Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-22 00:00:00

12.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Із позову вбачається, що позивач є власником будинку [ADDRESS] на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.02.2013 року по справі № 0528/17203/2012. У зазначеному будинку зареєстрована [PERSON] - колишня дружина позивача. 24.01.2013 року шлюб між ними було розірвано та відповідач з жовтня 2012 року за зазначеною адресою не проживає, однак знятися з реєстрації не бажає. Права власності в будинку відповідач не має. Позивач просить суд ухвалити рішення, яким усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні жилим будинком [ADDRESS], визнавши відповідача [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. У судове засідання позивач та його представник не з'явилися, надали суду заяву з проханням справу слухати у їх відсутність та про те, що позов підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву з проханням справу слухати у її відсутність та про те, що позов підтримує частково, а саме: в частині визнання її такою, що втратила право користування жилим приміщення, в іншій частині позов не визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 10, ч. ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Проте відповідно до ст. 156 ЖК України члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині 2 ст. 64 цього Кодексу (дружина, їх діти, батьки). Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї, в тому числі й колишнього, права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Відповідно до ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Краматорського міського суду Донецької області від 18.02.2013 року № 0528/17203/2012 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності (а.с.12-13). Згідно копії домової книги відповідач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS]. (а.с. 9-10). Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби в Донецькій області відповідач [PERSON] зареєстрована у [ADDRESS] (а.с. 20). Відповідно до акту про не проживання № 7 від 05.02.2014 року, виданого Комітетом мікрорайону №5 Краматорської міської ради, [PERSON], [INFO], не проживає з жовтня 2012 року по теперішній час. (а.с. 5) За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивача про визнання відповідача [PERSON], [INFO], такою, що втратила право користування будинком [ADDRESS] підлягають задоволенню. Що стосується позовних вимог про усунення перешкод [PERSON] у користуванні власності - будинком [ADDRESS], то такі вимоги не підлягають задоволенню, оскільки у судовому засіданні судом встановлено, що відповідач [PERSON] не проживає у [ADDRESS] з жовтня 2012 року, тому будь - яких перешкод в користуванні будинком позивачу не чинить. На підставі викладеного й

Outcome: partial