Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-05 00:00:00

10 серпня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви, поданої до суду 08 вересня 2021 року, вказав, що згідно рішення Розівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року з нього на користь відповідача [PERSON] стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), а згідно судового наказу Розівського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року з нього також на користь того ж відповідача стягуються аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), що призвело до фактичного стягнення з нього аліментів на утримання двох дітей в розмірі 1/2 частини його заробітку (доходу), у зв`язку з чим позивач прохає суд зменшити загальний розмір аліментів шляхом визначення єдиної частки на утримання двох дітей від його заробітку як їх батька та стягнути з нього на користь [PERSON] аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки від його заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дітей відповідного віку щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 20 вересня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи по суті з повідомленням сторін без їх виклику (а.с.29). Позивач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.31), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавав. Повноважний представник позивача [PERSON] адвокат Гришко Р.В. про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.32), будь-яких заяв та клопотань до суду не подавав. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином (а.с.34), заяву із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження або клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін не подавала, правом подати відзив на позовну заяву не скористалася. Разом з тим, у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, обставини, викладені в позовній заяві, підтвердила та вказала, що нею визнаються позовні вимоги у повному обсязі, прохала суд провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів (а.с.35). Виходячи з положень ч.5 ст.279 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10. Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши позицію сторін у справі, викладену позивачем у первісній позовній заяві та уточненій позовній заяві, а відповідачем у відповідній письмовій заяві, поданій до суду, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень частин 1-4 статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2012 року, від якого мають двох спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.3-4,5-6,7,8). Рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 19 жовтня 2017 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 27 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9). Судовим наказом Розівського районного суду Запорізької області від 20 травня 2021 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 травня 2021 року і до досягнення повноліття дитини (а.с.10). З довідки начальника Розівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного регіонального управління Міністерства юстиції України (м.Дніпро) №18.15-51/27 від 24 травня 2021 року встановлено, що на примусовому виконанні перебуває зведене виконавче провадження №65544722 відносно [PERSON] , що складається з виконавчого провадження №63007438, відкритого на підставі виконавчого листа №327/300/17, виданого 20 жовтня 2017 року Розівським районним судом Запорізької області щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 27 вересня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, виконавчого провадження №65525471, відкритого на підставі судового наказу №327/128/21, виданого 20 травня 2021 року Розівським районним судом Запорізької області щодо стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 13 травня 2021 року і до досягнення повноліття дитини (а.с.11). Відповідач [PERSON] зазначені обставини у справі не оспорювала, фактично їх визнала, про що зазначила в заяві по суті справи, тому у відповідності до вимог ч.1 ст.82 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Відповідно до стст.180,181 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до п.4 ч.1 ст.161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, у разі якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину однієї чверті, на двох дітей однієї третини, на трьох і більше дітей половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб. За приписами ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Як встановлено з матеріалів справи, двома рішеннями суду у зв`язку з неповідомленням відповідачем [PERSON] про стягнення аліментів на одну дитину при зверненні до суду із заявою про стягнення аліментів на другу дитину, з [PERSON] фактично стягується 1/2 частина його заробітку (доходу) на утримання двох неповнолітніх дітей, що суперечить вимогам чинного законодавства, а тому є підстави для зменшення загального розміру аліментів шляхом визначення єдиної частки на утримання двох дітей. Визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Таким чином, суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається позивач [PERSON] як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON] , а тому заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушувалось.

Outcome: approved