Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

10 грудня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про звільнення від сплати періодичних платежів - аліментів на користь відповідача [PERSON] на утримання двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , обов`язок зі сплати яких був встановлений рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03 червня 2019 року по цивільній справі №513/286/19. Позовні вимоги обґрунтував тим, що від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03 червня 2019 року по справі № 513/286/19 з [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3000,00 гривень на кожну дитину, починаючи з 01 березня 2019 року і до повноліття доньки [PERSON] , тобто до 2027 року, а після цього по 1500,00 гривень до досягнення повноліття донькою [PERSON] , тобто до [INFO] . Через півтора місяця після прийняття рішення про стягнення аліментів, а саме, 17 липня 2019 року відповідач забрала свої речі, залишила родину та виїхала мешкати на нове та невідоме позивачу місце. З зазначеної дати позивач з відповідачем не вели спільне господарство, а діти проживали разом з ним, що достовірно встановлено заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 28 вересня 2020 року у справі №513/1335/19. Виконавчий лист [PERSON] не видавався. Також позивач зазначає, що діти знаходяться на його утриманні, а відповідач [PERSON] з 17 липня 2019 року ухилилася від участі у вихованні та утриманні дітей. [PERSON] оскаржив рішення Саратського районного суду Одеської області про стягнення аліментів від 03 червня 2019 року, з тих підстав, що діти живуть разом з ним і повністю знаходяться на його утриманні, однак 28 листопада 2019 року Одеський апеляційний суд у задоволенні його апеляційної скарги відмовив. Судом рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою про звільнення його від сплати аліментів, у зв`язку з чим позивач звернувся з даним позовом. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 17 грудня 2020 року провадження у вказаній справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав клопотання про слухання справи за їх відсутності, просив задовольнити позов у повному обсязі, у разі неявки відповідача не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідачу [PERSON] судові виклики надсилались за адресою її місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та за місцем фактичного проживання. Однак, судові виклики повертались з відмітками «адресат відсутній за вказаною адресою». Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади. Отже, відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, до суду не з`являвся, відзив та клопотання не надавав. За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 29 березня 2021 року постановлено провести заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що місце проживання [PERSON] , 1977 року народження, та [PERSON] , 1988 року народження, зареєстровано в будинку [ADDRESS] . [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10, 11). Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 03 червня 2019 року, яке постановою Одеського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року залишено без змін, з [PERSON] на користь [PERSON] вирішено стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 (три тисячі) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 01 березня 2019 року і до повноліття дочки [PERSON] , тобто до [INFO] , а після цієї дати у розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання дочки [PERSON] до її повноліття, тобто до [INFO] (справа №513/286/19, провадження №2/513/334/19). 28 листопада 2019 року апеляційну скаргу [PERSON] Одеським апеляційним судом залишено без задоволення (номер провадження:22-ц/813/6762/19), з тих підстав, що обставини, якими обґрунтовував апеляційну скаргу [PERSON] виникли вже після ухвалення рішення судом першої інстанції, законність якого перевірялася апеляційним судом. Заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 28 вересня 2020 року було розірвано шлюб між позивачем та відповідачем, встановлений факт окремого проживання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , починаючи з 17 липня 2019 року (справа №513/1335/19, провадження № 2/513/88/20). З довідок виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради від 07 березня 2019 року №350, від 27 червня 2019 року №1218, від 27 червня 2019 року за №1219 вбачається, що діти [PERSON] та [PERSON] проживають разом з батьком [PERSON] на території Плахтіївської сільської ради за адресою: в будинку [ADDRESS] , до складу сім`ї входять доньки та дружина [PERSON] (а.с. 12 - 14). Згідно довідки від 26 листопада 2020 року №1622 виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради [PERSON] , 1977 року народження, зареєстрований та проживає за адресою; в будинку [ADDRESS] , на його утриманні знаходяться діти, донька - [PERSON] , [INFO] і донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 21). Згідно довідки від 26 листопада 2020 року №1623 виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради до складу сім`ї [PERSON] , 1977 року народження, який зареєстрований та проживає за адресою: в будинку [ADDRESS] , входять: донька - [PERSON] , [INFO] і донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 22). Згідно довідки від 26 листопада 2020 року №1624 виконавчого комітету Плахтіївської сільської ради [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: в будинку [ADDRESS] , але за вказаною адресою не проживає з 17 липня 2019 року по теперішній час (а.с. 23). З довідки від 26 листопада 2020 року №237 Плахтіївської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів Саратської районної ради Одеської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається в 5 класі Плахтіївської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів Саратської районної ради Одеської області, дівчинка зростає в неповній сім`ї, мама залишила сім`ю у 2019 році і виїхала з села, за цей час вона не відвідувала дітей жодного разу, вихованням учениці опікується тато, мама участі у вихованні доньки та в матеріальній підтримці не приймає. Дівчинка регулярно відвідує школу, забезпечена всім необхідним для навчання, до школи приходить завжди охайно одягнутою, має речі відповідно до сезону, обідає в шкільній їдальні, кошти на харчування батько сплачує регулярно й своєчасно (а.с.19). З довідки від 26 листопада 2020 року №238 Плахтіївської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів Саратської районної ради Одеської області вбачається, що [PERSON] , [INFO] навчається в 6 класі Плахтіївської загальноосвітньої школи №3 І-ІІІ ступенів Саратської районної ради Одеської області, дівчинка зростає в неповній сім`ї, мама залишила сім`ю у 2019 році і виїхала з села, за цей час вона не відвідувала дітей жодного разу, вихованням учениці опікується тато, мама участі у вихованні доньки та в матеріальній підтримці не приймає. Дівчинка регулярно відвідує школу, забезпечена всім необхідним для навчання, до школи приходить завжди охайно одягнутою, має речі відповідно до сезону, обідає в шкільній їдальні, кошти на харчування батько сплачує регулярно й своєчасно (а.с.20). Таким чином, починаючи з 17 липня 2020 року діти проживають разом із позивачем та знаходяться на його утриманні. Діти регулярно відвідують школу, забезпечені всім необхідним для навчання. Вихованням доньок займається позивач. Відповідачка разом з доньками не проживає з 17 липня 2019 року, не відвідує їх, участі у вихованні дітей не приймає, матеріально не утримує їх. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 179 СК України передбачено, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. За змістом ст.181 СК України, аліментами є кошти на утримання дитини, які присуджуються за рішенням суду до стягнення з одного з батьків дитини на користь того з батьків, разом з яким проживає дитина. Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. У частині першій статті 10 СК України зазначено, що якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону). Частина 1 статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога встановлюється положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до частини четвертої статті 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Зазначена норма не визначає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому ними можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів дитини змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів. Так, враховуючи, що на даний час діти з матір`ю не проживають, а з 17 липня 2019 року проживають разом із батьком, що підтверджується матеріалами даної справи, фактично перебувають на утриманні батька, який зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання цих же дітей на користь матері, за рішенням суду, яке набрало законної сили, аналізуючи правові норми, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом звільнення його від сплати аліментів, які підлягають сплаті на підставі рішення Саратського районного суду Одеської області від 03 червня 2019 року у справі № 513/286/19.

Outcome: approved