Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-04 00:00:00

10.10.2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 08.12.2003 року [PERSON] отримав у позику від [PERSON] грошові кошти у сумі 18388 грн. та зобов'язався повернути їх за першою вимогою. Однак, у грудні 2006 року на вимогу [PERSON] про добровільну сплату заборгованості відповідач ніяким чином не відреагував, від повернення боргу ухиляється. У зв'язку із вищевикладеним [PERSON] просив суд:стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти у сумі 18388 грн. за договором позики. Ухвалою суду від 26.03.2014 року провадження у справі було зупинено у зв'язку зі смертю позивача по справі [PERSON] та для залучення правонаступника. Ухвалою від 23.09.2014 року до участі у справі у якості правонаступника [PERSON], який помер [INFO] залучено його мати [PERSON],[INFO]. [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надавши до суду заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, проти заочного рішення не заперечує (ас.107) Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причина неявки суду невідома (а.с.105-106). У відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.169, 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та ретельно перевіривши всі надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 08.12.2003 року відповідач [PERSON] взяв в борг у [PERSON] грошові кошти в розмірі 18388 грн, та зобов'язався повернути їх повністю (а.с. 4). Станом на час звернення з позовом до суду - 10.10.2013 року, борг відповідачем повернуто не було. Згідно ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно із ч.2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Отже, виходячи з вищевикладеного, та враховуючи, що грошові кошти відповідачем не повернуті, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved