Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-22 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернувся до суду із позовними вимогами, які заявою від 07.06.2016 року уточнив та якими просить встановити факт постійного проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] з 07.05.2014 року по 29.01.2015 року та визнати за ним, як спадкоємцем за законом першої черги, право власності на 1/5 частину житлового будинку з надвірними спорудами № 34/61 по вул. Болградська/вул. Білгород Дністровська та 1/3 частину квартири [ADDRESS], мотивуючи свої вимоги тим, що вищевказане майно належить [PERSON] 29.01.2015 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, яке складається з вищевказаного майна. При зверненні до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що у встановлений законом строк [PERSON] не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті 29.01.2015 року [PERSON]. Позивач зазначає, що через похилий вік спадкодавця [PERSON] та стан здоровя, [PERSON] з 07.05.2014 року по 29.01.2015 року мешкав разом із спадкодавцем за адресою: [ADDRESS], оскільки здійснював догляд за нею. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградська ріг вул. Білгород Дністровська, 34/61 на підставі свідоцтва про право на спадщину по закону від 18.03.1994 року, посвідченого державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 2/888; - 1/3 частина квартири [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № 3197 від 28.07.1993 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 398411 від 30.01.2015 року, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 29.01.2015 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/5 частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, вул. Болградська/вул. Білгород Дністровська, 34/61 та 1/3 частина квартири [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено витягом зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 42247391 від 26.11.2015 року, згідно якого інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являється: - син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження серії І-ЖД № 406135, виданим 29.01.1974 року виконавчим комітетом Ізмаїльської міської ради Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] пояснили, що [PERSON] після смерті чоловіка переїхала до сина у квартиру [ADDRESS], де з травня 2014 року мешкала постійно разом із [PERSON], тобто [PERSON] вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу [PERSON] № 328/01-16 від 26.11.2015 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що у встановлений законом строк [PERSON] не звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті 29.01.2015 року [PERSON]. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved