Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

11 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача Івано-Франківської міської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Обґрунтовуючи вимоги заяви позивач вказує, що [INFO] помер її дядько [PERSON] , [INFO] . Позивач є його рідною племінницею. Її батько був рідним братом [PERSON] , у них були спільні батьки та мати. Протягом останніх років життя [PERSON] позивач допомагала йому, періодично провідувала його, оскільки останній в силу похилого віку потребував підтримки та допомоги. При цьому позивач постійно проживала та проживає у Львівській області, померлий дядько [PERSON] жив у місті Івано-Франківську за адресою: [ADDRESS] . Позивач зверталася до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В. про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте їй було відмовлено у зв`язку з тим, що вона пропустила шестимісячний строк для подачі заяви для прийняття спадщини. У встановлений законом шестимісячний строк позивач не зверталася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку зі складними сімейними обставинами та захворюванням органів зору. За таких обставин позивач просить визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини за тривалістю три місяці з дня набрання цим рішенням законної сили. Ухвалою суду від 12 березня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, розгляд справи ухвалено проводити за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 05 квітня 2021 року представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому вказує, що позовна заява є необґрунтованою, а позовні вимоги - такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивач не надала доказів будь-якої поважної причини пропуску строку для прийняття спадщини, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі (а.с. 23-26). 14 квітня 2021 року позивачем подано відповідь на відзив, в якому зазначає, що пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Ухвалою суду від 13 травня 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явилася, проте представник позивача подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила розглянути справу за відсутності позивача та представника позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, проте до суду надана заява про розгляд справи за відсутності представника відповідача. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] (а.с.5). Згідно копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, батьком [PERSON] , [INFO] , був [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с.6). У відповідності до архівної довідки Центрального державного історичного архіву України м. Львів, у фонді 201 «Греко-католицька митрополича консисторія, м. Львів» у метричній книзі греко-католицької парафії с. Батятичі Жовківського повіту Львівського воєводства з записами про народження за 1903-1906, 1921-1927 роки виявлено інформацію: під № 49 [PERSON] , народжений [INFO] та хрещений 27 червня 1925 року, будинок [ADDRESS] , греко-католицького віросповідання. Батько: [PERSON] , син [PERSON] та [PERSON] . Мати [PERSON] , дівоче [PERSON] , донька [PERSON] та [PERSON] (а.с.7-8). Як вбачається з копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є батько [PERSON] та мати [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] 26 липня 1986 року, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.10). Листом № 21/01-16 від 21 березня 2020 року приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Глущенко І.В. відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини за законом (а.с. 11). Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] померла [INFO] (а.с.12). [PERSON] зверталася за медичною допомогою (а.с.13). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, відсутні відомості про речові права на квартиру [ADDRESS] (а.с.16). Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Частиною першою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно статті 1218 Цивільного кодексу України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною першою статті 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами першою-другою статті 1269 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Частиною першою статті 1270 Цивільного кодексу України визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 1221 Цивільного кодексу України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна. В особливих випадках місце відкриття спадщини встановлюється законом. Згідно з положеннями пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини. Судом встановлено, що спору про спадкування не існує, а сама спадщина відповідно до вимог статті 1277 Цивільного кодексу України відумерлою не визнана, а отже вона є досі відкритою, тому, відповідно до частини першої статті 1268 Цивільного кодексу України, позивач має право на її прийняття як спадкоємець. Згідно частини п`ятої статті 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та відповідно до частини третьої статті 1296 Цивільного кодексу України, відсутність свідоцтва про право па спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Строк на подачу заяви у нотаріальну контору позивач пропустила з поважних причин, у зв`язку зі складними сімейними обставинами та захворюванням органів зору, що потребувало лікування. Відповідно до частини першої статті 1272 Цивільного кодексу України, якщо спадкоємець протягом шестимісячного строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Проте положенням частини третьої цієї ж статті визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач змушений звернутися до суду із цим позовом, оскільки у інший спосіб захистити своє право можливості не має. Враховуючи рівень обізнаності позивача, її сумлінну помилку щодо необхідності подання заяви про прийняття спадщини, суд вважає, що заява про прийняття спадщини не була подана позивачем з поважних причин і дійшов висновку, що додатковий строк тривалістю три місяці буде достатнім для прийняття спадщини позивачем. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст. 1217, 1220, 1223, 1270, 1272 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved