Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим будинком за адресою вул. [ADDRESS] Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачу, згідно договору дарування серії ВАО №552401 від 07.10.2003 року та Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1706517 від 13.10.2003 року, є власником житлового дерев'яного будинку з господарськими будівлями та спорудами по вул. [ADDRESS] в с. Нижнів, Тлумацького району, Івано-Франківської області. В належному їй на праві власності будинку зареєстровані також донька [PERSON] та її колишній чоловік [PERSON] У 2000 році шлюб між відповідачами розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] залишився бути зареєстрованим у її будинку, а фактично проживав у своїх батьків. Дочка [PERSON] не проживає у вказаному будинку з 2012 року. Відповідачі не оплачують комунальні послуги, ніякої участі в його утриманні не беруть, особистих речей та речей повсякденного вжитку у будинку немає. В добровільному порядку вирішити даний спір не можливо, так як будь - якого зв'язку з відповідачами немає. Реєстрація відповідачів у будинку не дозволяє їй розпоряджатися ним на власний розсуд та обмежує її законні права. Оскільки відповідачі не проживають [ADDRESS] понад строки встановлені законодавством позивач просить визнати їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились. Представник позивача подав заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позов просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечив. Відповідачі в судове засідання не з'явились, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи належним чином, в порядку ч.11 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позов до суду не подали, тому судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти такого вирішення справи не заперечує. Відповідно до частини 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши показання свідків, дослідивши докази, надані на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, з'ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до наступних висновків. Відповідно до копії договору дарування від 07.10.2003 року [PERSON] подарувала [PERSON] житловий дерев'яний будинок в с. [ADDRESS] (а.с. 3). На підставі вказаного договору дарування зареєстровано право власності на вказаний будинок, власником є [PERSON], що підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 1706517 від 13.10.2003 року (а.с. 4). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 130219906 від 09.07.2018 року [PERSON] на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS] Довідка № 625 від 05.07.2018 року видана виконкомом Нижнівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області [PERSON], підтверджує, що за адресою в [ADDRESS], Івано-Франківської області склад сім'ї становить [PERSON] - дочка, [PERSON] - чоловік дочки (а.с. 6). Згідно актів про відсутність (не проживання особи) за місцем реєстрації від 02.03.2018 року, 04.07.2018 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у житловому будинку [ADDRESS] в с. Нижнів, Тлумацького району, Івано-Франківської області, але за вказаною адресою [PERSON] не проживає з 2012 року, а [PERSON] - з 2000 року, ніякої участі по утриманню житла не приймають, особистих речей та речей повсякденного життя у будинку немає (а.с. 7- 10). Відповідно до актів обстеження матеріально - побутових умов сім'ї від 05.04.2018 року та 05.07.2018 року [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у [INFO], але за даною адресою не проживають ( а.с. 11, 12). Свідки [PERSON] та [PERSON], пояснили суду, що [PERSON] з 2012 року року не проживають у вказаному будинку, а [PERSON] з 2000 року, їх речей там не бачили, перешкод у користуванні будинком їм ніхто не чинить. Відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. В ході розгляду справи як позивач, так і свідки [PERSON] та [PERSON], зазначили, що [PERSON] з 2012 року, [PERSON] з 2000 року, не проживають в [ADDRESS], жодного зв'язку з того часу з даним житлом не підтримують, їх речей там немає, однак їм ніхто не чинить перешкод в користуванні будинком. Оскільки в судовому засіданні доведено, що відповідачі не проживають понад строки встановлені законом у будинку [ADDRESS] в с. Нижнів, Тлумацького району, Івано-Франківської області, перешкод у користуванні житлом відповідачам ніхто не чинить, тому суд вважає за необхідне позов задовольнити. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved