overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Свої вимоги мотивує тим, що з 03 грудня 2012 р. вони перебувають у шлюбі зареєстрованому Великорогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис №01. Через те, що сторони мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, між ними постійно виникали конфліктні ситуації. Сім`я розпалась, сторони не підтримують шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Шлюбні відносини припинені, разом не проживають. У судове засідання від позивача надійшла заява в якій вона позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить провадити розгляд справи за її відсутності.Відповідач в судове засідання також подав заяву в якій проти задоволення позовних вимог не заперечує, просить провадити розгляд справи за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до наданого суду свідоцтва про шлюб 03 грудня 2012 між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, зареєстрований Великорогозянською сільською радою Золочівського району Харківської області, актовий запис №01. Після реєстрації шлюбу подружжя не обирало спільне прізвище ( а.с.6) За час спільного проживання через взаємовідносини сторін, що склалися, враховуючи втрату ними почуття любові та поваги одне до одного, припинення фактичних шлюбно-сімейних відносин та небажання їх поновлення, збереження сім'ї на думку сторін стало неможливим. Спільне господарство не ведеться. Спір стосовно розподілу майна наразі відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило інтересам одного з них, що має істотне значення.Згідно ст.105 ч.3 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього ж Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 12 серпня 2006 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є двоє дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Відповідач в судовому засіданні не заперечив проти розірвання шлюбу. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, згідно слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12 серпня 2006 року, який зареєстрований Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 022604. Від даного шлюбу у подружжя є двоє малолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтва про народження дітей. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. З лютого 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірвані шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Судові витрати становлять 487,20 грн. і розподіляються відповідно до вимог ст.88 ЦПК України. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-13 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 30.06.2007 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції. Від даного шлюбу у подружжя є малолітній син [PERSON], 20.12.2007 року. Спільне життя з відповідачем не склалось по тій причині, що вони не знайшли взаємного порозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя, шлюб фактично припинили. Збереження сімї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи від нього не надійшло. За таких обставин, суд заочно вирішив справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволення, згідно наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі зареєстрованому 30.06.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-БВ № 034071, актовий запис № 959. Від даного шлюбу у подружжя є дитина малолітній [PERSON], 20.12.2007 року, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серія 1-БВ № 034071. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки, а позивач не бажає перебувати у шлюбі. Згідно ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Як вбачається із матеріалів справи, сторони припинили шлюбні відносини, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач вважає примирення неможливим та наполягає на розірвані шлюбу. За таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу.\~\~ Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2000 р. між ним та відповідачкою було укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей : сина [PERSON] ,[INFO], та сина [PERSON] , [INFO]. Спільного господарства з відповідачкою не ведуть, шлюбні відносини припинені з червня 2015 року , шлюб носить лише формальний характер.\~\~Вважає, що подальше спільне проживання з відповідачем та збереження шлюбу є неможливим. У зв'язку із вказаними вище підставами просила розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Позивач до суду не зявився, просив справу розглянути без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідачка до суду також не зявилась, про час та місце слухання справи повідомлена своєчасно. Суд, повно та всебічно дослідивши докази у їх сукупності, вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, Богодарівською сільською радою Барвінківського району Харківської області 05.12.2000 р. був зареєстрований шлюб між сторонами,\~\~про що було внесено відповідний актовий запис № 5 (а.с.3). В судовому засіданні встановлено, що з червня 2015 року позивач з відповідачкою жодних сімейних стосунків не підтримують, не ведедуть спільного господарства, шлюб між ними існує лише формально. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання\~\~ шлюбу,\~\~ якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст. ст. 111, 112 СК України, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим і суперечить інтересам позивача та відповідачки,\~\~ позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України\~\~ у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-24 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач звернувся до суду із позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, який був зареєстрований 08.12.2009 року Відділом РАЦС Іванківського РУЮ Київської області. Від спільного шлюбу у них народилась донька [PERSON], [INFO] Під час сімейного життя зясувалося, що вони мають різні погляди на спільне проживання, сімю, ведення господарства та виховання доньки; у сімї часто виникають сварки та суперечки, які негативно впливають на психічний стан дитини. Фактично шлюб розпався, існує лише формально у вигляді актового запису про нього, фактичних шлюбних стосунків сторони не підтримують. Позивач вважає, що примирення між ним та відповідачем неможливе, та переконаний, що донька [PERSON] має проживати разом із ним. Позовну вимогу про визначення місця проживання дитини обґрунтовує тим, що він спроможний забезпечити її усім необхідним, працює за трудовим договором, має нормований робочий день та своєчасно отримує заробітну плату. Він постійно спілкується із дитиною, піклується та виховує її, слідкує за станом здоровя, у нього із донькою психологічний контакт. При розгляді даного питання просить суд врахувати те, що відповідач не має постійної роботи та заробітку, її поведінка до членів сімї характеризується грубістю, вона емоційно неврівноважена та схильна до образ. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем; визначити місце проживання дитини [PERSON] за адресою: вул. Черненка, 16, смт. Іванків Іванкіського району Київської області; судові витрати по справі згоден нести самостійно. В судове засідання позивач не зявився; подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує частково. Відповідач, в судове засідання не зявилась, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає частково. Просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Левченко». Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України в разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, перевіривши матеріали справи приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08.12.2009 року, від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Сторони виявили взаємне бажання розірвати шлюб, і причини які спонукають їх до прийняття такого рішення суд вважає обґрунтованими, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їх спільної дитини. Питання судових витрат вирішується на підставі ст. 88 ЦПК України, позивач згоден понести їх самостійно та сплатив судовий збір при подачі позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-25 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач звернулась до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON], в якому просить стягувати щомісяця з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дитини [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини усіх видів заробітну, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивач у судове засідання не зявилась про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд в праві постановити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені факти та відповідні до них правовідносини. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони уклали шлюб 16 серпня 2013 року, актовий запис № 50. З копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] року народження, вбачається, що у графі батьки записані: батько [PERSON] В»ячеславович, мати [PERSON]. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно зі ст. 214 п. 7 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 18 листопада 2006 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: доньку Вікторію, [INFO], доньку Христину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося, у звязку з тим, що відповідач вів аморальний образ життя, не забезпечував сім'ю матеріально, застосовував до неї силу та кричав на дітей без причини. Шлюбні відносини між ними припинені з квітня 2015 року та вони проживають окремо. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Тому вона вважає, що примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе та просила їх шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, пояснивши, що відповідач пив, зраджував її, кричав на неї та дітей та бив як до вагітності, так і під час її вагітності. Вони намагалися примиритися, але через деякий час все знову повторювалося, тому вона купила інший будинок та пішла туди проживати з дітьми. На даний час відповідач проживає з іншою жінкою. Відповідач позов визнав та пояснив, що він визнає, що його поведінка щодо позивача та дітей була недопустимою та підтвердив, що дійсно на даний час у нього інша сімя, тому збереження шлюбу з позивачем неможливе. Разом з тим, він наголосив, що твердження позивача про те, що він не забезпечував сімю, є неправдивими. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 18 листопада 2006 року Чорнянською сільською радою Красноокнянського району Одеської області, актовий запис №06 /а.с.4/. Від шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: доньку Вікторію, [INFO], доньку Христину, [INFO] та сина [PERSON], [INFO] /а.с.6-8/. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На думку позивача, в порушення ч.9 ст.7 СК України, поведінка відповідача в їх сімейних відносинах не відповідає моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, вже більше семи місяців проживають окремо, у відповідача утворилася інша сімя. На думку позивача, примирення та збереження сімї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сімї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-03 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 22 лютого 2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя у них з відповідачем не склалося. З серпня 2015 року шлюбні відносини між ними припинені та вони проживають окремо. Спільне господарство не ведеться. Тому вона вважає, що примирення, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе і просила їх шлюб розірвати. Позивач в судовому засіданні на задоволенні позову наполягала, пояснивши, що вона підозрює відповідача в подружній зраді, у неї зникло почуття любові та довіри до відповідача, між ними відсутнє взаєморозуміння. Крім того, вона просила після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище «Дончила». Відповідач позов визнав, пояснивши, у нього ще збереглися теплі почуття до позивача. Однак оскільки позивач не бажає йти на примирення, то і він миритися, зберігати шлюб і надалі проживати з позивачем не хоче. Судом були встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Так, сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 22 лютого 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Красноокнянському району Котовського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №04 /а.с.4/. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Частиною 1 ст.24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що протягом часу сторони не намагалися відновити сімейні стосунки, вже більше трьох місяців проживають окремо. На думку позивача, примирення та збереження сімї неможливе. Тому суд прийшов до висновку, що збереження сімї суперечить інтересам позивача та згідно зі ст.112 СК України, позов підлягає задоволенню і шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

11 листопада 2015 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що 07.06.2003 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у Маріупольському відділі реєстрації актів громадського стану Донецького обласного управління юстиції., актовий запис № 258. 11 березня 2004 року від шюбу народилась дочка Аліна. З 2012 року однією сімєю з відповідачем не проживають у звязку з різними життєвими цінностями та пріоритетами. Враховуючи вищевикладене просила розірвати шлюб, оскільки вважає, що сім`ю зберегти неможливо. До судового засідання позивачка не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, не заперечувала проти винесення заочного рішення, зазначила, що однією сімєю з відповідачем не проживають з 12.05.2012 року. після розірвання шлюбу просила залишити прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, зазначив що, однією сімєю не проживають з 12 травня 2012 року. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася в травні 2012 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

11 листопада 2015 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 11 квітня 1996 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 11 квітня 1996 року Григорівькою сільською радою Братського району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 3. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Маусової на [PERSON]. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини майже вісімнадцять років тому. На теперішній час позивачка має іншу родину. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved