Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-08 00:00:00

11.08.2021 року до суду звернувся [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на утримання сина в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтував тим, що вони з відповідачем мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , який проживає з ним. Відповідач вихованням сина не займається, допомогу на утримання сина не надає. Ухвалою судді від 08.10.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Позивач позовні вимоги про стягнення аліментів підтримав, просив суд позов задовольнити, слухання справи проводити без його участі. Відповідач позов не визнала, пояснила, що надає постійну допомогу на утримання неповнолітнього сина. Суд, вислухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані та надані докази у їх сукупності, встановив такі фактичні обставини справи: Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі. Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 28.05.2019 року шлюб між сторонами розірвано. Сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Вирішуючи позовні вимоги, суд виходить з наступного: Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За ч. 3 ст. 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Ч. 1 ст. 183 згаданого Кодексу частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 цього ж Кодексу аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошові сумі. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на утримання дитини, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу. Абз. 3 ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України передбачено, що мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд також враховує, що відповідач не є інвалідом, а утримання неповнолітньої дитини є абсолютним обов`язком її батьків. Доводи відповідача про те що вона надає матеріальну допомогу сину, а саме купляє одежу, суд не приймав до уваги, оскільки докази на підтвердження не були надані суду. На підставі встановлених і наведених судом фактів, недопущення погіршення матеріального становища позивача, неполітньої дитини, що мають істотне значення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved