Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-30 00:00:00

11 червня 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання відповідача такою, що втратила право користування житлом - будинком [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилається на те, що відповідач з 2009 року в спірному будинку не проживає, реєстрація відповідача створює перешкоди позивачу у реалізації права власності житлом, вона змушена сплачувати щомісячні поточні комунальні рахунки з урахуванням непроживаючої зареєстрованої особи, а тому просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В судове засідання сторони не з`явились. Позивач в поданій через канцелярію суду заяві просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач, належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, із заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталась, заперечень не надала. Судом встановлено, що позивач є власником будинку [ADDRESS] . Дана обставина вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 04.06.2020 за № 211423422, копія якого додана до позовної заяви. Підставами виникнення права власності був договір купівлі-продажу житлового будинку від 05.09.1995, який посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Спановським М.П., за реєстровим №5076 /а.с.5, 7/. З довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні від 01.07.2020 вбачається, що відповідач зареєстрований у вищевказаному будинку /а.с.8/. З актів від 22.09.2018 та 09.09.2019 засвідчених головою квартального комітету Шосткинської міської ради №12 вбачається, що [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] за даною адресою фактично не проживає з 2009 року та комунальними послугами не користується /а.с.9, 10/. Дана обставина в судовому засіданні не спростована. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, а згідно ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом не встановлено наявність будь-якої домовленості (правочину) між позивачем та відповідачем про користуванням належним позивачу будинком. Частина 1 ст. 12 ЦПК України визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Відповідно до ч. 2 даної статті учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідач в даній справі не скористався своїми правами щодо подання відзиву на позовну заяву, доказів не подав, в судове засідання не з`явився, а тому суд з урахуванням вищевикладеного вважає, що на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, позивач довів обґрунтованість своїх вимог, а тому є підстави визнати відповідача таким, що втратив право користування вищевказаним майном.

Outcome: approved