Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

10.10.2017 позивач звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2015 року. Від шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], 12.03.2016 р. н., який проживає разом з матірю. Сімейне життя з відповідачем не склалося через несумісність поглядів на життя у шлюбі та щодо піклування про спільну дитину. Подальше спільне життя і збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам, інтересам дитини, через що вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство. Позивач вважає подальше збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання матері в сумі 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій позивач просить розглянути справу без її присутності, у звязку з віком дитини. В останнє судове засідання відповідач не зявився, клопотання про перенесення слухання справи суд до уваги не бере, так як відповідачем не надано доказів поважності причини неявки до суду. Відповідно до письмової заяви відповідача [PERSON], позовні вимоги він визнав частково. Не заперечував стосовно розірвання шлюбу, частково визнав позовну вимогу щодо стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини, а саме: з розмірі 1/6 частини усіх видів доходу, заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, в іншій частині вимог просив відмовити. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони 25 вересня 2015 року зареєстрували шлюб, про що Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Херсонській області складено відповідний актовий запис за №1141, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданим 25.09.2015 (а. с. 6). Відповідно до свідоцтва про народження І-КГ №216154, виданого 17 березня 2016 року, позивач та відповідач є батьками малолітнього [PERSON], який народився 12 березня 2016 року в місті Херсоні (а. с. 7). Судом встановлено, що на сьогоднішній день сторони фактично припинили шлюбні відносини, подальше збереження шлюбу неможливе. Як вбачається з матеріалів справи, що також знайшло своє підтвердження в ході судового засідання, дитина проживає з матірю [PERSON] та знаходиться її утриманні, що підтверджується наданими до суду доказами та не заперечується відповідачем. Будь-яких доказів надання допомоги на утримання малолітньої дитини [PERSON], 12.03.2016 р. н. батьком [PERSON] суду надано не було. Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. ч. 1, 2 статті 184 Сімейного Кодексу, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 статті 182 СК України, Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного вік. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Приймаючи до уваги відсутність згоди сторін на примирення, суд вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їх дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позовна вимога щодо розірвання шлюбу підлягає задоволенню.\~ Визначаючи розмір аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатною, здоровою людиною, будь-які докази того, що він не може надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини та на утримання матері дитини у суду відсутні, а тому приймаючи до уваги вимоги ст. ст. 182, 184 СК України, вважає необхідним та достатнім визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача [PERSON] на утримання дитини в твердій грошовій сумі в заявленому позивачем розмірі 4000,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову та до досягнення дитиною повноліття. На думку суду задоволенню також підлягають вимоги позивача стосовно стягнення аліментів на утримання матері до досягнення дитиною трирічного віку в сумі 1000,00 грн. щомісячно. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, так, на користь позивача [PERSON] підлягає стягненню з відповідача [PERSON] сплачений при подачі позову судовий збір у сумі 640,00 грн., що підтверджується наданою до суду квитанцією від 10.10.2017 (а. с. 1). Крім цього, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 640,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved