Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

11.02.2016 р. [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем, [PERSON] зареєстрували шлюб 28.02.2012 року у Білоославській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2. В шлюбі у них народився син [PERSON] - [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні та вихованні. На даний час вона разом з неповнолітньою дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, не працює, являється інвалідом 2-гої групи дитинства, інших доходів не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має, тому їй одній важко забезпечити дитину всім необхідним. Відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає. Відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю з підстав, зазначених в позовній заяві та просив суд постановити рішення, яким стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Крім того просив стягнути з відповідача в користь позивача витрати на правову допомогу. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечив проти стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак просив зменшити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі по 600 грн. щомісячно. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, представлені сторонами на виконання вимог ст. 60 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення позовних вимог та з'ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з наступних підстав. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрували 28.02.2012 року у Білоославській сільській раді Надвірнянського району Івано-Франківської області, актовий запис № 2 (а.с. 6). Від спільного проживання у них народився син [PERSON] - [INFO], що стверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). З акту обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача, складеного депутатом Білоославської сільської ради та копії посвідчення № 150448 вбачається, що позивач на даний час разом з неповнолітньою дитиною проживає в будинку своїх батьків, власного житла не має, не працює, являється інвалідом 2-гої групи дитинства, інших доходів не має, підсобного господарства не веде, земельної ділянки не має. Відповідач жодних коштів на утримання дитини не надає. (а.с. 4, 9). В судовому засіданні встановлено, що відповідач неофіційно працює по тимчасових заробітках, з чого має мінливий нерегулярний дохід, тому має можливість надавати допомогу на утримання дитини. Таким чином з врахуванням матеріального стану та стану здоров'я платника аліментів, який ніде не працює, відсутність інших утриманців суд прийшов до переконання, що відповідач має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі по 600 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. У відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача, зокрема: 300 грн. витрат на правову допомогу в користь позивача згідно квитанції № 0163 серії АЕ від 10.02.2016 р., та 551 грн. 20 коп. судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184 СКУкраїни та

Outcome: approved