overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого між ними 05 червня 1993 року у Первомайському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Харківської області України, актовий запис № 158, мотивуючи свій позов тим, що сімейне життя з відповідачем не склалося, між ними постійно виникали сварки внаслідок чого подружжя втратило почуття поваги та любові один до одного. Це призвело до того, що з 2009 року вони припинили шлюбні стосунки, ведення спільного господарства та проживають окремо. Фактично сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матір'ю. Позивач у судове засідання не з'явилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином повідомлявся про день, час та місце проведення судового засідання, причину неявки у судове засідання не повідомив, за таких обставин суд не має відомостей про причини його неявки, тому вважає потрібним відповідно до ст.224 ЦПК України, отримавши письмову згоду позивача, вирішувати справу шляхом ухвалення заочного рішення на підставі наявних у ній даних чи доказів. Враховуючи неявку у судове засідання повідомлених сторін, наявність заяви позивача про розгляд справи без її участі, суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-15 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулись в суд з спільною заявою, в якій просять постановити рішення про розірвання шлюбу, що був зареєстрований між ними 02 серпня 2013 року в Галицькому відділі держаної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції та визначити місцем проживання їх малолітньої доньки [PERSON],[INFO], з батьком [PERSON]. В обгрунтування заяви зіслались на те, що від даного шлюбу вони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], однак з самого початку їх подружнього життя виникли проблеми в їх стосунках. Єдиною причиною для укладення шлюбу була її, [PERSON], вагітність. На момент одруження між ними були відсутні почуття, проте заради нормального виховання майбутньої дитини ними було здійснено спробу створити сім'ю. На даний час їм стало зрозуміло що в них різні погляди на життя і різні характери, що в свою чергу призводило до виникнення конфліктних ситуацій і неможливості проживання разом. Вважають, що подальше збереження шлюбних відносин є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а тому вирішили звернутись в суд. В судовому засіданні заявники [PERSON] і [PERSON] заяву підтримали, зіславшись на викладені в ній обставини. Заслухавши пояснення заявників, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини подання заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення, оскільки вона відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їх малолітньої дитини. Вони з травня 2014 року не підтримують подружніх відносин, не ведуть спільного господарства, проживають окремо та подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

10 листопада 2014 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м.Дніпропетровська ухвалене рішення по цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський автоцентр на Калиновій» до [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, яким у задоволені позов позивачу відмовлено в повному обсязі. На зазначене рішення суду позивачем ТОВ «Дніпропетровський автоцентр на Калиновій» 12 грудня 2014 року подано апеляційну скаргу. Ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2015 року рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 10 листопада 2014 року залишено без змін. До суду 26 січня 2015 року надійшла заява представника [PERSON] - [PERSON] про ухвалення додаткового рішення суду, оскільки зазначеним рішенням суду не розподілено судові витрати. У судове засідання сторони не з'явилися, були повідомлені про час і місце засідання. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення з наступних підстав. Відповідно до п.4 ч.1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 199/7802/13 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський автоцентр на Калиновій» до [PERSON], [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди, ухвалою від 28 лютого 2014 року за клопотанням представника відповідача [PERSON] по справі була призначена судово-економічна експертиза. До суду надійшов висновком судово-економічної експертизи №781/782-14 від 04.06.2014. Оплату за проведення експертизи було покладено на [PERSON] Загальна сума понесених витрат на оплату судово-економічної експертизи становить 1 476,00 грн., яка при ухвалені рішення суду не була розподілена, відповідно до ст. 88 ЦПК України. Згідно зі ст.88 ЦПК України з урахуванням результату розгляду справи, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати наступним чином - стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровський автоцентр на Калиновій» на користь [PERSON] судові витрати у вигляді витрат на оплату судово-економічної експертизи в розмірі 1 476,00 грн

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-16 00:00:00

10 листопада 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], 1926 р.н., яка мешкає за адресою: [ADDRESS] Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 02.10.2014р. о 14 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 02.10.2014р. о 14 год. 20 хв. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за приписом суду. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора напружена. До контакту вступає неохоче. Вимагає термінової виписки. В відділенні проявляє агресію к хворим та мед. персоналу. Виказує маячні ідеї відношення в адресу сусідів. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-18 00:00:00

10 листопада 2014 року заявники звернулись до Голосіївського районного суду м. Києва із заявою в порядку окремого провадження, про розірвання шлюбу, зазначивши заінтересованою особою відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві. 12 листопада 2014 року суддею Голосіївського районного суду міста Києва було відкрито провадження за вказаною заявою та призначено судове засідання в приміщенні Голосіївського районного суду міста Києва. У своїй заяві зазначили, що шлюб між ними був зареєстрований 12 вересня 2012 року у Центральному відділі державної реєстрації шлюбів місті Києва з державним Центром розвитку сім'ї, про що зроблено відповідний актовий запис за № 2286. Від шлюбу народилася дочка - [PERSON], [INFO]. Сімейні стосунки у шлюбу не склались. Починаючи з кінця 2013 року не ведуть спільне господарство, мають окремий бюджет. Прийшли до висновку про необхідність розірвання шлюбу, оскільки шлюб носить формальний характер. Заявники надіслали до суду листи у яких просили суд слухати справу за їх відсутності та вимоги заяви задовольнити. Заінтересована особа - відділ державної реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у місті Києві в судове засідання не забезпечила явку свого представника. Надіслав до суду лист слухати справу у відсутність їх представника. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ч. 1 ст. 109 СК України, подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Вимоги заяви про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей була підтримані в адресованих суду письмових заявах, що свідчить про відповідність дійсній волі дружини і чоловіка. Також, як зазначили заявники у спільній заяві, у разі задоволення їх заяви, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. На основі повно та всебічно з'ясованих обставин, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимог заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

10 листопада 2014 року комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КП «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до відповідача, просило стягнути на користь позивача заборгованість в розмір 2167 грн. 48 коп. за період з 01.09.2008 р. по 01.01.2011р. На підтвердження позовних вимог вказали, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], отримує послуги у вигляді опалення та гарячого водопостачання, однак не проводить оплату наданих послуг у вказаний період, у зв'язку з чим виникла заборгованість, на підтвердження розміру якої наведено розрахунок. Представник позивача направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS], користується послугами, наданими підприємством - позивачем по справі у вигляді опалення та гарячого водопостачання, однак надані послуги відповідач не оплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01 вересня 2008 року по 01 січня 2011 року у сумі 2167 грн. 48 коп. Таким чином, між сторонами про справі виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 64,67,68 Житлового Кодексу України, відповідно до яких споживачі житлово - комунальних послуг зобов'язані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, плата за комунальні послуги нараховується щомісячно. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено також - щомісячно. Перевіривши наведені розрахунки, суд погоджується з ними, при цьому вважає, що підлягає стягненню з відповідача суму заборгованості, яка утворилась за період з 01 вересня 2008 року по 01 січня 2011 року - 2167 грн. 48 коп. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

10 листопада 2014 року комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КП «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до відповідача, просило стягнути на користь позивача заборгованість в розмір 2178 грн. 88 коп. за період з 01.12.2009 р. по 01.02.2014р. На підтвердження позовних вимог вказали, що відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS], отримує послуги у вигляді опалення та гарячого водопостачання, однак не проводить оплату наданих послуг у вказаний період, у зв'язку з чим виникла заборгованість, на підтвердження розміру якої наведено розрахунок. Представник позивача направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки суду не повідомила, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрована та проживає в квартирі [ADDRESS], користується послугами, наданими підприємством - позивачем по справі у вигляді опалення та гарячого водопостачання, однак надані послуги відповідач не оплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01 грудня 2009 року по 01 лютого 2014 року - 2178 грн. 88 коп. Таким чином, між сторонами про справі виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 64,67,68 Житлового Кодексу України, відповідно до яких споживачі житлово - комунальних послуг зобов'язані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, плата за комунальні послуги нараховується щомісячно. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено також - щомісячно. Перевіривши наведені розрахунки, суд погоджується з ними, при цьому вважає, що підлягає стягненню з відповідача суму заборгованості, яка утворилась за період з 01 грудня 2009 року по 01 лютого 2014 року - 2178 грн. 88 коп. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

10 листопада 2014 року комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» (надалі - КП «Криворіжтепломережа») звернулося до суду з позовом до відповідача, просило стягнути на користь позивача заборгованість в розмір 8090 грн. 65 коп. за період з 01.03.2010 р. по 01.02.2014р. На підтвердження позовних вимог вказали, що відповідач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS], отримує послуги у вигляді опалення та гарячого водопостачання, однак не проводить оплату наданих послуг у вказаний період, у зв'язку з чим виникла заборгованість, на підтвердження розміру якої наведено розрахунок. Представник позивача направила заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення в матеріалах справи, про причини неявки суду не повідомив, у зв'язку з чим суд дійшов висновку про можливість заочного розгляду справи та постановлення рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідач зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS], користується послугами, наданими підприємством - позивачем по справі у вигляді опалення та гарячого водопостачання, однак надані послуги відповідач не оплачує, у зв'язку з чим виникла заборгованість за період з 01 березня 2010 року по 01 лютого 2014 року у сумі 8090 грн. 65 коп. Таким чином, між сторонами про справі виникли правовідносини, які регулюються ст.ст. 64,67,68 Житлового Кодексу України, відповідно до яких споживачі житлово-комунальних послуг зобов'язані оплачувати послуги в строки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року, плата за комунальні послуги нараховується щомісячно. Відповідно до ст. 68 Житлового кодексу України строки оплати встановлено також - щомісячно. Перевіривши наведені розрахунки, суд погоджується з ними, при цьому вважає, що підлягає стягненню з відповідача суму заборгованості, яка утворилась за період з 01 березня 2010 року по 01 лютого 2014 року - 8090 грн. 65 коп. Крім того, на підставі ч.3 ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача судові витрати на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

10 листопада 2014 року позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 10.06.1995 року перебуває із відповідачем [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки не склалися через несхожість характерів та різні погляди на життя. На протязі останніх двох років виникли непорозуміння, що призвели до взаємного відчуження. З вересня 2013 року сімейні стосунки припинено, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Примирення не можливе, шлюб носить формальний характер. На підставі викладеного позивач просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.2-3). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, просила суд задовольнити позов і розірвати шлюб між нею та відповідачем (а.с.14). Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій позовні вимоги визнав, не заперечує проти розірвання шлюбу (а.с. 15). Розглянувши доводи, викладені позивачем, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 10 червня 1995 року позивач [PERSON] (до шлюбу Стрєпкова) та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-КИ № 331070 від 10.06.1995 року, актовий запис 501 (а.с.4). В шлюбі у позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] народилася дитина: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-КИ № 450904 від 26 вересня 1997 року, актовий запис 1001 (а.с.5). В силу ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст. 110 цього Кодексу. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, що мають істотне значення. Оскільки в судовому засіданні було встановлено і підтверджено факт розірвання шлюбних стосунків між сторонами, враховуючи взаємне небажання позивача і відповідача зберігати родину, те, що реєстрація шлюбу носить формальний характер, а подальше спільне життя подружжя суперечить їх інтересам, що має істотне значення, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. В порядку визначеному ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу - не здійснювалося. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

10 листопада 2014 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м.Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 28.12.1991 року він зареєструвала шлюб з відповідачкою в Палаці одруження м.Маріуполя, актовий запис №3277. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Просив розірвати шлюб, оскільки з відповідачкою з 2013 року однією сім'єю не проживають, у зв'язку з відсутність взаєморозуміння та постійні сварки. Вважає, що сім'я розпалася остаточно і надалі не може бути збережена. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якому він підтримує свої позовні вимоги у повному обсязі та просить розглянути справу за його відсутності, не заперечує проти постанови рішення на стадії попереднього розгляду справи. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище- [PERSON]. Суд, проаналізувавши обставини справи, вважає, що вимога позивачки про розірвання шлюбу підлягає задоволенню, оскільки між сторонами склались відносини, що виключають спільне проживання, жодна з сторін не бажає йти на примирення, сім'я розпалась остаточно та підстав для її збереження немає. Суд, приймаючи до уваги, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а шлюб розірванню без дослідження доказів. Спір стосовно розподілу майна між сторонами відсутній. Спір стосовно місця мешкання дітей також відсутній.

Outcome: approved