Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

10 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON], третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що їй на праві приватної власності, на підставі договору по життєвого утримання, належить житловий будинок №24 по вул. Хорезмська в м. Кривому Розі Дніпропетровської області. У належному їй будинку зареєстрований її онук [PERSON], який з 2012 року не проживає у спірному будинку. Зазначає, що відповідач разом із своєю сімєю проживає за іншою адресою, стосунки із відповідачем позивач не підтримує. У добровільному порядку знятися з реєстрації відповідач не бажає. Позивач просить суд усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом позбавлення [PERSON] права користування житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, про причини неявки суду не повідомив. Представник третьої особи-виконавчого комітету Жовтневої районної у місті [PERSON] ради до судового засідання не зявився, надав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, просив постановити рішення у відповідності з вимогами чинного законодавства. Згідно ст. 169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, або причину неявки буде визнано неповажною, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів, також на підставі ст.ст. 224, 225, 226 ЦПК України, суд за згодою позивача вправі постановити заочне рішення. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні, кожен окремо, пояснили, що відповідач [PERSON] є онуком [PERSON] та підтвердили факт не проживання останнього в будинку № 24 по вулиці Хорезмській в м.Кривому Розі понад пять років, пояснили, що у спірному будинку проживає лише [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на підставі договору пожиттєвого утримання від 21 червня 1996 року, на праві приватної власності належить будинок № 24 по вулиці Хорезмській в м.Кривому Розі Дніпропетровської області. (а.с.7). Згідно домової книги реєстрації громадян за адресою м.Кривий Ріг, вул.Хорезмська буд. № 24 Дніпропетровської області, у зазначеному будинку окрім позивача зареєстрований [PERSON], [INFO]. (а.с.10-12). Згідно акту складеному мешканцями вулиці Хорезмська м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 01 квітня 2017 року, посвідченим головою квартального комітету №12 Жовтневої районної ради, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації за адресою: м.Кривий Ріг, вул.Хорезмська буд. №24, Дніпропетровської області з липня 2012 року. (а.с.14). Статтею 41 Конституції України\~та ст. 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до 2. ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником житлового приміщення, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним їй на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач [PERSON] який не проживає у спірному будинку понад чотири роки, в звязку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, скільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, якій було відстрочено сплату судового збору, тому у відповідності зі ст. 88 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: approved