overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 4360 грн 37 коп, мотивуючи вимоги тим, що 02.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 2200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 02.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 2200 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки (а.6-11). Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 19.07.2015 року виникла заборгованість в розмірі 4360 грн 37 коп, яка включає заборгованість по тілу кредиту 1736,63 грн, несплачені проценти 1939,91 грн, штрафні санкції 683,83 грн (а.с.4-5). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 4360 грн 37 коп, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-28 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 8329 грн 09 коп, мотивуючи вимоги тим, що 02.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 02.12.2011 року між позивачем та відповідачем був укладений договір кредиту, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Згідно умов кредитного договору позичальник зобовязувався повернути кредит та відсотки за користування кредитом в розмірі 36% річних протягом терміну дії картки (а.6-37). Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість в розмірі 8329 грн 09 коп, яка включає заборгованість по тілу кредиту -2928, 41 грн, несплачені проценти 4527, 87 грн, штрафні санкції -872, 81 (а.с.4-5). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 8329 грн 09 коп, так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Посилався на те, що він перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON]. В період шлюбу вони придбали квартиру [ADDRESS]. Вказана квартира є їхньою спільною сумісною власністю. 29.11.1991 року у них народився син, відповідач по справі. Шлюб між ними розірваний 13 червня 2012 року. За рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28.10.2014 року його колишню дружину визнано безвісно відсутньою. Опікуном майна [PERSON], у тому числі і спірної квартири призначений державним нотаріусом Другої полтавської державної нотаріальної контори син, відповідача по справі. Він має право розпорядитись належною йому квартирою, але не має можливості, оскільки договір купівлі-продажу на квартиру оформлений на його колишню дружину [PERSON], та розмір часток у праві спільної сумісної власності на квартиру не визначений. Зазначає, що він має право на ? частину спірної квартири та просив визнати за ним право власності на цю частину квартири. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги повністю, просили їх задовольнити з підстав, що зазначенні у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги визнав повністю. Визнання позовних вимог не суперечить вимогам ст.. 174 ЦПК України. Третя особа, Друга полтавська державна нотаріальна контора свого представника у судове засідання не направила, надала заяву про розгляд справи у їхню відсутність. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд дійшов до наступних висновків. Установлено, що позивач 14 липня 1989 року зареєстрував шлюб із [PERSON]. Шлюб юридично оформлений у палаці шлюбів та новонароджених м. Києва. Актовий запис № 3237 ( а.с. 9) 12 червня 2012 року шлюб між ними розірваний ( а.с. 10) 29.11.1991 року у них народився син [PERSON].( а.с.11) Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 28.10.2014 року [PERSON] визнано безвісно відсутньою. ( а.с. 12) 20.04.1998 року на ім»я [PERSON] оформлений договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. ( а.с. 42) Вказана квартира придбана позивачем [PERSON] у період шлюбу з позивачем та відповідно до вимог ч. 1 ст. 22 Кодексу про шлюб та сім»ю України, який був чинний на час придбання квартири , відноситься до спільної власності подружжя. Отже позивач має право на ? частину цієї квартири. 20.06.2015 року опікуном майна [PERSON] призначено її сина, [PERSON]В.( а.с. 13). Так як за позивачем не зареєстроване його право власності на належну йому частину спільного сумісного майна, квартири [ADDRESS] , його право власності на неї порушене та підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на ? частину його квартири.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 17959,25 грн. за кредитним договором № б/н від 07.05.2013 року та судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 07.05.2013 року договору № б/н відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Щодо зміни кредитного ліміту банк керується пунктами 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач не надав своєчасно грошові кошти для погашення заборгованості в звязку з чим на 31.05.2015 року має заборгованість у сумі 17959,25 грн., яка складається: 5818,34 грн. заборгованість за кредитом, 9109,52 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 1700 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 831,39 грн. штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання повторно не зявився, про причини неявки суд не повідомив, заперечень по суті позову не надав, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд з урахуванням відсутності заперечень та відповідних доказів відповідача знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника ( а.с.6), умовами та правилами надання банківських послуг ( а.с. 7-8, 9-32) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с.4-5) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 02.02.2013 року. Від шлюбу сторони дітей не мають. Вказує, що спільне життя з відповідачем не склалось. З червня 2015 року вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Зазначила, що відповідач відмовляється розірвати шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Червоноградського МУЮ. Просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 02.02.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 02.02.2013 року відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області. Від подружнього життя сторони дітей не мають. Сімейне життя в сторін не склалося, проживають окремо, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, почуття любові та поваги між сторонами втрачено. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала і суду показала, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 13.05.2000 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач на утримання сина матеріальної допомоги не надає, однак має таку можливість, оскільки є працездатним. Інших осіб на утриманні не має. Просить стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) щомісяця, але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій причині, хоча про час слухання справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що по справі можливо ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вислухав пояснення позивача, проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Згідно ст.181 ч.3, 183 Сімейні кодекси України, за рішенням суду грошові кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу його матері, батька та (або) у твердій грошовій сумі, розмір яких визначається судом. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, сина, дочки, інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача про стягнення аліментів на дитину у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісяця, на утримання сина є законними і підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

10.08.2015 року позивач звернулася до суду з позовом в якому вказала, що 23 лютого 1993 року вона отримала у власність житловий будинок з господарчими побудовами за адресою: вул. Колесника, б. 23 смт. Борова Борівського району Харківської області. В 2003 році, [PERSON], як власниця будинку, дозволила сестрі свого чоловіка [PERSON] зареєструватися за вищевказаною адресою разом із сином [PERSON], [INFO] В 2010 р. за згодою позивачки зареєструвався [PERSON]. В 2015 році позивачка почала збирати документи для оформлення субсидії на сплату комунальних платежів та зясувала, що кількість зареєстрованих в будинку мешканців впливає на нарахування субсидії. Всі зареєстровані повинні надати довідки про доходи. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в будинку [PERSON] ніколи не проживали, ніяких особистих речей, які б їм належали, в будинку немає. Вказані особи проживають і працюють в Росії. В своєму позові [PERSON] просить визнати [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], особами, які втратили право на користування житловим приміщенням за адресою: вул. Колесника, б. 23 смт. Борова Борівського району Харківської області. [PERSON] в судовому засіданні підтримала заявлений позов та просить його задовольнити в повному обсязі. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися з невідомих суду причин, про час, дату, та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Таким чином, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи без участі відповідачів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі підлягає задоволенню. Згідно ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Крім того, дані факти та відповідні правовідносини підтверджуються наявними у справі доказами: копією паспорту [PERSON]А.(а.с.4-6); копією договору дарування № 210 від 23.02.1993 р.(а.с.7-8); актом обстеження домоволодіння від 03.03.2015 р, 30.04.2015р., 07.08.2015р.(а.с.9-11); довідкою виконкому Борівської селищної ради від 10.08.2015 р. (а.с.12). Суд вважає доведеними обставини, на які посилається позивач: [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в домоволодінні за адресою: вул. Колесника, б. 23 смт. Борова Борівського району Харківської області., не проживають близько 10 років. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-19 00:00:00

10.08.2015 року позивачка звернулася до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 22.10.2011 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем у виконкомі Талаковської селищної ради Іллічівського району м. Маріуполя Донецької області, актовий запис №21. 15.01.2012 року від шлюбу народився син - [PERSON] На теперішній час, позивачказ відповідачем однією сімєю не проживають у зв'язку з тим, що останній зловживає спиртними напоями, у звязку з цим виникають сварки, що негативно впливає на виховання сина. Зазанчені підстави призвели до розпаду сім'ї. Бажає розірвати шлюб, у зв'язку з тим, що вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій підтримала свої позовні вимоги у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, де визнав позовні вимоги у повному обсязі. Згідно свідоцта про шлюб серія [NUMBER] від 22.10.2011 року між позивачкою та відповідачем - [PERSON] було укладено шлюб, актовий запис №21. Згідно до свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 25.01.2012 року у позивачки та відповідача є спільна дитина - [PERSON], [INFO]. Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та їх дитині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

10.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з 16.06.2013 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Позовні визнає повністю і не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про\~шлюб (а.с.4) судом встановлено, що сторони з 16.06.2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтва про народження (а.с.5) судом встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON] Довідка Дашковецької сільської ради (а.с.6) свідчить, що на утриманні [PERSON] знаходиться донька [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Згідно ст.182 ч.2 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Згідно ст.183 ч.1 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним задовольнити позов і стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання доньки аліменти в частці від заробітку, а саме в розмірі 1/4 частини його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця до досягнення нею повноліття.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

10.08.2015 року позивачка звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалася на те, що шлюб з відповідачем був укладений 03.10.2006 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Вказує, що у них з відповідачем не склалися сімейні стосунки через те, що в них різні характери, відсутнє взаєморозуміння, у зв'язку з чим у них часто виникали сварки і непорозуміння. Намагання владнати їх сімейні конфлікти, знаходження компромісу щоб зберегти сім'ю, не дало позитивного результату. Протягом останнього року їх сім'я існує лише формально. Зазначила, що спору про визначення місця проживання сина та поділ майна у них немає. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутності. Позивачка вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.10.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданого 03.10.2006 року виконавчим комітетом Соснівської міської ради Львівської області. Від подружнього життя у сторін є син [PERSON], [INFO], що стверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] від 12.12.2007 року. Сімейне життя у сторін не склалося, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, тому шлюб між ними слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: approved