Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~ 12.10.2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до\~ [PERSON] про визнання права власності на 3/4 частини квартири (а.с. 1-5). Позивач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити, справу розглянути без його участі в підготовчому судовому засіданні, про що суду надав відповідну заяву (а.с. 43). Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибув, просить розглянути справу без його участі в підготовчому судовому засіданні, позовні вимоги визнав в повному обсязі, про що суду надав відповідну заяву (а.с.46). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, підтверджується наявними у справі доказами, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 28.02.1968 року, серії [NUMBER] виданим(повторно) 16.09.2020 року, матір`ю позивача [PERSON] та відповідача [PERSON] є [PERSON] (а.с.18,30). Позивач є\~власником 1/2 частини двокімнатної квартири [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці 21.07.1997 року, зареестрованого в КП БТІ м. Слов`янськ 18.11.1997 року за № 2368, власницею 1/2 частини зазначеної квартири була мати позивача [PERSON] (а.с.18). [INFO] \~в м. Красний Лиман Донецької області,\~\~померла мати позивача - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2014, актовий запис № 333 (а.с. 12). \~ \~ \~ \~03.09.2020\~року позивач\~звернувся із\~заявою про\~видачу дублікату\~правовстановлюючого документу до\~РФ «Донецька\~залізниця».\~Однак листом\~№НАС-16-К-324\~від 15.09.2020\~року йому\~було відмовлено\~у видачі\~такого,\~в зв`язку\~з тим,\~що до\~складу РФ «Донецька залізниця» AT «Укрзалізниця», яка була створена 01.12.2015\~року,\~Приватизаційна комісія\~при Краснолиманському\~відділенні Донецької\~залізниці не увійшла, отримати належним чином оформлений дублікат не має можливості тому, що всі архівні справи знаходяться в м.Донецьку, тобто на тимчасово окупованій території України(а.с.31). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на 1/2 частку двокімнатної квартири, розташованої по [ADDRESS] , яка належала померлій на підставі свідоцтва про право власності, виданого 21.07.1997 року Приватизаційною комісією при Краснолиманському відділенні Донецької залізниці 21.07.1997 року, зареестрованого в КП БТІ м. Слов`янськ 18.11.1997 року за № 2368, на яку залишилося двое\~спадкоемців,\~позивач [PERSON] \~та його\~брат,\~відповідач [PERSON] .\~Спадщина була\~прийнята у встановленому законом порядку (ст. 1269,1270 ЦК України), що підтверджується копією витягу про реестрацію в Спадковому реестрі (а.с.10). Позивач звернувся до Лиманської державної нотаріальної контори Донецької області, але постановою від 20.08.2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно з тих підстав, що натаріусу не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії, а саме правовстановлюючий документ на 1/2 частку квартири на ім`я померлої [PERSON] . Відповідно до положення ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст.1261-1265 цього Кодексу. Згідно зі ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син [PERSON] , який у встановлений законом строк звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до положень частини 1 статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Свідоцтво про право на спадщину, згідно положень частини 1 статті 1298 ЦК України, видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Так відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). У відповідності зі ст. 1218 до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 та ч. 3\~ст. 1296 ЦК України\~спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частина 1\~статті 1297 ЦК України\~передбачає, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Проте нормами цієї статті, так само як й іншими нормами цивільного права, не визначено правових наслідків недотримання такого обов`язку у виді втрати права на спадщину. Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті\~1296,\~1297 ЦК) та/або не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України). Так, згідно із ст. ст.\~41,\~55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Пунктом першим\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1\~ст. 9 Конституції України, ратифікована\~Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 Конвенції»\~і є частиною національного законодавства України, встановлено, що\~\~кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Девелопментс ЛТД» проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю. Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1\~статті 6 та статті13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує\~кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обовязків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції). Як зазначено в рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Будченко проти України», «найважливішою вимогою статті 1 Першого протоколу є те, що будь-яке втручання органу влади у мирне володіння майном має бути законним». Нормами\~статті 328 ЦК України\~передбачено, що право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Вказані роз`яснення мають на увазі, що спадкоємець повинен звернутися до суду у порядку позовного провадження з позовом про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування. Проаналізувавши обставини справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом, у встановлений законом строк звернувся до органів нотаріату із заявою про прийняття спадщини, але не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину через відсутність оригіналу правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця [PERSON] , тому в іншому - позасудовому порядку, позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права в нотаріальній конторі, тому права позивача підлягають захисту у судовому порядку. \~ \~ \~ \~На підставі викладеного,

Outcome: approved