Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

11.09.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, третя особа, - відділ у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку та майновий пай, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право власності на земельну ділянку площею 4,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий номер [NUMBER]; - визнати за [PERSON] в порядку спадкування після [PERSON] право власності на майновий пай члена кооперативного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Переможець» с. Кадомка вартістю 2889, 62 грн. 11.09.2017 року автоматизованою системою документообігу суду для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 15.09.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання на 25.09.2017 року. 25.09.2017 року слухання справи було відкладено на 09.10.2017 року в зв»язку з відсутністю інформації про вручення відповідачу судової повістки про день, час та місце слухання справи, та, відповідно, неявкою представника відповідача. В судовому засіданні, яке відбулося 09.10.2017 року, позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, обґрунтовував свої позовні вимоги обставинами, викладеними в мотивувальній частині позовної заяви. В судове засідання, яке відбулося 09.10.2017 року, представник відповідача, - Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява від відповідача, в якій він визнає позов в повному обсязі, просить суд слухати справу без участі його представника. В судове засідання, яке відбулося 09.10.2017 року, представник третьої особи, - відділу у Кагарлицькому районі Головного управління Держгеокадастру у Київської області не з»явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява третьої особи, в якій вона не заперечує проти позову, просить слухати справу без участі представника. Суд, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 114 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред»являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Відповідно, предметом позову в даному випадку є, зокрема, нерухоме майно, - земельна ділянка, яка розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм матеріального та процесуального права. [INFO] помер [PERSON] - спадкодавець по даній справі. За життя, спадкодавцю по справі, - [PERSON] належали: - згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] належало право власності на майновий пай загальною вартістю 2889, 62 коп; - згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка площею 4,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий № [NUMBER]. Згідно ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 ЦК України). Відповідно, з 10.01.2016 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON]. Згідно ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно, місцем відкриття спадщини є с. Кадомка Кагарлицького району Київської області. Отже, до складу спадкової маси, тобто, до складу спадщини після смерті [PERSON] входять: - згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії [NUMBER] належало право власності на майновий пай загальною вартістю 2889, 62 коп; - згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] належала земельна ділянка площею 4,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий № [NUMBER]. Як встановлено судом, за життя спадкодавцем по справі, - [PERSON] було складено заповіт. Заповіт укладено 19.08.2015 року в місті Кагарлик Київської області. Згідно вищевказаного заповіту [PERSON], - спадкодавець по даній справі, все належне йому майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, заповів [PERSON]. Заповіт посвідчено приватним нотаріусом Руденком А.В., зареєстровано в реєстрі № 1848. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Порядок спадкування за заповітом врегульовано положеннями Глави 85 ЦК України, - спадкування за заповітом. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Враховуючи вищевикладені обставини та норми матеріального права, позивач [PERSON]., як спадкоємець за заповітом, успадковує: - майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємств; - земельну ділянку площею 4,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий № [NUMBER]. - які за життя належали спадкодавцю, - [PERSON] Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено судом, спадкоємець по даній справі, - [PERSON] на час смерті спадкодавця [PERSON] постійно проживав з ним, заяви про відмову від спадщини не подавав. У зв»язку з відкриттям спадщини після смерті [PERSON] позивач [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк звернувся до приватного нотаріуса Кагарлицького районного нотаріального округу Руденка А.В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, зокрема, на: - майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємств; - земельну ділянку площею 4,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий № [NUMBER], проте, нотаріусом листом № 405/02 - 14 від 03.08.2016 року було відмовлено позивачу [PERSON] у видачі свідоцтва про спадкування на спадкову масу, яка залишилася після смерті [PERSON] з огляду на наступне: В рамках заведеної 29 лютого 2016 року спадкової справи № 10/2016 після померлого [INFO] [PERSON], [INFO], повідомляє, що, враховуючи зміст ст. 1218 Цивільного кодексу України, за якою «До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті», отримати свідоцтва про право на спадщину можна у разі документального безспірного підтвердження факту належності майна померлому на час його смерті, подавши при цьому для долучення до спадкової справи оригінал документу за яким було зареєстровано право спадкодавця на майно. Саме тому, для оформлення спадкових прав після померлого [PERSON] необхідно подати правовстановлювальні документи на майно спадкодавця, що були видані його за життя і право власності за якими було зареєстровано у визначеному Законом порядку, або ж для оформлення спадкових прав звернутися до суду. Відповідно, в зв»язку з відсутністю право установчих документів (оригіналів, які були втрачені), рекомендовано позивачу [PERSON] звернутися до суду про визнання за нею в порядку спадкування права власності на спадкову масу, яка залишилася після смерті [PERSON]. Норми права, використані судом при вирішенні даного спору. Ст. 41 Конституції України гарантує кожному громадянину України непорушність права приватної власності, і ніхто не може бути протиправно позбавлений його права власності. Згідно ч. 3 ст.1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, а отже і права власності на нього. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Державна реєстрація права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюється на підставі законодавства, яке діяло на момент виникнення такого права власності. Отже, за правилом, встановленим ст. 1218 ЦК України, право власності на дане нерухоме майно у повному обсязі перейшло до спадкоємця за заповітом, яким є позивач, - [PERSON]. За цих обставин, у відповідності до ч. 1 статті 328 ЦК України, позивач по справі, - [PERSON] набув права власності на спадкове майно, зокрема: - майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємств; - земельну ділянку площею 4,6285 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Кадомської сільської ради Кагарлицького району Київської області, кадастровий № [NUMBER]. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно п. 23 ППВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року за № 7 свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством, та право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред»явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою,Ю а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово- експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Таким чином , у зв»язку з тим, що державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім.»я [PERSON] був втрачений, а дублікат свідоцтва виданий після смерті, позивач [PERSON] не може отримати у нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину, відповідно, позивач правомірно звернувся до суду за захистом свого порушеного права, - права власності. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов»язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов»язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 4 ЦК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» обов»язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, а саме, - право власності на нерухоме майно. Згідно ч. 7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», ( в редакції Закону № 5037 - VІ від 04.07.2012 року), державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого набувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного реєстратора у випадках, передбачених цим Законом. Згідно п. 4.15. «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», який затверджено наказом Міністерства Юстиції України №296/5 від 22 лютого 2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правоустановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», в разі смерті фізичної особи, підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення речових прав на нерухоме майно, є рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved