Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

11.05.2016 р. [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 16552,72 грн. коштів за кредитним договором на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» /далі [PERSON]/. В обґрунтування вказує, що [PERSON] отримав у спадок від матері [PERSON] 1/2 частку квартири [ADDRESS] і вклад в банку /банківську картку/. Мати за життя проживала в спадковій квартирі, померла 23.09.2015 р., та після її смерті зясувалося, що дружина рідного брата позивача відповідач [PERSON] знімала гроші в період з 01.08.2015 р. по 06.05.2016 р. з кредитного банківського рахунку матері, використовуючи її кредитну картку, користувалася коштами вже після смерті спадкодавця, та зняла загалом 16552,72 грн. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав в повному обсязі, згоден на заочний порядок розгляду справи. Наполягає на тому, що такі протиправні дії відповідача були предметом кримінального провадження, та відсутність грошей на кредитному рахунку може мати негативні наслідки для позивача як спадкоємця. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи 30.08.2016 р. була повідомлена завчасно, належним чином. Представник Банку в судове засідання не зявився, при належному повідомленні. Вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено наданою представником позивача випискою по картковому рахунку [PERSON], що між Банком та [PERSON] було укладено кредитний Договір, згідно якого [PERSON] надав спадкодавцю кредит у розмірі 17000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, рахунок №5457092300890799. 23.09.2015 р. боржник померла, та згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.04.2016 р. позивач отримав у спадок 1/2 частку квартири [ADDRESS] а.с.3-4. Як видно зі свідоцтва про право на спадщину, позивач не отримав у спадок спірний банківський вклад, на якому кредитні кошти не належали спадкодавцю, а є коштами Банку, вказану спадщину отримати не міг. Суд вважає, що позивач звернувся до суду за захистом права яке не порушено, з позовом який не відповідає нормам закону який регулює спірні правовідносини. Норми ст.ст.1, 3, 15 ЦПК України регулюють завдання цивільного судочинства, право осіб на звернення до суду, та компетенцію суду щодо розгулу цивільних справа, передбачають, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право… звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин. Суд вважає, що право позивача як субєкта спадкових правовідносин не порушено, його право на спадщину ніким не оспорюється, тому незрозуміло за захистом якого права, та ким порушеного, позивач звернувся до суду. При відсутності підстав для захисту права позивача як спадкоємця, то позивач [PERSON] не є також стороною кредитного договору, як не є стороною кредитного договору відповідач [PERSON] Так згідно ст.ст.625-628 ЦК України - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Оскільки сторони не є сторонами кредитного договору, у суду відсутні підстави до зобовязання відповідача для виконання обовязків по вказаному договору, тим більше стягнення коштів на користь третьої особи, яка самостійних позовних вимог на предмет спору не заявляє. Якщо позивач вважає, що [PERSON] вчинила кримінальне правопорушення, завдавши шкоду спадкодавцеві, то постановою слідчого Тернівського ВП КВП від 10.12.2015 р. кримінальне провадження було закрито за відсутністю в діях відповідача складу злочину передбаченого ст.185 ч.1 КК України. В ході досудового розслідування було встановлено, що [PERSON] за власною ініціативою дозволила відповідачу, яка здійснювала догляд за нею, користуватися банківською карткою. Тобто незаконність та протиправність в діях відповідача, як обовязкова підстава для цивільно-правової відповідальності згідно ст.1166 ЦК України також не доведена. На підставі ст.ст. 526, 625-628, 1060 ЦК України,

Outcome: dismissed