Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

12.02.2013 року [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м.Маріуполя з позовом про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою шляхом знесення паркану, спорудженого [PERSON] на межі суміжних земельних ділянок. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що на підставі державного акту на землю від 15.03.2006 року є власником земельної ділянки площею 0,0362га розташованої по [ADDRESS]. Відповідач є власником земельної ділянки, який у травні 2012 року встановив паркан без урахування права власника суміжної земельної ділянки. Позивач наполягає, що спорудженням паркану та встановленням хвіртки, відповідач порушує його права власника суміжної земельної ділянки, а саме: ускладнює користування житловим будинком, його обслуговування та ускладнює вільний прохід по території земельної ділянки. 08.01.2014 року позивачем уточненні позовні вимоги, відповідно до яких просив зобов'язати [PERSON] усунути перешкоди у здійсненні права користування власністю, а саме жилим будинком [ADDRESS] шляхом зносу огорожі у вигляді сітки-рабіци, яка проходить продовж стіни зазначеного будинку та металевої ґратчастої хвіртки, встановленої на куту будівлі розташованої на ділянці [ADDRESS] до стіни жилого будинку [ADDRESS] в місці примикання до стіни огорожі з сітці-рабиці. Одночасно, просив заборонити [PERSON] встановлювати огорожі будь-якої форми та конструкції на відстані менше 1м від зовнішньої стіни жилого будинку [ADDRESS] Позивач та його представник - адвокат [PERSON] уточненні позовні вимоги підтримали у повному обсязі, зазначивши, що відповідач встановив огорожу в порушення Державних будівельних норм - ДБН360-92 «Градобудівництво, планування та забудова міських та сільських поселень», якими визначено, що у випадку якщо з іншого боку межі немає будівель, то відстань до бокової межі ділянки від найбільш виступаючих конструкцій стіни повинно складати не менш 1 метра. Огорожа відповідачем встановлена впритул до стіни будинку позивача та останній не має можливості здійснювати своє право користування домоволодінням та прибудинковою територією. Та обставина, що відповідач встановив свою огорожу у продовж стіни будинку позивача з посиланням на розміри та розташування земельної ділянки [ADDRESS], зазначених у державному акті про право власності на землю, суперечить законним інтересам, порушує права позивача як власника жилого будинку та перешкоджає здійсненню права користування об'єктом нерухомості. Відповідач та його представник - адвокат [PERSON] позовні вимоги не визнали, в обґрунтування своєї правової позиції послались на гарантоване Конституцією право власності, яке підтверджено державним актом на землю. Розташування спірної огорожі у продовж стіни будинку позивача, на їх думку, не порушує права останнього, оскільки суміжна межа, відображена у правових документах на обидві земельні ділянки, проходить по домоволодінню позивача при цьому зрізуючи його частину. Враховуючи недоведеність, порушення земельного законодавства зі сторони відповідача у задоволенні позовних вимог [PERSON] просили відмовити у повному обсязі. Суд, заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] щодо усунення перешкод у здійсненні ним права власності та користування будинком. Як вбачається з матеріалів справи, обґрунтувань [PERSON], які не заперечувались [PERSON], останній у травні 2012 року впритул до зовнішній стіни будинку [ADDRESS] встановив паркан та металеву ґратчасту хвіртку на куту будівлі розташованої на ділянці [ADDRESS] до стіни жилого будинку [ADDRESS] в місці примикання до стіни огорожі з сітці-рабиці. Зазначені обставини об'єктивно підтверджені фотографіями, як міститься в матеріалах справи. (а.с 35-39) Відповідно до п. 5 висновку судової комплексної будівельно-технічної експертизи від 02.10.2013 року існуюча межа між земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS] не відповідає межі, відображеній в правових документах на вказані земельні ділянки, а саме: зміщена в сторону ділянки [ADDRESS] відносно суміжної межі відображеної в правових документах на вказані земельні ділянки на всьому протязі починаючи з точки, найближчої до [ADDRESS] на 0,1м, далі на відстані 9,25м - на 0,51м, далі на відстані 10,53м-на 0,59м. Експертом зазначено, що суміжна межа, відображена у правових документах на земельні ділянки [ADDRESS] проходить по домоволодінню [PERSON] і при цьому зрізує його частину. ( а.с. 45-52) За висновком додаткової будівельно-технічної експертизи від 12.12.2013 року фактична суміжна межа між земельними ділянками домоволодінь [ADDRESS] фактично проходить по стіні жилого будинку [PERSON] до відстані 0,35м від неї, тобто проходу для обслуговування та здійснення поточного ремонту зовнішньої стіни або карнизних звісив будинку [PERSON] із сторони ділянки [ADDRESS] з технічної точки зору не існує (при цьому не виконуються п.3.25. ДБН 360-92 «Градобудівництво. Планування та забудова міських та селищних поселень») та встановити огорожу на відстані 1м від стіни будинку [PERSON] у відповідності до вищевказаних норм при фактичному розташуванні суміжної земельної межі не уявляється можливим. (а.с.71). Відповідно до ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватись моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам інших громадян. Згідно зі ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Аналізуючи доводи позовних вимог щодо усунення перешкод у користуванні власністю шляхом знесення огорожі та хвіртки, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] самочинно, в порушення будівельних норм та правил, встановив паркан та хвіртку, притул до зовнішньої стіни будинку позивача [PERSON], чим порушує права власності останнього, який позбавлений можливості доступу для обслуговування жилого будинку. З огляду на те, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] усунення перешкод у користуванні власності шляхом знесення самочинно встановленої огорожі та хвіртки підлягають задоволенню, то суд у відповідності до вимог ст.88 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з останньої на користь позивача розмір судового збору, сплачений при подачі позову у розмірі 114 грн. 70 коп., вартість комісійної будівельно-технічної експертизи в сумі 3400грн. та витрати на правову допомогу у розмірі 820 грн. На підставі ст.373 ЦК України, ст.ст.90,125,152 Земельного кодексу України,

Outcome: approved