Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-11 00:00:00

10 серпня 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до комунального підприємства «Компанія «Вода Донбасу» (далі - КП «Компанія «Вода Донбасу»), Торецького виробничого управління водопровідно - каналізаційного господарства (далі - Торецьке ВУВКГ), в якому вказав, що відповідно до вимог чинного законодавства України повірка квартирних засобів обліку води (лічильників) здійснюється за рахунок виконавця, тобто організацій, що надають житлово-комунальні послуги, а в жодному разі не за рахунок споживача. Контроль за періодичністю повірок також здійснює виконавець. Натомість Торецьке ВУВКГ, грубо порушивши чинне законодавство України, переклало витрати на повірку квартирних засобів обліку води на споживачів. Крім того, в разі порушення термінів періодичних повірок, за якими повинно слідкувати Торецьке ВУВКГ, останнє переводить нарахування оплати замість фактично спожитої води на нормативну, тобто за кількістю зареєстрованих в квартирі мешканців, та складає акти про заборону використовування лічильника. Дізнавшись про необхідність повірки лічильника, позивач у грудні 2015 року ініціював її. Його лічильник був знятий на повірку, яка показала, що лічильник цілком справний. За повірку та опломбування лічильника позивачу був наданий рахунок у сумі 140 грн. 25 коп., який останній сплатив. Надалі він звернувся до відповідача з проханням зарахувати плату за повірку лічильника в рахунок платежів за спожиту воду, але йому було відмовлено з тієї підстави, що повірка виконана у грудні 2015 року, а Закон України «Про метрологію та метрологічну діяльність» набув чинності 01 січня 2016 року. Позивач вважає, що такі дії відповідача Торецьке ВУВКГ не відповідають вимогам законодавства України, а саме статті 28 Закону України від 11 лютого 1998 року N 113/98-ВР «Про метрологію та метрологічну діяльність», яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, пункту 9 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМ України від 21 липня 2005 року №630. Позивач вважає, що діями відповідачів порушені його права як споживача житлово-комунальних послуг, а тому просить суд: - визнати, що Торецьке ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу», отримуючи плату за повірку лічильника на воду, порушує чинне законодавство з метою отримання неправомірної вигоди; - зобов'язати КП «Компанія «Вода Донбасу» відшкодувати витрати, які поніс позивач за повірку лічильника на воду в розмірі 140 грн. 25 коп.; - стягнути з КП «Компанія «Вода Донбасу» відшкодування моральної шкоди у розмірі 2000 грн.; - зобов'язати КП «Компанія «Вода Донбасу» підготувати та укласти з позивачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; - визнати незаконним переведення схеми оплати замість фактично спожитої на нормативну за кількістю мешканців, та рахувати за фактично спожиту воду до моменту зняття лічильника ( на час повірки лічильника та очікування черги на встановлення та опломбування) за середнім значенням за попередні три місяці; - у випадку, коли вся процедура повірки лічильника, починаючи з розпломбування до опломбування вже повіреного пристрою, займає більше місяця з причин, що не залежать від споживача, і якщо при цьому лічильник не потребував тривалого ремонту, а затримка мала місце виключно через черги на розпломбування, опломбування та повірку в Торецькому ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу», його підрозділах, філіях та інших сертифікованих організаціях, які зайняті в процедурі повірки, - за весь цей час зобов'язати Торецьке ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» нараховувати плату за воду за середнім показником за попередні три місяці, як це передбачено пунктом 15 постанови КМ України №630, де відводиться на повірку термін один місяць; - в подальшому зобов'язати Торецьке ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» контролювати установлені інтервали, проводити періодичних повірку квартирних засобів обліку, їх обслуговування та ремонт ( у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) за власний кошт або компенсувати ці витрати споживачеві. В судовому засіданні позивач [PERSON] наполягав на всіх позовних вимогах. Також, позивач просив суд постановити окрему ухвалу стосовно посадових осіб Торецького ВУВКГ та КП «Компанія «Вода Донбасу» про порушеннями ними чинного законодавства. Представник відповідачів [PERSON] позовні вимоги не визнав. Пояснив, що оплата за проведення періодичної повірки індивідуальних приладів обліку води була проведена позивачем у 2015 році, тобто до набрання чинності Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05 червня 2014 року № 1314-VІІ. У спірний період КП «Компанія Вода Донбасу» не повинно нести перед ним відповідальності з відшкодування понесених ним витрат на повірку засобів обліку води. Згідно з п. 24 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 «Про забезпечення формування єдиного підходу у формуванні тарифів на житлово-комунальні послуги», витрати по проведенню періодичної повірки, обслуговування та ремонту квартирних приладів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтажу, транспортування та монтажу після повірки, визначаються відповідно до укладених договорів між виконавцем та субпідрядником, який виконує зазначені послуги, з розрахунку на один квартирний прилад води і теплової енергії і нараховуються щомісяця споживачеві у складі послуги залежно від кількості таких приладів шляхом додавання плати за проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонт квартирних приладів обліку води та теплової енергії, у тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, до загальної вартості послуг. Розмір плати за проведення періодичної повірки, обслуговування та ремонт одного приладу обліку води і теплової енергії, у тому числі його демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, визначається відповідно до кошторису, що затверджується (узгоджується) органами місцевого самоврядування і розподіляється по місяцях міжповірочного інтервалу, який встановлюється Держспоживстандартом для відповідного приладу обліку води та теплової енергії. Постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 532 внесено зміни до Постанови від 01.06.2011 № 869. Згідно з п. 16 Порядку формування тарифів на централізоване постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 532), до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення включаються витрати, безпосередньо пов'язані зі збутом послуг споживачам, у тому числі і витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку холодної води, в тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування і опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води. Тарифи на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) до теперішнього часу для КП «Компанія «Вода Донбасу» не встановлені Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), безоплатне надання послуг з повірки та обслуговування приладів обліку води є порушенням ліцензійних умов ведення господарської діяльності з централізованого водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг № 279 від 10.08.2012, що тягне за собою застосування до підприємства адміністративно - господарських санкцій, а також необґрунтованих збитків. КП «Компанія «Вода Донбасу» не несе витрати на повірку засобів обліку води, оскільки вони, з невідомих причин не були внесені до тарифів на послуги з водопостачання та водовідведення. Торецьке ВУВКГ є відокремленим підрозділом КП «Компанія «Вода Донбасу» без статусу юридичної особи і не бере участі в розрахунку загальної собівартості і формуванні тарифу. Всі необхідні документи були направлені КП «Компанія «Вода Донбасу» в 2015 році НКРЕКП. Таким чином, якщо до складу тарифів КП «Компанія «Вода Донбасу» не включені витрати з проведення періодичної повірки індивідуальних приладів обліку води, то підприємство не несе відповідальність за проведення повірки приладів обліку води. Витрати по проведенню повірки, оскільки вони не включалися до тарифу послуг з централізованого постачання холодної води, а відповідно позивач не оплачував зазначені послуги в складі відповідних тарифів, до моменту набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 08.07.2015 року №474 має нести споживач послуг, власник вимірювальних приладів. Для відшкодування моральної шкоди жодних інших належних і допустимих доказів, а саме медичних висновків про погіршення стану здоров'я внаслідок дій з вини відповідача на підтвердження позовних вимог позивачем не було надано. Вважає, що позивачем не був доведений факт моральних страждань з вини відповідача. Крім того, за діючою редакцією п.5 ч.І ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону З приводу зобов'язання укласти договір на надання житлово-комунальних послуг відповідач вказує, що законодавець не вніс зміни у спеціальний закон у сфері питного водопостачання: на теперішній час діє редакція ст.19 Закону України «Про пітну воду та водопостачання» № 2918-ІІІ від 10.01.2002р., яка вказує на порядок та сторони договору питного водопостачання та водовідведення: по багатоквартирному будинку договір укладається між підприємством питного водопостачання та юридичними особами, на балансі яких, в оперативному управлінні або віданні знаходиться житловий фонд. Ст. 19 містить вичерпний перелік споживачів, серед яких мешканці багатоквартирного будинку відсутні. Представник відповідача вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими і просить відмовити у задоволенні позову. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до наданих суду позивачем [PERSON] копій документів, а саме квитанцій, суд встановив, що ним 18 грудня 2015 року була проведена оплата повірки та держповірки на користь ВО «Дружківкатепломережа» у сумі 103,43 грн., та оплата у сумі 36,79 грн. на користь ПУВКХ з призначенням платежу «додаткове водоспоживання (полив, дом. тварини і т.д.» з поміткою «оп.в.» (а.с. 10). 03 червня 2016 року [PERSON] звернувся з заявою до Торецького ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» про зарахування цих сум за використану ним воду, оскільки повірка лічильників повинна здійснюватися за рахунок КП «Компанія «Вода Донбасу» (а.с.9). Торецьке ВУВКГ КП «Компанія «Вода Донбасу» надало позивачу роз'яснення про те, що до тарифів з послуг централізованого водопостачання та водовідведення не включено вартість повірки лічильників, а тому така повірка виконується за рахунок споживачів (а.с.16, 18). Відповідно до частини третьої статті 28 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 11 лютого 1998 року N 113/98-ВР (чинного на момент виникнення спірних правовідносин)(далі Закон N 113/98-ВР) порядок подання фізичними особами, що не є суб'єктами підприємницької діяльності, - власниками засобів вимірювальної техніки (результати вимірювань якими використовуються для здійснення розрахунків за спожиті для побутових потреб електричну і теплову енергію, газ і воду) на періодичну повірку цих засобів та оплати за роботи, пов'язані з повіркою, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Періодична повірка, обслуговування та ремонт (у тому числі демонтаж, транспортування та монтаж) зазначених засобів вимірювальної техніки здійснюються за рахунок підприємств і організацій, які надають послуги з електро-, тепло-, газо- і водопостачання. На виконання вимог цієї статті Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» від 1 червня 2011 р. № 869. Згідно з п. 16 Порядку формування тарифів на централізоване постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого Постановою кабінету Міністрів України від 01.06.2011 № 869 (у редакції Постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 № 532), до складу витрат на збут послуг з централізованого постачання холодної води, водовідведення включаються витрати, безпосередньо пов'язані зі збутом послуг споживачам, у тому числі і витрати на проведення планових періодичних повірок, обслуговування та ремонт квартирних засобів обліку холодної води, в тому числі їх демонтаж, транспортування та монтаж після повірки, розпломбування і опломбування, а також витрати на формування обмінного фонду квартирних засобів обліку холодної води. Тобто витрати по повірці, обслуговування та ремонту індивідуальних приладів обліку води повинні включатися до тарифу на послуги централізованого постачання холодною водою. Виконавець послуг централізованого холодного водопостачання повинен отримувати від споживача плату за повірку приладів обліку води у складі тарифу на послугу централізованого постачання холодною водою і, відповідно до чинного Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», повинен проводити повірку приладів обліку води споживачів послуг. Нормативно-правовим актом, який визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов'язки, є Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року №1875-ІV. Згідно з ч. 5 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (у редакції Закону України від 10.04.2014 № 1198-УІІ), виконавцем послуг з централізованого постачання холодної води і послуг з водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем) для об'єктів усіх форм власності є суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення. Відповідно до статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд надавав сторонам роз'яснення щодо їх прав і неодноразово надавав можливість заявити клопотання про витребування необхідних доказів, роз'яснюючи обов'язок доведення своєї позиції. Таких клопотань від сторін не надходило. Разом з тим, позивач [PERSON] не надав суду належних та допустимих доказів того, що саме Торецьке ВУВКГ та КП «Компанія «Вода Донбасу» є виконавцями послуг централізованого холодного водопостачання у м. Дружківці Донецької області, і саме на них покладено виконання обов'язків, передбачених Законом України «Про житлово-комунальні послуги» та Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність». Відповідно до ч.4 ст. 60 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Також, позивач не надав суду належних доказів того, що він є споживачем централізованого холодного водопостачання в м. Дружківці Донецької області. Відповідно до статті 59 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Суд не приймає до уваги показання свідків [PERSON] та [PERSON], які давали пояснення про невиконання виконавцем послуг централізованого холодного водопостачання у м. Дружківці своїх обов'язків, оскільки такі обставини мають бути зафіксовані та підтверджені письмовими доказами. Відповідно до статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Тобто, при зверненні до суду факт порушення, невизнання або оспорювання прав, свобод чи інтересів особи повинен вже мати місце. Звертаючись до суду з позовними вимогами, в яких позивач просить зобов'язати відповідачів вчиняти певні дії у майбутньому, [PERSON] не надав суду доказів про те, що саме до компетенції і обов'язків відповідачів відноситься вчинення таких дій, і що порушення його прав, свобод чи інтересів діями відповідачів вже має місце. Також позивачем не доведено суду та не надано відповідних доказів про те, що відповідачі порушували вимоги постанови КМ України від 21 липня 2005 р. N 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». У зв'язку з цим, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню як такі, що не доведені у судовому засіданні.

Outcome: dismissed