Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-13 00:00:00

10 березня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить суд стягнути з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] грошові кошти у сумі 125759 грн 98 коп., що еквівалентно 5009 доларів США 61 центів, в якості заборгованості за Договором позики від 03.01.2020 року з рахуванням 3% річних за порушення зобов`язання за Договором позики від 03.01.2020 року у сумі 237 грн 09 коп. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 2277 грн 89 коп., що еквівалентно 92 доларів США 41 центів, в якості процентів за користування грошима за Договором позики від 03.01.2020 року. Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 13678 гривень, з яких 1678 гривень - витрати на судовий збір, 12000 гривень - витрати на оплату професійної правничої допомоги адвоката. В обґрунтування заявленого позову позивач зазначив, що 03.01.2020 року між [PERSON] та [PERSON] фактично було укладено договір позики строком з 03.01.2020 року по 03.02.2020 року на суму 5000 доларів США, що на момент його укладення було еквівалентно 118431 гривень. У зв`язку з тим, що відповідач не виконав взяті на себе за Договором позики від 03.01.2020 року зобов`язання, він зобов`язаний повернути позичену суму грошей з врахуванням інфляції та 3% річних. Відповідач зобов`язаний сплатити проценти за користування грошима у розмірі облікової ставки Національного банку України, за період з 03.01.2020 року по 27.02.2020 року. В судовому засіданні позивач, представник позивача викладене у позовній заяві підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Відповідач у судовому засіданні викладене у позові визнав у повному обсязі, не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши позивача, представника позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до розписки, складеної та підписаною [PERSON] 03 січня 2020 року, ним отримано від [PERSON] гроші в розмірі 5000 доларів США, які він зобов`язався повернути 03.02.2020 року. Відповідач не виконав умови договору належним чином, про що останній не заперечував у судовому засіданні. Приймаючи рішення по суті заявленого позову, суд керується положеннями ч. 1 ст.1046 ЦК України, згідно з якою, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій сторони (позичальникові) грошові кошти або інші речі, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Відповідно до ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. За своєю суттю розписка про отримання в борг є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи його укладення, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідач отримав від позивача грошові кошти в сумі 5000 доларів США згідно розписки від 03.01.2020 року, що не заперечувалось відповідачем у судовому засіданні. Крім того, статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. Пунктом 14 постанови пленуму Верховного Суду України Про судове рішення у цивільній справі від 18.12.2009 N14 роз`яснено, зокрема, що згідно з частиною першою статті 192 ЦК (435-15) законним платіжним засобом, обов`язковим до приймання за номінальною вартістю на всій території України, є грошова одиниця України - гривня. У зв`язку з цим при задоволенні позову про стягнення грошових сум суди повинні зазначати в резолютивній частині рішення розмір суми, що підлягає стягненню, цифрами і словами у грошовій одиниці України - гривні. При стягненні періодичних платежів суд має вказати період, протягом якого проводиться виконання. У разі пред`явлення позову про стягнення грошової суми в іноземній валюті суду слід у мотивувальній частині рішення навести розрахунки з переведенням іноземної валюти в українську за курсом, встановленим Національним банком України на день ухвалення рішення. Курс одного долару встановлений Національним банком України на день ухвалення рішення складає 27,9003 грн. Отже сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 5000 доларів США, еквівалентно 139500 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Норми ж частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України, щодо сплати боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях. Разом з тим у випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Приписи ст. 625 ЦК України про розмір процентів, що підлягають стягненню за порушення грошового зобов`язання, є диспозитивними та застосовуються, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У договорі позики не визначений розмір процентів. Отже, 139500 х 3 : 100 : 365 х 23 = 263,71 грн, де 139500 гривень - сума простроченого боргу, 3 - три проценти річних, відповідно до ст. 625 ЦК України, 365 - кількість днів у році, 23 - різниця між датою виникнення прострочення зобов`язання та датою подачі позову до суду, 263,71 гривень - сума 3% річних від суми заборгованості за період з 04.02.2020 року по 27.02.2020 року. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до частин 1, 2 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Договір позики вважається безпроцентним, якщо він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п`ятдесяти кратного розміру неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, і не пов`язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін: позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. У зв`язку з тим, що за період з 03.01.2020 року по 27.02.2020 року розмір облікової ставки НБУ змінювався декілька разів, розрахунок процентів буде проводиться за кожен період окремо, а саме: з 03.01.2020 року по 30.01.2020 року та з 31.01.2020 року по 27.02.2020 року. У період з 03.01.2020 року по 30.01.2020 року, розмір облікової ставки НБУ складав 13,5% річних. Отже 139500 х 13,5 : 100 х 28 : 365 = 1444,68 грн. Правління Національного банку України прийняло рішення знизити облікову ставку до 11% річних з 31 січня 2020 року. Отже 139500 х 11 : 100 х 28 : 365 = 1177,15 грн. Так, згідно з розрахунком та поясненнями відповідача в судовому засіданні, позичальник борг не повернув, у зв`язку з чим виникла заборгованість за тілом позики 5000 доларів США, що еквівалентно 139500 грн., 3% річних за порушення зобов`язання 263,71 грн, заборгованість за відсотками складає 2621 грн 83 коп. Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за договором позики в межах позовних вимог у розмірі 125759,98 грн, яка складається з заборгованості за позикою та 3 % річних, а також підлягає стягненню заборгованість за відсотками в межах позовних вимог 2277,89 грн. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved