Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-28 00:00:00

11 липня 2016 року до суду надійшла позовна заява ТОВ «Дата [PERSON]» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому позивач вказав, що 30 вересня 2014 року між позивачем та ПАТ «Альфа-Банк» був укладений договір факторингу з подальшими змінами і доповненнями. 08 грудня 2014 року відповідно Додаткової угоди № 2 до Договору доповнено перелік кредитних договорів, що відступаються. Внаслідок укладення вказаних договорів відбулась заміна кредитора, та позивач набув статусу нового кредитора (стягувача) за кредитним договором № 500418200 від 02 жовтня 2013 року, позичальником за яким є [PERSON] Відповідно до умов договору № 500418200 від 02 жовтня 2013 року, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON], останній отримав кредит у розмірі 29998 гривень 72 копійки. Відповідач зобов*язався за умовами кредитного договору \~ повернути кредит та сплатити проценти за користування ним та комісії, при цьому, позичальник [PERSON] свої кредитні зобов'язання не виконує належним чином,\~ у зв'язку з чим станом на 03 червня 2016 року утворилася заборгованість за кредитом в сумі 56414 грн. 28 коп., що включає: заборгованість за кредитом 28660 грн. 34 коп., прострочені відсотки 9523 грн. 42 коп., прострочена сума комісії 15830 грн. 52 коп., суму штрафу в сумі 2400 грн.. Приймаючи до уваги викладене, просив стягнути з відповідача вказану\~ заборгованість та відшкодувати витрати, пов*язані зі сплатою судового збору. Представник позивача в судове засідання не з*явився, надав заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі та просив розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] на виклик в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення повідомлявся належним чином в порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З*ясувавши позицію сторін, дослідивши докази\~ у справі, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 02 жовтня 2013 року на підставі анкети-заяви [PERSON] на отримання кредиту (а.с. 8) між ПАТ «Альфа-Банк» та відповідачем був укладений кредитний договір № 500418200, відповідно до умов якого та додатків до кредитного договору позивачем надано відповідачу грошові кошти в розмірі 29998 грн. 72 коп. (а.с.4-6) шляхом перерахування на позичковий рахунок позичальника №.26253001663099 у безготівковій формі 24670 грн., та на рахунок №26504010601605 5328 грн. 72 коп. для сплати страхового платежу згідно з умовами комплексного договору добровільного страхування ризиків позичальника №006.500418200.111 від 02 жовтня 2013 року. Термін кредитування встановлено до 03 жовтня 2016 року, за користування кредитом позичальник сплачує банку фіксовану процентну ставку 14,99 % річних (п.п. 1, 2 договору) (а.с. 4). Сторони узгодили порядок повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів, які здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є Додаток № 1 до договору (а.с. 4-6, 7). Як вбачається з вимоги про дострокове повернення кредиту від 07 червня 2016 року з копією підтвердження оплати поштового відправлення (а.с. 12-13) позивачем вживалися заходи щодо повідомлення відповідача про розмір заборгованості за кредитним договором та необхідність її погашення. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов*язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з п. 2 кредитного договору № 500418200 від 02 жовтня 2013 року банк надає кредит, а позичальник приймає кредит на умовах визначених у договорі. Відповідно до п.2.6 кредитного договору №500418200 від 02 жовтня 2013року платежі з повернення кредиту, сплати процентів за його користування, сум комісійної винагороди та інших платежів за цим договором здійснюються щомісячно, рівними частинами у сумах та в терміни, в порядку та на умовах, визначених договором та відповідно до графіку платежів, який є Додаток № 1 до договору. Згідно п.2.8 кредитного договору №500418200 від 02 жовтня 2013року позичальником щомісячно за кожний місяць користування кредитом відповідно до графіку платежів, який є додатком № 1 до договору сплачується комісійна винагорода, яка сплачується починаючи з місяця наступного за місяцем отримання кредиту, по дату остаточного повернення позичальником кредиту, що вказана в п.2.3 Розділу №1 цього договору, при цьому за останній місяць користування кредитом комісійна винагорода сплачується в повному обсязі, не зважаючи на фактичну кількість днів користування кредитом. В будь-якому випадку сплата позичальником комісійної винагороди за управління кредитними грошовими коштами за останній місяць користування позичальником кредитом здійснюється не пізніше дати остаточного повернення кредиту за цим договором. Відповідно до п. 4 кредитного договору №500418200 від 02 жовтня 2013року позичальник зобовязується у разі повного або часткового прострочення повернення кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісій, якщо сплата яких передбачена договором , сплатити банку штраф у розмірі 50 грн.00 коп. за кожне допущене прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів(включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, у випадку якщо прострочення платежу триває пять і більше календарних днів, додатково до штрафу у визначеному розмірі 50 грн., позичальник зобовязаний сплатити штраф у розмірі 150 грн. за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Всі інші умови сплати штрафних санкцій за цим договором, визначені сторонами у Розділі № 2 цього договору. 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа банк» та ТОВ «Дата [PERSON]» було укладено договір факторингу з подальшими змінами та доповненнями, відповідно до умов якого ТОВ «Дата [PERSON]» (фактор) передав грошові кошти в розпорядження ПАТ «Альфа-Банк» (клієнту) як плату, а клієнт відступив факторові свої права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 14-16). Відповідно до Додатку № 2 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року (а.с.17 зворот) до переліку договорів, що відступаються включено кредитний договір №500418200 від 02 жовтня 2013 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та [PERSON] Таким чином, внаслідок укладення вказаних договорів відбулася заміна кредитора, а саме ТОВ «Дата [PERSON]» набуло статусу нового кредитора за договором №500418200 від 02 жовтня 2013 року, позичальником згідно якого є відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] кредитні зобов'язання, передбачені укладеним між сторонами кредитним договором, не виконав,\~ у зв'язку з чим станом на 03 червня 2016 року утворилася заборгованість: за кредитом в сумі 28660 грн. 34 коп., відсотками - 9523 грн. 42 коп., комісією\~ - 15830 грн. 52 коп., сума штрафу за останній календарний рік 2400 грн., а всього в розмірі 56414 грн. 28 коп., що\~ підтверджується розрахунком (а.с. 11). Таким чином, суд вважає, що в судовому засідання знайшов своє підтвердження факт порушення своїх зобов*язань за кредитним договором відповідачем [PERSON]. При цьому, суд вважає неправомірним нарахування позивачем у справі за даним кредитним договором неустойки (пені та штрафів), оскільки відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року, який набув чинності з 15 жовтня 2014 року, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч.1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч.2). Відповідно до ч.1, ч.2 ч.3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст.11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. Відповідно до ч.2 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані судом загальновідомими, не потребують доказування. Проведення антитерористичної операції на територіях, визначених Кабінетом міністрів України, та той факт, що проведення антитерористичної операції не припинено до наступного часу, суд визнає загальновідомими обставинами, які доказуванню не підлягають. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є зареєстрованим за адресою: [INFO] (а.с.10, 41). Відповідно до розпорядження КМУ «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» від 30 жовтня 2014 року № 1053-р м. Костянтинівка було включено до зазначеного переліку. Розпорядженням КМУ від 2 грудня 2015 року № 1275-р до «Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція» віднесено м. Костянтинівку Донецької області. Таким чином, загальний розмір заборгованості відповідача [PERSON] за кредитним договором станом на 03 червня 2016 року без врахування нарахованих штрафних санкцій складається із: - заборгованості за кредитом у розмірі - 28660 грн. 34 коп., - заборгованості за відсотками за користування кредитом у розмірі - 9523 грн. 42 коп., по комісії 15830 грн. 52 коп., а всього 54014 грн. 28 коп., що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у справі. В силу ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати, пов*язані із сплатою судового збору (а.с. 1). На підставі викладеного,

Outcome: partial