Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

11.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі ј частки всіх видів ного доходів щомісячна, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Стягнути з відповідача суму аліментів за попередні місяці починаючи з 19.03.2020 р., тобто з моменту досягнення доньки повноліття. Свої вимоги мотивувала тим, що 02.11.2001 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 29.01.2012 року розірвано. Під час перебування у шлюбі у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач не сплачував аліменти у повному обсязі на утримання дитини. Та після досягнення повноліття доньки, відповідач відмовляється сплачувати аліменти та заборгованості по аліментам ніяк не коментує. Відповідач матеріальної допомоги не надає, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 26.08.2020 року відкрито провадження та справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до суду з`явилась. Позов підтримала. Пояснила суду, що зв`язку з відповідачем не має. Щодо стягнення аліментів за попередній місяці відповідачу не було повідомлено. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце слухання справи повідомлялась судом належним чином, також через офіційний веб-сайт суду, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності відповідача в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Дослідивши матеріали справи, відзив відповідача, подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, прийшов до наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 05.04.2002 року. Згідно довідки №2/5-10/1111 від 11.02.2020 року, виданої Чорноморським національним університетом ім. П. Могили вбачається, що [PERSON] дійсно навчається у вищезазначеному закладі на І курсі факультету політичних наук денного відділення за держзамовленням (контрактом). Період навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року. Відповідно до ст. ст. 199 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей до двадцяти трьох років, якщо вони продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги за умови що вони можуть надавати таку допомогу. Згідно п.20 Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Оцінивши сукупність наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу своїй повнолітній донці. Відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню, суд виходить з фактичних встановлених обставин по справі, а також положень ст.ст.183,184 СК України, та вважає за доцільне позов задовольнити частково, стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/8 частини усіх видів заробітку (доходу). Позивачем не надано належних і допустимих доказів того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, тому у задоволення вимоги щодо стягнення аліментів за попередні місяці з 19.03.2020 р. слід відмовити. Відповідно до положень ст.141 ч.2 п.1 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави.

Outcome: partial