Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

11 листопада 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, Керівника (ліквідатора) Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова Питльованого Петра Володимировича , Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради, міського голови м. Львова Садового Андрія Івановича, в якому просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати головного розпорядника коштів міського голову м. Львова Садового А.І. та Управління охорони здоров`я Департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради забезпечити виділення коштів на погашення заборгованості з виплати заробітної плати, за період з липня 2019 по 30 жовтня 2019 року, у сумі 31009,52 грн. та стягнути вищезазначену суму з Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова, а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати у сумі 5000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила про те, що вона перебуває у трудових відносинах з Комунальною 5-ою стоматологічною поліклінікою м. Львова і працює на момент подання позову до суду на посаді медичної сестри стоматології. ЇЇ стаж роботи у Комунальній 5-й стоматологічній поліклініці станом на жовтень 2019р. складає 25 років, що дає їй право на 30 % надбавку до посадового окладу відповідно до Колективного договору, зареєстрованого в Департаменті економічної політики Львівської міської ради за № 232 від 22 листопада 2016р. Також додатком 5 до Колективного договору встановлено надбавку до посадового окладу за вислугу років, залежно від стажу роботи, а саме: стаж роботи понад 3 роки -10%; стаж роботи понад 10 років - 20%; стаж роботи понад 20 років -30%. Крім того відповідно до додатку 4 до Колективного договору їй встановлена надбавка 10% за роботу з дезинфікуючими речовинами. Починаючи з 01 липня 2019р. по 31 жовтня 2019 р. їй не виплачується заробітна плата з невідомих для неї причин. За вказаний період з 01 липня 2019р. по жовтень 2019р. вона сумлінно виконую свої посадові обов`язки . Відповідно до наведеного позивачем розрахунку заборгованість з виплати заробітної плати за період з липня 2019 по жовтень 2019 складає 31009,52 грн. У зв`язку з наведеним, змушена звернутися до суду за захистом своїх прав, просить позов задовольнити. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини зазначені у позовній заяві, просив позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Представники відповідачів в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України провести заочний розгляд справи. З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 12.12.1994 року працює на посаді медичної сестри стоматології в Комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м. Львова згідно Наказу №119 від 12.12.1994 року, що підтверджується копією трудової книжки, наявної в матеріалах. Соціально - економічні, виробничі і трудові відносини в Комунальній 5-тій стоматологічній поліклініці м. Львова регулюються Колективним договором, зареєстрованого в Департаменті економічної політики Львівської міської ради за №232 від 22.11.2016 року, у якому сторонами договору є «Роботодавець» - Комунальна 5-а стоматологічна поліклініка м. Львова та «Профспілка» - Первинна профспілкова організація працівників Комунальної 5-ої стоматологічної поліклініки м. Львова. Колективним договором відповідно до п. 3 встановлюються взаємні зобов`язання «сторін» щодо регулювання виробничих, трудових, соціально-економічних відносин, зокрема: зміни в організації виробництва і праці; забезпечення продуктивної зайнятості; нормування і оплати праці, встановлення форми, системи, розмірів заробітної плати та інших видів трудових виплат (доплат, надбавок, премій та ін.); встановлення гарантій, компенсацій, пільг; режиму роботи, тривалості робочого часу і відпочинку; умов і охорони праці; забезпечення житлово-побутового, культурного, медичного обслуговування, організації оздоровлення і відпочинку працівників; гарантій діяльності «Профспілки»; умов регулювання фондів оплати праці та встановлення кваліфікаційних (міжпосадових) співвідношень в оплаті праці. З виписки Пенсійного фонду з індивідуальних відомостей про застраховану особу вбачається, що заробітна плата позивачу не виплачується з липня 2019 року. Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, період заборгованості по невиплаті заробітної плати складає чотири місяці. Сума невиплаченої заробітної плати за чотири місяці становить - 31009, 52 грн. Згідно із ст. 2 КЗпП України право громадян на працю, - тобто на одержання роботи з оплатою праці не нижче встановленого державою мінімального розміру, включаючи право на вільний вибір професії, роду занять і роботи, забезпечується державою. Працівники реалізують право на працю шляхом укладення трудового договору про роботу на підприємстві, в установі, організації або з фізичною особою. Відповідно до ст.7 ч.4 Конституції України, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищене законом. Частинами 1, 7ст. 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Згідно ст. 115 КЗпП України заробітна плата повинна виплачуватися робітнику регулярно у робочі дні у строки, встановлені колективною угодою, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, не перевищуючий шістнадцяти календарних днів. Відповідно до частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. У частині першій статті 1 Закону України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року, який є спеціальним нормативно-правовим актом, що регулює правовідносини у сфері оплати праці, міститься аналогічне визначення поняття заробітна плата. Згідно ст.2 Закону України «Про оплату праці» основна заробітна плата - це винагорода за виконану роботу відповідно до встановлених норм праці (норми часу, виробітку, обслуговування, посадові обов`язки). Вона встановлюється у вигляді тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок для робітників та посадових окладів для службовців. Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій. Інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До них належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми. У відповідності до вимог ч. ч. 1, 4 ст. 95 КЗпП України мінімальна заробітна плата - це встановлений законом мінімальний розмір оплати праці за виконану працівником місячну (годинну) норму праці. Мінімальна заробітна плата є державною соціальною гарантією, обов`язковою на всій території України для підприємств, установ, організацій усіх форм власності і господарювання та фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників, за будь-якою системою оплати праці. Згідно п.8 ч.1 ст. 40 Бюджетного кодексу України розмір мінімальної заробітної плати на відповідний бюджетний період визначається Законом про Державний бюджет України. Враховуючи наведене, заборгованість по заробітній платі [PERSON] за період з 01 липня 2019 по 31 жовтня 2019 року становить 31009,52 грн. Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Положеннями ч. 1ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Як вбачається з розрахунку посадового окладу медичної сестри стоматології [PERSON] її посадовий оклад складає разом із надбавками - 7752,38 грн., поданого позивачем у позовній заяві (який був скерований відповідачам, та щодо якого відповідачами не подано жодних відзивів чи заперечень) заборгованість відповідача перед позивачем становить 31009,52 грн., а саме: 7752,38 грн. (посадовий оклад з липня по 31 жовтня 2019 рр.) х 4 (період заборгованості з липня по 31 жовтня 2019 рр.) = 31009,52 грн. Виходячи з наведеного та враховуючи, що позивач дійсно перебував у трудових відносинах із відповідачем та з липня 2019 року по 31 жовтня 2019 року їй не було виплачено заробітну плату, суд вважає, що заборгованість по заробітній платі у розмірі 18014,37 грн., згідно до розрахунку підлягає стягненню. Однак оскільки кошти на заробітну плату працівникам Комунальної 5-ї стоматологічної поліклініки м.Львова нараховуються виключно Комунальною 5-ю стоматологічною поліклінікою, суд вважає, що саме цей заклад має відповідати за позовом. Щодо інших вимог суд вважає, що вони підлягають відмові, оскільки вони стосуються питання виконання рішення суду за даним позовом, вони стосуються питання забезпечення коштами стоматологічну лікарню для погашення заборгованості. Крім того відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] також просить стягнути з відповідачів судові витрати у розмірі 5000 грн., та у судовому засіданні представником [PERSON] не надано жодних доказів наданих послуг, виконаних адвокатом, тому у цій частині слід відмовити. На підставі ч.1ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 840, 80 грн.

Outcome: partial