Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-31 00:00:00

12.04.2021 керівник Гаражно-будівельного кооперативу «Стави» - Кобілєва Людмила Семенівна звернулася до суду з даним позовом, шляхом направлення засобами поштового зв`язку, який зареєстрований судом 20.04.2021, мотивуючи тим, що Гаражно-будівельний кооператив «Стави» (далі - ГБК «Стави») зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних та фізичних осіб - підприємців з 26.09.1991. Кооператив створено з метою забезпечення членів кооперативу гаражами - боксами, а також, для подальшої експлуатації та керування ними. Статут ГБК «Стави» по будівництву та експлуатації гаражів для автомобілів, перебуваючи в особистій власності громадян, затверджено загальними зборами протоколом № 1 від 22.04.1991 та зареєстрований розпорядженням міськвиконкому від 30.01.1996. Відповідно до п.30 Статуту, органами керівництва кооперативом є загальні збори членів кооперативу і правління кооперативу. Протоколом № 26 від 21.04.2005 головою правління бала призначена [PERSON] . Відповідно до п.7 Статуту, членами кооперативу можуть бути громадяни, які досягли 18-річного віку, які постійно проживають на території даного міста і які мають автомобіль, який належить їм на праві особистої власності, зареєстрований в ГАЇ міста. Відповідач у справі - [PERSON] є членом ГБК «Стави» з 11.10.1994 і має гараж № [NUMBER] (першої черги будівництва, другий ярус). Відповідно до п.27 Статуту бюджет (фонд) кооперативу складається з: вступних внесків, пайових внесків, внесків на утримання та експлуатацію гаражів, інших внесків. П.28 Статуту передбачено, що розмір внесків встановлюється загальними зборами кооперативу; постановою загальних зборів, кооператив може утворити спеціальні фонди, які будуть витрачатися на роботи, передбачені в Статуті кооперативу. 19.09.2020 [PERSON] написав заяву на вихід з ГБК «Стави», але не завершив членство у кооперативі, а саме не погасив заборгованість по членським внескам, яка утворилася з 2000 року і становить 12953,61 грн. [PERSON] не приймав участі у толоках для наведення та підтримки благоустрою на відведеній кооперативу земельній ділянці та прилеглій території, не виконував п. 20 Статуту, яким передбачено, що член кооперативу зобов`язаний нести всі затрати по керівництву гаражем і його експлуатацією в розмірі, встановленому загальними зборами. Відповідачу неодноразово направлялися листи - звернення із запрошенням на засідання правління кооперативу із зазначенням питань, що потребують негайного вирішення, а саме: сплата членських внесків, сплата за оренду землі та інші негайні питання, однак він не з`явився на збори і заборгованість не сплатив. Тому, просила у судовому порядку стягнути з відповідача на користь ГБК «Стави» за період з 14.04.2018 по 19.09.2020 борг з урахуванням індексу інфляції та 3% річних у розмірі 8261,34 грн., та судові витрати у справі у розмірі 2270,00 грн. 30.06.2021, після усунення позивачем недоліків позову, судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 15.07.2021 керівник ГБК «Стави» - Кобілєва Людмила Семенівна подала до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання. 20.07.2021 відповідач - [PERSON] подав до суду клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання та подав відзив на позов, в якому просив у задоволенні позовних вимог ГБК «Стави» відмовити у повному обсязі мотивуючи тим, що відповідно до зазначених в Статуті гаражно-будівельного кооперативу «СТАВИ» по будівництву та експлуатації гаражів для автомобілів перебуваючи в особистій власності громадян даних, його перереєстрація проведена в 1996 році, до прийняття закону України «Про кооперацію», відповідно до вимог якого необхідно встановити вимоги в статуті. П.1 зазначеного Статуту передбачено, що «Кооператив по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів, які знаходяться в особистій власності громадян під назвою « Стави » організовується в кількості 340 чоловік з метою забезпечення членів кооперативу гаражами-боксами, а також для подальшої експлуатації та керування цими гаражами». П.10 зазначеного Статуту передбачено «Будівництво гаражів виконується після затвердження у встановленому порядку проекти, одержання дозволу на будівництво, укладення договору з підрядними організаціями згідно з діючими правилами про підрядні договори на капітальне будівництво. Контроль за будівництвом гаражів здійснює правління кооперативу на правах замовника і міська Рада народних депутатів». Тобто, кооператив є замовником будівництва та мав оформити документи на власність чи на користування земельною ділянкою на якій ведеться будівництво гаражів, а член кооперативу має право «користуватися наданим йому гаражем на протязі всього періоду дії кооперативу» (П.п. в пункту 22 Статуту). До суду інформація про документ на земельну ділянку, дозвіл на будівництво гаражів та передача гаража № [NUMBER] йому не надано, і у нього таких документів немає. Він сам за свої кошти та з власних матеріалів збудував гараж, який мав будуватись першою чергою будівництва, але експлуатувати його не мав можливості, так як гараж не зданий в експлуатацію, проїзд до гаражу не влаштовано гаражно-будівельним кооперативом, проектної документації та дозвільних документів на будівництво гаража, гаражний кооператив не надає. Книжка члена гаражно-будівельного кооперативу «Стави» йому також не видавалась. Відповідно до статті 2 Закону України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року №1087-IV зі змінами та доповненнями (далі Закон №1087-IV), кооператив це юридична особа, утворена фізичними та/або юридичними особами, які добровільно об`єдналися на основі членства для ведення спільної господарської та іншої діяльності з метою задоволення своїх економічних, соціальних та інших потреб на засадах самоврядування. Вступний внесок - грошовий чи інший майновий неповоротний внесок, який зобов`язана сплатити особа у разі вступу до кооперативної організації. Членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Цільовий внесок - грошовий чи інший майновий внесок члена кооперативу, що вноситься понад пай до спеціального фонду кооперативу для забезпечення виконання конкретних завдань кооперативу. Позивачем до позову долучено протоколи загальних зборів Гаражно-будівельного кооперативу «Стави»: від 20.04.2018 року № 34, пунктом 4 порядку денного зазначено про розмір членського внеску на 2018 рік, в цього протоколі зазначається про створення грошових фондів за рахунок цільових внесків на оплату: - роботи техніки в сумі 400,00 грн.; - огородження території кооперативу в сумі 2700,00 грн., що були встановлені згідно протоколу загальних зборів від 17.05.2015 року № 30, розмір орендної плати за земельну ділянку під розміщення індивідуальних гаражів в сумі 77,64 грн. за місяць кожному члену гаражного кооперативу; від 25.04.2019 року згідно цього протоколу встановлено: здати кожному члену кооперативу на роботи техніки в сумі 400,00 грн.; хто не оплатив за попередній рік, здати 400 грн. для наведення порядку на території кооперативу; встановлено розмір орендної плати за земельну ділянку для ГБК «Стави» в розмірі в сумі 77,64 грн. за місяць кожному члену гаражного кооперативу. Крім того в протоколі зазначається, що до протоколу додається список боржників, який до позовної заяви не додається; від 10.03.2020 року № 36, пунктом 4 порядку денного зазначено про розмір внесків на 2020 рік, а саме: членський внесок - 500,00 грн.; оренда землі - 931,65 грн.; сплата за огородження території - 2700,00 грн.; сплата за роботу техніки - 400,00 грн.; сплата на благоустрій території 200,00 грн. Однак, доказів на підтвердження того, що він був повідомлений про прийняті рішення загальних зборів щодо членських внесків, відсутні. Так само не надано суду підтверджень того, що він був обізнаний про проведення неодноразових загальних зборів на яких приймались відповідні рішення, тому вимоги ГБК «Стави» є необгрунтованими. В Статуті, що додається до позовних вимог, нічого не зазначається про членські внески. Він не отримав від позивача документів про виділення йому земельної ділянки для будівництва гаража, дозвільних документів на будівництво гаража, документи якими йому делеговано повноваження щодо будівництва гаража самостійно. Збудований ним гараж експлуатувати він не може в зв`язку із тим що до нього не влаштовано проїзд і гараж не зданий в експлуатацію, що є обов`язковим обов`язком згідно Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності». Тобто, на думку позивача, його членство в кооперативі заключається тільки в оплаті внесків, а користуватись гаражем та земельною ділянкою він не має можливості, тому, він вирішив вийти із членів кооперативу, так як не має ні гаража ні земельної ділянки, а всі оплати передбачені для утримання майна кооперативу. 21.07.2021 судом постановлено ухвалу про проведення розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначення судового засідання для розгляду справи по суті. Представник позивача, керівник ГБК «Стави» - Кобілєва Людмила Семенівна, у судовому засіданні обставини викладені у позові підтримала та просила задовольнити вимоги у повному обсязі. Відповідач - [PERSON] у судовому засіданні позов не визнав, підтримав викладені у відзиві обставини та просив у задоволенні позову відомовити. Представник відповідача, за довіреністю у справі - [PERSON], у судовому засіданні позов не визнала, підтримала викладені у відзиві обставини та просила відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Обравши відповідний спосіб захисту права, позивач в силу ст. 12 ЦПК України зобов`язаний довести правову та фактичну підставу своїх вимог. Судом встановлено, 26 серпня 1991 року виконавчим комітетом Білоцерківської міської ради Київської області було проведено державну реєстрацію юридичної особи - Гаражно-будівельного кооперативу «Стави» (ідентифікаційний код: 23569381) місцезнаходження якої: Київська область, м. Біла Церква, вул. Комсомольська (на даний час - Героїв Крут), 45-А, що підтверджено свідоцтвом по державну реєстрацію юридичної особи серії А00 № 676164 ( а.с.4), що узгоджується з випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (а.с.5), згідно якої керівником даної юридичної особи є [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] ( а.с.13-14). З матеріалів справи (а.с. 6-9) вбачається, що протоколом № 1 від 22 квітня 1991 року загальних зборів членів кооперативу було затверджено Статут Гаражно-будівельного кооперативу «Стави» по будівництву та експлуатації гаражів для автомобілів перебуваючих в особистій власності громадян (далі - Статут), згідно якого був перереєстрований розпорядженням міськвиконкому б/н від 30 січня 1996 року. Згідно п. 1 Статуту, кооператив по будівництву та експлуатації колективних гаражів для автомобілів, які знаходяться в особистій власності громадян під назвою « Стави » організовується в кількості 340 чоловік з метою забезпечення членів кооперативу гаражами-боксами, а також для подальшої експлуатації та керування цими гаражами». Згідно п.9 Статуту, будівництво гаражів виконується будівельними організаціями за трудовою участю членів кооперативу по діючих типових проектах в установлені строки. Згідно п.10 Статуту, будівництво гаражів виконується після затвердження у встановленому порядку проекту, одержання дозволу на будівництво, укладення договору з підрядними організаціями згідно з діючими правилами про підрядні договори на капітальне будівництво. Контроль за будівництвом гаражів здійснює правління кооперативу на правах замовника і міська Рада народних депутатів. Згідно п. 11 Статуту, будівництво гаражів може здійснюватися лише після внесення в держбанк на розрахунковий рахунок кооперативу коштів в розмірі повної вартості будівництва. Кошторисна вартість будівництва визначається з урахуванням затрат на проектування, благоустрій, прокладку комунікацій. Вартість будівельних матеріалів, деталів, напівфракатів, металічних виробів, інструментів визначається по роздрібним цінам. Вартість вказаних матеріалів, якщо на них не встановлені роздрібні ціни здійснюються по оптовим цінам. Згідно п. 12 Статуту, прийом побудованих гаражів проводиться у встановленому порядку за участю архітектурно - будівельного контролю. Відповідно до п. 15 Статуту, кооператив має право одержати в користування земельну ділянку для будівництва гаражів; здійснювати будівництво гаражів підрядними та госпметодом після внесення в банк особистих вкладів громадян; складати з підрядними організаціями договір на будівництво і проводити розрахунки за виконану роботу, а також складати інші договори; проводити розрахунки, пов`язані із будівництвом і експлуатацією гаражів. Виплачувати зарплату з членських внесків. Також, згідно п.15 Статуту, кооператив, зокрема, зобов`язаний підтримувати встановлені правила благоустрою, а також, внутрішнього і архітектурного оформлення території і будівель, які належать кооперативу, впорядковувати під`їздні дороги до гаражів; категорично забороняється самовільне спорудження капітальних і легких споруд. Такі роботи можуть проводитися лише з дозволу виконкому міської Ради народних депутатів. Кооператив відповідає по своїм обов`язкам за все належне йому майно. Таким чином, ГБК «Стави» є замовником будівництва гаражів - боксів, мав оформити документи на користування земельною ділянкою на якій ведеться відповідне будівництво, укласти договори з підрядними організаціями на виконання робіт по будівництву гаражів - боксів, прийняти побудовані гаражі у встановленому порядку за участю архітектурно - будівельного контролю та забезпечити гаражами - боксами членів кооперативу. Члени кооперативу мали внести в банк на розрахунковий рахунок кооперативу особисті вклади на будівництво гаражів - боксів та користуватися наданими їм кооперативом гаражем на протязі всього періоду дії кооперативу (п.п.22 «в» Статуту), а самовільне спорудження капітальних і легких споруд категорично заборонено Статутом і такі роботи можуть проводитися лише з дозволу виконкому міської Ради народних депутатів. З матеріалів справи (а.с.45), вбачається, що на запит голови ГБК «Стави» Колективним підприємством «Інститут Білоцерківцивільпроект» було надано роз`яснення від 15 березня 1996 року за № 65, згідно якого будівництво багатоярусних гаражів ГБК «Стави» слід проводити поетапно, починаючи з нижнього ярусу, забезпечивши поетапне введення збудованих боксів, враховуючи складність умов будівництва (основа з буронабивних палів, підпірні стінки, значні об`єми земельних робіт) будівельні роботи рекомендується виконувати спеціалізованими організаціями, при цьому проведення авторського нагляду обов`язкове. Отже, вказаним спростовуються доводи представника позивача щодо обов`язку відповідача оформити дозвільні документи на будівництво, побудувати гараж власними силами та передати його на баланс кооперативу. Разом з тим, позивачем не надано до суду належних та допустимих доказів в підтвердження обставин справи щодо оформлення документів на користування земельною ділянкою на якій ведеться будівництво гаражів - боксів, укладення договорів з підрядними організаціями на виконання робіт по їх будівництву та прийняття, зокрема, побудованого гаражу № [NUMBER] , який рахується за відповідачем, у встановленому порядку, за участю архітектурно - будівельного контролю та доказів щодо забезпечення відповідача, як члена кооперативу, даним гаражем. А згідно акту інвентаризації недобудованого гаражу № [NUMBER] , першої черги будівництва, від 15.11.2020 (а.с.44), комісія у складі членів правління ГБК «Стави», голови правління та члена ревізійної комісії провела обстеження земельної ділянки, передбаченої під розміщення індивідуального гаражу № [NUMBER] (перша черга будівництва, другий ярус) та здійснила висновок, зокрема, що недобудований гараж № [NUMBER] підлягає демонтажу, як такий, що не відповідає проекту. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , 11 жовтня 1994 року подав голові виконкому Білоцерківської міської Ради народних депутатів заяву, в якій просив надання розпорядження щодо зарахування його в чергу для вступу в гаражно - будівельний кооператив. Представник позивача в обґрунтування обставин справи зазначила, що відповідач являвся членом ГБК «Стави» та 19.09.2020 подав заяву про виключення його із кооперативу. Так, з наданого до суду списку членів ГБК «Стави» станом на 01.06.2020 (а.с.10) вбачається, що під порядковим номером 47 значиться член кооперативу - [PERSON] , який займає гараж № [NUMBER] , а в заяві [PERSON] від 19.09.2020 (а.с.43) зазначено, що він 13.08.2020 демонтував з гаража № [NUMBER] плит перекриття і 2 (дві) плити перекриття з гаража № [NUMBER], з дозволу [PERSON] , та просив виключити його із гаражного кооперативу «Стави», а в погашення заборгованості по членським внескам передає у фонд кооперативу свій недобудований гараж, претензій до ГБК «Стави» не має. У судовому засіданні відповідач визнав, що йому було виділено місце під гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , у 1997 році він почав сам будувати гараж, оскільки кооператив не діяв, не проводилися ніякі роботи передбачені Статутом, а у 2005 році почали вимагати якісь внески, при цьому, кооператив ще і на даний час не завершений будівництвом, територія занепадає. Також, без дозволів і в порушення проекту почали будувати четвертий ярус гаражів, та після зсуву грунту заїзд - виїзд до перших трьох ярусів, зокрема і до його місця № [NUMBER], стало неможливим, тому він вирішив забрати свої будівельні матеріали та матеріали сусіднього місця, з дозволу власника, необхідні для побудови гаражу в іншому кооперативі. П.30 Статуту передбачено, що вищим органом кооперативу є загальні збори членів кооперативу, які вирішують, зокрема, прийом та виключення членів його складу. Однак, до суду не надано рішення загальних зборів ГБК «Стави» щодо прийняття [PERSON] у члени кооперативу та про виділення йому гаража - боксу № [NUMBER] чи надання дозволу на його будівництво. Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що відповідач являється членом ГБК «Стави», йому передано у користування гараж - бокс № [NUMBER] та як наслідок його обов`язок щодо сплати членських внесків. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Згідно із ст.12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч.1,ч.2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Представником позивача додано до позову протоколи загальних зборів ГБК «Стави» (а.с. 16-30), якими прийняті рішення щодо розміру членських внесків, розміру орендної плати за землі, за огородження території, роботу техніки та на благоустрій території кооперативу. З матеріалів справи (а.с.58-61), на які звертала увагу представник позивача у підтвердження повідомлення відповідача про загальні збори, вбачається, що 21.04.2008 [PERSON] було адресовано лист щодо погашення заборгованості по членським внескам, а також наведення порядку на території, відведеній йому під будівництво, та попередження, про можливість виключення зі складу кооперативу згідно п. 23 Статуту. Також, [PERSON] було адресовано лист, у якому зазначено про розгляд його заяви від 19.09.2020 та необхідність погашення заборгованості по внескам в сумі 12953,61 грн. Разом з тим, доказів повідомлення відповідача про проведення неодноразових загальних зборів на яких приймались відповідні рішення ГБК «Стави» до суду не надано, а копії повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.58,60) не узгоджуються з датами направлення вказаних вище листів та не підтверджують направлення [PERSON] запрошень на загальні збори кооперативу. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Разом з тим, до суду не надано відповідних доказів на підтвердження реєстрації права за ГБК «Стави» щодо користування земельною ділянкою під розміщення гаражів - боксів та виділеної кооперативу земельної ділянки. Таким чином, не можливо дійти висновку, що затверджений загальними зборами розмір орендної плати за землю є обґрунтованим. Відповідно до ст. 80 ЦК України, юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Згідно із ст. 87 ЦК України, для створення юридичної особи її учасники (засновники) розробляють установчі документи, які викладаються письмово і підписуються всіма учасниками (засновниками), якщо законом не встановлений інший порядок їх затвердження. Засновники (учасники) юридичної особи, утвореної на підставі модельного статуту, можуть у встановленому законом порядку затвердити статут, який є установчим документом, та провадити діяльність на його підставі. Установчим документом товариства є затверджений учасниками статут або засновницький договір між учасниками, якщо інше не встановлено законом. Як вбачається зі Статуту ГБК «Стави» він затверджений кооперативом 22.04.1991 та зареєстрований 30.01.1996, а у липні 2003 року набув чинності Закон України «Про кооперацію» від 10 липня 2003 року №1087-IV. Разом з тим, доказів щодо приведення Статуту ГБК «Стави» у відповідність до вказаного Закону та проведення його державної реєстрації до суду не надано. Кооперація - система кооперативних організацій, створених з метою задоволення економічних, соціальних та інших потреб своїх членів (ст. 1 ЗУ «Про кооперацію»). Типи кооперативів та поділ їх за напрямками діяльності визначено в статті 6 Закону України «Про кооперацію». Згідно із ст. 15 Закону України «Про кооперацію», вищим органом управління кооперативу є загальні збори членів кооперативу, які стосовно питань своєї компетенції приймають рішення. До компетенції загальних зборів членів кооперативу належить, крім іншого - визначення розмірів, порядку формування та використання фондів кооперативу. Відповідно до ст. 16 Закону України «Про кооперацію» виконавчим органом кооперативу є правління, яке очолює голова, повноваження якого визначаються статутом кооперативу. Виконавчий орган підзвітний вищому органу управління кооперативу і несе перед ним відповідальність за ефективність роботи кооперативу. До повноважень правління кооперативу відноситься: здійснення управління кооперативом у період між загальними зборами членів кооперативу, забезпечення виконання їх рішень; представлення кооперативу у відносинах з органами державної влади та органами місцевого самоврядування, міжнародними організаціями, юридичними та фізичними особами; укладає угоди між кооперативом та іншими особами. Правління кооперативу діє від імені кооперативу в межах, передбачених статутом кооперативу. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про кооперацію» кооператив відповідно до свого статуту самостійно визначає основні напрями діяльності, здійснює її планування. Кооперативи самостійно розробляють програми і плани економічного та соціального розвитку, розглядають і затверджують їх на загальних зборах членів кооперативу. Кооперативи мають право провадити будь-яку господарську діяльність, передбачену статутом і не заборонену законом. Кошти, що надходять від провадження господарської діяльності, є джерелом формування майна кооперативу. Згідно із ст. 24 вищезазначеного Закону кооперативи реалізують товари та надають послуги за цінами і тарифами, встановленими самостійно, а у випадках, передбачених законом, - за державними цінами і тарифами. Правовим документом, що регулює діяльність гаражного кооперативу є Статут кооперативу, який повинен містити, зокрема відомості про умови і порядок вступу до кооперативу його членів та виходу чи виключення з нього членів кооперативу, також права і обов`язки членів кооперативу (стаття 8 ЗУ «Про кооперацію»). Статтями 6, 7, 10, 12 Закону України «Про кооперацію» визначено, що кооператив є первинною ланкою системи кооперації і створюється внаслідок об`єднання фізичних та/або юридичних осіб на основі членства для спільної господарської та іншої діяльності з метою поліпшення свого економічного стану. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами. Членами кооперативу можуть бути громадяни України, іноземці та особи без громадянства, юридичні особи України та іноземних держав, що діють через своїх представників, які внесли вступний внесок та пай у розмірах, визначених статутом кооперативу, додержуються вимог статуту і користуються правом ухвального голосу. Основним правом члена кооперативу є участь в господарській діяльності кооперативу, в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління. Статтею 2 Закону встановлено, що членський внесок - грошовий неповоротний внесок, який періодично сплачується членом кооперативного об`єднання для забезпечення поточної діяльності кооперативного об`єднання. Згідно із ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини, юридичні факти,заподіяння матеріальної та моральної шкоди тощо, а також вони можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони на інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Обґрунтовуючи судове рішення, суд приймає до уваги вимоги ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, №303А, п.2958, згідно з яким Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що у задоволенні позову відмовлено, судові витрати позивача не підлягають відшкодуванню.

Outcome: dismissed