Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-09 00:00:00

12.11.2014 року позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, мотивуючи тим, що відповідачка, зареєстрована за адресою: [ADDRESS], є абонентом МКП «Херсонтеплоенерго» та користується послугами з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Між сторонами встановлені фактичні договірні відносини з приводу надання послуг. З 01.01.2006 року по 01.08.2013 року відповідач не оплачує спожиті комунальні послуги, в результаті чого сума заборгованості за особовим рахунком відповідача склала 14 069 грн. 78 коп. Позивач просить стягнути з [PERSON] на користь МКП «Херсонтеплоенерго» 14 069 грн. 78 коп. боргу за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання та судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. 26.11.2014 року позивач вточнив свої позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.01.2006 року по 01.11.2014 року у розмірі 16 569 грн. 28 коп. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив стягнути з відповідача на користь МКП «Херсонтеплоенерго» заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, не заперечуючи про застосування строку позовної давності. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи належним чином повідомлена, в порядку ст. ст. 74, 76 ЦПК України, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення. Представник відповідачки в судовому засіданні позов не визнав, просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки ним самовільно було відключено від мережі теплопостачання, тобто послуги фактично не отримуються. Крім цього, представник позивачки просив застосувати строк позовної давності. Заслухавши пояснення осіб, що приймали участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, оскільки відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідносини, в яких одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Згідно з вимогами ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року споживач зобов'язаний, зокрема, оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Між МКП «Херсонтеплоенерго» та відповідачкою склались фактичні договірні відносини. При цьому, суд визнає непереконливими посилання позивачки у її письмових запереченнях та її представника в судовому засіданні про неотримання послуг в зв'язку з тим, що відповідачем самовільно було проведено відключення від послуг від мереж теплозабезпечення та гарячого водопостачання, оскільки це не є підставою для звільнення від сплати заборгованості. З доданого до матеріалів справи лицьового рахунку вбачається, що відповідачка несплачувала надані їй послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, в результаті чого виникла заборгованість, яка склала 16 569 грн. 28 коп. за період з 01.01.2006 року по 01.11.2014 року. 03.09.2013 року за заявою МКП «Херсонтеплоенерго» був виданий судовий наказ про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з теплозабезпечення та гарячого водопостачання в сумі 14 069 грн. 78 коп. та судового збору у розмірі 114 грн. 70 коп. Ухвалою Комсомольського районного суду м. Херсона від 30 вересня 2014 року судовий наказ було скасовано. Відповідно до п. 3 ст. 118 ЦПК України при наявності спору заявлені вимоги можуть бути розглянуті в позовному провадженні. Відповідно до ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Згідно з ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В даному випадку, стороною у спорі заявлено про застосування строку позовної давності, а тому з [PERSON] на користь МКП «Херсонтеплоенерго» підлягає стягненню заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.09.2010 року по 01.11.2014 року в розмірі 10 033 грн. 74 коп. Крім цього, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial