Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

10 серпня 2017 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Польова, 8 в с.Паридуби Старовижівського району Волинської області. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 10 серпня 2009 року померла її мати [PERSON]. За життя остання склала заповіт, яким заповіла усе своє майно позивачці та відповідачці [PERSON] в рівних частинах, однак остання відмовилась від прийняття спадщини. Зазначає, що прийняла спадщину шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини у визначений законом строк, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок. Позивач в судове засідання не зявилася, подала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідачі в судове засідання не зявилися, подали суду, кожен зокрема, заяви про визнання позовних вимог та слухання справи без їх участі. Враховуючи, що особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, суд розглядає справу в порядку, встановленому частиною 2 статті 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, приходить до\~\~висновку про те, що позов підставний та підлягає до задоволення з огляду на таке. Відповідно до вимог статей 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269, 1270 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Судом, з матеріалів справи та наданої в судове засідання нотаріусом спадкової справи 233/09, заведеної після смерті [PERSON], яка померла 10 серпня 2009 року, встановлені наступні обставини. Спадкодавець [PERSON] померла 10 серпня 2009 року (аркуш справи 8). Заповіт, складений [PERSON], посвідчений Смідинською сільською радою Старовижівського району 04 грудня 2008 року (аркуш справи 15), не змінений та не відмінений (аркуш спадкової справи 5-7). Спадкоємець за заповітом [PERSON] поданою нотаріусу у визначений законом строк заявою відмовилася від прийняття спадщини (аркуш спадкової справи 2). Відповідно до заяви, наявної в матеріалах спадкової справи та поданої до нотаріуса, позивач прийняла спадщину (аркуш спадкової справи 1). Внук спадкодавця [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за правом представлення після смерті батька сина спадкодавця, не завертався, права на обовязкову частку у спадщині немає. Інших спадкоємців за заповітом, за законом, чи таких, що мають право на обовязкову частку у спадщині після смерті [PERSON] немає. Таким чином судом встановлено, що позивач в установленому законом порядку прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на спадкове майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Польова, 8 в с.Паридуби Старовижівського району Волинської області, через відсутність у спадкодавця правовстановлюючих документів, про що нотаріусом винесена відповідна постанова (аркуш справи 17). Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Довідкою, виданою виконавчим комітетом Смідинської сільської ради Старовижівського району від 07 се рпня 2017 року №1005, підтверджується право спадкодавця [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Польова, 8 в с. Паридуби Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 16). Позивач виготовила технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 8 по вул. Польова в с.Паридуби Старовижівського району Волинської області (аркуш справи 12-14). Відповідачі позов визнають повністю, що підтверджується поданими до суду\~відповідними\~заявами (аркуш справи 23, 26). Дані обставини, в силу вимог статті 174 ЦПК України, крім інших є підставою для задоволення позову, оскільки визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Таким чином суд приходить до переконання, що зазначений житловий з господарськими будівлями та спорудами будинок входить до складу спадщини, на яку у позивачки виникло право після смерті спадкодавця [PERSON] (в силу вимог статті 1218 ЦК України), а тому у є всі законні підстави для визнання за нею права власності на це майно в порядку спадкування. Враховуючи зазначені вище обставини справи та правові норми, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність визнання за позивачем [PERSON] права власності в порядку спадкування за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Польова, 8 в с.Паридуби Старовижівського району Волинської області, що залишилося після смерті [PERSON], яка померла 10 серпня 2008 року.

Outcome: approved