Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-16 00:00:00

11 жовтня 2016 року представник позивача звернувся до суду з зазначеною позовною заявою, в обґрунтування якої зазначив, що відповідно до укладеного договору від 10 серпня 2011 року [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Банк за згодою Клієнта на підставі п. 2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг залишив за собою право в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Своїм підписом у Заяві відповідач надала згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою», затверджених наказом № СП-2010-256 від 06.03.2010 року та «Тарифами банку», які викладені на офіційному банківському сайті, складає між нею та банком Договір. При укладенні даного договору сторони керувалися положеннями ч.1 ст.634 ЦК України, якою дано визначення поняттю договору приєднання. Позивач свої зобовязання за договором виконав в повному обсязі, однак позичальник належним чином свої зобовязання не виконує, у звязку з чим утворилась заборгованість за кредитним договором станом на 31 серпня 2016 року в розмірі 31110,12 грн., яка складається з: - заборгованості за кредитом 3438,93 грн., - заборгованості по процентам за користування кредитом 22763,57 грн., - заборгованості по пені та комісії 2950,00 грн., а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) 500 грн., - штраф (процентна складова) 1457,62 грн. Позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором б/н від 10 серпня 2011 року у розмірі 31110,12 грн. та судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378,00 грн. В судове засідання представник позивача не зявився, згідно письмового клопотання просив справу розглянути за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечував (а.с. 3 зворот). Відповідач [PERSON] до суду повторно не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце судового засідання (а.с. 44,48,49), причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності на адресу суду не надходило. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалює по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В звязку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних законних підстав. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статей 525, 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання (ст. 625 ЦК України). У разі порушення зобовязання настають правові наслідки встановлені договором або законом (ч.1 ст. 611 ЦК України). Згідно зі ст. 549 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, він повинен передати кредиторові неустойку (штраф, пеню), під якою розуміється грошова сума або інше майно. Судом встановлено, що 10 серпня 2011 року між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ [PERSON] „ПРИВАТБАНК та [PERSON] укладений договір про надання банківських послуг без номеру (далі, - Договір), який складається із Заяви, Умов і Правил надання банківських послуг (далі, - Умови), затверджених наказом від 06.03.2010 № СП-2010-256 та Тарифів (а.с. 5, 6-7, 8-31), згоду на укладення якого відповідач підтвердила своїм підписом у Заяві. По суті вказаний Договір є договором приєднання в розумінні ч.1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За умовами даного договору позивач надав відповідачу кредитну картку «Універсальна, 55 днів» з встановленням на картку кредитного ліміту сумою 5000,00 грн. Згідно п.п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4. Умов клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Відповідач, у свою чергу, зобовязався погашати кредит до 25-го числа кожного місяця наступного за звітним зі сплатою відсотків за користування кредитом з базовою ставкою у розмірі 2,5 % в місяць, пені за несвоєчасне погашення заборгованості, яка дорівнює (пеня1) + (пеня2), де: (пеня1)=(базова відсоткова ставка за договором)/30-нараховуєтьься за кожний день прострочки кредиту, (пеня2) = 1% від заборгованості, але не менше ніж 10 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць при наявності прострочки по кредиту або відсоткам 5 та більше днів при виникненні прострочки на суму більше 50 грн. (а.с. 6-7). Крім того, відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов при порушенні Клієнтом строків платежів по будь-якому з грошових зобовязань, передбачених Договором більш ніж на 30 днів, Клієнт зобовязується сплатити Банку штраф у розмірі 500 грн. + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом (а.с. 27). Усупереч умовам Договору [PERSON] свого обовязку по поверненню позивачу кредитних коштів належним чином не виконала, у звязку з чим, станом на 31 серпня 2016 року утворилася заборгованість у розмірі 31110,12 грн., яка складається із: - заборгованості за кредитом 3438,93 грн. - заборгованості по процентам за користування кредитом 22763,57 грн. - заборгованості по пені та комісії 2950,00 грн. а також штрафів відповідно до п. 2.1.1.7.6. Умов і Правил надання банківських послуг: фіксованої частини - 500,00 грн. і відсоткової складової 1457,62 грн. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.4) та відповідачем належними доказами не спростований. Статтями 10, 11, 60 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, згідно з якими кожна сторона повинна довести ті обставини, на які посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, а суд розглядає справу в межах заявлених вимог і вирішує справу на підставі наданих доказів. Аналізуючи наявні у справі докази, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, суд дійшов висновку про те, що відповідачем допущено порушення умов Договору про надання банківських послуг без номеру від 10 серпня 2011 року, у звязку з чим з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню сума заборгованості за вищевказаним Договором, станом на 31 серпня 2016 року в загальному розмірі 31110,12 грн. Крім того, згідно вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені останнім та підтверджені витрати по оплаті судового збору в розмірі 1378,00 грн. (а.с.1).

Outcome: approved