Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

12.12.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики на підставі договору про відступлення права вимоги. Позов мотивований тим, що 15.02.2015 року між [PERSON] та [PERSON] в усній формі було укладено договір позики, згідно з яким відповідач отримав від [PERSON] кошти в сумі 600\~000 гривень із зобовязанням повернути кошти до 15.02.2016 року. На виконання договору позики 15.02.2015 року відповідач надав [PERSON] розписку про отримання позики. 07.04.2016 року між [PERSON] та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги [PERSON] до відповідача, яке ґрунтується на договорі позики від 15.02.2015 року. За умовами цього договору до позивача перейшло право вимоги до відповідача за зобовязанням останнього перед [PERSON] за договором позики від 15.02.2015 року. Підставою для звернення до суду з позовною заявою про стягнення боргу за договором позики у розмірі 600\~000 грн. стало існування невиконаного грошового зобовязання відповідача перед позивачем. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі та не заперечував проти задоволення позову. Вказані грошові кошти він не повернув у передбачений договором строк, оскільки у нього відсутні грошові кошти, разом з тим він не заперечує наявність боргу та має намір повернути вказані грошові кошти новому кредитору, який являється його батьком. На запитання суду повідомив, що грошові кошти у [PERSON] він позичав на придбання квартири, однак не зміг їх віддати. [PERSON] являється товаришем його батька по бізнесу, тому батько, щоб не псувати з ним відносини вирішив погасити його борг самостійно. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності до того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно ч. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 6 п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення в цивільній справі», за змістом частини ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. За таких обставин суд вважає, що в даному випадку наявні всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в судовому засіданні, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України. Суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем і задовольнити позовні вимоги позивача, оскільки вони, крім повного їх визнання відповідачем, підтверджуються поданими позивачем письмовими доказами. Так, в судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами у справі, що 15.02.2015 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] в усній формі було укладено договір позики, про що свідчить розписка, згідно якої відповідач отримав від [PERSON] грошові кошти в сумі 600\~000,00 гривень (а.с.20 - оригінал). 07.04.2016 року між [PERSON] та позивачем укладено договір про відступлення права вимоги [PERSON] до відповідача, яке ґрунтується на договорі позики від 15.02.2015 року. За умовами цього договору до позивача перейшло право вимоги до відповідача за зобовязанням останнього перед [PERSON] за договором позики від 15.02.2015 року (а.с.4). [PERSON] на виконання умов договору про відступлення права вимоги 07.04.2016 року написав розписку про те, що отримав від [PERSON] гроші в сумі 600\~000 гривень на погашення боргу по розписці від 15.02.2016 року, написаної [PERSON] (а.с.19). Відповідно до\~ст.1046 ЦК України\~за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (ч.2\~ст.1047 ЦК України). В свою чергу Верховним Судом України у своїй постанові від 18.09.2013 року у цивільній справі №6-63цс13 висловлена правова позиція, відповідно до змісту якої письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов'язки за договором позики, у тому числі повернення предмету позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. У відповідності до приписів ч.1\~ст.360-7 ЦПК України\~рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішенням Верховного Суду України. Положеннями ч.2\~ст.214 ЦПК України\~передбачено, що при виборі правової норми, що підлягає застосуванню до спірних правовідносин, суд зобов'язаний враховувати висновки Верховного Суду України, викладені у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбаченої пунктом 1 частини першої\~статті 355 цього Кодексу. У відповідності\~ст.526 ЦК України\~зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Статтею 530 ЦК України визначається, що зобов'язання повинні бути виконанні у встановлений строк його виконання. Відповідно до п.1 ч.1\~ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно\~ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено, що право вимоги до [PERSON] за договором позики від 15.02.2016 року по договору про відступлення права вимоги від 07.04.2016 року перейшло від [PERSON] до [PERSON] Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. За встановлених судом обставин суд приходить до висновку, що вимоги позивача перед судом доведені в повному обсязі. Враховуючи те, що грошові кошти в розмірі 600\~000 гривень відповідачем позивачу не повернуто та повне визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позов на користь позивача задовольняється у повному обсязі, з відповідача на його користь слід стягнути судові витрати, які позивачем було сплачено при подачі позову до суду (судовий збір). На підставі викладеного,

Outcome: approved