Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-03 00:00:00

11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду з позовною заявоюдо [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини. В обґрунтування позовних вимог, вказує, що 02.10.2010 року вона уклала шлюб з відповідачем у справі, від якого вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що на протягом останніх трьох років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин ще навесні 2013 року. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сімю. Донька залишилася проживати разом з нею за адресою її реєстрації. Відповідач на це погодився та перешкод не чинив. На теперішній час кожен з них вже створив нову сімю. З донькою відповідач періодично спілкується. Спільне господарство не ведеться з березня 2013 року. Позивач вважає, що збереження сімї неможливе і суперечить їх інтересам, в звязку з чим просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем у справі, прізвище після розірвання шлюбу залишити [PERSON], а також просить визначити місце проживання їх малолітньої доньки [PERSON], [INFO], разом з нею, її матірю. Позивач [PERSON] надала заяву, в якій позов підтримала, просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач [PERSON] надав суду заяву, в якій позов визнав повністю, просив справу розглянути за його відсутності. Відповідно до ст.169 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності позивача та відповідача, на підставі наявних у справі доказів, які вважає достатніми. З урахуванням ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 02 жовтня 2010 року між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище Пільненька) укладено шлюб, реєстрацію якого здійснено відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку Донецької області, актовий запис №176 (а.с.12). Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.13). Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.2 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи вбачається, що подружжям шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач щодо розірвання шлюбу не заперечує, зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам сторін, сімя розпалась остаточно і шанси її збереження втрачено, а тому суд вважає за можливе позов задовольнити. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище, у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.8 ст.235 ЦПК України, у рішення суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. З огляду на вищенаведене, вимогу позивача про залишення їй шлюбного прізвище, у звязку із розірванням шлюбу, також слід задовольнити.

Outcome: approved