overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

10 березня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 16 квітня 2011 року сторони уклали між собою шлюб, від якого мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Утримання та виховання дитини повністю лежить на позивачу та потребує коштів. Відповідач ніякої матеріальної допомоги на утримання своєї доньки не надає, тому позивач змушена звернутися до суду із зазначеним позовом. В судовому засіданні позивач позовні вимоги змінила на 330 гривень та наполягала на задоволенні позову в цьому розмірі. Відповідач в судовому засіданні уточнений позов визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позовних вимог. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. [PERSON] з відповідачем - [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 16 квітня 2011 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 17, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.04.2011 року (а.с.5). Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 09.07.2013 року (а.с.6). Дитина проживає та зареєстрована разом з матір'ю - [PERSON], що підтверджується довідкою про склад сім'ї, виданою виконавчим комітетом Безм'ятеженської сільської ради № 02024/109 від 10.03.2015 року (а.с.7) і перебуває повністю на її утриманні. Відповідач по справі ніякої матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, таким чином ухиляючись від виконання своїх батьківських обов'язків. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у платника аліментів на інших дітей, непрацездатних батьків, стягнень за виконавчими документами на користь третіх осіб, наявність можливості у відповідача надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При поданні позову, позивач по справі зазначила, що бажає стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 330 гривень щомісячно, але не менше 30% від прожиткового мінімума дітей відповідного віку і до повноліття доньки. Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його доньки в розмірі по 330 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати підлягають стягненню з відповідача у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-22 00:00:00

10 березня 2015 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просить його задовольнити, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося і вони спільно не проживають. В позовній заяві вказує, що 16 квітня 2011 року сторони уклали між собою шлюб. Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], яка проживає разом з позивачем. Спільне життя сторін не склалося через відсутність взаємопорозуміння. До народження дитини відповідач безвідповідально ставився до сім'ї, після народження дитини спільне життя з відповідачем стало нестерпним, сварки, свідком яких вже була донька. На прохання позивача змінити своє відношення до сім'ї відповідач ніяк не реагував, у зв'язку із чим вона звернулася до суду з даним позовом. Зважаючи на це позивач по справі просить розірвати шлюб з відповідачем. В судовому засіданні позивач позовні вимоги повністю підтримала та наполягала на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позов визнав у повному обсязі та не заперечував проти його задоволення. Суд, перевіривши матеріали справи, заслухавши сторони вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] з відповідачем - [PERSON] перебуває в шлюбі, зареєстрованому 16 квітня 2011 року у відділі РАЦС Шевченківського РУЮ Харківської області, актовий запис № 17, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16.04.2011 року (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 09.07.2013 року (а.с.7). Дитина на даний час проживає разом з позивачем і після розлучення залишиться також з нею, про що між сторонами було досягнуто згоди в судовому засіданні. Шлюб з відповідачем виявився невдалим через відсутність взаємопорозуміння, поваги один до одного, небажання сторін вести спільне господарство, внаслідок чого виникали постійні сварки, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Фактично сім'я сторін розпалася, шлюб існує лише формально на примирення сторони не погоджуються. Подальше спільне життя та збереження шлюбу не можливе, а отже сенсу підтримувати сімейні відносини - немає. Майновий спір між сторонами - відсутній. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню відповідно до ст. 112 СК України, так як подальше життя подружжя у шлюбі буде суперечити як їхнім інтересам так і інтересам дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

10 березня 2015 року позивач звернулася з даним позовом до суду. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні характери та погляди на подружнє життя. В сім'ї часто виникають непорозуміння. Вважає, що збереження сім'ї неможливе. Просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві і пояснила, що приблизно півроку вони з чоловіком не проживають разом, і їм так комфортно. Терміну на примирення їм не потрібно, просить задовольнити позов. Відповідач позов визнав та вказав, що розірвання шлюбу їх спільне рішення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, що підтверджується відповідним свідоцтвом (а.с. 3). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Як вбачається із ст.ст. 111, 112 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства та з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подружнє життя сторін не склалося через відсутність взаєморозуміння. Вжиті судом заходи до примирення подружжя позитивних наслідків не дали. Вищенаведені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя суперечить інтересам сторін. Отже, позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України суму сплаченого позивачем судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-16 00:00:00

10 березня 2015 року позивачі [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до відповідача [PERSON] про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення способів участі у вихованні дитини. В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначають, що 01.10.2009 року [PERSON] уклав з відповідачем шлюб. 13 квітня 2010 року народився син [PERSON]. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18.02.2013 року шлюб між [PERSON] та відповідачем розірваний, малолітнього сина суд залишив проживати з матірю. Після розірвання шлюбу відповідач разом з сином переїхала від батька дитини. [PERSON] є матірю [PERSON] і відповідно бабусею [PERSON]. З квітня місяця минулого року відповідач почала перешкоджати у спілкуванні з дитиною та прийнятті участі в її вихованні. Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили зобов'язати відповідача не чинити перешкоди батькові [PERSON], бабусі [PERSON] у спілкуванні з дитиною [PERSON], [INFO], та участі у вихованні дитини, визначити участь батька [PERSON] та бабусі [PERSON] у вихованні [PERSON] у такий спосіб: щотижневі побачення в середу з 15.00 години до 17.00 години, у неділю з 11.00 години до 18.00 години з перебуванням дитини за місцем проживання батька; щорічні 13 квітня (в день народження дитини [PERSON]) з 11.00 години до 15.00 години з перебуванням дитини за місцем проживання батька; спільний відпочинок з дитиною кожного року на період з 01 липня по 15 липня, з 08 січня по 20 січня, в тому числі з виїздом за межі області. Ухвалою від 18 березня 2015 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, залучено Орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради. У судове засідання позивачі та представник позивача зявилися, підтримали позовні вимоги на підставах, викладених у позові, просили задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце слухання справи була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача, до суду з'явилася, просила встановити позивачам у вихованні [PERSON] такий порядок участі: середа з 15.00 години до 17.00 години, неділя з 14.00 години до 19.00 години. Згідно з ч. 1 ст. 224 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

10 березня 2015 року позивачка звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що вона з 26 червня 2009 року перебуває у шлюбі з відповідачем по справі - [PERSON], від якого має неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO]. На даний час донька знаходиться на її повному утриманні, відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. У зв'язку з цим позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки в розмірі 300 грн. щомісяця. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, з позовними вимогами згоден. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них в судовому порядку. Відповідач, який є батьком дитини, зобов'язаний матеріально її утримувати. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Мирненської сільської ради Слов'янського району Донецької області області убачається, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] народження, яка народилася у [PERSON]. Той факт, що відповідач ухиляється від утримання дитини, підтверджується довідкою Барвінківського виконавчого комітету міської ради Харківської області, згідно якої [PERSON], [INFO], дійсно проживає з матір'ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює, має нерегулярні доходи. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує обставини, вказані в ст. 182 СК України, та матеріальне становище відповідача. На підставі ст. ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп. на користь держави. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-28 00:00:00

10 березня 2015 року позивач ПАТ КБ ПриватБанк звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 02.04.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач за вказаним договором належним чином його умови не виконує, в звязку з чим утворилася заборгованість. Просили суд стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 12\~ 557,27 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, попередньо надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. За таких обставин суд, вважає за можливе провести заочний розгляд справи у відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання. Суд, дослідивши зібрані в справі докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.04.2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] було укладено договір № б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином зобовязання не виконує, в звязку з чим станом на 31.01.2015 року утворилася заборгованість в розмірі 12\~ 557,27 грн., яка складається з: - 7\~ 097,02 грн. заборгованість за кредитом; - 3\~ 986,09 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; - 400,00 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом; - 500,00 грн. штраф (фіксована сума); - 574,16 грн. штраф (процентна складова). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Оскільки відповідач належним чином не виконує умови договору та не сплачує заборгованість по кредиту та відсотках, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПАТ КБ ПриватБанк підлягають задоволенню. Також з відповідача відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України підлягають стягненню судові витрати понесені при подачі позовної заяви, а саме сума судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

