Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-14 00:00:00

12.05.2020 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів, стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів та додаткових витрат на утримання дітей, у якому просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 р. в справі № 759/3437/16-ц, що стягуються з [PERSON] на її користь на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі, а саме з 5000,00 грн. до 10000,00 грн. на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також стягнути з [PERSON] на свою користь пеню за несвоєчасну сплату аліментів, визначених рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 р. в справі № 759/3437/16-ц у сумі 77650,00 грн. та додаткові витрати на утримання дітей в сумі 8442,30 грн. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 р. в справі № 759/3437/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, позов задоволено частково, а саме вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення суду було видано виконавчий лист, за яким з метою його примусового виконання державним виконавцем відкрито виконавче провадження. Разом з тим, відповідач аліменти своєчасно не сплачує та має заборгованість, матеріальну допомоги у добровільному порядку регулярно у достатньому розмірі на утримання другої дитини не надає, при цьому позивачка понесла додаткові витрати на утримання дітей, участь у яких відповідач не брав. Посилаючись на те, що у неї погіршилось матеріальне становище та змінився сімейний стан, зокрема з часу призначення аліментів народилась друга дитина, яка потребує належного матеріального забезпечення, позивачка вважає, що розмір аліментів, які стягуються за судовим рішенням є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку обох дітей, а тому звернулась до суду з даним позовом. Ухвалою від 09.06.2020 р. відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено судове засідання. 08.07.2021 р. на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позов, у якому він виклав заперечення проти позову у частині вимог про стягнення пені та додаткових витрат, а також просив суд відмовити у задоволенні цих вимог. Разом з тим, позов у частині вимог про збільшення розміру аліментів визнав. 13.07.2021 р. представником позивачки через канцелярію суду подано відповідь на відзив, у якому останнім викладено свої пояснення, міркування і аргументи щодо наведених у відзиві заперечень і мотиви їх відхилення. Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти позовних вимог частково заперечили, зокрема відповідач погодився сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання двох дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 10000,00 грн., при цьому просили суд відмовити в задоволенні позову в іншій частині вимог. В судовому засіданні було забезпечено участь перекладача, [PERSON] , оскільки відповідач є іноземцем. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що позивачка та відповідач є батьками малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження. Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 р. в справі № 759/3437/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, позов задоволено частково, а саме вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного рішення Святошинським районним судом м.Києва 22.07.2016 р. видано виконавчий лист, за яким з метою його примусового виконання державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у м.Києві ЦМУЮ (м.Київ) відкрито виконавче провадження. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка, як на підставу для задоволення вимоги про збільшення розміру аліментів, посилається на те, що у неї погіршилось матеріальне становище та змінився сімейний стан, зокрема з часу призначення аліментів народилась друга дитина, яка потребує належного матеріального забезпечення, позивачка вважає, що розмір аліментів, які стягуються за судовим рішенням є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку обох дітей та підлягає збільшенню. Відповідно до ч. 1 ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Положеннями ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду. Так, з аналізу вказаних положень вбачається, що за наявності певних обставин суд має право збільшити (зменшити) виключно розмір аліментів, які стягуються на утримання визначеної у рішенні суду дитини. Разом з тим, враховуючи зміст рішення Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 р. в справі № 759/3437/16-ц, а також позовні вимоги з приводу збільшення розміру аліментів, суд вважає, що позивачка фактично просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання їх другої дитини [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. При цьому, відповідач з приводу даної вимоги жодних заперечень не висловив та погодився сплачувати на кожну дитину аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. Згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. З письмових доказів, які містяться у матеріалах справи, вбачається, а також сторонами не заперечувалось, що малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Судом встановлено, що відповідач є працездатною особою, має постійний офіційний заробіток, його доходи мають регулярний характер та є достатніми для участі в утриманні дитини. Згідно з ч.1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За таких обставин, оскільки судом було встановлено, що діти проживають з позивачкою, а відповідач офіційно працевлаштований, має регулярний дохід та ухиляється від надання постійної і регулярної матеріальної допомоги на утримання дітей у достатньому розмірі, при цьому, приймаючи до уваги визнання відповідачем позову в даній частині вимог, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову в частині вимог про збільшення розмір аліментів, а саме вважає необхідним визначити аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , які підлягатимуть стягненню з відповідача на користь позивачки, у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн., щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, з приводу вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, визначених рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 р. в справі № 759/3437/16-ц, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З матеріалів справи, а саме з довідки-розрахунку заборгованості, складеної державним виконавцем Шевченківського РВ ДВС у м.Києві ЦМУЮ (м.Київ) від 15.03.2021 р., вбачається, що у відповідача станом на 30.09.2020 р. наявна заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.03.2016 р. по 30.09.2020 р. у сумі 300000,00 грн. Разом з тим, суд не приймає до уваги доводи сторони відповідача з приводу того, що відповідачем сплачувались аліменти у добровільному порядку особисто позивачці, оскільки з наданих на підтвердження вказаної обставини квитанцій не вбачається, що сплата грошових коштів ним здійснювалась саме в рахунок сплати аліментів на утримання [PERSON] , [INFO] , визначених рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 р. в справі № 759/3437/16-ц. Також суд вважає безпідставними посилання сторони відповідача на положення ч.3 ст. 267 ЦК України з приводу застосування спеціальної позовної давності до вимог про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів, оскільки у відповідності до ст. 20 СК України в даному випадку позовна давність застосуванню не підлягає. Враховуючи, що заборгованість зі сплати аліментів виникла з вини відповідача, жодних доказів на спростування вказаної обставини суду надано не було, перевіривши викладені у позовні заяві розрахунки, суд приходить до висновку, що позов у частині вимог про стягнення пені є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з 01.03.2016 р. по 31.05.2020 р., визначених рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 26.05.2016 р. в справі № 759/3437/16-ц у сумі 77650,00 грн. Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей, суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, має каліцтво. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. У витратах, понесених при звичайному способі життя, хоча вони і будуть додатковими, але не викликаними особливими обставинами, участь другого з батьків не є обов`язковою. Так, роблячи витрати, які позивачка просить компенсувати, остання не могла не розуміти їх попереднього узгодження з відповідачем на предмет його фінансової спроможності при своїх доходах нести такі витрати. Водночас, Сімейний Кодекс України у статті 181 визначає необхідність саме домовленості між батьками про такі витрати, оскільки вони не відносяться до вже визначених аліментних обов`язків відповідача. Таким чином, судом встановлено, що витрати, які позивачка просить стягнути з відповідача не є додатковими витратами у розумінні ст. 185 СК України. Крім того, вказані витрати здійснювались позивачкою на власний розсуд, без погодження з відповідачем. Враховуючи вищевикладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд вважає, що позов у частині вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дітей в сумі 8442,3 грн. є необґрунтованим та таким, що задоволенню не підлягає. Крім того в порядку, визначеному ст.ст. 133, 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 1681,60 грн. Також, суд вважає за необхідне на підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Outcome: partial