Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя з чоловіком не склалося з причин відсутності взаєморозуміння, байдужості до життя та проблем один одного. Налагодити стосунки сторонам не вдалося, а тому позивач переконана, що подальше збереження шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам. В зв`язку з цим, [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні, актовий запис № 613. Прізвище змінювати не бажає. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, 11.12.2020р. подала до суду письмову заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності. На розірвання шлюбу наполягає, оскільки примирення з чоловіком є неможливим. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти розірвання його шлюбу з позивачкою. Відповідно до положень ч.1, ч.4 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] \~ зареєстрували шлюб 19 листопада 1994 року, актовий запис №613. Сторони є батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до статті 24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56\~СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони на теперішній час не підтримують шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, взаємним побутом не пов`язані. Характер відносин, які склалися між ними, свідчать про повний розпад сім`ї, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, оскільки вони не бажають підтримувати шлюбні відносини між собою. В зв`язку з цим, суд, з урахуванням встановлених обставин та взявши до уваги визнання позову відповідачем, прийшов до висновку про необхідність розірвання шлюбу між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved