Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

12.10.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив зняти арешт, накладений на підставі постанови без номеру від 08.11.2015 року державного виконавця Черниченко Т.О. відділу державної виконавчої служби по Первомайському району Первомайського міськрайонного управління юстиції Харківської області, зареєстрованої третьою особою по справі, оскільки вказаний арешт був накладений на належне йому майно помилково, він жодного відношення до виконавчих дій за вказаною постановою, а відповідно і виконавчого провадження не має, лише у 2015 році набув на підставі відповідного судового рішення право власності, яке зареєстрував 01.11.2016 року. Вказаний арешт не дозволяє йому як власнику в повній мірі розпоряджатися майном, а його звернення до відповідача про зняття вказаного арешту в адміністративному порядку не було вирішено позитивно. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.22), надав суду заяву в якій просив слухати справу без його участі, заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі (а.с.23). Відповідач Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби головного територіального управління юстиції у Харківській області у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином (а.с.20). Від представника відповідача надійшла заява від 30.10.2017 року разом із довіреністю представника, в якій вказаний представник просив слухати справу без участі відповідача по справі, заперечень проти позовних вимог не мав. Третя особа по справі Первомайська державна нотаріальна контора головного територіального управління юстиції у Харківській області в особі свого уповноваженого представника у судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового засідання повідомлялася належним чином (а.с.21), проте надала суду заяву від 22.10.2017 року за №1238/01-16, в якій в особі свого уповноваженого представника просила слухати справу без участі представника вказаної особи, з позовними вимогами погодилася (а,с.27). Враховуючи, що сторони та третя особа по справі до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. Рішенням Первомайського міськрайонного суд Харківської області від 10.11.2015 року по справі №632/2348/15-ц, провадження 2/632/943/15, яке набрало законної сили 23.11.2015 року за позивачем [PERSON] було визнано право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок літ. А-1, загальною площею 41,40 кв.м, житловою площею 25,70 кв.м з відповідними надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Олексіївка, вул.. Радянська, буд. 26 (а.с.7). Рішенням 4 сессії 7 скликання Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області від 18.12.2015 року №4 вул. Радянську у с. Олексіївка було перейменовано на вул. Молодіжну (а.с.15). 21.10.2016 року право власності на вказаний житловий будинок з надвірними будівлями було зареєстровано у державному реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується інформаційною довідкою №71928665 від 01.11.2016 року (а.с.8). При реєстрації свого права власності позивачу стало відомо, що ще до державної реєстрації права власності на вказаний житловий будинок був накладений арешт на підставі постанови без номеру від 08.11.2005 року, винесеної державним виконавцем Первомайського міськрайонного ВДВС щодо [PERSON] (а.с.8, зворотній бік). Причиною арешту майна стало не виконання боржником [PERSON] виконавчого листа №2-652 від 04.03.2005 року, виданого Первомайським міськрайонним судом Харківської області про стягнення коштів на користь АК «Харківобленерго» та державного мита, а відповідно у виконавчому провадженню з виконання вказаного виконавчого листа була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження від 08.11.2005 року серії АА №556824, винесеної державним виконавцем Черниченко Т.О.(а.с.12). Постанова стосувалася майна, яке було розташоване за адресою: Харківська область, Первомайський район, с. Олексіївка, вул. Радянська (наразі Молодіжна), 26. Вказана постанова 09.11.2005 року належним виконавцем, яким на той час відповідно до діючого законодавства була третя особа по справі, була зареєстрована в Єдиному реєстрі заборон відчуження обєктів нерухомого майна, реєстраційний номер 2578657 (а.с.14). В той же час на підставі довідки виконавчого комітету Олексіївської сільської ради Первомайського району Харківської області №955 від 20.09.2017 року встановлено, що на підставі даних погосподарських книг [PERSON] належить домоволодіння за адресою: с. Олексіївка, вул. Молодіжна (колишня Леніна), буд. 28 (а.с.16). Таким чином, накладення арешту відбулося через технічну помилку державного виконавця Черниченко Т.О. на домоволодіння, яке на даний час належить позивачу, а на час накладення арешту взагалі в юридичному сенсі (зареєстрованим) не існувало. 04.10.2017 року намагаючись вирішити вказане питання в адміністративному порядку позивач отримав від відповідача лист за №7914/14.7-38/2, в якому йому було повідомлено, що навіть за визнання своєї помилки відповідач в особі відповідного державного виконавця самостійно знімати арешт з вищезазначеного майна не буде та запропоновано позивачу звернутися до суду із відповідною позовною заявою (а.с.17). Таким чином, на час розгляду справи відсутні обєктивні підстави для продовження арешту нерухомого майна в частині, що належить позивачу, оскільки він не є учасником виконавчого провадження про стягнення коштів з [PERSON], а тому доводи позивача знайшли своє підтвердження у судовому засіданні. При цьому визнавати право власності за позивачем на вищевказане майно не потрібно, оскільки таке визнання вже відбулося в іншому судовому процесі та закріплено відповідним судовим рішенням. Згідно зі ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч.1 та абзацу 1 ч.2 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved