Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

12.11.2018 р. позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому прохала суд стягнути з відповідача ПрАТ «Пласт» на її користь заборгованість по заробітній платі [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]), який помер [INFO] у розмірі 52651,34 грн. В обґрунтування позовних вимог вказувала, що є дружиною [PERSON] та єдиним спадкоємцем після смерті останнього. За життя її чоловік [PERSON] працював у ЗАТ «Пласт», наказом від 29.09.2017 року його було звільнено з посади слюсаря-ремонтника, однак не виплачено належних до виплати в день звільнення з роботи коштів. Заборгованість по виплаті заробітної плати становить 52 651,34 грн. Також, позивач зазначала, що нотаріусом, яким було відкрито спадкову справу після смерті її чоловіка, їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] щодо коштів заробітної плати померлого, оскільки недоотримані грошові кошти (заробітна плата) не входять до складу спадщини, а на день відкриття спадщини разом із спадкодавцем постійно проживали дружина - [PERSON] та донька - [PERSON], що залучена в якості третьої особи у справи. Вказане і стало підставою звернення до суду з вказаним позовом. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 12.11.2018 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом всіх учасників справи. Позивач [PERSON] 06.12.2018 р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала задовольнити. Третя особа - [PERSON] 06.12.2018 р. надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти позовних вимог. Представник відповідача ПрАТ «Пласт» Попова Т.Д. у засідання надала до суду заяву від 27.11.2018 р. про розгляд справи за її відсутності, прохала суд розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів, проти позовних вимог заперечувала в повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позов. Згідно з наданим до суду 27.11.2018 р. відзивом на позов, представник відповідача не заперечував щодо наявності заборгованості товариства перед колишнім працівником [PERSON] з виплати заробітної плати у розмірі 52651,34 грн. В обґрунтування заперечень зазначено, що дійсно існує заборгованість по виплаті заробітної плати, з підстав, що не залежать від вини товариства. Як підтверджено письмовими доказами, відповідач вказував, що на момент звільнення [PERSON] майно ПрАТ «Пласт» - видобувний підприємством природній газ - починаючи з листопада 2016 р. та до сьогодні арештоване, згідно з ухвалою слідчого судді Солом'янського районного суду м. Києва від 15.11.2016 р.; рахунки та кошти ПрАТ «Пласт» арештовані на підставі постанови Миронівського РВДВС ГТУЮ Київської області від 26.01.2017 р.; на все рухоме майно ПрАТ «Пласт» накладено арешт згідно з Витягом про реєстрацію в державному реєстрі обтяжень рухомого майна від 28.02.2017 р.; нерухоме майно підприємства описане згідно з Актом опису № 9/16-30 від 29.03.17 р. Таким чином, відповідач вважає, що вини підприємства немає у затримці виплати заробітної плати; відразу після зняття арештів з майна підприємства та рахунків належні до виплати позивачу [PERSON] після смерті спадкодавця [PERSON] будуть виплачені. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено згідно зі свідоцтва про одруження серії [NUMBER], що позивач [PERSON] та [PERSON], 1949 р.н., перебували у зареєстрованому шлюбі. Згідно зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO], актовий запис № 1749. Згідно з копією трудової книжки [PERSON], що наявна в матеріалах справи, судом встановлено, що [PERSON] працював на ПрАТ «Пласт» на посаді слюсаря-ремонтника; 30.09.2017 року наказом № 52-к від 29.09.2017 року був звільнений із займаної посади у зв'язку із закінченням терміну строкового трудового договору. Відповідно до ч. 1 ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Згідно з наявною в матеріалах справи довідкою № 528 від 22.12.17 р. в день звільнення з [PERSON] не було проведено розрахунку, існує заборгованість по заробітній платі в день звільнення у розмірі 52 651,34 грн. У відзиві представник позивача не заперечував щодо наявності такої заборгованості. Таким чином, за життя [PERSON] були належні до виплати грошові кошти (заробітна плата) у розмірі 52 651,34 грн., які не були ним отримані за життя по день смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв'язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім'ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Згідно з Довідкою Четвертої Полтавської державної нотаріальної контори від 16.08.2018 р. № 1282/02-14 вбачається, що 27.01.2018 р. була відкрита спадкова справа № 30/2018 до майна померлого [INFO] [PERSON], який проживав за адресою [ADDRESS]. Спадщину прийняла дружина померлого - [PERSON] Дочки померлого - [PERSON], [PERSON] подали заяви про відмову від спадщини. Станом на 16.08.2018 р. свідоцтва про право на спадщину не видавались. Судом встановлено згідно з Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 07.11.2018 р. № 1743/02-31, що до нотаріальної контори звернулась [PERSON] з питання отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] чоловіка [PERSON] на не отриману ним заробітну плату у сумі 52651,34 грн. Останній було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку із тим, що неотримана заробітна плата не входить до складу спадщини, оскільки за адресою проживання спадкодавця на день його смерті разом із останнім проживали інші члени сім'ї. Судом встановлено з матеріалів справи, що за адресою проживання спадкодавця [PERSON]- [ADDRESS], на день його смерті за вказаною адресою були зареєстровані дружина [PERSON] та дочка [PERSON] [PERSON], будучи залученою до участі у справі в якості третьої особи, не заперечувала щодо стягнення коштів по заробітній платі спадкодавця на користь матері Виходячи з вищевикладеного, суд вважає обґрунтованою та доведеною вимогу позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі у сумі 52651,34 грн., після смерті спадкодавця [PERSON] (РНОКПП [NUMBER]). Заперечення представника відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог через те, що вини відповідача у невиплаті сум, належних при звільненні спадкодавцю, немає, суд не приймає до уваги, з огляду на наступне. Конституційний Суд України в рішенні від 22 лютого 2012 р. № 4-рп/2012 щодо офіційного тлумачення положень ст. 233 КЗпП України у взаємозв'язку з положеннями ст. ст.117, 237-1 цього Кодексу роз'яснив, що за ст. 47 Кодексу роботодавець зобов'язаний виплатити працівникові при звільненні всі суми, що належать йому від підприємства, установи, організації, у строки, зазначені в ст. 116 Кодексу а саме в день звільнення або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про проведення розрахунку. Аналогічна правова позиція викладена в Постановах Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 29 січня 2014 p. у справі № 6-144цс13, від 22 січня 2014 p. у справі № 6-159цс13. Вiдсутнiсть фiнансово-господарської дiяльностi або коштiв у роботодавця не виключає його вини в невиплатi належних звiльненому працiвниковi коштiв та не звiльняє роботодавця вiд вiдповiдальностi, передбаченої законом. Відповідач, як юридична особа і господарюючий суб'єкт повинен таким чином організовувати виробництво, щоб бути спроможним виплатити зарплату своїм працівникам, щонайменше тим, що звільнилися з роботи. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Вирішуючи питання про стягнення судових витрат, суд виходить з наступного. Частиною 6 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивача, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved