Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

10 березня 2015 року до суду заявлено цей позов, в якому [PERSON] вимагав щомісячно стягувати з [PERSON] на його користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ними повноліття, з огляду на невиконання відповідачкою добровільно свого обов'язку по утриманню дітей. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, пояснив, що рішенням Погребищенського районного суду від 01.10.2014р., яке ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22.12.2014р. залишено без змін, місце проживання дітей визначено з ним. Однак, не зважаючи на обов'язок утримувати дітей, відповідачка відмовляється надавати матеріальну допомогу, незважаючи на те, що отримує державну допомогу по безробіттю. Відповідачка в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що усі необхідні речі для дітей (одяг, канцтовари, продукти харчування) вона купує та має намір забрати дітей до себе. З урахуванням позицій сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідною матір'ю [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (свідоцтва про народження а. с. 7-9; свідоцтво про шлюб а. с.10). Рішенням Погребищенського районного суду від 01.10.2014р. (а.с.31), яке ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 22.12.2014р. залишено без змін (а. с. 14-16), місце проживання дітей визначено з батьком [PERSON] Відповідно до довідки про склад сім'ї №148 від 27.04.2015р. до складу сім'ї [PERSON], [INFO], входять мати [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], дочка [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO]. Мати дітей [PERSON] з дітьми не проживає. (а. с. 57). Згідно з довідкою Бощагівської сільської ради Погребищенського району Вінницької області №182 від 03.09.2014р. діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], з 25.05.2014р. перебувають на утриманні батька [PERSON] (а. с. 12). Відповідачка [PERSON] має регулярний, стабільний дохід, отримує допомогу по безробіттю (довідка №2021 від 18.11.2014р. а .с.18), але добровільно не виконує в повному обсязі свого законного обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, що підтверджується заявами неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а. с. 38, 39), інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються: · ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; · ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; · ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідачка належним чином не виконує законного обов'язку по утриманню неповнолітніх дітей, чим порушує їх майнові права, то на користь позивача з неї необхідно стягувати аліменти в частці від її заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідачки, відсутності у неї інших утриманців в розмірі 1/2 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved