Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

12 березня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду\~\~з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що на підприємство де він працює надійшла постанова про відкриття відносно нього виконавчого провадження. Коли він звернувся до Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) то дізнався, що 16.02.2021 відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса від 03 червня 2020 року про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором № R53113442494B від 10.07.2013 року, укладеним з ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, є ТОВ «ФК «Прайм Альянс» у розмірі 20312,66 гривень, а також плати за вчинення виконавчого напису в сумі 203,13 гривні. Вважаючи такий виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, зазначав, що постановою від 20 березня 2015 року Окружний адміністративний суд міста Києва по справі № 826/20084/14 визнав недійсними положення п. 1, 2 Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених\~постановою КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року, в частині норм, що передбачали стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин без нотаріального посвідчення таких договорів. Також 22 лютого 2017 року постановою Київського апеляційного адміністративного суду по справі №826/20084/14 повторно визнано незаконною\~постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року. Постановою від 20 червня 2018 року Велика Палата Верховного суду відмовила у задоволенні заяви про перегляд такого судового рішення. Позивач зазначав, що відповідач не міг дотриматися вимог щодо надання приватному нотаріусу Буждиганчук Є.Ю. оригіналу нотаріально посвідченого договору про надання кредиту, оскільки від самого початку кредитний договір № R53113442494B від 10.07.2013 року був укладений без нотаріального посвідчення. Також виконавчий напис № 862 від 03.06.2020 року вчинений на підставі документів, які не встановлюють безспірність заборгованості. Таким чином через не доведення безспірності заборгованості, та порушення процедури видачі просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 862 від 03.06.2020 року приватного нотаріуса Буждиганчук Є.Ю., стягнувши з відповідача на користь позивача понесені ним витрати з оплати судового збору у сумі 1362 грн. Ухвалою суду від 15 березня 2021 року за клопотанням позивача [PERSON] забезпечено позов по справі та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 64506993 на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 16 березня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Не погоджуючись із заявленими вимогами представник відповідача подав суду відзив, де вказував, що через невиконання [PERSON] умов кредитного договору № R53113442494B від 10.07.2013 року утворилась заборгованість. При цьому 27.08.2015 року ПАТ «ВТБ Банк» передав ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» за договором відступлення прав вимоги права вимоги за кредитним договором № R53113442494B від 10.07.2013 року. В подальшому 29 січня 2019 року ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» передала вже ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» за договором факторингу № 29/01/19-1 від 29 січня 2019 року права вимоги кредитним договором № R53113442494B від 10.07.2013 року. 04 березня 2019 року ТОВ «ФК «Прайм Альянс» направляло на адресу відповідача повідомлення про відступлення прав вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості. При цьому вказував, що відсутні підстави для задоволення позову [PERSON] про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений відповідно до закону з дотриманням передбаченої процедури на підставі документів, що підтверджують безспірність заборгованості. Позивач та його представник адвокат Журавльова І.В. на розгляд справи до суду не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в їх відсутність, на задоволенні позовних вимог наполягали. Представник відповідача, ТОВ «ФК «Прайм Альянс», у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву з проханням вирішити спір у його відсутність. Третя особа, приватний нотаріус Буждиганчук Є.Ю., у судове засідання також не з`явилась, в матеріалах справи мається заява з проханням слухати справу за її відсутності. Представник Лівобережного відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в судове засідання не з`явився в матеріалах справи мається заява про слухання справи за відсутності представника управління. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Суд встановив, що 03 червня 2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. видала на підставі п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, виконавчий напис, реєстр № 862, за яким з\~\~ [PERSON] за кредитним договором № R53113442494B від 10.07.2013 року, укладеним з ПАТ «ВТБ Банк», правонаступником якого за договором від 27 серпня 2015 року № 270815 було ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», правонаступником якого за договором від 29 січня 2019 року № 29/01/19-1 стало ТОВ «ФК «Прайм Альянс», на користь якого звернуто стягнення на заборгованість за період з 29.01.2019 по 10.03.2020 на суму 20312,66 грн., а також 203,13 грн. за вчинення виконавчого напису нотаріусом, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача в загальному розмірі 20515,79 грн. Суд також встановив, що на підставі заяви представника стягувача державним виконавцем Лівобережного ВДВС у м. Маріуполі було 16.02.2021 року постановами відкрито виконавче провадження\~№ 64506993\~про примусове виконання виконавчого напису нотаріусу\~\~Буждиганчук Є.