Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

11 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом, в якому зазначила, що з 2008 року проживала з відповідачем однією сім`єю. Мають дочку [PERSON] , [INFO] . 17.07.2010 року між нею і відповідачем був зареєстрований шлюб. У вересні 2017 року припинили шлюбні відносини, проживають окремо. Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідач офіційно ніде не працює, отримує нерегулярний дохід. Відповідач орендує приміщення магазину, займається торгівлею автозапчастин. Його середньомісячний дохід складає, приблизно, 20 000 грн. Стан здоров`я відповідача дозволяє йому працювати. Інших утриманців відповідач не має. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 6000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29 грудня 2020 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково, проти заявленого розміру аліментів заперечував, зазначивши, що наразі не працевлаштований, звільнений з посади менеджера в роздрібній торгівлі непродовольчими товарами, має можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі 1500-1800 грн. щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Сторони разом не проживають. Дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утримані. Згідно з частиною 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до частини 1 статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно зі статтею 184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Приймаючи до уваги, що позивач у своєму позові просить стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі, з урахуванням матеріального стану сторін та всіх інших обставин, передбачених статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , слід визначити в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. щомісячно, який буде необхідним і достатнім для забезпечення розвитку дитини та підлягає щорічно індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше, починаючи стягнення з 11 грудня 2020 року (дня пред`явлення позову до суду) до досягнення дитиною повноліття. У той же час підстав для визначення щомісячного розміру аліментів на утримання дитини у сумі 6000 грн. суд не вбачає, оскільки доказів того, що матеріальний стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти на дитину у вказаному розмірі матеріали справи не містять. Доводи позивача, викладені у позовній заяві, щодо отримання відповідачем щомісячного доходу в сумі, приблизно, 20000 грн. об`єктивно не підтверджені. Задовольняючи частково позовні вимоги, суд вважає за необхідне відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України\~допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у сумі 302 грн. 64 коп.

Outcome: partial