Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-22 00:00:00

11 січня 2016 року ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» звернулося до суду з позовною заявою про визнання недійсними результатів прилюдних торгів, які проведені 03 травня 2013 року Одеською філією ТОВ «Укрспецторг» Групп», оформлених протоколом за № 16-0308/13 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - земельної ділянки, загальною площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110136900:33:010:0044, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 149; визнання недійсними результатів прилюдних торгів, які проведені 03 травня 2013 року Одеською філією ТОВ «Укрспецторг» Групп», оформлених протоколом за № 16-0308/13 про проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна - земельної ділянки, загальною площею 0,0407 га, кадастровий номер 5110136900:33:010:0043, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 149; визнання недійсним акту державного виконавця про реєстрацію предмета іпотеки від 13 травня 2013 року за результатами проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна: земельної ділянки загальною площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110136900:33:010:0044, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 149; визнання недійсним акту державного виконавця про реєстрацію предмета іпотеки від 13 травня 2013 року за результатами проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна: земельної ділянки, загальною площею 0,0407 га, кадастровий номер 5110136900:33:010:0043, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 149, посилаючись на те, що при проведенні прилюдних торгів участь у торгах брав лише один учасник, який і був визначений переможцем прилюдних торгів. Відповідач [PERSON] заперечила проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність. Крім того, позовні вимоги до особи, яка проводила торги, не були надані. Представник третьої особи Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області заперечив проти задоволення позовної заяви, посилаючись на її безпідставність, оскільки прилюдні торги були проведені у передбаченому законом порядку та без порушень. Представник відповідача ТОВ «Укрспецторг групп», третя особа [PERSON] у судове засідання не зявились, заперечень проти позовної заяви не надали. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають. \~ Судом встановлено, що 02 серпня 2007 року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір за № 11192613000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, за яким був наданий кредит у розмірі 100000 доларів 00 центів США, що за курсом НБУ складає 505000 грн. 00 коп., зі сплатою 12,5 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, 02 серпня 2007 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, за яким [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно земельну ділянку, загальною площею 0,0407 га, кадастровий номер 5110136900:33:010:0043, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 149. 04 квітня 2008 року року між [PERSON] та ПАТ «УкрСиббанк» був укладений договір за № 11329330000 про надання споживчого кредиту та заставу рухомого майна, за яким був наданий кредит у розмірі 104000 доларів 00 центів США, що за курсом НБУ складає 525200 грн. 00 коп., зі сплатою 14 % річних за користування кредитом. З метою забезпечення виконання зобовязань позичальника за кредитним договором, 04 квітня 2008 року між ПАТ «УкрСиббанк» та [PERSON] був укладений іпотечний договір, за яким [PERSON] передав в іпотеку нерухоме майно земельну ділянку, загальною площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110136900:33:010:0044, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 149. За положеннями ч. 1, 3 ст. 33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобовязання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. За змістом статті 41 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду, проводиться шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону. Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обовязки субєктів матеріальних правовідносин цивільної справи. Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку. Главою 4 цього Закону визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стаття 44 цього Закону передбачає черговість задоволення вимог стягувачів, згідно з якою в першу чергу задовольняються забезпечені заставою вимоги щодо стягнення з вартості заставленого майна. Положеннями статті 54 Закону України «Про виконавче провадження» визначено особливості звернення стягнення на заставлене майно. Зокрема, згідно з частиною восьмою цієї статті, примусове звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється державним виконавцем з урахуванням положень Закону України «Про іпотеку». Отже, підставою для застосування положень Закону України «Про іпотеку» до спірних правовідносин є звернення стягнення на предмет іпотеки, тобто, його арешт, вилучення та примусова реалізація в розумінні частини першої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, норми Закону України «Про виконавче провадження» допускають звернення стягнення на предмет іпотеки в ході процедури виконавчого провадження без судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки, в межах процедури стягнення коштів з іпотекодавця на користь іпотекодержателя. Якщо за судовим рішенням з відповідача стягнуто кредитну заборгованість, то суд не може змінити спосіб виконання такого рішення суду на звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки виконання рішення суду про стягнення заборгованості має виконуватися за рахунок усього майна, що належить боржнику. Відповідно до порядку примусового звернення стягнення коштів з боржника, врегульованого Законом України «Про виконавче провадження», першочергово звертається стягнення на відповідні кошти боржника, рухоме майно, а за його відсутності на обєкти нерухомості. Статтею 54 цього Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Оскільки статтею 575 Цивільного кодексу України іпотеку визначено як окремий вид застави, норми Закону України «Про виконавче провадження» дозволяють звернути стягнення на іпотечне майно для задоволення вимог іпотекодержателя. 07 березня 2012 року заступником начальника Першого Київського ВДВС ОМУ було прийнято 2 постанови про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчих листів, виданих Київським районним судом м. Одеси за виконанням рішення Київського районного суду м. Одеси від 28 березня 2011 року у цивільній справі за № 2-170/11 про стягнення на користь ПАТ «УкрСиббанк» грошової суми з [PERSON] за договором позики. 28 травня 2012 року державний виконавець на підставі\~ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження»\~провів опис і наклав арешт на ці земельні ділянки. Згідно з висновком про вартість від 07 березня 2013 року, проведеним ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА», ринкова вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0407 га, кадастровий номер 5110136900:33:010:0043, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 149, складала 116400 грн. 00 коп. Згідно з висновком про вартість від 07 березня 2013 року, проведеним ТОВ «Оціночна компанія «ВЕГА», ринкова вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0829 га, кадастровий номер 5110136900:33:010:0044, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, що знаходиться за адресою: м. Одеса, Люстдорфська дорога, буд. 149, складала 237000 грн. 00 коп. 16 квітня 2013 року Перший Київський ВДВС ОМУЮ уклав договори за № 16-0308/13 та за № 16-0307/13 з Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Груп», яка діяла від імені та в інтересах ТОВ «Укрспецторг Груп», яким доручив останньому виконання дій, повязаних з реалізацією арештованого нерухомого майна. 03 травня 2013 року відбулися прилюдні торги, за результатами яких земельні ділянки були продані, про що державним виконавцем Першого Київського ВДВС ОМУЮ складено акт, який затверджений у встановленому порядку. 17 червня 2013 року державним виконавцем Першого Київського ВДВС ОМУЮ було винесено постанову про повернення виконавчих документів стягувачеві. Відповідно до ст.\~215, 216 ЦК України,\~вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем, відповідно до ч. 1\~ст. 215 ЦК України, зазначено підставою для визнання торгів недійсними недодержання державним виконавцем та Одеською філією ТОВ «Укрспецторг Груп» при проведенні прилюдних торгів норм\~Закону України «Про виконавче провадження»\~і Тимчасового положення «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Законом України «Про виконавче провадження»\~та Інструкцією «Про проведення виконавчих дій», затвердженою\~наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року № 74/5\~не встановло порядку та правил проведення прилюдних торгів, а лише закріплюється, як і\~у ст. 650 ЦК України, такий спосіб реалізації майна, як його продаж на прилюдних торгах. Відповідно до положень зазначених правових норм, державний виконавець здійснює лише підготовчі дії з метою проведення прилюдних торгів, а самі прилюдні торги з реалізації нерухомого майна організовують і проводять спеціалізовані організації, з якими державною виконавчою службою укладається відповідний договір. «Правила» ж проведення прилюдних торгів визначені Тимчасовим положенням. Що стосується дій державного виконавця до призначення прилюдних торгів - при здійсненні своїх повноважень, передбачених\~Законом України «Про виконавче провадження», у тому числі, щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо, - то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому\~ст. 383 ЦПК України. Вказана правова позиція закріплена також в постанові Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12. Виходячи зі змісту ч.1\~ст. 215 ЦК України,\~підставами недійсності правочину, укладеного за результатами прилюдних торгів, є недодержання в момент його укладення вимог закону. Підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням «Про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна», затвердженим\~наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5. Позивачем наявність таких порушень не доведено. Відповідно до постанови Верховного Суду України від 27 квітня 2016 року у цивільній справі за № 6-103цс16, прилюдні торги можна провести за наявності одного учасника, придбавши майно за його початковою ціною. Отже, виходячи з правової позиції Верховного Суду України, яка є обовязковою для судів нижчих інстанцій, посилання позивача, що при проведенні торгів був лише один учасник торгів, не знайшли свого правового обґрунтування. Згідно зі ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позовні вимоги позивачем не доведені, суд вважає, що позовна заява задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed