Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

11 вересня 2015 року виконавчий комітет Нововолинської міської ради звернувся в суд з позовом в інтересах малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON], [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON]. Вказано, що відповідачі самоухилились від виконання своїх батьківських обов'язків, не здійснюють належного догляду за дітьми, зловживають спиртними напоями, ведуть антигромадський спосіб життя. Крім того, відповідач [PERSON] рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 31 січня 2012 року позбавлена батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Діти перебувають на вихованні батька - [PERSON] , який неодноразово залишав їх з відповідачем [PERSON], яка зловживає спиртними напоями. 09 травня 2015 року службою у справах дітей за повідомленням сусідів відповідачів, було виявлено малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], вдома без нагляду дорослих, де вони перебували на самоті протягом двох днів поспіль. У найменшої дитини [PERSON], [INFO], якому на момент обстеження виповнилось [INFO], спостерігались запрілості на шкірі, він постійно плакав, будучи голодним. Позивач вважає, що ситуація, яка виникла, становить реальну загрозу життю і здоров'ю малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. В зв'язку з цим, було прийнято рішення про тимчасове вилучення дітей та поміщення їх до Нововолинської ЦМЛ. Також у позові зазначено, що випадки залишення дітей без нагляду дорослих є непоодиноким явищем в сімї відповідачів. Так, 05 жовтня 2013 року, з місця пожежі по [ADDRESS], у дитяче відділення було доставлено малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] з попереднім діагнозом: підозра на отруєння чадним газом. З відповідачами неодноразово проводились профілактичні бесіди, однак це позитивного результату не дало. Батьки й надалі ухиляються від виконання батьківських обов'язків. Рішенням виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 19 травня 2015 року затверджено висновок органу опіки і піклування про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх малолітніх дітей. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], Позбавити [PERSON] щодо малолітніх [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] та стягувати з відповідачів аліменти на утримання дітей в користь особи або на рахунок закладу, де буде утримуватись дитина в розмірі по 300 грн. щомісячно з кожного. В судовому засіданні представник позивача [PERSON]. заявлені позовні вимоги підтримала із наведених в позові підстав, просила позов задоволити, акцентуючи увагу на тій обставині, що строк перебування дітей у реабілітаційному центрі в місті Ковель закінчується 19 лютого 2016 року, а повернення їх до батьків несе загрозу життю і здоровю малолітніх. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, з підстав наведених у письмових запереченнях (а.с.136-138). Пояснив, що він батько малолітніх [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Своїх дітей він любить, піклується про них, від виконання своїх батьківських обов'язків не ухиляється. Задля їх фінансового забезпечення з 11 грудня 2013 року працював електрозварювальником у ФОП [PERSON], звідки звільнився 01 жовтня 2015 року. На даний час перебуває на обліку в Нововолинському центрі зайнятості, як безробітний. Раніше іздив на тимчасові заробітки за межі України. Спиртними напоями не зловживає, на обліку у лікаря нарколога чи психіатра, не перебуває. Після 09 травня 2015 року, продовжує виховувати сина [PERSON], [INFO], який проживає з ним в квартирі, забезпечений всім необхідним для нормального розвитку і навчання. Син відвідує школу, де характеризується позитивно. Ніякої загрози для життя і здоровя дитини не має, як і немає такої загрози життю і здоровю дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON], які на даний час тимчасово перебувають у державних дитячих закладах. Наголосив, що неодноразово провідував дітей у реабілітаційному центрі в Ковелі, бажає їх забрати додому, мріє про нормальну сімю, де всі брати і сестри будуть виховуватись разом у дусі поваги і любові. Просив у задоволенні позову щодо позбавлення його батьківських прав і стягнення аліментів, відмовити. Щиро шкодує, про випадок, який мав місце 09 травня 2015 року, коли дітей служба відібрала із сімї. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов не визнала, пояснила, що вона не ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Любить своїх дітей, піклується про них, займається їх вихованням. Разом з [PERSON], який є батьком дітей, створила всі належні умови для їх проживання, розвитку та виховання. Зазначила, що не зловживає спиртним, не перебуває на обліку в лікарів нарколога і психіатра, шукає роботу, щоб мати можливість утримувати дітей. Просить з задоволенні позову відмовити. Суд, заслухавши пояснення сторін, показання свідків [PERSON], яка зазначила, що відповідачі неналежно виконують свої батьківські обов'язки, залишають малолітніх дітей без нагляду, їжі, що є прямою загрозою їх життю і здоровю, [PERSON], яка показала, що дітям створені належні умови для проживання і виховання, однак батьки, з огляду на зловживання спиртним, не виконують своїх батьківських обов'язків, не реагують на зауваження та ігнорують поради представників соціальної служби, свідків [PERSON], [PERSON] які підтвердили, що відповідачі належним чином виховують своїх дітей, в тому числі щодо обставин інциденту, який мав місце 09 травня 2015 року дослідивши письмові докази у справі, висновок прокурора про наявність підстав для задоволення вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Як вбачається із копій свідоцтв про народження [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.4-7), їх батьком є відповідач [PERSON], а матірю відповідач [PERSON] Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 8), його матір'ю є [PERSON], відомості про батька внесені за вказівкою матері, відповідно до ч.1 статті 135 Сімейного Кодексу України. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 31 січня 2012 року (а.с. 9-10), [PERSON] була позбавлена батьківських праві відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Рішенням Іваничівського районного суду Волинської області від 18 грудня 2006 року (а.с. 145), [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З акту обстеження умов проживання від 12 вересня 2013 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS], відносно чисто, запас продуктів обмежений, є меблі і створені задовільні умови для проживання. (а.с.14). У акті від 09 травня 2015 року (а.с.14) вказано, що умови проживання дітей задовільні, в будинку брудно, речі розкидані, відсутній запас продуктів та свіжоприготовлена їжа, проте, наявні необхідні меблі та предмети побуту для вжитку. Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 19 травня 2015 року № 250 (а.с.16) затвердженого рішенням Нововолинської міської ради від 19 травня 2015 року № 250 (а.с. 15) відповідачів [PERSON], [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав. Згідно повідомлення Нововолинської ЦМЛ від 13 травня 2015 року (а.с. 19-20), 09 травня 2015 року до Нововолинської ЦМЛ в супроводі працівників служби у справах дітей доставлені діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що проживають по [ADDRESS] з діагнозом: підозра на отруєння чадним газом. Після проведення обстеження вказаний діагноз не підтвердився. Як вбачається з повідомлень Нововолинської ЦМЛ від 05 червня 2015 року (а.с. 17-18), 03 червня 2015 року, в інфекційне відділення поступила дитина - [PERSON], [INFO] в супроводі батька [PERSON] з діагнозом ГРВІ. Абдомінальний синдром. 04 червня 2015 року, [PERSON] з'явився до лікарні відмовився від лікування та забрав дитину додому. З повідомлення Нововолинської ЦМЛ від 29 жовтня 2013 року (а.с. 21) вбачається, що за час перебування малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON] [INFO], в Нововолинській ЦМЛ за період з 05.10.2013 року по 17.10.2013 року, батько [PERSON] провідував їх три рази. За час перебування малолітньої [PERSON], [INFO] в Нововолинській ЦМЛ за період з 05.10.2013 року по час даного повідомлення, її мати [PERSON] провідувала її чотири рази. Також з повідомлення Нововолинської ЦМЛ від 30 грудня 2014 року (а.с. 22) вбачається, що [PERSON] не з'являється з сином [PERSON] на щомісячний медичний огляд. З повідомлення Нововолинського МВ УМВС України у Волинській області від 15 травня 2015 року (а.с. 23) вбачається, що відповідачі [PERSON], [PERSON] неодноразово притягалися до адміністративної відповідальності. Покликаючись на надані стороною позивача і досліджені судом докази, представник органу опіки і піклування обґрунтовує заявлені вимоги про позбавлення батьківських прав [PERSON] і [PERSON] та стягнення з них аліментів в твердій грошовій сумі, і вважає, що невиконання відповідачами батьківських обов'язків загрожує життю і здоровю їх малолітніх дітей. З такими доводами погодитись не можна, оскільки судом встановлено, що протягом 2013-2015 року службою у справах дітей було зафіксовано три випадки неналежного виконання обов'язків відповідачами. Зокрема: 12 вересня 2013 року діти були залишені без нагляду дорослих, 05 жовтня 2013 року, внаслідок перебування дітей без нагляду батьків, малолітні, граючись сірниками, зчинили пожежу і були доставлені в лікарню, де не підтвердився діагноз отруєння чадним газом, а 09 травня 2015 року діти тривалий час перебували вдома, плакали, в зв'язку з чим було прийнято рішення про їх тимчасове відібрання з сімї. Судом не встановлено, що протягом 2014 року відповідачі ухилялись від виконання обов'язків по вихованню дітей і стороною позивача не надано жодних доказів на підтвердження наявності таких фактів. В суді встановлено, що відповідач [PERSON], створив належні умови для проживання та розвитку дітей, з місця попередньої роботи характеризується позитивно (а.с. 136), отримував стабільний дохід у вигляді заробітної плати (а.с. 141), з 26.10.2015 року і по даний час перебуває на обліку в Нововолинському центрі зайнятості, як безробітний (а.с.140), за час перебування дітей в КУ «Волинський обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» (а.с. 174) п'ять разів, в тому числі два рази у 2016 році, провідував їх, що свідчить про його бажання бути разом з дітьми і виховувати їх вдома у сімейній обстановці. Судом також встановлено, що після відібрання у [PERSON] 19 травня 2015 року трьох дітей, з ним залишився проживати син [PERSON], [INFO]. За період з травня 2015 року по даний час, тобто більше девяти місяців, повідомлень про неналежне виконання [PERSON] батьківських обов'язків щодо виховання малолітнього сина [PERSON], до відповідних служб не надходило. Представник позивача не надав суду доказів на підтвердження таких обставин. З характеристики, виданої Будятичівською ЗОШ І-ІІ ступеня вбачається, що [PERSON] навчається у другому класі, своєчасно готує домашні завдання, у хлопчика є все необхідне навчальне приладдя, шкільна і спортивна форма. (а.с.144). Згідно частини статті четвертої статті 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 частини першої статті 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо він, вона ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За змістом даної норми закону, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, При цьому зазначені фактори можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомо нехтування своїми обов'язками. Разом з тим, відповідно до роз'яснень, які містяться у пункті 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного зясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Враховуючи наведені норми і роз'яснення, суд повно і об'єктивно дослідивши всі обставини справи і проаналізувавши їх в сукупності, виходячи виключно з інтересів малолітніх дітей, беручи до уваги, що батько прихильний до них, про що свідчить його поведінка, в тому числі під час судових засідань, щиро шкодує про випадки, які мали місце у 2013 році а також відсутність його винної поведінки у тому, що 09 травня 2015 року, діти залишились без нагляду дорослих, суд вважає, що у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав [PERSON] і стягнення з нього аліментів, слід відмовити. При цьому суд не бере до уваги думку малолітньої [PERSON] висловленої письмово, оскільки її пояснення не стосуються доцільності позбавлення батьківських прав батька, і не відповідають інтересам дітей. (а.с.177). Відповідно до частини 1 Статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, держави-учасниці забезпечують те, щоб дитини не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають, відповідно до закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною, або не піклуються про неї, або коли проживають роздільно і необхідно прийняти рішення про місця проживання дитини. Позбавлення батьківських прав як спосіб впливу на батьків, не модна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю. На думку суду, в даний час, немає жодних об'єктивних обставин, які б могли підтвердити необхідність позбавлення батьківських прав [PERSON] Що стосується вимог про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], то суд, враховуючи встановлені обставини і досліджені докази, приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову і приймає рішення у відповідності до статті 170 Сімейного Кодексу України, про відібрання дітей [PERSON] і [PERSON] від матері [PERSON], оскільки, як встановлено судом, внаслідок неналежного ставлення матері до виконання батьківських обов'язків по відношенню до дітей, яким станом на травень 2015 року було відповідно - [PERSON] [INFO] і [PERSON] [INFO], залишення їх на тривалий час без нагляду дорослих, є свідченням винної поведінку матері. Про визнання своєї винуватості у залишенні дітей без нагляду 09.05.2015 року, [PERSON] підтвердила у поясненнях під час розгляду судом відносно неї протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1, ст.184 КУпАП, за яке постановою суду від 25 червня 2015 року, остання притягнута до відповідальності у виді штрафу в розмірі 51 грн. (а.с.179-180). Приймаючи рішення, суд також бере до уваги поведінку [PERSON] під час судового розгляду справи, її повторні неявки в суд без підтвердження поважності причин не прибуття на виклик суду. Відповідач також не надала суду доказів відвідування малолітнього [PERSON] за період перебування його у обласному будинку дитини. Вказані обставини, не дають суду підстави зробити висновок про належне ставлення матері [PERSON] до своїх дітей. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] слід стягувати аліменти по 300 грн. щомісячно на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON], [INFO] по 300 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року і до повноліття дочки. Стягувати з [PERSON] на користь особи або дитячого закладу, де буде перебувати дитина [PERSON], [INFO], в розмірі по 300 грн. щомісячно, починаючи з 11 вересня 2015 року та до повноліття дитини. Також до стягнення з [PERSON] в дохід держави підлягає 243,60 судового збору. В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Outcome: approved