Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

11.08.2020 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що сімейне життя у позивача з відповідачем не склалося, шлюб носить формальний характер, а збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, їх подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Сторони дітей не мають. Позивач при цьому зазначив, що місце проживання відповідача йому невідоме. Ухвалою від 18.08.2020 р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 08.09.2020 р. Ухвалою від 08.09.2020 р. було відкладено розгляд справи та розміщено оголошення на веб-сайті судової влади України про виклик відповідача. У судове засідання позивач не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. В позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі з повідомленням його представника. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 29.08.2016 р., що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а. с. 7). Позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем у них не склалося. Між сторонами впродовж всього подружнього життя виникали суперечки, непорозуміння, конфлікти, проживають окремо, шлюб має формальний характер. На даний час позивач має іншу жінку, яка вагітна і планує зареєструвати шлюб, примирення неможливе. Сторони дітей не мають. Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає про таке. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У статті 110 Сімейного кодексу України зазначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. При цьому, судом враховується, що позивач не має можливості звернутися до органу РАЦСу з заявою про розірвання шлюбу між подружжям, яке не має дітей, оскільки позивачу невідоме місце проживання відповідача, що виключає можливість подання обопільної заяви. Суд вважає, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивача та не має підстав вважати, що внаслідок розірвання шлюбу будуть порушені права сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Оскільки при зверненні до суду позивач не сплачував судовий збір у розмірі 840,80 грн з підстав звільнення від його сплати, судовий збір слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved