overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-19 00:00:00

11.04.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування вимог позивач зазначила, що 19.07.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Заводського районного управління юстиції був зареєстрований шлюб, укладений між сторонами. Протягом 15 років подружні відносини не підтримують, відновлювати їх наміру не мають, спільне господарство з відповідачем також не ведеться. Від шлюбу спільних дітей не мають. Просила суд розірвати шлюб, укладений між ними, який зареєстрований 19.07.2002 року відділом реєстрації актів громадського стану Заводського районного управління юстиції, актовий запис №239. Позивач [PERSON] всудове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просиларозглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їхзадовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про час і місце судового розгляду був повідомлений у встановленому законом порядку, відзив, заяви та клопотання про відкладення розгляду справи до суду не надав, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 Сімейного кодексу України визначено принцип добровільності шлюбу. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). Частиною 3 ст. 105 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 Сімейного кодексу України визначено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 19.07.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Заводського районногоуправління юстиції був зареєстрований шлюб [PERSON] з [PERSON] , актовий запис №239. Від шлюбу спільних дітей не мають. Між сторонами припинені шлюбні відносини, спільне господарство не ведеться з 2014 р. Вимоги про поділ майна не заявлені. Таким чином, з урахуванням того, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає, що родина фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам позивача, з за такого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне розподілити судові витрати, стягнувши з відповідача на користь позивача витрати з оплати судового збору в сумі 768,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-09 00:00:00

11.04.2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Держави Україна, що знаходиться на території Шевченківського району м. Дніпра, Державної Казначейської служби України, про відшкодування шкоди. Позовна заява мотивована тим, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 20.03.2013 року по справі на користь позивача стягнуто 20 000, 00 грн. в рахунок відшкодування немайнової шкоди, завданої невиконанням рішення цього ж суду від 27.12.2011 року. В рішенні від 20.03.2013 року суд прямо застосував рішення ЄСПЛ від 22.11.07 року у справі «Заїченко проти України» про стягнення з держави шкоди, завданої невиконанням судового рішення у 2000 євро. Рішенням ЄСПЛ від 06.12.2018 року у справі «Аграчова проти України» була вирішена заява позивача № 5830/18 щодо порушення ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, тяганиною у справі № 200/7261/13, визнано порушення прав позивача, гарантованих цими положеннями. Постановою Верховного суду від 01.04.19 р. відхилена касаційна скарга відповідача, поновлено виконання цього рішення. Отже, обставини правовідносин між сторонами у питаннях виконання судового рішення по справі № 201/17000/17, які повністю збігаються з обставинами справи № 200/7261/13, встановлені двома рішеннями ЄСПЛ, та Постановою Верховного суду і згідно ст. 10, 82 ЦПК України не потребують повторного доказування. Невиконання судового рішення по справі № 201/17000/17 завдає позивачу моральних страждань, зокрема, він не може нормально займатися літературною та науковою діяльністю, перешкоджає йому мирно насолоджуватися 30 000, 00 грн. Посилаючись на правові позиції, викладені у справі «Аграчова та інші проти України», Заїченко проти України, Постанові Верховного суду від 01.04.2019 року просить суд стягнути на його користь шкоду,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

11.04.2019 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що між ним та відповідачкою зареєстровано шлюб - 14.11.2004 року у міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 3146. Від шлюбу мають доньку - [PERSON] , [INFO] , доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. 07.05.2019 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача. Ухвалою судді від 08.05.2019р. відкрито загальне позовне провадження у даній справі, а справу призначено до підготовчого слухання. Ухвалою суду від 28.05.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 24.07.2019 року сторонам надано термін на примирення - 3 міс. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, позивач просив розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем, зазначив, що тривалий час, а саме близько року проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин, шлюб носить формальний характер. Відповідачка в судовому засіданні проти розірвання шлюбу заперечила, оскільки брали з позивачем церковний шлюб. Підтвердила той факт, проживають окремо з лютого 2019 року, не ведуть спільне домашнє господарство, не підтримують подружніх відносин. Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені у ст.24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Судом встановлено, що сторони тривалий час проживають окремо, не ведуть спільне домашнє господарство, подружніх стосунків не підтримують. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення для справи. Оскільки, судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально, тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-24 00:00:00

11.04.2019 року Комунальне підприємство Кам`янської міської ради «Тепломережі» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій посилаються на те, що відповідачка, проживаючи в квартирі [ADDRESS] щомісячно не сплачує за послуги з централізованого опалення квартири, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з січня 1996 року по січень 2019 року, яку відповідачка не сплатила, незважаючи на вимоги підприємства. Просять стягнути заборгованість у розмірі 41476,12 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. В судовому засіданні представник позивача Плетінець С.О. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] з 11.04.2019 року по 25.09.2019 року до суду не з`явилася, не повідомила про поважні причини своєї неявки, будучи належним чином повідомленою про місце, час та дату судового розгляду, відзиву на позовну заяву не направила, заяв про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе згідно зі ст..280 ЦПК України розглянути позовні вимоги за її відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, дослідивши письмові докази у справі, прийшов до висновку , що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з довідкою ТОВ «ЄРЦКП» код ЄДРПОУ 410044332, залученої до матеріалів справи, [PERSON] , [INFO] , є квартиронаймачем квартири [ADDRESS] , та користується послугами централізованого опалення квартири . Згідно з Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630 платежі за комунальні послуги повинні вноситься щомісячно, не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Відповідачка щомісячно платежі не вносила, у зв`язку з чим виникла заборгованість за період з січня 1996 року по січень 2019 року у розмірі 41476,12 грн. Підприємство вимагало [PERSON] сплатити заборгованість, але вона цього не зробила, тому суд вважає за необхідне стягнути з неї заборгованість. Задовольнивши позовні вимоги, суд ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

11.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося, через різні характери та погляди на життя. З червня 2017 року спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, разом не проживають. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02.05.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2019 року провадження у справі було зупинено у зв`язку з наданням сторонам строку на примирення терміном до 25.11.2019 року. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2019 року провадження у справі було поновлено. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.11.2019 року підготовче провадження у справі закрите, а справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. В судовому засіданні відповідач проти розірвання шлюбу не заперечувала, прізвище після розірвання шлюбу залишити « [PERSON] » Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Матеріалами справи встановлено, що 27 листопада 1991 року між сторонами зареєстровано шлюб Відділом РАГС Фастівського міськвиконкому Київської області, актовий запис № 487. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 25.06.2019 року, за клопотанням відповідача сторонам надавався строк на примирення, терміном п`ять місяців, однак після спливу терміну, примирення між сторонами не відбулося. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-05 00:00:00

11.04.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 26 серпня 1986 року у відділі ЗАГС Кировського району м. Баку, про що є актовий запис за № 957, посилаючись на те, що між ними відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини не підтримують близько двадцяти років. Від спільного життя з відповідачем неповнолітніх дітей не мають. Позивач позов підтримав, просив задовольнити, справу слухати за його відсутністю, проти винесення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, та надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 26 серпня 1986 року, актовий запис № 957 у відділі ЗАГС Кировського району м. Баку. Між сторонами відсутнє взаєморозуміння, що привело до втрати почуття кохання та поваги один до одного, шлюбно-сімейні відносини не підтримують близько двадцяти років. Вважає, що сім`я розпалась остаточно та відновлена бути не може. Від спільного життя сторони неповнолітніх дітей не мають. Суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

11.04.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі-відповідач), який є батьком [PERSON] [INFO] про стягнення аліментів у зв`язку з її навчанням в Одеському державному університеті внутрішніх справ денної форми навчання на контрактній основі. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] зазначала, що у зв`язку з навчанням дочка [PERSON] потребує матеріальної допомоги і [PERSON] зобов`язаний надавати їй таку допомогу у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу). Посилаючись на те, що відповідач [PERSON] має змогу надавати їй матеріальну допомогу на навчання дочки, оскільки має постійне місце роботи, позивач просила позов задовольнити, стягнувши з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу). В судове засідання позивач не з`явилася, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, судом належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, телефоном повідомив про згоду на розгляд справи за його відсутності та про визнання позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яка є студенткою Одеського державного університету внутрішніх справ денної форми навчання на контрактній основі, що підтверджується довідкою навчального закладу, строк навчання три роки - з 01.09.2018 року. У відповідності з ст. 199 СК України, якщо повнолітній син, дочка продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Потреба позивача в матеріальній допомозі зумовлена навчанням дочки: необхідністю оплатити надані навчальним закладом освітні послуги згідно з договором №109 п/д від 14.08.2018 року (весь курс навчання - 41790 грн.), а також несе витрати на проїзд з місця проживання до місця навчання. Відповідач має постійний дохід у вигляді щомісячної заробітної плати, тому в змозі надавати дочці матеріальну допомогу на навчання в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу). З урахуванням вказаних обставин про матеріальне становище платника аліментів суд визначає розмір аліментів в частці до його заробітку (доходу) - 1/4, які сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Розмір судових витрат складається з судового збору у сумі 768,4 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

11.04.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстровано 02.11.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №121. Причиною розірвання шлюбу зазначила той факт, що подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного. Шлюбно-сімейні відносини припинені, сторони перестали вести спільне господарство, відповідач з грудня 2016 року проживає окремо. Від шлюбу спільних дітей не мають. Позивач [PERSON] , належним чином повідомлена про дату, час та місце судового засідання, у судове засідання не прибула, надавши через канцелярію суду заяву від 08.05.2019 року, в якій просила слухати справу без її участі, у разі неявки відповідача не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день слухання справи. Враховуючи, що відповідачем не було надано заяви про розгляд справи за його відсутності, судом було прийнято рішення про заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечувала. У зв`язку з неявкою у судове засідання сторін по справі фіксування засідання звукозаписувальним технічним засобом не здійснюється відповідно до ч.2ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. 02.11.2013 року був укладений шлюб між позивачем та відповідачем по справі, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Золочівського районного управління юстиції у Харківській області, актовий запис №121, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02.11.2013 року (а.с.4). Виховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що сім`я розпалася остаточно, зберегти її не видається можливим, її збереження протирічить інтересам позивача, тому шлюб потрібно розірвати. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, а згідно зі ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги інтереси малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім`ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

11.04.2019 року позивач звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позову посилається на те, що з відповідачем має неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , який перебуває у неї на утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Просить позов задовольнити і стягнути з відповідача на утримання сина аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття на її користь. Справа за заявою позивача розглянута без її участі. Відповідач у судове засідання не з»явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу ) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. У судовому засіданні встановлено, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] , відповідач здоровий, працездатний, ніяких стягнень з нього не проводиться, у зв'язку з чим суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку на утримання дитини на користь позивачки. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,4 грн.

Outcome: approved