Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

1. 28 вересня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 20.11.2015 сталося зіткнення трьох автомобілів: марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням відповідача, марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , а також марки «ЗАЗ» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. Відповідно до постанови суду подія сталася з вини відповідача, яким не було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Згодом позивач сплатив власникові автомобіля марки «ЗАЗ» страхове відшкодування в сумі 7\~147,67 грн. У добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві понесені витрати, що стало причиною звернення останнього до суду з позовом про стягнення з відповідача компенсації витрат, пов`язаних з регламентною виплатою в порядку регресу (а.с.а.с. 2 7). 2. 24 жовтня 2019 року суд постановив ухвалу про відкриття у справі спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 3. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. 4. Судом було встановлено, що 20.11.2015, о 0810 год., на вул. Паторжинського в м. Дніпропетровську, сталося зіткнення трьох автомобілів: марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням відповідача, марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] , а також марки «ЗАЗ» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням [PERSON] . У результаті пригоди автомобілі зазнали механічних пошкоджень. 5. 23 листопада 2015 року представник [PERSON] у зв`язку з тим, що відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та сплату страхового відшкодування (а.с.а.с. 12 17). 6. 05 грудня 2015 року судовим експертом Цаберябим В.М. був складений висновок експертного дослідження по визначенню вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля, №116/15, за яким вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «ЗАЗ» з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу склала 7 147,67 грн. (а.с.а.с. 20 30). 7. 07 липня 2016 року постановою апеляційного суду Дніпропетровської області, ухваленою за вказаним вище фактом, було встановлено вину відповідача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с.а.с. 9 11). 8. 27 вересня 2016 року та 18.11.2016 позивач сплатив власникові автомобіля марки «ЗАЗ» страхове відшкодування загальною сумою 7 147,67 грн. (а.с.а.с. 31 36). 9. Відповідно до\~статті 41 Закону України від 01.07.2004 №1961-ІV «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» (далі Закон №1961-ІV)\~МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7\~статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. 10. Згідно з підпунктом 38.2.1 пункту 38.2\~статті 38 цього Закону\~№1961-ІV МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив ДТП, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. 11. Деліктне зобов`язання виникає з факту завдання шкоди (зокрема, майнової) і триває до моменту її відшкодування потерпілому в повному обсязі особою, яка завдала шкоду (статті\~11,\~599,\~1166\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК)). Сторонами деліктного зобов`язання зазвичай виступають потерпілий (кредитор) і заподіювач шкоди (боржник). Разом з тим правила регулювання таких зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо заподіювачем, а іншою особою за умови, що законом передбачено такий обов`язок іншої особи, хоч вона шкоди й не заподіювала. При цьому за\~статтею 1191 ЦК\~особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 12. Таким чином, після виконання особою, що не завдавала шкоди, свого обов`язку з відшкодування потерпілому шкоди, завданої іншою особою, потерпілий одержує повне задоволення своїх вимог, і тому первісне деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням (стаття 599 ЦК). 13. Первісне (основне) деліктне зобов`язання та зобов`язання, що виникло з регресної вимоги, не можуть виникати та існувати одночасно. 14. Спеціальний Закон №1961-ІV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів\~(далі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. 15. За змістом цього Закону страхове відшкодування, яке за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності страховик виплатив третій особі, а не своєму страхувальнику, є одночасно й відшкодуванням шкоди третій особі (потерпілому) в деліктному зобов`язанні, оскільки страховик у договірних правовідносинах обов`язкового страхування відповідальності є одночасно боржником у цьому деліктному зобов`язанні. 16. Отже, правові наслідки виплати страховиком страхового відшкодування за договором добровільного майнового страхування та виплати страхового відшкодування за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності різняться. 17. Судом встановлено, що на день скоєння дорожньо-транспортної пригоди відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, і його вина встановлена постановою апеляційного суду Дніпропетровської області. 18. Викладене свідчить про обґрунтованість звернення другого учасника пригоди до позивача і одержання ним відповідного страхового відшкодування. 19. Таким чином, оскільки позивач виконав свої зобов`язання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 1191 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки. 20. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. 21. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 16.11.2016 №62948871 (справа №761/6313/14-ц), яка відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) підлягає урахуванню судом. 22. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація судових витрат у сумі 1 921,00 грн. 23.

Outcome: approved