач у судовому засіданні не заперечував проти ухвалення у справі додаткового рішення. Відповідачка, представники сторін до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що у справі необхідно ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 270 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач при зверненні до суду і згодом поніс судові витрати в сумі 1\~508,55 грн. (т. 1 а.с.а.с. 1, 17, 24). При цьому суд, ухвалюючи рішення, не розпорядився цими витратами. Таким чином, оскільки суд не вирішив це питання, розвязуючи спір 23.01.2018 року, у справі необхідно ухвалити додаткове рішення про стягнення з відповідачки на користь позивача відповідної компенсації.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-22 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не зявився, надіслав заяву відповідно до якої вимоги підтримав повністю , просить шлюб розірвати. Зазначив в позовній заяві, що 21 червня 2003 року Маріупольським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Донецького обласного управління юстиції зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] [INFO]. Питання щодо місця проживання дитини будуть вирішені сторонами за взаємною згодою. Відповідач в судове засідання не зявилася, направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна повністю. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 21 червня 2003 року перебувають у шлюбі. ( а.с.5). У сторін є дитина [PERSON] [INFO] . ( а.с.4). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сімя розпалася остаточно. Відповідач просить не стягувати судові витрати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання сторони не зявилися, у поданих письмових заявах просили справу слухати за їх відсутності, а позов задовольнити. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 26 червня 2013 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Через несумісність характерів спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, шлюбні стосунки не підтримують, поновлювати їх наміру не мають, примирення та збереження сімї вважають неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін та дитини. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-09 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка\~надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 28 листопада 1998 року, від якого мають доньку Марію, [INFO]. З літа 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-18 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 01 вересня 2007 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, від якого вони мають двох дітей [PERSON], 14 січня 2008 року та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, внаслідок чого постійно виникали сварки. Шлюбні відносини припинили у грудні 2014 року з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. В судове засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач їх визнає. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів Виконкомом Голубівської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за № 17 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 7). 14 січня 2008 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON] (а.с. 6) та 02\~лютого 2010 року народився син [PERSON] (а.с. 5). Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, у звязку з чим постійно виникали сварки, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини між сторонами припинені в грудні 2014 року, з того часу спільне господарство вони не ведуть та проживають окремо. У своїх письмових заявах, поданих до суду, сторони наполягали на розірванні шлюбу, пояснюючи свою позицію тим, що їх сім'я розпалася остаточно і примирення між ними неможливе. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст.\~110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження сім'ї неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-19 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилалась на те, що 27 жовтня 2007 року вона уклала шлюб з відповідачем, від якого вони мають дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають разом з нею. Спільне життя з відповідачем не склалось через різні погляди на шлюб, сім'ю та виховання дітей. Шлюбні відносини припинили у 2014 році та з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала, одночасно зазначила, що шлюбні відносини між ними припинені з 20 листопада 2016 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, одночасно зазначив, що шлюбні відносини між ними припинені з 20 листопада 2016 року та з того часу спільне господарство вони разом не ведуть та проживають окремо (а.с. 26). На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 жовтня 2007 року, про що в книзі реєстрації шлюбів відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області зроблено відповідний актовий запис за №\~550 та видане свідоцтво про шлюб (а.с.\~4). 18 січня 2008 року у сторін від шлюбу народився син [PERSON] та 28 липня 2009 року народилась донька [PERSON] (а.с. 5, 6). Спільне життя позивача з відповідачем не склалося через через різні погляди на шлюб, сім'ю та виховання дітей, внаслідок чого виникали непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Ухвалою суду від 29 листопада 2016 року сторонам надавався строк для примирення строком на три місяці (а.с. 18). У своїх письмових заявах, наданих суду 20\~березня 2017 року, позивач підтримала позовні вимоги, а відповідач їх визнав, у звязку з чим суд робить висновок, що примирення між сторонами не відбулось. Враховуючи, що під час наданого сторонам строку на примирення, останні не примирилися, сім'ю відновити не вдалося, враховуючи обставини, встановлені в суді, відповідно до ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім'я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-11 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свій позов тим, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано 17 червня 2008 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Батько дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивач в судове засідання не прибула, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлений про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки в судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без його участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідач є батьком неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.6), який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою № 3498 від 08.11.2016 року виданої КП «Жилсервіс» Первомайської міської ради Харківської області ( а.с.4). Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 1/4 частину з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця, починаючи з 10.11.2016 року, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Таким чином, позов обгрунтований, законний та підлягає задоволенню. На підставі ст.ст.180-183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 06 травня 1989 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 06 травня 1989 року, актовий запис № 27 (а/с 3). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

10 листопада 2016 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03 квітня 2014 року, актовий запис № 74, від якого мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO] З вересня 2014 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено у звязку з постійно виникаючими сварками через відсутність взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Спору про спільне майно між сторонами немає. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сімї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, залишивши за нею право іменуватися шлюбним прізвищем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з*явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги (а.с. 21). Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про дату, час і місце його проведення (а.с. 17, 20). За таких обставин з письмової згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 03 квітня 2014 року зареєстрували шлюб (а.с. 3), від якого мають неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO] (а.с. 4), яка проживає разом із позивачкою, що вбачається з довідки КП «СЄЗ» від 10 листопада 2016 року (а.с.5). З вересня 2014 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в звязку з постійно виникаючими сварками через відсутність взаєморозуміння, різними поглядами на життя. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сімї Лук*яненко суперечить інтересам сторін, інтересам їх дитини, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

10 листопада 2016 р. позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому зазначав, що [INFO] року померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на земельну ділянку та житловий будинок із надвірними спорудами, розташовану на території Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області. За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 02.02.1998 року секретарем виконавчого комітету Дальницької сільської ради Овідіопольського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за №9, відповідно до якого заповіла все своє майно [PERSON]. Позивач звернувся до нотаріальної контори по питанню прийняття спадщини, але йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом було відмовлено і розяснено, що для прийняття спадщини законом відведений шестимісячний строк, який було пропущено, і для того щоб відновити втрачене право на вступ у спадщину необхідног звернутися до суду. Позивач є єдиним спадкоємцем померлої. Фактично весь час після смерті матері лише він користувався належним їй майном та підтримував його в належному стані. Вважав, що строк пропустив з поважної причини, якою було те, що він не був обізнаний та проінформований про строк прийняття спадщини. З названих вище підстав просив суд визначити йому додатковий строк на прийняття спадщини. У заяві, направленій до суду позивач позов підтримав та просив суд слухати справу за його відсутності. Відповідач у своїй письмовій заяві, направленій до суду позов визнав та просив суд слухати справу у відсутність його представника. Дослідив письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що дійсно [INFO] року в с. Дальник, Овідіопольського району, Одеської області померла [PERSON], про що 19.11.1999 року зроблено відповідний запис №65 в книзі реєстрації актів про смерть, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 10.02.2006 року Відділом реєстрації актів цивільногго стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, після смерті якої відкрилася спадщина за заповітом. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню і находить можливим визначити позивачу додатковий строк терміном на один місяць на прийняття спадщини. Вказаний строк суд вважає достатнім.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

\~\~ \~\~10 листопада 2017 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулись в суд з позовом до [PERSON] селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по вул. 8 Березня, буд. 73, в смт Шацьк Шацького району Волинської області, згідно з технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна від 03.11.2017 року. Позовну заяву обґрунтовано тим, що 12 червня 2017 року помер [PERSON], якому належав вказаний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по вул. 8 Березня, буд. 73, в смт. Шацьк Шацького району Волинської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами. За життя [PERSON] заповіт не склав. [PERSON] дружина спадкодавця, родинні звязки якої підтверджуються свідоцтвом про укладення шлюбу, [PERSON], [PERSON] дочки спадкодавця, родинні звязки яких підтверджуються свідоцтвами про народження та свідоцтвами про шлюб, є спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON], спадщину прийняли, так-як на момент відкриття спадщини проживали разом із спадкодавцем. Інших спадкоємців першої черги, які прийняли спадщину, не встановлено. Право власності на вказане нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. \~\~ \~\~У звязку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON], [PERSON], [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні їх спадкових прав. Тому вони просять визнати за ними право власності на вказане спадкове майно в рівних частках, по 1/3 кожному. \~\~\~ Позивачі [PERSON], [PERSON]., [PERSON] в попереднє судове засідання не зявились, подали суду письмову заяву, у якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити повністю. \~\~ \~ \~Відповідач [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. [PERSON] подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача, заперечень на позов немає, [PERSON] селищна рада Шацького району Волинської області при ухваленні рішення покликається на розсуд суду. \~\~ Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, матеріалами спадкової справи на імя [PERSON], інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, тому визнання позову відповідачем слід прийняти та позов задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. \~\~\~\~ На підставі статей\~328,\~1217,\~1220,\~1261,\~1268,\~1269,\~1296 ЦК України,

Outcome: approved