Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

11 січня 2016 року [PERSON] звернулася з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на її користь на утримання сина [PERSON], [INFO], аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 900 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги [PERSON] мотивує тим, що 14 листопада 2014 року вона уклала шлюб з [PERSON] і від цього шлюбу народилася дитина - син [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося і вона разом з сином проживають окремо від відповідача. Відповідач не надає коштів на утримання сина, хоча має задовільний стан здоров'я, працює за договорами, має нерегулярні мінливі доходи і має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Вона сама не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує незначну допомогу, якої недостатньо для належного забезпечення життя та розвитку дитини, проживає за рахунок допомоги своїх батьків. До початку судового засідання позивач та відповідач звернулися до суду з письмовими заявами про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримала повністю та просила задовольнити (а.с. 21), а відповідач позов визнав у повному обсязі (а.с. 22). Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 листопада 2014 року, що підтверджується копією рішення свідоцтва про шлюб (а.с.3). Від шлюбу у сторін є дитина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.4). Спільне життя подружжя не склалось і сторони припинили спільне проживання. Дитина проживає разом з матір'ю, що підтверджується довідкою виконкому Журавської сільської ради №2564 від 17 грудня 2015 року (а.с.5). Позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, отримує незначну допомогу, якої недостатньо для належного забезпечення життя та розвитку дитини (а.с. 6), проживає за рахунок допомоги своїх батьків. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи положення ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі чи у частці від заробітку (доходу) платника аліментів визначені у ст.ст. 183, 184 СК України. Враховуючи те, що відповідач є батьком дитини, зобов'язаний нарівні з позивачем утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не має постійного заробітку, розмір аліментів слід визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальний стан відповідача та дитини, їх стан здоров'я. Згідно зі ст. 174 ЦПК України, відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо визнання позову відповідачем викладено в адресованій суду письмовій заяві, ця заява приєднується до справи. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір в дохід держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved