Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-04 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаною заявою з проханням : встановити факт, що її прадід [PERSON], [INFO], її дід [PERSON], [INFO], її батько [PERSON], [INFO] і вона - [PERSON], [INFO], за походженням поляки; зобов'язати органи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису про народження її батька [PERSON], [INFO] внести до актового запису зміни національності батька дитини - «українець» на «поляк», та національність дитини «українець» на «поляк»; зобов'язати органи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем зберігання актового запису про її народження внести до актового запису зміни національності батька [PERSON] з «українець» на «поляк», та її національності з «українка» на «полька». Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона [PERSON], [INFO] бажає відновити етнічне походження свого роду відповідно до положень Закону України «Про національні меншини», оскільки її прадід [PERSON], дід [PERSON] та батько [PERSON] були поляками за походженням. Однак для збереження життя і недопущення репресій вимушені були приховувати свою дійсну національність «поляк», тому у свідоцтвах про народження значиться національність «українець». Встановлення факту польського походження має юридичне значення, так як впливає на реалізацію її прав на території України і Республіки Польща. Відділом РАЦСу Бориспільського МРУЮ у Київській області заявнику відмовлено у внесенні змін до актового запису цивільного стану про народження заявника щодо зміни національності та роз'яснено можливість оскарження даного висновку у судовому порядку. У судове засідання заявник не з'явилась, про дату, час та місце повідомлена належним чином. Натомість, через канцелярію суду подала заяву, в якій заяву підтримала та просила задовольнити, розгляд справи просила здійснити у її відсутність. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Натомість, через канцелярію суду подав заяву, якою при вирішенні справи поклався на думку суду, розгляд справи просив провести за його відсутності. Дослідивши подані заяви та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтями 10 та 60 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 243 Цивільного процесуального кодексу України окреме проваджен-ня - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ч. 2 ст. 243 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: 1) обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, визнання фізичної особи недієздатною та поновлення цивільної дієздатності фізичної особи; 2) надання неповнолітній особі повної цивільної дієздатності; 3) визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою; 4) усиновлення; 5) встановлення фактів, що мають юридичне значення; 6) відновлення прав на втрачені цінні папери на пред'явника та векселі; 7) передачу безхазяйної нерухомої речі у комунальну власність; 8) визнання спадщини відумерлою; 9) надання особі психіатричної допомоги в примусовому порядку; 10) примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу; 11) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб. У відповідності до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] в місті Києві народилася заявник [PERSON], про що в Книзі реєстрації народжень 20 грудня 1979 року зроблено відповідний актовий запис за № 756, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] повторно виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 03 грудня 2009 року. Її батьками записані : [PERSON] та [PERSON]. Інформації щодо їхньої національності та громадянства у свідоцтві не зазначено (а.с.8). З свідоцтва про народження батька заявника - [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 04 жовтня 1949 року вбачається, що він народився в селі Держанівка Дунаєвського району Кам'янець-Подольської області (на сьогоднішній день - Хмельницька область) та його батьки [PERSON] та [PERSON] за національністю українці (а.с.7). В свідоцтві про народження діда заявника - [PERSON], [INFO], серії [NUMBER] від 26 червня 1953 року зазначено, що він народився селі Держанівка Дунаєвського району Кам'янець-Подольської області (на сьогоднішній день - Хмельницька область) його батьки : [PERSON] та [PERSON] за національністю українці (а.с.6). Свідоцтво про народження прадіда заявника - [PERSON], [INFO], не збереглося. Проте, згідно архівної довідки № В-516/01.01-14/2013 від 17.10.2013 р. виданої Державним архівом Хмельницької області встановлено, що [PERSON], [INFO], поляк за національністю, уродженець і житель с. Держанівка Дунаєвського району Кам'янець-Подольської області (з 1954 р. - Хмельницька область) був заарештований 15.04.1938 р. Дунаєвським РВ НКВС за звинуваченням у контрреволюційній та націоналістичній діяльності за ст. 54-11 КК УРСР. У складі його сім'ї на день арешту значилися : мати - [PERSON], дружина - [PERSON], син - [PERSON], син - [PERSON]. Рішенням засідання особливої трійки УНКВС Кам'янець-Подольської області від 25.09.1938 р. [PERSON] засуджений до розстрілу з конфіскацією особистого майна. Вирок виконано 27.09.1938 р. у м. Кам'янець-Подольський. На підставі висновку Військового трибуналу Прикарпатського військового округу від 27.04.1957 р. за № ОХ-189 [PERSON] реабілітований посмертно (а.с.4). Наведене також підтверджується довідкою № ОХ-189 від 09.05.1957 р., виданої [PERSON] Військовим трибуналом Прикарпатського військового округу (а.с.5). 07 червня 1998 року заявник [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що 07 червня 1998 року Камянець-Подільським міським відділом реєстрації актів громадянського стану зроблено актовий запис № 241. Прізвище подружжю присвоєно єдине - [PERSON]. Національність заявниці у вказаному свідоцтві зазначено - «українка» (а.с. 9). Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 30.03.2004 р., шлюб між вказаними особами розірвано, про що відділом реєстрації актів цивільного стану Камянець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області зроблено актовий запис № 131 (а.с. 9) 09 липня 2005 року заявник [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], про що 09 липня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Подільського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 479. Прізвище подружжю присвоєно єдине - [PERSON]. Національність заявниці зазначено - «українка». Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим повторно 05.12.2009 р. (а.с. 9). 24.11.2009 р. [PERSON] [INFO], змінила власне імя з [PERSON] на [PERSON], у зв'язку з чим відділом реєстрації актів цивільного стану Камянець-Подільського міського управління юстиції Хмельницької області зроблено актовий запис № 56 та видано свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] (а.с. 11). За наслідком звернення [PERSON] до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київсь-кої області щодо внесення змін до актового запису про народження заявниці, 17.06.2014 р. надано висновок, яким відмовлено в задоволенні заяви (а.с. 12 - 15). Згідно ст. 55 Конституції України права і свободи громадян захищаються судом. Це означає, що суд не може відмовити у правосудді, якщо громадянин України, іноземець, особа без громадянства вважають, що їхні права і свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації, або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Згідно зі ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Національність - національна ідентичність, належність особи до певної нації (або іншої етнічної групи (спільності), яка визначається як відмінними особливостями етнічної групи (мова, звичаї і традиції, культура, фізіологічні риси (належність до певного типу тощо), яких дотримується особа, так і особистим почуттям належності до етнічної спільності - почуттям національної ідентичності. З метою гарантування національним меншинам права на вільний розвиток прийнято Закон України «Про національні меншини в Україні». У відповідності до ст. 3 вказаного закону до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національ-ного самоусвідомлення та спільності між собою. Згідно зі ст. 11 вказаного закону громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Згідно з приписами ст. 300 Цивільного Кодексу України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що прадід [PERSON] - [PERSON] був поляком за національністю, відтак і його син - [PERSON] наполовину є поляком, що дає підстави на відновлення їх польської національності. Встановлення факту національної ідентичності заявнику щодо неї та її батька, діді та прадіда необхідне для впорядкування документів, для реалізації особистих прав - підтвердження польського походження роду. Цей факт має юридичне значення, оскільки з 07.08.2007 року згідно із Законом «Про карту поляка», Законом «Про репатріацію» від 9 листопада 2000 року, ухвалених Сеймом Республіки Польща громадянам України польського походження надаються окремі пільги та гарантії, а ситуація що склалась, може позбавити заявника та її нащадків права скористатись вказаними правами. Разом с тим, суд не вбачає підстав для задоволення вимог [PERSON] щодо неї та її батька [PERSON], оскільки вказані особи народжені та протягом всього життя проживають на території держави Україна, в усіх правовстановлюючих документах відомості щодо національності батьків зазначені «українець» та «українка». Доказів наявності стороннього тиску, політичних репресій щодо обрання та зазначення ними відомостей про національність «українець», суду не надано. А відтак суд вважає, що це був їх свідомий добровільний вибір здійснений з урахуванням місця народження та проживання. Вимоги позивача, якими вона просить зобов'язати органи державної реєстрації актів цивільного стану внести до актових записів зміни у графі про національності є передчасними, оскільки у суду відсутні докази наявності спору про це у майбутньому. Судом з'ясовано, що встановлення юридичного факту належності [PERSON] та [PERSON] до польської національності не порушує права та інтереси третіх осіб, а тому суд вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] в цій частині та встановити юридичний факт їх належності до польської національності. В іншій частині заява задоволенню не підлягає. Враховуючи наведене вище та

Outcome: partial