Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-06 00:00:00

11.08.2015 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона перебуває у шлюбі з відповідачем, який зареєстрований 20.11.2010 року, актовий запис за № 374, складений в Другому Суворовському відділ державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільного господарства вони не ведуть, подружні відносини припинені внаслідок різних поглядів на подружнє життя. У них в родині виникали сварки та скандали внаслідок непорозуміння, в родині склалися відчужені відносини. Відповідач не виявляє турботи у вихованні дитини. Шлюб носить формальний характер. Просить суд розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований Другим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено запис за № 374. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, справу просить розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву (Вх. № 37148 від 07.09.2015 року), в якій зазначив, що визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу повністю і просить суд справу розглянути без його участі. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК) установив наступне. Так, між сторонами було зареєстровано шлюб 20.11.2010 року Другим Суворовським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 374. Від шлюбу сторони мають дитину доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Шлюбні відносини сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони мають різні погляди на життя, у зв'язку з чим виникають сварки та розбіжності по найважливішим життєвим питанням. На примирення позивач не згоден, обґрунтовуючи це тим, що відновлення сім'ї є неможливим, через що суд не вважає за необхідне вживати заходів щодо примирення сторін. Майнового спору між сторонами судом не встановлено. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, суд вважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх дітей, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Крім того, згідно зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 243,60 грн. Враховуючи викладене, та

Outcome: approved