Ю. від 03.06.2020 року, реєстр № 862, визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, а також звернення стягнення на заробітну плату боржника. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Суд зазначає, що відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~(в редакції до 26 листопада 2014 року), документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є нотаріально посвідчені угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. При цьому для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість,\~постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662\~до\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172\~були внесені зміни. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14 було визнано незаконною та не чинною\~постанову Кабінету Міністрів Українивід 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині внесених змін, зокрема, розділ 2, за яким внесено до такого «Переліку документів» «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису за якими додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» При цьому ухвалою від 1 листопада 2017 року Вищого адміністративного суду України постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. Таким чином суд встановив, що для видачі виконавчого напису нотаріусу відповідно до «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», документами, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, є саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, які для одержання виконавчого напису повинні подаватися нотаріусу в оригіналі разом із документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Натомість, суд встановив, що договір кредитування № R53113442494B від 10.07.2013 року, укладений позивачем із ПАТ\~«ВТБ Банк» на суму 15000 грн., не був нотаріально посвідчений, внаслідок чого у порушення ст. 87 Закону України «Про нотаріат», пп.3.2,3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України»,\~п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. було видано 03 червня 2020 року спірний виконавчий напис, реєстр № 862. На підставі переліченого суд відхиляє посилання у відзиві представника ТОВ «ФК «Прайм Альянс» на законність спірного виконавчого напису приватного нотаріусу\~\~Буждиганчук Є.Ю., виданого 03.06.2020 року, реєстр № 862, враховуючи, що наразі є чинною правова позиція Великої Палати Верховного Суду, викладена у постанові від 20 червня 2018 року по справі № 826/20084/14. Також суд зазначає, що на підставі\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника є обов`язковою умовою вчинення нотаріусом виконавчого напису. Тобто сам по собі цей факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості. Таким чином суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур, оскільки суд повинен установити чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник безспірну заборгованість перед стягувачем. Аналогічна правова позиція була викладена Верховним Судом у постанові від 23 січня 2018 року по справі № 310/9293/15 а також Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 16 травня 2018 року по справі № 320/8269/15-ц, від 27 березня 2019 року по справі № 137/1666/16-ц та від 2 липня 2019 року по справі № 916/3006/17. Суд зазначає, що нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише стягувачем, тому не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином суд робить висновок, враховуючи положення ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України\~та ст.\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. В свою чергу, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: 1) з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення; 2) а також з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Отже, порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Зважаючи на наведене, суд не вбачає необхідності вдаватись до вирішення питання про безспірність вимог ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Аналогічна правова позиція була викладена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 23 червня 2020 року по справі № 645/1979/15-ц. Таким чином, встановивши в судовому засіданні факт порушення приватним нотаріусом Буждиганчук Є.Ю. процедури вчинення виконавчого напису від 03 червня 2020 року, реєстр № 862, за яким з [PERSON] за кредитним договором № R53113442494B від 10.07.2013 року, укладеним з ПАТ «ВТБ Банк», на користь ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернуто стягнення на заборгованість у загальній сумі 20312,66 грн., то вказане є самостійною та достатньою підставою для визнання зазначеного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Отже, на підставі викладеного суд не приймає та відкидає доводи представника відповідача, наведені у відзиві на позов позивача, про необхідність у задоволенні заявлених вимог позивачу відмовити. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, до яких за ч. 3\~ст. 133 ЦПК\~належать витрати на професійну правову допомогу. Згідно із\~ст. 141 ЦПК\~розмір витрат, які сторона сплатила у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Суд встановив, що позивачем було сплачено судовий збір при звернені до суду із позовом у розмірі 908 грн., а також сплачено судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454 грн., що загалом складає 1362 грн. Таким чином, з огляду на зазначені норми процесуального права, правову позицію Великої Палати Верховного Суду та встановлені судом обставин справи, суд дійшов переконання про задоволення витрат на сплату судового збору в загальному розмірі 1362 грн.

Outcome: approved