Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

12 вересня 2016 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідача з вимогою стягнути заборгованість у розмірі 12891,35 грн. за кредитним договором б/н від 19.12.2013 р. та судові витрати по оплаті судового збору на суму 1378 гривень. Позов мотивував тим, що відповідно до вказаного договору відповідач отримав кредит на суму 5600 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (що підтверджено Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову). Підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого кредитного ліміту, встановленого банком, відповідно до умов п. 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувалися ч. 1 ст. 634 ЦК України щодо договорів приєднання, умови яких встановлені однією стороною у формулярах або інших стандартних формах, а друга сторона не може запропонувати свої умови. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 365/366 календарних днів на рік, що підтверджується п. 2.1.1.12.6 «Правил користування платіжною карткою». Одночасно пунктом 1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни тарифів та інших невідємних частин договору. Таким чином, розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 Умов та правила надання банківських послуг, отримання якої є обовязком позичальника відповідно до п. 1.1.2.3. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до договору, що має відображення у [PERSON] заборгованості за договором. Таким чином відповідач свої зобовязання за договором не виконав. У звязку з цим відповідач станом на 21.08.2016 р. має заборгованість на суму 12891,35 грн., з яких: 11079,27 грн. тіло кредиту; 2496,66 грн. нараховано відсотків за користування кредитом; 3837,90 грн. нараховано пені за прострочене зобовязання; 900,00 грн. нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн.; а також штрафи відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована складова); 590,06 грн. (процентна складова); з них 6512,54 грн. внесено коштів на погашення заборгованості з 01.06.2015 р. (дата зміни облікових правил банку). У судове засідання представник позивача не зявився за наявності клопотання про розгляд справи за його відсутності. Двічі надіслані на адресу зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання відповідача судові повістки підприємством поштового звязку повернуті до суду за закінченням терміну зберігання, що може свідчити про відсутність відповідача за цим місцем проживання. У такому випадку за правилами ст. 74 ЦПК України вважається, що судовий виклик вручений належним чином. Беручи до уваги наявність умов, передбачених ст. 224 ЦПК України, суд вважає можливим і необхідним ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами згідно правил ст. 197 ЦПК України не здійснювалось. Перевіривши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Встановлено, що 19.12.2013 р. [PERSON] (Клієнт) оформив у відділенні ПАТ КБ ПриватБанк анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПриватБанку у виді заповненого формуляра, де зазначив свої персональні дані і виявив бажання оформити на своє імя «Зарплатний пакет» та вказав бажаний кредитний ліміт 8000 грн.. Підтвердив ознайомлення і свою згоду з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому виді. Згодна з тим, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Відповідно до статті 509 ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку (частина 1). Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (частина 2). Згідно частини 1 статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до частини 1 статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина 1). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (частина 2). Статтею 526 цього Кодексу передбачено, що зобовязання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Згідно частини 1 статті 610 цього Кодексу порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Частиною 1 статті 611 цього Кодексу передбачено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання (частина 1). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина 2). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина 3). Згідно абзацу першого частини 2 статті 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Одним з наслідків порушення договору позичальником, який передбачений частиною 2 статті 1050 ЦК України, є право позикодавця у разі прострочення повернення чергової частини позики вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Також згідно п. 2.1.1.4.6 Умов і Правил надання банківських послуг у разі порушення Клієнтом зобовязань з погашення заборгованості перед Банком протягом 90 днів з моменту виникнення таких порушень змінити умови кредиту, встановивши термін повернення кредиту девяносто першого дня з моменту порушення зобовязань Клієнта з погашення кредиту і вимагати від Клієнта повернення кредиту, сплати винагороди, комісії та відсотків за його використання, виконання інших зобовязань за кредитом в повному обсязі. При цьому згідно ст. 212, 611, 651 ЦК України за зобовязаннями, строк виконання яких не настав, вважається, що термін наступив в 91-й день з моменту настання порушення зобовязань Клієнта з погашення заборгованості по кредиту. На цю дату Клієнт зобовязується повернути Банку суму кредиту в повному обсязі, винагороду й відсотки за фактичний строк його використання, в повному обсязі виконати інші зобовязання за договором. Як видно з наданих позивачем [PERSON] заборгованості за договором б/н від 19.12.2013 р., укладеного між ПриватБанком та клієнтом [PERSON], станом на 31.05.2015 р. та станом на 21.08.2016 р., зобовязання за кредитним договором відповідачем виконувались неналежно, щомісячно платежі не вносились, останній платіж позичальником зроблено у лютому 2016 року, наслідком чого є заборгованість як станом на 31.05.2015 р., так і станом на 21.08.2016 р.. Станом на 31.05.2015 р. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту) 5463,98 грн.; загальний залишок заборгованості за процентами 190,96 грн.; в т.ч. залишок заборгованості за відсотками на поточну заборгованість 190,96 грн.; разом 5654,84 грн. (а.с.6-8). Станом на 21.08.2016 р.: тіло кредиту 11079,27 грн.; нараховані відсотки 2496,66 грн.; нарахована пеня за прострочене зобовязання 3837,90 грн.; нарахована пеня за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. 900,00 грн.; погашено заборгованості 6512,54 грн.; загальна заборгованість за наданим кредитом 11801,29 грн.; заборгованість по судовим штрафам 1090,06 грн.; разом з 12891,35 грн. (а.с.9). Відповідно до частини 1 статті 60 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Суд вважає доведеними позивачем обставини, які свідчать про виникнення у відповідача зобовязання за укладеним договором про надання банківських послуг б/н від 19.12.2013 р. та їх неналежне виконання, наслідком чого є наявність заборгованості на загальну суму 11801,29 грн. (крім штрафів). В цій частині позов необхідно визнати обґрунтованим і задовольнити. В частині нарахованих позивачем судових штрафів на загальну суму 1090,06 грн. позов не грунтується на положеннях закону і не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Як видно з наданого розрахунку заборгованості, позивачем за період прострочення платежів нараховано пеню за прострочене зобовязання 3837,90 грн. (графа 11); нараховано пеню за несвоєчасну сплату боргу на суму від 100 грн. 900,00 грн. (графа 16) відповідно до п. 2.1.1.12.2.2. та п. 2.1.1.12.6.1 «Умов і правил надання банківських послуг», про що зазначено у позовній заяві. Тим самим позивачем реалізоване право на неустойку за порушення зобовязань за укладеним договором відповідно до його умов та статей 549-551 ЦК України. Разом з тим, як зазначено у позовній заяві, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобовязаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф зараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» передбачено штраф при порушенні строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених договором, більше ніж на 120 днів у розмірі 500 грн. + 5% від суми позову, розрахунку суми якого суду не надано. Таким чином, базою нарахування процентної складової штрафу є загальна сума заборгованості, включаючи нараховану пеню. Виходячи з цього, нарахування штрафу відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. штраф (фіксована частина); 590,06 грн. штраф (процентна складова), є подвійною відповідальністю за порушення зобовязань і суперечить ст. 61 Конституції України. За правилом ст. 88 ЦПК України судові витрати позивача по оплаті судового збору на суму 1378 грн. необхідно стягнути з відповідача пропорційно розміру задоволеного позову, виходячи з наступного розрахунку. 11801,29 х 100:12891,35=91,55 (відсоток розміру задоволеного позову); 1378х91,55:100=1261,56 (сума судових витрат, пропорційна відсотку задоволеного позову).

Outcome: partial