Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-06 00:00:00

10.08.2020 [PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1735. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.09.2015 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу маємо дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Шлюбні відносини між сторонами припинені, не проживають разом, спільне господарство не ведеться. Подальше збереження шлюбу з відповідачем неможливе та суперечить інтересам позивача. У зв`язку з відсутністю можливості вирішення спору в позасудовому порядку позивач змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не з`явилася. (а.с. 24) Подано заяву про розгляд справи без її участі. Позов підтримує та просить його задовольнити, просила залишити шлюбне прізвище « [PERSON] », вказавши, що шлюбні відносини фактично припинені з 2020 року. (а.с. 30) Відповідач в судове засідання не з`явився (а.с. 25 - 26), надіславши до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає. (а.с. 31) Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали позовної заяви, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 11.09.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 1735. (а.с.4) Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги обставини життя подружжя, відсутність згоди позивача на примирення, визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що шлюб на підставі ст.112 Сімейного Кодексу України належить розірвати, оскільки шлюбні стосунки фактично припинились і перебування їх у шлюбі носить формальний характер, збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що має істотне значення у даній справі.

Outcome: approved