Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

11.03.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю, посилаючись на те, що вона з жовтня 2001 року володіє та розпоряджається зазначеним майном. В даний час вона бажає визнати за собою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за вищезазначеною адресою, та зареєструвати їх в органах реєстрації на себе, так як вона безперервно володіє нерухомим майном протягом десяти років. Зареєструвати на себе даний житловий будинок з господарськими будівлями позивачка не має можливості так, як відсутній правовстановлюючий документ на вказане майно, що і вимусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 26.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву № 01-18/99 від 17.04.2019 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ФОП [PERSON] від 26.12.2018 року, вбачається, що по [ADDRESS] знаходяться житловий будинок та господарські будівлі, замовником технічної інвентаризації є [PERSON] , позивач по справі (а.с. 9-11). Згідно довідок Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-34/1632 та № 02-34/1633 від 09.11.2018 року, житловий будинок з господарськими будівлями, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , обліковується за померлою [PERSON] (а.с. 7). З довідки Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-34/1631 від 09.11.2018 року вбачається, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2001 року (а.с. 8). Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.п. 9, 11, 13, 14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК України. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved