Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

11.12.2018 р. до суду з позовною заявою звернулась [PERSON] (дошлюбне прізвище Нагорна) І.Л. до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначено, що 23.01.2011 р. сторони зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №102, у якому в них народилися діти: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя, сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства та виховання дітей, сімейне життя у сторін не склалося. Останнім часом відповідач поводив себе агресивно по відношенню до позивача, принижував її в присутності дітей. Сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюб фактично розпався. Примирення і збереження шлюбу позивач вважає неможливим і таким, що буде суперечити її інтересам, після розірвання шлюбу просить відновити їй дошлюбне прізвище Нагорна та стягнути з відповідача на її користь судові витрати (судовий збір, витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката). З підстав зазначених вище, позивач звернулась до суду із даною позовною заявою. 27.12.2018 р. у даній справі відкрито провадження. В судове засіданні позивач не зявилась, однак надала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вимоги позовної заяви підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, однак надав на адресу суду заяву, у якій просив розгляд справи провести у його відсутність, вимоги позову визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом сторонам за клопотанням відповідача надавався строк на примирення з 13.03.2019 р. по 14.04.2019 р., який не дав позитивних результатів, примирення не відбулося. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 23.01.2011 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія 1-АМ №094605 від 23.01.2011 р., виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №102 (а.с. 4). Позивач з відповідачем мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-АМ №407204, виданого повторно 04.12.2018 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №2102, та [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серія І-АМ №407205, виданого повторно 04.12.2018 р. Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, актовий запис №1012 (а.с. 5,6). Також, згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Дослідивши матеріали цивільної справи та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між сторонами розірванню, оскільки судом встановлено, що шлюбні відносини між сторонами припинено, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити інтересам одного із подружжя, а саме позивачу по справі. Згідно зі ст. 141 ЦПК України, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. та витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката в розмірі 700 грн. 00 коп., згідно договору квитанції №526 від 05.12.2018 р., слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved