Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-15 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернулася до суду з указаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем перебувала у шлюбі з 2004 року, від якого мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини, хоча працює та має таку можливість. Тому просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дочки у частці 30 % від усіх видів його доходу щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. У судовому засіданні позивач вимоги позову уточнила та просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти в розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги обґрунтувала викладеними в позовній заяві обставинами та пояснила, що протягом останніх двох років матеріально дитину вона забезпечує самостійно, а відповідач інколи на прохання дитини надає їй невелику суми коштів. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, не заперечуючи проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частки його заробітку, пояснивши, що інших неповнолітніх чи непрацездатних осіб на утриманні не має, має нормальний стан здоров'я, офіційно працює та розмір його заробітку становить близько 2500,00 грн. у місяць. Суд, заслухавши сторони, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Статтею 180 СК України передбачено обовязок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 2004 року, який розірвано у 2010 році. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини. За правилами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Добровільної угоди щодо утримання дитини між сторонами не досягнуто. \~ \~ Відповідач, будучи батьком малолітньої дитини, зобов'язаний здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Оскільки відповідач працездатний, має постійний дохід, на його утриманні інші особи не перебувають, але при цьому позивачем не надано до суду доказів на обґрунтування необхідності стягнення з відповідача аліментів у визначеному нею розмірі, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 частки всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів з відповідача суд стягує судовий збір у дохід держави в сумі 551,20 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору за подання до суду позову про стягнення аліментів, що передбачено правилами розподілу судових витрат згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України. Враховуючи викладене,

Outcome: partial