Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-27 00:00:00

11.02.2021 року позивачка звернулась до суду із заявою про позбавлення права користування житловим приміщенням [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , представник якого [PERSON] , [PERSON] . Свою заяву обгрунтовала тим, що вона є власником будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок вона отримала після прийняття спадщини за заповітом після смерті рідного дядька [PERSON] . Після отримання свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом стало відомо, що в будинку відповідачі по справі. Вказує, що вказані особи у будинку не проживають, з реєстраційного обліку не знялися. Наголошує на тому, що сплачує за комунальні послуги із-за відповідачів на загальних підставах, несе збитки, та будучи зареєстрованими в будинку, вони перешкоджають в користуванні власністю та в розпорядженні майном, а тому просить визнати їх такими, що втратили право користуванням житловим приміщенням. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 10 березня 2021 року відкрито провадження по справі у порядку загального позовного провадження. На підставі зібраних доказів та пояснень по справі, ухвалою суду від 28 квітня 2021 року закрито підготовче судове засідання по справі та призначено розгляд справи по суті 28.04.2021 року. В судовому засіданні позивач та представник позивача заяву підтримали у повному обсязі та просили задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явились, на адресу зареєстрованого місця проживання було направлено копію позовної заяви з додатками та ухвалу про відкриття провадження, заяв чи клопотань до суду не надали. Окрім цього, викликались до суду через розміщення оголошення на офіційному сайті суду. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що позивач є власником житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 18 листопада 2020 року, виданим Приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Клименко О. П.; Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності. (а.с.8-9) Відповідно до Довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області, за адресою: . [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з приміткою про те, що не проживають з 2015 року. (а.с.10) Факт не проживання відповідачів у вказаному будинку підтверджується Актами обстеження умов проживання, складених депутатом Гідіон Іриною Юріївною Витачівського старостинського округу Української міської ради Обухівського району Київської області, в присутності свідків [PERSON] , [PERSON] (а.с.11-25). Допитана в якості свідка в судовому засіданні позивачка [PERSON] зазначила, що відповідачка [PERSON] колись до 2006 року була співмешканкою її дядька [PERSON] , після її виселення із ним залишилися проживати її син із його співмешканкою та їхні малолітні діти. Приблизно о 2015 році [PERSON] залишила свого чоловіка та разом із дітьми переїхали до іншого місця проживання, в 2017 році загинув в дорожньо-транспортній пригоді і її чоловік син [PERSON] . Таким чином, протягом декількох років дядько [PERSON] до дня його смерті проживав в спірному приміщенні один. Аналогічні пояснення надав допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який доводився сусідом по вулиці померлому [PERSON] ( [ADDRESS] ), в зв`язку із чим добре обізнаний про його особисте життя. Відповідно до\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України\~Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 6\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2\~ст. 77 ЦПК України\~належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За змістом\~ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивачка надала докази на підтвердження того, що відповідачі були відсутні у належному позивачці будинку без поважних причин понад один рік, витрати\~\~по утриманню жилого приміщення не сплачують, добровільно залишили житлове приміщення, оскільки доказів примусового їх виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачем і відповідачами щодо збереження за ними права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачка довела заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню.\~ Рішення суду про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень\~ст. 141 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved