Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-26 00:00:00

11.03.2019 року [PERSON] звернулась до суду з даним позовом мотивуючи тим, що відповідно до договору дарування від 10.10.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Кушнір Н.Б., який зареєстрований в реєстрі за №3607, вона є власницею трьохкімнатної квартири [ADDRESS] . На першому поверсі вказаного житлового будинку розташований пивний бар «[INFO] ». Дане нежитлове приміщення орендує фізична особа-підприємець [PERSON] . 01.12.2018 року, орієнтовно в 1 годину 30 хвилин ночі, на об`єкті пивний бар «[INFO]» виникла пожежа, що підтверджується актом Білоцерківського РВ ГУ ДСНС України про пожежу від 01.12.2018 року. Пожежу було ліквідовано о 03 годині 37 хвилин. Місцем виникнення пожежі було підсобне приміщення в пивному барі «[INFO]», ймовірною причиною пожежі стало коротке замикання електричної мережі. Акт підписано без зауважень, він є чинним, ніким не оспорювався. Пожежею була пошкоджена її квартира. Звітом про оцінку вартості відновлювального ремонту житлової трикімнатної квартири [ADDRESS] , від 06.12.2018 року, складеним експертом оцінювачем ФОП [PERSON] , підтверджено, що вартість відновлювальних робіт після пожежі з урахуванням демонтажу пошкодженого майна та оздоблення становить 67 128,00 грн. Її батько, [PERSON] , звертався до відповідачка (усно) про добровільне відшкодування збитків від пожежі, однак останній відмовився відшкодовувати збитки. 25.01.2019 року вона направила за місцем проживання [PERSON] листа, де вказала на понесені нею збитки та витрати на проведення експертних досліджень, з проханням добровільно сплатити кошти. 27.02.2019 року рекомендований лист був повернутий поштовим відділенням за її адресою, в зв`язку з закінченням терміну зберігання. Тому, просила стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду заподіяну у наслідок пожежі в розмірі 67 128,00 грн. та судові витрати по справі. 28.03.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання, 17.12.2019 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 06.06.2019 року відповідач - [PERSON] подав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач посилається на те, що позивач, обрунтовуючи розмір заподіяної їй матеріальної шкоди посилається, зокрема, на Висновок про вартість об`єкта оцінки виконаний ФОП [PERSON] , а також на Звіт про проведення технічного обстеження виконаний ПП «Славіна». Однак, до позовної заяви позивач, в порушення вимог ч.5 ст.177 ЦПК України, додала копію лише четвертої сторінки Висновку та один із аркушів Звіту. З долученої позивачем до позовної заяви копії Акту про пожежу від 01.12.2018 року вбачається, що пожежа сталася на об`єкті пивний бар «[INFO]» розташованого за адресою: [ADDRESS], місцем виникнення пожежі є підсобне приміщення в пивному барі «[INFO]», а причина пожежі ймовірна коротке замикання електричної мережі. Тобто, в даному Акті міститься лише припущення щодо ймовірної причини пожежі. Даний Акт, як і інші надані позивачем докази, не містять відомостей про його вину (у формі умислу чи необережності) у виникненні пожежі, причинний зв`язок між його діями та пожежею і як наслідок заподіяною шкодою. При цьому, в Акті вказано лише про те, що пожежа сталася в підсобному приміщенні в пивному барі «[INFO]», однак не встановлено де саме сталося коротке замикання. Дана обставина має важливе значення для правильного вирішення справи, оскільки відповідно Акту №1 розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по ТП-95 розмежовано балансову належність електромереж наступним чином: постачальнику, яким є Білоцерківський підрозділ ПАТ «Київобленерго» належить ТП-95, КЛ04 кВ від ТП-95 до житлового будинку по [ADDRESS] ; основному споживачеві, яким є КП БМР ЖЕК №1 належить електрощитова 0,4 кВ в житловому будинку по [ADDRESS] ; споживачеві, яким є виробнича фірма «Теван» належить КЛ 0,4 кВ від електрощитової 0,4 кВ в житловому будинку по [ADDRESS] до кафе та внутрішні мережі. Жодних належних та достатніх доказів того, що він є завдавачем шкоди, матеріали справи не містять, то відповідно у нього відсутній обов`язок доводити відсутність своєї вини в тому, що не відбулося. Він є фізичною особою-підприємцем та здійснює свою підприємницьку діяльність в нежитловому приміщенні [ADDRESS] , площею 60,0 кв.м. (кімнати 1-11), яке використовує під магазин кафетерій. Іншу частину даного приміщення (кімнати 12-14) використовує у своїй підприємницькій діяльності інший суб`єкт господарювання, який здійснює торгівлю молочними продуктами, і який на момент виникнення пожежі використовував холодильники в нічний час для зберігання молочної продукції, і який має власний лічильник. Вказане вище приміщення, площею 60,0 кв.м. (кімнати 1-11), він орендує на підставі договору оренди від 12.09.2018 року, укладеного з власником приміщення Виробничою фірмою «Теван» строком на 2 роки 9 місяців. Відповідно до п.13.8.1 та 13.8.2 договору оренди від 12.09.2018 року. Орендодавець свідчить, що недоліків, які значно знижують цінність або можливість використання за цільовим призначенням об`єкта оренди немає. Від орендаря не були приховані обставини, які мають істотне значення для укладання цього договору. Однак, той факт, що сталося коротке замикання електричної мережі, свідчить про протилежне, а саме про те, що на час передачі об`єкта оренди за договором оренди могли існувати недоліки, що є небезпечними та призвели до негативних наслідків. Разом з тим, за змістом ч. 2 ст.780 ЦК України шкода, завдана у зв`язку з користуванням річчю, відшкодовується наймодавцем, якщо буде встановлено, що це сталося внаслідок особливих властивостей або недоліків речі, про наявність яких наймач не був попереджений наймодавцем, про які він не знав і не міг знати. Тому, просив в задоволенні позову відмовити. 17.09.2019 року ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на підставі ст.53 ЦПК України залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Виробничу фірму «Теван». 30.10.2019 року, ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області на підставі ст.53 ЦПК України залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Приватне акціонерне товариство «ЖЛК - Україна». Представник позивача, адвокат Гапоненко Анатолій Петрович, в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що пожежа сталася в ніч на 01.12.2018 року в приміщенні пивного бару, який належить відповідачу. Внаслідок пожежі завдана шкода майну позивача, а саме: квартирі [ADDRESS] , в якій станом на час пожежі позивач не проживала, оскільки народила дитину і проживала за іншою адресою. Актом про пожежу підтверджується, що пожежа виникла в приміщенні, яке орендує відповідач. Пожежники вказали, що причиною виникненні пожежі ймовірне коротке замикання електроприладів. Балансоутримувачем мереж та постачальником електроенергії є Київобленерго, які несуть відповідальність за ці мережі, а за технічний стан відповідає власник або орендар. Договір про постачання електроенергії укладений з власником приміщення ВФ « Теван ». Орендар - [PERSON] допустив порушення правил безпеки, що призвело до пожежі, однак відповідач до відповідальності за порушення правил безпеки не притягувався. На даний час у квартирі позивача здійснено ремонтні роботи, тому провести судову експертизу неможливо. Просив стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду заподіяну у наслідок пожежі в розмірі 67 128,00 грн. Представники відповідача, адвокат Батура Павло Олександрович та адвокат Кардаш Максим Олексійович в судовому засіданні позов не визнали, підтримали викладені у відзиві обставини, просили відмовити в задоволенні позову в повному обсязі та зазначили, що в акті про пожежу зазначено ймовірну причину пожежі, однак не встановлено відповідальну особу за те, що сталося. Докази того, що пожежа сталася в зв`язку із порушенням відповідачем правил користування електроенергією відсутні. Пожежа сталася вночі, коли відповідач не працював і не використовував прилади, які знаходять в орендованому ним приміщенні. ПАТ «ЖЛК - Україна», другий орендар приміщення, займається мокопродуктами і використовує прилади для зберігання цієї продукції. В акті про пожежу не зазначено де саме сталося коротке замикання і з яких причин. Відповідач згідно договору оренди жодних обов`язків не порушував і йому не передавалися електромережі. Згідно ст. 1166 ЦК України на позивача покладено обов`язок довести вину відповідача та завдання саме ним шкоди, однак таких доказів матеріали справи не містять. Якщо припустити, що пожежа сталася через коротке замикання, то відповідач не міг його передбачити, адже він не користування в той період часу електромережами і не був за них відповідальний. ВФ «Теван» передала відповідачу приміщення в користування в належному стані, відомостей про якісь недоліки не було і договір оренди не містить таких відомостей, тобто відповідач розраховував на належний стан приміщення, в тому числі і на мережі в ньому. [PERSON] не є належним відповідачем у справі і не має нести відповідальність перед позивачем. Також, при складанні звітів про проведення технічного обстеження квартири позивача та про оцінку майна відповідач не був запрошений і достовірність вказаних досліджень є сумнівною. Так, звіт ПП «Славіна» містить таблиці відсоткових ставок, однак відсутні посилання на джерела їх отримання, незрозуміло, чому в будинку 1936 року відсоток зносу лише 21%. У звіті про оцінку майна в Розділі 1.8 не зрозуміло з яких положень виходив експерт. Який коефіцієнт зносу, при визначенні вартості ремонтних робіт вказано нові матеріали, однак в додатках до експертизи такі відомості не надані ( відсутні джерела) і перевірити розрахунки неможливо. Відповідач здійснював ремонтні роботи в орендованому приміщенні, однак вони не були пов`язані з втручанням в електромережу і до пожежі ніякого втручання в електромережу не було. Чи був обігрівач у приміщенні невідомо, а у випадку його наявності він ніяким чином не вплинув би на обставини. Після пожежі відповідач здійснював продовжував користуватися об`єктом, тому для того щоб здійснювати підприємницьку діяльність він намагався з`ясувати, яка шкода була завдана позивачу, для врегулювання можливого спору мирним шляхом. Представник третьої особи - ВФ «Теван», керівник Лемберський Євгеній Олександрович, в судовому засіданні позов не підтримав та пояснив, що [PERSON] намагався домовитися з представником позивача щодо вирішення питання після пожежі та компенсувати збитки в межах розумного. В приміщенні, яке орендував відповідач здійснено ремонт на суму 40 000,00 грн., а в квартирі позивача було тільки задимлення і не зрозуміло чому в її приміщенні збитки на більшу суму. Нежитлове приміщення складається з двох, одну частину приміщення орендує Усенко, а інше ЖЛК «Україна». В ЖЛК «Україна» та в пивному барі «[INFO]» окремі проекти та окрема проводка. Коли ЖЛК споживає електроенергію, то це не впливає на іншу мережу. З актом про пожежу його не знайомили. Договір оренди з ФОП [PERSON] він підписував, всі положення відповідають дійсності. До пожежі про несправності не повідомляв, так як були інші орендарі, вони споживали більше електроенергії ніж [PERSON] і ніколи проблем з електроенергією не було. Йому невідомо чи втручався [PERSON] в мережу до пожежі. Третя особа - Приватне акціонерне товариство «ЖЛК - Україна» свого представника в судове засідання не направило, 17.12.2019 року до суду подано письмові пояснення, в яких зазначено, що ПрАТ «ЖЛК Україна» був укладений договір оренди майна №12/01/17-03 від 12.01.2017 року відповідно до якого орендодавець - Виробнича фірма «Теван» передало підприємству в строкове платне користування об`єкт майна - частину нерухомого майна площею 20 метрів квадратних, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Мета оренди - для здійснення господарської діяльності, а саме: роздрібна торгівля продовольчими товарами (магазин з торговою маркою « [INFO] »). В день пожежі на даному об`єкті працювала продавець [PERSON] (наказ про прийом на роботу №65-к від 05.05.2015 року), яка повідомила, що під час закриття магазину в 19:30 год. все обладнання магазину знаходилося в робочому стані, ніяких збоїв в роботі не було зафіксовано, ні на передодні ні після пожежі. Але в сусідньому приміщенні, де працював ФОП [PERSON] на протязі дня вибивало світло, це було пов`язано з роботою обігрівача, який періодично вмикали для підвищення температури в приміщенні. Після пожежі жодне обладнання магазину підприємства не постраждало та ніякого ремонту не проводилося. Магазин працює і на сьогоднішній день без збоїв. Приватне акціонерне товариство «ЖЛК Україна» не може ні підтримати позов ні заперечити його, тому що в Акті про пожежу від 01.12.2018 року зазначено причина - ймовірне коротке замикання електромереж. В даному випадку підприємство може свідчити тільки про факти, які йому відомі. Суд, заслухавши учасників справи, покази свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із принципів цивільного судочинства є диспозитивність, який полягає у тому, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявленою нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Учасник справи, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ст. 13 ЦПК України). Статтею 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст.77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] , в будинку під № 97, що підтверджується договором дарування квартири від 10.10.2012 року, посвідчений приватним нотаріусом Білоцерківського міського нотаріального округу Київської області Кушнір Н.Б., зареєстрований в реєстрі за №3607 (а.с.5). З акту про пожежу, який складений провідним інспектором Білоцерківського РВ ГУ ДСНС України у Київській області майора служби цивільного захисту Гарбузенко Д.В. від 01.12.2018 року (а.с.8), вбачається, що 01.12.2018 року о 01 годині 30 хвилин на об`єкті Пивний бар «[INFO]» виникла пожежа в підсобному приміщенні в пивному барі «[INFO]», орендарем якого є [PERSON] . Пожежею знищено внутрішнє оздоблення підсобного приміщення, частково перекриття, речі, які знаходились в середині підсобного приміщення, побутова техніка, кавовий апарат. Пожежею пошкоджено внутрішнє оздоблення приміщення пивного бару по всій площі, речі, які знаходилися в середині приміщення меблі, побутова техніка, внутрішнє оздоблення квартири №12 на другому поверсі будинку. Причина пожежі ймовірне коротке замикання електричної мережі, що підтверджується Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Як вбачається зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.10.2005 року, виданого на підставі рішення виконкому Білоцерківської міської ради №422 від 27.09.2005 року (а.с.40, 41, 42), нежиле приміщення 10 , загальною площею 78,0 [ADDRESS] , належить виробничій фірмі «Теван». Згідно довідки АБ №580555 з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій (ЄДРПОУ) (а.с.43), керівником виробничої фірми «Теван» є [PERSON] . Місцезнаходження фірми за адресою: Київська область, м. Біла Церква, б-р 50-річчя Перемоги, 97. Види діяльності за КВЕД-2010: 68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, 56.30 Обслуговування напоями, 41.20 Будівництво житлових і нежитлових будівель, 46.19 Діяльність посередників у торгівлі товарами широкого асортименту. 25.07.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Київобленерго» та Виробничою фірмою «Теван» в особі директора Лемберського Євгена Олександровича, який діє на підставі Статуту було укладено Договір про постачання електричної енергії №1444 (а.с.48-66), з п.1.1, п. 1.2 даного договору вбачається, що постачальник продає електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача з дозволеною потужністю 5,8 кВт, а споживач оплачує постачальнику вартість використаної (купленої) ним електричної енергії та здійснює інші платежі за умовами цього договору. Приєднана потужність у точці підключення становить 5,8 кВт. Точка продажу електричної енергії встановлюється сторонами згідно «Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін» та зазначається в додатку №1 «Загальна однолінійна схема електропостачання», що є невід`ємною частиною даного договору. З Акту розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін по ТП-95 (а.с.67), вбачається, що

Outcome: dismissed