10 березня 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідач є членом СТ «Ручеек» та в його користуванні знаходиться земельна ділянка №125. Відповідач не виконує вимоги Статуту товариства, не приймає участь в загальних зборах, не сплачує членські внески у встановленому загальними зборами розмірі з 2011 року. Заборгованість відповідача зі сплати членських внесків за період з 2011 року по 2014 рік складає 2415 грн. В добровільному порядку сплачувати суму заборгованості відповідач відмовляється. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON] на користь садівничого товариства суму заборгованості зі сплати членських внесків у розмірі 2415 грн. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив задовольнити позов на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та пояснив, що він не є членом товариства з 2006 року, відповідно до заяви написаної ним на імя Голови СТ [PERSON], якою він просив виключити його з членів садового товариства. Проти задоволення позовних вимог заперечував. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до п. 3.1 Статуту садівничого товариства встановлено, що товариство є юридичною особою, має відокремлене майно, може від свого імені набувати майнових і особистих немайнових прав і нести обовязки. Згідно з п. 10.2 Статуту СТ «Ручеек» член садівничого товариства зобовязаний виконувати вимоги Статуту, в тому числі своєчасно сплачувати вступні, членські і цільові внески у розмірах і в терміни, встановлені загальними зборами, податок на землю та вартість спожитої електроенергії. Відповідно до п.12.2 Статуту СТ «Ручеек» член товариства має право добровільно вийти з товариства незалежно від згоди інших членів товариства, вихід члена товариства відбувається на підставі поданої на імя голови правління товариства заяви про вихід. У разі добровільного виходу члена з товариства членство у товариства припиняється з дати подання заяви про вихід, якщо інший строк не передбачений у заяві. Як вбачається з копії заяви від позивача, наданої ним в судовому засіданні, він 12.09.2006 року звернувся до голови СТ «Ручеек» з прохання про виключення його з членів садового товариства. Зазначена заява містить також резолюцію голови садового товариства [PERSON] від 12.09.2006 року про виключення відповідача з членів садового товариства (а.с. 34). Таким чином з 12.09.2006 року відповідач [PERSON] не є членом садового товариства «Ручеек», у звязку з чим позовні вимоги про стягнення з нього членських внесків є безпідставними. \~\~\~\~\~\~На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

10 березня 2015 року ухвалено рішення Хмельницького міськрайонного суду за вище вказаним позовом, який було задоволено частково, присуджено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на відшкодування завданих матеріальних та моральних збитків 11966,00 грн., в задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Оскільки судом в рішенні не вирішено питання про судові витрати, а, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 220 ЦПК України, в такому разі суд, що ухвалив рішення, може з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким вирішити питання про судові витрати. Сторони та третя особа повідомлені про час та місце розгляду питання щодо ухвалення додаткового рішення, в судове засідання не з'явились, їх неявка не перешкоджає розгляду. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Позивачем заявлено позовні вимоги на загальну суму 20966 грн., сплачено судовий збір на загальну суму 343,60 грн., з яких 100 грн. сплачено надмірно, тому вказана сума підлягає поверненню на його користь. Решта суми - 243,60 грн. - має бути присуджена позивачу з відповідача пропорційно до задоволених позовних вимог. Сума задоволених позовних вимог складає 11966,00 грн. Таким чином, позивачеві з відповідача слід присудити понесені судові витрати в сумі 139,03 грн., виходячи з розрахунку: 243,60 грн. х 11966,00 грн. : 20966,00 грн. = 139,03 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

10 березня 2016 року [PERSON], [PERSON] звернулися в суд з позовом до Пульмівської сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за законом на житловий будинок, що розташований по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] помер дід позивачів [PERSON], якому належало вказане нерухоме майно. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина, у тому числі, на зазначений житловий будинок. За життя [PERSON] заповіт на вказане майно не склав. Спадкоємцями [PERSON] за законом є його внуки [PERSON], [PERSON], які фактично вступили в управління і володінням спадковим майном. Вони спадкують порівну, тобто кожен по 1/2 частці від тієї частки спадщини [PERSON], яка належала б при спадкоємстві за законом їх батькові [PERSON], який помер [INFO], тобто до смерті свого батька [PERSON] Інших рівнозначних спадкоємців, які прийняли спадщину, не встановлено. Право власності на зазначений житловий будинок не зареєстровано. У зв'язку з відсутністю правовстановлювального документа про право власності спадкодавця на вказане спадкове нерухоме майно, [PERSON] та [PERSON], кожному зокрема, відмовлено в нотаріальному оформленні їх спадкових прав. Тому вони, кожен зокрема, просять суд визнати їх право власності на це нерухоме майно порівну, по 1/2 частці за кожним, в порядку спадкування за законом. Позивачі [PERSON] та [PERSON], кожен зокрема, в попереднє судове засідання не з'явилися, подали суду письмову заяву, у якій просять проводити розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять позов задовольнити повністю. Відповідач Пульмівська сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Пульмівська сільска рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що вимоги позивачів є обґрунтованими, викладені в позові обставини підтверджуються наданими суду доказами, визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов слід задовольнити і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 524, 529, 548, 549, 560 ЦК УРСР в ред. 1963 року, статей 328, 392 ЦК України,

Outcome: approved