Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

10 лютого 2016 року до Красноармійського міськрайонного суду звернувся орган опіки та піклування Гришинської сільської ради Донецької області, зацікавлені особи: [PERSON]., [PERSON], з заявою про звільнення від виконання покладених на опікуна обовязків у звязку з неналежним їх виконанням та про призначення опікуна. В заяві зазначили, що 02 грудня 2011 року Красноармійським міськрайонним судом Донецької області винесено рішення , яким [PERSON], [INFO] визнано недієздатною. Встановлено опіку над нею та призначено опікуном [PERSON], [INFO]. До органу опіки та піклування Гришинської сільської ради звернулася донька [PERSON] - [PERSON] з заявою про звільнення опікуна [PERSON] від обовязків опікуна, у звязку з тим, що вона не виконує свої обовязки. Отримавши заяву від [PERSON], було здійснено обстеження умов проживання [PERSON], за результатами складено відповідний акт. Згідно до акту обстеження умов проживання від 25 вересня 2015 року, складеного депутатами Гришинської сільради та затвердженого головою Гришинської сільської ради, опікун [PERSON] переселила [PERSON] до літньої кухні, а сама мешкає у будинку. Також [PERSON] отримує пенсію [PERSON] та витрачає її на свої потреби. Продукти харчування придбавають та привозять діти. [PERSON] залишає [PERSON] одну без догляду, а сама виїжджає за межі села. [PERSON]Д, скаржиться на [PERSON] та просить, щоб пенсію вона отримувала самостійно, та витрачала на свої потреби та ліки. 14 грудня 2015 року було повторно обстежено умови проживання [PERSON] Відповідно до акту обстеження умов проживання було виявлено , що опікун [PERSON] не переймається забезпеченням належних умов проживання, відпочинку, лікування та харчування своєї бабусі - [PERSON]: одна кімната в будинку замкнена, документи [PERSON] вилучені опікуном; отримавши пенсію, опікун використовує на свій розсуд. В літку 2015 року [PERSON] залишила бабусю і сина на 2 місяці, не дбаючи про забезпечення їх основних потреб. [PERSON] змушена сама обробляти город, поратися по господарству. Продукти харчування привозять підопічній її доньки, які і допомагають обробляти огород. Крім того, опікун постійно чинить сварки у родині, не забезпечує належних умов помешкання. Таким чином, встановлено, що на сьогоднішній день [PERSON] не виконує свої обовязки, покладені на неї відповідно до ст.67 Сімейного кодексу України, а саме опікун зобовязаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун зобовязаний вжити заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. [PERSON] систематично порушує законні права та інтереси підопічної, оскільки [PERSON] старенька, її визнано недієздатною, вона не може самостійно доглядати за собою, її необхідний постійний догляд. Заявник просив звільнити [PERSON] від піклування над [PERSON], [INFO]. Встановити опікуном [PERSON], [INFO] . Рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 29 липня 2016 року в задоволенні заяви органу опіки та піклування Гришинської сільської ради Донецької області, зацікавлені особи: [PERSON], [PERSON] про звільнення від виконання покладених на опікуна обовязків у звязку з неналежним їх виконанням та про призначення опікуна, відмовлено. В апеляційній скарзі [PERSON] ставить питання про скасування рішення суду з ухваленням нового рішення про задоволення заяви органу опіки та піклування. Суд не повно зясував обставини справи, доказам, що містяться в матеріалах справи, не дав належної правової оцінки, досліджував акти обстеження житлових умов підопічної за період, який не відноситься до оскаржуваного періоду. Суд не врахував фактичних обставин, зокрема, що [PERSON] не працює, не працює її син і всі вони проживають на пенсію [PERSON] Саме тому у останньої не вистачає грошей як на придбання харчування, так і на ліки. [PERSON] протиправно не допускає спілкування підопічної з дітьми, що суперечить інтересам підопічної. Суд не дав оцінки висновку органу опіки та піклування про доцільність звільнення [PERSON] від обовязків опікуна. В засідання апеляційного суду представник заявника - представник Гришинської сільської ради не прибув. В своїй заяві просив розглядати справу у його відсутність (а.с.118). Зацікавлені особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином телефонограмами. Від [PERSON] 1 вересня 2009 року надійшло письмове клопотання про відкладання розгляду справи через неможливість її прибуття в судове засідання. Апеляційний суд задовольнив клопотання [PERSON] і розгляд справи відклав на 20 вересня 2016 року. 15 вересня 2016 року до апеляційного суду надійшли письмові заперечення [PERSON] на апеляційну скаргу, в яких вона просила апеляційну скаргу [PERSON] відхилити, рішення суду першої інстанції залиши без змін. Апеляційну скаргу розглянути у її відсутність. Відповідно до статті 305 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом. Тому апеляційний суд розглядає справу у відсутність заявника і зацікавлених осіб. Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до статті 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Вказаним нормам закону рішення суду першої інстанції не відповідає. Розглядаючи справу, суд встановив, що рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області 2 грудня 2011року [PERSON], [INFO], визнано недієздатною. Встановлено опіку над нею та призначено опікуном [PERSON], [INFO] (а.с. 12). Стаття 41 ЦК України передбачає правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Права та обов'язки опікуна визначені у статті 67 ЦК України , а саме опікун зобов'язаний дбати про підопічного, про створення йому необхідних побутових умов, забезпечення його доглядом та лікуванням. Опікун вчиняє правочини від імені та в інтересах підопічного. Опікун зобов'язаний вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів підопічного. Відповідно до статті 72 ЦК України опікун зобов'язаний дбати про збереження та використання майна підопічного в його інтересах. Опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, за рахунок пенсії, аліментів, відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, допомоги на підопічну дитину та інших соціальних виплат, призначених на підопічну дитину відповідно до законів України, доходів від майна підопічного тощо. Якщо підопічний є власником нерухомого майна або майна, яке потребує постійного управління, опікун може з дозволу органу опіки та піклування управляти цим майном або передати його за договором в управління іншій особі. Звертаючись в суд з заявою про звільнення [PERSON] від обовязків опікуна над недієздатною [PERSON], орган опіки та піклування посилався на те, що [PERSON] не виконує належним чином своїх обовязків опікуна, порушує права підопічної. Заперечуючи проти задоволення заяви, [PERSON] посилаючись на те, що вона доглядала за бабусею через те, що її діти відмовились від догляду. Стан здоровя [PERSON] покращився. У 2013 році їй було зроблено операцію на очах, для проведення якої вона взяла кредит. Діти [PERSON] відмовились від оплати операції. Відмовляючи у задоволені заяви про звільнення від обовязків опікуна, суд першої інстанції виходив з того, що така заява не ґрунтується на законі. Проте, з таким висновком суду першої інстанції погодитися не можливо. Відповідно до частини 3 статті 75 ЦК України за заявою органу опіки та піклування суд може звільнити особу від повноважень опікуна або піклувальника у разі невиконання нею своїх обов'язків, порушення прав підопічного, а також у разі поміщення підопічного до навчального закладу, закладу охорони здоров'я або закладу соціального захисту. В своїй заяві про звільнення [PERSON] від обовязків опікуна орган опіки та піклування посилався на те, що [PERSON] не тільки не виконувала належним чином свої обовязки, а й порушувала права підопічної [PERSON] Обґрунтовуючи свої доводи, заявник посилався на акти обстеження, які містяться в матеріалах справи і які не були предметом дослідження суду першої інстанції. Як видно з акту обстеження умов проживання від 25 вересня 2015 року, складеному відповідно до заяви [PERSON] доньки недієздатної [PERSON] , комісією з 4 осіб, у складі яких два депутати сільської ради, медична сестра і сусідка [PERSON],- на момент обстеження [PERSON] проживає за адресою [INFO] в літній кухні, а жилий будинок займає опікун [PERSON] та її син [PERSON] Продукти харчування [PERSON] привозять її діти [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с. 11). Актом обстеження умов проживання від 10 грудня 2015 року, складеному на підставі заяви [PERSON] комісією з пяти осіб 4 депутатів Гришинської сільської ради та члена виконавчого комітету Гришинської сільської ради, встановлено, що обстежувався жилий будинок №4 по вулиці Комарова, с. Гришине Красноармійського району Донецької області, який належить на праві власності [PERSON] Будинок складається з пяти жилих кімнат . Одна з кімнат будинку замкнена. Документи підопічної опікуном [PERSON] вилучені. [PERSON] не працює, проживає в цьому ж будинку разом із сином, учнем 11 класу. Грошові кошти, що належать підопічній, опікун витрачає на свій розсуд, не забезпечуючи належні умови проживання, відпочинку, лікування та харчування [PERSON] Влітку 2015 року [PERSON] залишила підопічну і свого сина на два місяці, не забезпечивши їх основні потреби, залишила без продуктів харчування , заборонивши поштовому відділенню видавати підопічній пенсію, а магазину давати продукти харчування у борг. Заборонила відвідування [PERSON] доньками. [PERSON] сама обробляла город, поралася по господарству. Продукти харчування, вугілля для опалення будинку надають діти підопічної, вони ж допомагають обробляти город . Крім того, опікун чинить сварки у родині ( з підопічною та її дітьми), систематично порушує законні права та інтереси підопічної (а.с. 10). Крім того, судом встановлені і інші факти порушення законних прав та інтересів [PERSON] [PERSON] разом із сином, який на час перевірок був учнем 11 класу, не працює і не має інших джерел існування, крім тих, що належать підопічній [PERSON] Відповідно до довідки Красноармійського обєднаного управління пенсійного фонду України [PERSON] перебуває на обліку як пенсіонер за віком і отримує пенсію у 2016 році від 1436.79 грн. до 1500 грн. на місяць.(а.с.88). Отже, приведені факти свідчать про те, що [PERSON] дійсно не здійснює свої опікунські обовязки належним чином, або здійснює їх, порушуючи законні права та інтереси [PERSON] Не працюючи і не маючи своїх доходів, опікун [PERSON] користується майном, будинком, що належать на праві власності [PERSON] Також харчуються сама [PERSON] і її син за рахунок незначної пенсії [PERSON] і продуктів харчування, що надаються [PERSON] її дітьми. До того ж, [PERSON] проти спілкування її підопічної з дітьми, свариться з ними, забороняє зустрічі, що безумовно негативно відображається на самопочутті підопічної і її спокої. Встановлені факти і докази не спростовані [PERSON] в судовому засіданні, яка не прибула в апеляційний суд і не надала доказів, які б підтвердили її позицію щодо належного виконання нею своїх обовязків опікуна. При цьому апеляційний суд відмічає, що, сприяючи [PERSON] у здійсненні нею своїх прав та обовязків в апеляційному суді, її клопотання про відкладання розгляду справи 6 вересня 2016 року було задоволено і їй було надана можливість надати суду докази на підтвердження своїх заперечень. Проте, вона такою можливістю не скористалась і в судове засідання не зявилась. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За таких умов апеляційний суд розглядає справу на підставі доказів, що є в матеріалах справи. Доводи [PERSON] про те, що про її належне виконання обовязків опікуна свідчать інші акти, що містяться в матеріалах справи і на які посилається суд першої інстанції в своєму рішенні, не можуть бути підставою для відмови органу опіки та піклування у задоволені заяви про її звільнення від обовязків опікуна. Дійсно на аркушах справа 48, 50, 51-53 містяться акти від 8 липня 2011 року, 18 квітня 2012 року, 19 лютого 2014 року, 22 грудня 2014 року, 18 лютого 2015 року , з яких видно, що за адресою с. Гришине вулиця Комарова, 4 проживає [PERSON] без реєстрації з 2010 року і має склад сімї [PERSON] ,зареєстрована і проживає постійно, бабуся і син [PERSON] І. проживає без реєстрації. Також там зазначається, що [PERSON] створила нормальні умови для проживання і розвитку сина, забезпечила його окремою кімнатою , меблями та компютером. Про виконання нею своїх обовязків опікуна щодо підопічної [PERSON] взагалі там не йдеться і ці питання не були предметом дослідження відповідної комісії.. В своїх запереченнях [PERSON] посилається на те, що займалась лікуванням підопічної, брала кредит на проведення їй операції на очах. На аркушах справи 60-61 дійсно є заява [PERSON] від 27 серпня 2013 року до Публічного акціонерного товариства «Дельта банк» про відкриття кредитної лінії на суму 15000 грн. Але докази, що в рахунок отриманих у кредит коштів була здійснена операція очей [PERSON] суду надані не були і в матеріалах справи вони відсутні. На аркуші справи 62 є епікриз історії хвороби [PERSON], яка у період з 29 серпня 2013 року по 2 вересня 2013 року перебувала в хірургічному відділенні Димитрівської ЦГБ, де виконана операція видеолапароскопична холецистектомія. Встановлений діагноз: хронічний калькулезний холецистит. Жировий гепатоз печінки. Але це не є операцію на очах. Докази того, що ця операція була виконана за рахунок кредитних коштів [PERSON] також в матеріалах справи відсутні. На аркушах справи 64-71 містяться касові чеки, які свідчать про придбання певних ліків, побутової хімії, продуктів харчування. Але вказані чеки не містять інформації ким вони оплачені, для кого придбавались вказані речі і самі по собі вони не є доказом належного виконання [PERSON] своїх обовязків опікуна. Але той факт, що [PERSON] порушувала житлові права [PERSON], її права власника будинку, залишала без догляду тривалий час і без продуктів харчування, грошей, той факт, що вона фактично не працює і проживає за рахунок підопічної, а іншого в суді не доведено, дає підстави зробити висновок про те, що [PERSON] дійсно неналежно виконує свої обовязки опікуна, порушує законні права та інтереси підопічної. Вказані висновки узгоджуються і з поясненнями свідка [PERSON] доньки [PERSON], яка не претендує на призначення її опікуном недієздатної, і яка підтвердила факти порушення [PERSON] своїх обовязків опікуна і законних прав та інтересів [PERSON], навіть на спілкування з родичами. Що стосується пояснень свідка [PERSON], який працює на посаді районного лікаря-психіатра Красноармійської ЦРЛ, то вони не спростовують встановлених фактів порушення [PERSON] прав та інтересів підопічної [PERSON] Дійсно він спілкувався з [PERSON], іноді з самою недієздатною , виписував рецепти на ліки і спостерігав стан здоровя підопічної . Але йому не могли бути відомі факти, які стосуються взаємовідносин в сімї [PERSON], джерела їх існування, умови проживання [PERSON] в жилому приміщенні і дотримання [PERSON] прав та інтересів підопічної в побуті. Тому підстав вважати, що пояснення вказаного лікаря спростовують доводи органу опіки та піклування про доцільність позбавлення [PERSON] обовязків опікуна, не має. Відповідно до висновку Гришинської сільської ради Донецької області від 25 квітня 2016 року [PERSON] не виконує покладені обовязки опікуна, тому має бути звільнена від їх виконання. При цьому в основу вказаного висновку покладені акти обстеження житлових умов [PERSON] від 25 вересня 2016 року та 14 грудня 2015 року, які були досліджені апеляційним судом в судовому засіданні. З цього висновку також видно, що [PERSON] скаржиться на [PERSON] бо незадоволена способом витрачання її грошей опікуном. (а.с. 34). За таких умов у суду першої інстанції були передбачені законом підстави для звільнення [PERSON] від обовязків опікуна недієздатної [PERSON] Розглядаючи справу, суд першої інстанції не повно зясував обставини, що мають значення для справи, зробив висновки, що не відповідають обставинам справи, що відповідно до статті 309 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду з ухваленням нового рішення. Заява органу опіки та піклування про звільнення [PERSON] від виконання обовязків опікуна підлягає задоволенню. До органу опіки та піклування Гришинської сільської ради Донецької області звернулася [PERSON], яка являється рідною дочкою [PERSON] з заявою про призначення її опікуном. Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про її народження серія ІІІ-УР № 543710, виданого Гришинською сільською радою Красноармійського районну Донецької області. 22 січня 1979 року [PERSON] уклала шлюб з Ієвлевим та змінила прізвище на Ієвлєва, що підтверджується свідоцтвом про одруження. Потім Ієвлєва одружилася та отримала прізвище [PERSON]. Для безпосереднього здійснення опіки та піклування органами опіки та піклування призначається опікун чи піклувальник. При призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. Відповідно до частини 1 статті 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 25.04.16р. призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON] є доцільним і відповідає інтересам недієздатної (а.с.36). Перелік осіб, які не можуть бути призначені опікунами, передбачений статтею 64 ЦК України. Проте, [PERSON] до вказаного переліку не відноситься. Отже, судом не встановлено підстав для відмови у задоволені подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном недієздатної [PERSON]

Outcome: partial