Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

11.09.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики та просив стягнути з відповідача на його користь суму основного боргу в розмірі 17\~859 грн 26 коп., 3% річних від суми заборгованості в розмірі 465 грн 29 коп., суму заборгованості із врахуванням індексу інфляції 1982 грн 57 коп., судові витрати в розмірі 640 грн. Свої вимоги мотивував тим, що 02.09.2016 року між ним та відповідачем укладено договір позики, за умовами якого відповідач отримала від позивача суму грошових коштів у розмірі 17\~858 грн 26 коп., що еквівалентно 671 доларів США. Дані грошові кошти відповідач зобовязалася повернути у строк до 25.10.2016 року, але в обумовлений строк гроші не повернула.\~ \~ В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, пояснивши, що відповідач в борг отримала долари США, грошовий еквівалент визначався на день написання заяви, розрахунок проводився з дня прострочення по день подачі заяви. Відповідач в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання у відповідності до ч. 5 ст. 74 та ч. 1 ст. 77 ЦПК України, заяв про відкладення розгляду справи та заперечень проти позову до суду не надала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, судом встановлено наступне. 02.09.2016 року між позивачем [PERSON] (позикодавець) та відповідачем [PERSON] (позичальник) укладений договір позики, згідно якого позикодавець передав, а позичальник прийняв 17\~859 грн. 26 коп., що еквівалентно 671 доларів США за офіційним курсом НБУ станом на день укладення договору. Вищезазначену суму грошових коштів позичальник зобовязався повернути позикодавцеві у строк до 25.10.2016 року (а.с. 4). Факт отримання [PERSON] грошей підтверджується розпискою від 02.09.2016 року (а.с. 3). В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином своє зобовязання не виконала, суму боргу не сплатила, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 17\~859 грн 26 коп. Пунктом 7 вищевказаного договору позики передбачено в разі, якщо позичальник своєчасно не поверне суму позики, він зобовязаний сплатити за вимогою позикодавця суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% процентів річних від простроченої суми. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання. За приписами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно ст.ст. 1048, 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Враховуючи те, що відповідач в строк, визначений в договорі та розписці не повернула суму боргу, то з відповідача підлягає стягненню 17\~859 грн 26 коп, що позивачем визначена еквівалентно до курсу долара США. Період з якого почалось прострочення зобов»язання по день подачі позову становить 320 днів ( 6 днів жовтня 2016 року + 30 днів листопада 2016 року + 31 день грудня 2016 року + 31 день січня 2017 року + 28 днів лютого 2017 року + 31 день березня 2017 року + 30 днів квітня 2017 року + 31 день травня 2017 року + 30 днів червня 2017 року + 31 день липня 2017 року + 31 день серпня 2017 року + 10 днів вересня 2017 року). Розрахунок 3% річних проводиться наступним чином: 17\~859,26 ( прострочена сума) х 3% : 365 х 320 ( кількість прострочених днів), що становить 469,72 грн. Позивачем визначена сума до стягнення 465 грн 29 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в межах заявлених позовних вимог, оскільки суд позбавлений можливості вийти за межі позовних вимог. Що стосується стягнення заборгованості із застосуванням індексу інфляції, то суд зважає на наступне. За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання. Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, а не іноземної валюти. Як слідує з розписки сторонами визначено суму позики в доларах з США та в подальшому в договорі займу вказано в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті. Відповідно до ч.2 ст.533 ЦК України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті в гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов'язання, визначеного у гривнях. У випадку порушення грошового зобов'язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквіваленту в іноземній валюті, передбачені частиною другою статті 625 ЦК України інфляційні втрати стягненню не підлягають, оскільки втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти. Аналогічна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 1 березня 2017 року у справі № 6-284цс17. За таких підстав позовні вимоги в частині стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції в сумі 1982 грн 57 коп. задоволенню не підлягають. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до частини задоволених позовних вимог в сумі 577,52 грн ( 18\~324,55х640/20 307,12). На підставі викладеного,

Outcome: partial