Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування витрат за період навчання. Позовні вимоги мотивовано тим, що з 01.09.2006 року відповідача було зараховано курсантом 1-го курсу денної форми навчання Київського національного університету внутрішніх справ. 29.11.2007 року з відповідачем був укладений договір №Кв-75 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ, згідно з яким він навчався за рахунок коштів державного бюджету і після закінчення навчання, повинен відпрацювати за місцем розподілу не менше як три роки, а у разі відмови від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу в органах внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати фактичні витрати за період навчання. З 01.09.2006 року по 18.06.2010 року відповідач перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням та житлом із наданням відповідних комунальних послуг. 18.06.2010 року відповідачу було присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство», видано диплом спеціаліста, та після здобуття вищої освіти направлено для подальшого проходження служби до ГУМВС України в м. Києві. Як зазначає позивач, до спливу трирічного строку, а саме 28.12.2012 року відповідача було звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням. Посилаючись на положення Закону України «Про вищу освіту», Указу Президента України «Про заходи реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів», Типового договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі Міністерства внутрішніх справ України позивач просить стягнути з відповідача витрати за його навчання, оскільки відповідач подав рапорт про звільнення з ОВС за власним бажанням та був звільнений з органу внутрішніх справ до закінчення трирічного терміну перебування на службі після навчання, а тому не виконав умови договору про підготовку фахівця. Позивач зазначає, що розрахунок витрат здійснено у відповідності до вимог Постанови КМУ «Порядок відшкодуванням особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ» та їх загальний розмір становить 17576,12 грн., які позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, а також відшкодувати позивачу судові витрати пов'язані зі сплатою судового збору. В судовому засіданні представник позивача підтримала вимоги позовної заяви з підстав викладених у ній, просить позов задовольнити і додатково пояснила суду, що комунальні послуги та енергоресурси вираховуються по середньому показнику на всіх курсантів з врахуванням часу перебування курсантів в аудиторіях вищого навчального закладу. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково з підстав викладених у письмових запереченнях, які приєднано до матеріалів справи, та додатково пояснив суду, що дійсно не виконав умови укладеного з навчальним закладом договору у зв'язку з великим навантаженням на посаді яку він займав, ненормованим робочим днем, однак просить суд врахувати, що він тривалий час відпрацював на державу. Крім того, відповідач посилається на те, що згідно рішення Конституційного суду України від 04.03.2004 року освіта в Україні є безоплатною. Також відповідач посилається на те, що не міг використовувати такий об'єм енергоресурсів, який зазначений у довідках позивача, до того ж в порушення умов укладеного договору позивач щороку не повідомляв його про розмір фактичних витрат на його навчання. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, з огляду на наступне. Судом встановлено, що наказом №69дск від 22.07.2006 року відповідача було зараховано на навчання на 1 курс Навчально-наукового інституту підготовки кадрів для кримінальної міліції Київського національного університету внутрішніх справ, з 01.09.2006 року (а.с. 7). 29.11.2007 року між замовником, вищим навчальним закладом та відповідачем був укладений договір №КВ-75 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ (а.с. 8-9). Наказом №463 від 18.06.2010 року відповідачу присвоєно кваліфікацію юриста за спеціальністю «Правознавство» та видано диплом спеціаліста (а.с. 10). Наказом ГУ МВС України в м. Києві №632 о/с від 26.06.2010 року відповідач у званні лейтенанта міліції був призначений за направленням на посаду слідчого відділення розслідування дорожньо-транспортних пригод слідчого відділу Дніпровського районного управління (а.с. 21). Як вбачається з матеріалів справи, 21.11.2012 року відповідач подав рапорт про звільнення його з займаної посади за власним бажанням у зв'язку з низькою заробітною платою та ненормованим робочим днем (а.с. 22). За змістом витягу з наказу ГУ МВС України в м. Києві №736 о/с від 28.12.2012 року відповідача було звільнено з займаної посади у запас Збройних Сил України 04.01.2013 року на підставі рапорту останнього (а.с. 23). Відповідно до п.п. 2.3.5, 2.3.6, 3.1., 3.2., 4.1, 4.2, 4.4 укладеного між сторонами договору №КВ-75 про підготовку фахівця у Київському національному університеті внутрішніх справ від 29.11.2007 року, відповідач зобов'язався після закінчення навчання прибути до місця призначення в термін, визначений у направленні на роботу, приступити до виконання службових обов'язків за посадою, на яку призначений Замовником, і відпрацювати не менше трьох років. У разі відрахування з навчального закладу чи звільнення з органів внутрішніх справ по закінченні навчання до встановленого трирічного терміну перебування на службі за підставами, передбаченими пунктом 3 цього договору, відшкодувати фактичні витрати, пов'язані з утриманням у навчальному закладі згідно із затвердженим розрахунком. Підставами відшкодування фактичних витрат на підготовку є: дострокове розірвання договору про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України у зв'язку з відрахуванням особи з Київського національного університету внутрішніх справ та звільненням з органів внутрішніх справ: за власним бажанням без поважних причин; через неуспішність; за порушення дисципліни. Відмова від подальшого проходження служби на посадах начальницького складу органів внутрішніх справ протягом перших трьох років після закінчення навчального закладу. Відшкодування фактичних витрат на підготовку здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим та речовим забезпеченням; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. У разі дострокового розірвання договору здійснюється розрахунок фактичних витрат за відповідними видами забезпечення згідно з нормами утримання на день, який зазначено в наказі про відрахування з навчального закладу та звільнення з органів внутрішніх справ. У разі відмови Особи добровільно відшкодувати витрати таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Згідно положень ч. 2 ст. 56 Закону України «Про вищу освіту», випускник вищого навчального закладу, який навчався за державним замовленням і якому присвоєно кваліфікацію фахівця з вищою освітою певного освітньо-кваліфікаційного рівня, працевлаштовується на підставі направлення на роботу відповідно до угоди, укладеної між замовником, керівником вищого навчального закладу та випускником. За змістом Указу Президента України «Про заходи щодо реформування системи підготовки спеціалістів та працевлаштування випускників вищих навчальних закладів» №77/96 від 23.01.1996 року, особи, які навчаються за рахунок державних коштів, укладають з адміністрацією вищого навчального закладу угоду, за якою вони зобов'язуються після закінчення навчання та одержання відповідної кваліфікації працювати в державному секторі народного господарства не менше ніж три роки. У разі відмови працювати в державному секторі народного господарства випускники відшкодовують в установленому порядку до державного бюджету повну вартість навчання. Відповідно до Постанови КМУ №313 від 01.03.2007 року «Про затвердження Порядку відшкодування особами витрат, пов'язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах Міністерства внутрішніх справ», відшкодування здійснюється в розмірі фактичних витрат, пов'язаних з: грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням; перевезенням до місця проведення щорічної основної і канікулярної відпустки та у зворотному напрямку, за направленням до місця служби після закінчення навчального закладу; оплатою комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв. Розрахунок фактичних витрат здійснюється відповідно до норм утримання у вищому навчальному закладі. Витрати відшкодовуються: 1) у повному розмірі: особами чоловічої статі, що вислужили встановлений законодавством строк строкової військової служби до вступу у навчальний заклад, та жіночої статі - за весь період навчання; особами, що навчалися понад встановлений законодавством строк строкової військової служби, - за період навчання, що перевищує такий строк; 2) з урахуванням різниці суми витрат з утримання осіб у навчальному закладі та утримання військовослужбовців строкової служби за відповідною військово-обліковою спеціальністю. Як вбачається з матеріалів справи, при закінченні навчального закладу відповідач був під підпис ознайомлений з розміром фактичних витрат на підготовку фахівця у розмірі 19894,11 грн. (а.с. 11). В подальшому розмір фактичних витрат був перерахований навчальним закладом та зменшений до 17576,12 грн. у зв'язку з допущенням арифметичної помилки при попередньому розрахунку фактичних витрат на підготовку фахівця (а.с. 12). Заявлений до стягнення розмір фактичних витрат за період навчання підтверджується перерахунком фактичних витрат на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоресурсів (а.с. 13), довідкою витрат речового майна перемінного особового складу університету за період навчання з 22.07.2006 року по 06.2010 року (а.с. 14), довідкою про фактичне перебування на харчовому забезпеченні (а.с. 15), довідками про доходи та відрахування за 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 роки (а.с. 16-20) та наявними в матеріалах справи копіями арматурної картки №104, відомості №36 від 23.01.2008 року про видачу речового майна та відомості №96 від 01.06.2010 року про видачу зі складу матеріальних цінностей. Відповідно до ст.ст. 526, 610, 611 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За наведених обставин, враховуючи вимоги чинного законодавства України, суд вважає законними та обґрунтованими вимоги позивача, оскільки відповідач не виконав взятих на себе зобов'язань щодо необхідності відпрацювати протягом трьох років за направленням після закінчення навчання в органах МВС України, а тому повинен нести відповідальність встановлену договором та викладеними нормами нормативно-правових актів України щодо відшкодування фактичних витрат за період навчання. На підставі викладеного,

Outcome: approved