Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

11.05.2018 року позивачі в інтересах яких діє представник [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON], третя особа : Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради Дніпропетровської області про усунення перешкод в користуванні квартири шляхом зняття з реєстрації та позбавлення права користування квартирою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 травня 1994р. позивачі [PERSON] та [PERSON] є власниками квартири за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельникове вул. Затишна (Воровського) буд. 110 кв.2. Разом з ними, в цій квартирі зареєстрований відповідач [PERSON]. 07 жовтня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано законний шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області було зроблено відповідний актовий запис №181 та видано свідоцтво про шлюб. Після чого, зі згоди [PERSON], позивачем [PERSON] було надано згоду на реєстрацію за її адресою. Тому,13.03.2012 року [PERSON] було зареєстровано за адресою [INFO] (Воровського) буд.110 кв.2., де з того часу він і мешкає. 10 жовтня 2017 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та відповідачем розірвано. Приблизно з липня 2017 року вона почала прохати відповідача знятися з реєстраційного обліку за своєю адресою, оскільки на той час вони вже не мешкали разом, відповідач мешкає за адресою: Дніпропетровська обл. смт. Васильківка вул. Леніна буд.345. та знаходились на етапі розлучення. Відповідач добровільно знятись з реєстрації відмовляється. На теперішній час позивачі мають намір оформити субсидію, а в звязку з тим, що в їх квартирі зареєстрований відповідач, для них створюються додаткові складнощі у розпорядженні своєю власністю. Враховуючи вищевикладене, просять суд усунути перешкоди в користуванні належною ним квартири за адресою: Дніпропетровська обл., м. Синельникове вул.3атишна (Воровського) буд. 110 кв.2., шляхом зняття з реєстраційного обліку та позбавити права користування житловим приміщенням за вказаною адресою [PERSON] 06.03.1979р.н. Судові витрати стягнути з [PERSON] 06.03.1979 р.н на користь [PERSON]. До початку проведення судового засідання представник позивачів [PERSON] надав суду заяву про можливість розгляду справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився по невідомим суду причинам, хоча належним чином був повідомлений про час, день та місце розгляду справи. Своїм правом\~на подання\~відзиву на\~позовну заяву\~не скористався.Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Третя особа Центр надання адміністративних послуг Синельниківської міської ради Дніпропетровської області у судове засідання, не зявилась, хоча належним чином була повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 11 травня 1994 року належить [PERSON] та членам його сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] ( а. с. 12). Згідно довідки\~про склад\~сімї виданої\~ОСББ №\~110\~вул.\~Воровського \~від 06.05.2018\~року крім[PERSON]\~та [PERSON] [ADDRESS] зареєстрований:\~[PERSON] [INFO],\~але фактично\~не проживає\~за даною\~адресою з\~10\~липня 2017\~року ( а.с. 13). Відповідно до копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 жовтня 2017 року шлюб між позивачем [PERSON] та відповідачем розірвано ( а.с. 11). Зі змісту позову та з наданих позивачами письмових доказів вбачається, що відповідач, хоча і зареєстрований в будинку, проте з 10 липня 2017 року там не проживає, не бере участі в утриманні житла, комунальні послуги не сплачує. Суд зазначає, що посилання позивачів на положення ст. 405 ЦК України в обґрунтування правової підстави захисту порушених прав у даних правовідносинах застосуванню не підлягають, оскільки сторони у справі не є членами сімї власника житла, що доводиться вищезазначеними доказами, наданими суду безпосередньо позивачем [PERSON] Належним є застосування Глави 23 ЦК України, якою встановлено, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на власний розсуд. Зміст права власності полягає у належності власникові права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, на що не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна (ст. 317 ЦК України). У відповідності до ст.\~41\~Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Виходячи з того, що Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України\~власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином,\~з огляду\~на вищевикладене,\~та виходячи\~з того,\~що \~позивачі є\~власниками зазначеної\~вище квартири,\~а реєстрація\~відповідача в\~ньому створює\~позивачам перешкоди\~у володінні\~ним,\~позовні вимоги\~про \~усунення перешкод\~в користуванні\~квартири шляхом\~зняття з\~реєстрації та\~позбавлення права\~користування квартирою\~[PERSON]\~підлягають частковому задоволенню, виходячи з того, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється безпосередньо на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення особи права користування житловим приміщенням, тому дана вимога є передчасною, а тому задоволенню не підлягає. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. У даному випадку на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 копійок. На підставі викладеного, ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року, ст. 41 Конституції України, Глава 23, ст. 391 ЦК України, Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: partial