Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-19 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] міської ради про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем та визнання права власності на 1/6 частину домоволодіння та 1/6 частину земельної ділянки, свої вимоги мотивує наступним. 30 травня 2011 року померла [PERSON] мати позивача. За життя мати склала заповіт на користь позивача та її сестри [PERSON]. Після смерті матері залишилося спадкове майно у вигляді будинку та земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 14. У визначений законом строк позивач та її сестра звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, однак свідоцтво про право власності не отримували та вважали, що кожній із них буде належати по ? частині майна, що належало спадкодавцю. Позивач вказує, що у них є ще одна сестра недієздатна [PERSON], яка весь час проживала з матірю. Після смерті матері позивач разом із чоловіком почала проживати однією сімєю зі своєю недієздатною сестрою [PERSON], [INFO] в будинку, що належав спадкодавцю [PERSON], починаючи з 30.05.2011 року. 18 грудня 2016 року недієздатна сестра [PERSON] померла. У червні 2018 року позивач та її сестра [PERSON] отримали свідоцтво про право власності на 5/12 спадкового майна після смерті матері та їм було розяснено, що непрацездатна сестра [PERSON] мала обовязкову частку в майні спадкодавця [PERSON] Позивач вказує, що оскільки вона проживала однією сімєю зі спадкодавцем [PERSON], то як спадкоємець другої черги має право на частку в будинку, що належить сестрі [PERSON]. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено на тій підставі, що позивач пропустила шестимісячний строк, визначений ст. 1270 ЦК України після смерті своєї сестри [PERSON]. Позивач вказує, що з моменту смерті матері і по час смерті сестри [PERSON] проживала разом з останньою однією сімєю в будинку за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 14 і фактично прийняла спадщину після її смерті. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] міської ради надійшов відзив, в якому СМР не виклала заперечень проти задоволення позову та зазначила про необхідність ухвалення законного та обґрунтованого рішення. Просить розглядати справу за відсутності представника. Третя особа [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала, пояснила, що спір щодо спадкового майна відсутній. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] направила лист, в якому просила розглядати справу у її відсутність. Суд, вислухавши позивача, третю особу, свідків, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 30 травня 2011 року померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.10). Із копій свідоцтв про народження (а.с.11-12) вбачається, що [PERSON] є матірю позивача [PERSON], уродженої [PERSON] та [PERSON], уродженої [PERSON] (а.с.72). Крім того, із свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] вбачається, що її матірю є померла [PERSON] (а.с.14). Судом встановлено, що [PERSON] є інвалідом дитинства ІІ групи (а.с.72 зворот). Із копії рішення виконкому [PERSON] міської ради №576 від 06.09.2011 року встановлено, що [PERSON] було призначено опікуном недієздатної сестри [PERSON], в звязку зі смертю її опікуна [PERSON] (а.с.21). Із копії домової книги вбачається, що [PERSON] зареєстрована за адресою: [INFO] починаючи з 11.01.2000 року (а.с.73). 18 грудня 216 року померла [PERSON] (а.с.78). У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] зареєстрована за адресою: м. Суми, пр-т. Лушпи, 38 кв. 12 (а.с.30). Також судом встановлено, що після смерті матері [PERSON], позивачка разом зі своїм чоловіком [PERSON] з 30 травня 2011 року фактично стала проживати однією сімю зі своєю недієздатною сестрою [PERSON] за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 14. Дану обставину в судовому засіданні підтвердили свідки. Так свідок [PERSON], сусід позивача, пояснив, що після смерті бабусі у 2011 році, позивачка разом зі своїм чоловіком доглядали за сестрою-інвалідом. Пояснив, що постійно їх бачив на вул. Гамалія, вони там проживали. На запитання головуючого пояснив, що йому не відомо чи існує спір відносно спадкового майна. Свідок [PERSON], сусідка позивача, пояснила, що позивачка разом із чоловіком, після смерті бабусі, проживали на [INFO] та доглядали за сестрою позивачки. Чи існує спір про спадкове майно, їй не відомо. Таким чином, ці обставини підтверджують доводи позивача про те, що вона на час смерті сестри [PERSON] постійно проживала з нею однією сімєю. Враховуючи все вищевикладене, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт постійного проживання позивача [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, а саме: 18 грудня 2018 року, за адресою: м. Суми, вул, Гамалія, 14. Статтею 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. За життя [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно заповіла донькам [PERSON] та [PERSON] в рівних частках (а.с.68,72,74). Частиною 1 ст. 1241 ЦПК України визначено, що повнолітні непрацездатні діти спадкодавця спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них уразі спадкування за законом (обовязкова частка). Судом встановлено, що [PERSON], донька спадкодавця [PERSON] на момент смерті матері проживала разом з нею (а.с.73) та була непрацездатною особою інвалід дитинства ІІ групи (а.с.72 зворот). Обовязкова частка [PERSON] склала 1/6 частину від спадкового майна, що залишилося після смерті матері. 20 червня 2018 року приватний нотаріус СМНО [PERSON] видала [PERSON] постанову про відмову в вчиненні нотаріальних дій щодо заведення спадкової справи після смерті 18 грудня 2016 року сестри [PERSON] на тій підставі, що вона пропустила шестимісячний строк звернення із заявою про прийняття спадщини з моменту смерті спадкодавця, як визначено ч. 1 ст. 1270 ЦПК України (а.с.23). 07 червня 2018 року [PERSON] та її сестра [PERSON] отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом, відповідно до якого кожна отримала по 5/12 часток житлового будинку за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 14 та по 5/12 часток земельної ділянки площею 0,0853, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 14 (кадастровий номер 5910136300:12:006:0038) (а.с.91,94,97,100). Із матеріалів справи встановлено, що спадкодавець [PERSON], на момент своєї смерті ( 18 грудня 2016 року), проживала разом зі своїм спадкоємцем [PERSON], тобто фактично прийняла спадок після смерті своєї сестри. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] є спадкоємцем за законом, який бажає прийняти в спадщину після смерті сестри [PERSON] належну померлій половину частки спадкового майна, тобто 1/6 частину будинку та земельної ділянки, розташованої за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 14. Суд також враховує те, що право позивача [PERSON] на спадкування частки майна за законом після смерті сестри ніким не оспорюється, а третя особа: [PERSON] пояснила, що вона не заперечує, щоб її сестра [PERSON] успадкувала частку у спадщині після смерті їх рідної сестри [PERSON] Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним визнати за [PERSON] право власності на 1/6 частину домоволодіння за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 14 та 1/6 частину земельної ділянки за адресою: м. Суми, вул. Гамалія, 14 (кадастровий номер 5910136300:12:006:0038) в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 18.12.2016 року, яка мала право на обовязкову частку у спадщині після смерті матері [PERSON], яка померла 30.05.2011 року.

Outcome: approved