Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-31 00:00:00

12.10.2020 відкрито провадження у справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони в шлюбі не перебували, вже тривалий час проживають окремо, спільного господарства не ведуть, позивач працює за кордоном. Діти проживають разом з відповідачкою. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 25.05.2020 №67 було встановлено спосіб його участі у вихованні дітей шляхом зустрічей з дітьми під час його перебування в Україні щовівторка та щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. та з 09.00 год. суботи до 09.00 год. неділі без присутності матері за місцем проживання батька, а також в дитячих кафе, на ігрових майданчиках, за попередньою домовленістю з матір`ю, з урахуванням стану здоров`я дітей та погодних умов. Але відповідачка чинить перешкоди побаченням батька та дітей, не виконує рішення виконавчого комітету. Тому просить зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з малолітніми дітьми: [PERSON] та [PERSON] , та встановити позивачу порядок участі у вихованні та спілкуванні з дітьми шляхом зустрічей з дітьми під час його перебування в Україні щовівторка та щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. та з 09.00 год. суботи до 09.00 год. неділі без присутності матері за місцем проживання батька, а також в дитячих кафе, на ігрових майданчиках, за попередньою домовленістю з матір`ю, з урахуванням стану здоров`я дітей та погодних умов. Судові витрати просить залишити за ним. 14.12.2020 від відповідачки надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що вона з позовними вимогами повністю не погоджується, так як обидва її сина являються малолітніми дітьми, а тому через свій вік є найбільш вразливими до будь-якої зміни їх нормальної обстановки, звичного графіку навчання, побуту, відпочинку. На даний час у дітей є сталий графік навчання та відпочинку. У [PERSON] у робочі дні наступний графік зайнятості: з 08.00 год. до 12.00 год. - навчання в загальноосвітній школі; з 12.00 год. до 17.00 год. - група продовженого дня; з 18.30 год. до 19.00 год. - вечеря; з 19.00 год. до 20.30 год. - готування домашніх завдань; з 20.30 год. до 21.00 год. - підготовка до сну. Крім того [PERSON] відвідує репетитора з англійської мови у понеділок і четвер з 17.15 год. до 18.00 год., індивідуальні зайняття у логопеда у вівторок і четвер з 16.00 год. до 17.00 год. [PERSON] щовівторка та щоп`ятниці з 17.30 год. до 18.00 год. відвідує репетитора з англійської мови. Тому вважає, що позовні вимоги позивача про перебування дітей у батька щовівторка та щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. не можуть бути задоволені, бо такий графік повністю виключає можливість у ці дні [PERSON] відвідувати вчителя-логопеда, а також готувати шкільні домашні завдання у звичайних для сина умовах, та виключає можливість у ці дні [PERSON] відвідувати зайняття з англійської мови. Також вважає неправильним те, що позивач ставить вимогу про зустріч з дітьми в залежності від перебування батька в Україні, оскільки стає незрозумілим, коли батько буває в Україні, вважає, що ця вимога є некоректною і не зрозумілою, позбавленою конкретики, яка повинна бути в судових рішеннях. На її думку, батьки повинні піклуватися спільно про своїх дітей постійно, а не час від часу, коли дозволяють обставини у батьків. Щодо вимоги встановлення графіку участі батька у вихованні дітей з 09.00 год. суботи до 09.00 год. неділі без присутності матері за місцем проживання батька зазначає, що діти мають вночі перебувати за місцем свого проживання у своїх ліжках. Ночівля дітей не в їхній оселі може негативно вплинути на їх психіку, створювати певний дискомфорт і, навіть, страх. Отже, вважає задоволення позовних вимог в цій частині є недоцільним і таким, що не відповідає потребам дітей. Також зазначає, що діти мають вади здоров`я, у [PERSON] сколіоз, а у [PERSON] порушення ритму серця, що вимагає обов`язкового догляду матері. Вважає, що позовні вимоги сформульовані без врахування інтересів та потреб дітей, просить відмовити в задоволенні позовних вимог за необґрунтованості (а.с. 33-34). Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка та її представник в судовому засіданні позовні вимоги не визнали повністю з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву, та просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав позицію, викладену у висновку органу опіки та піклування, який наданий до суду. Суд, проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення учасників справи, покази свідків, дослідив письмові докази, дійшов такого висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Конституції України, Сімейного кодексу України та інших нормативно-правових актів, що регулюють права та інтереси дитини. Так відповідно до ст.ст. 51, 52, 55 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою, діти рівні у своїх правах незалежно від походження, а також від того, народжені вони у шлюбі чи поза ним. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. В ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Україною 27.02.1991, що набрала чинності для України 27.09.1991, батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з вимогами ч.ч. 8-10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Установлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , та малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] , виданими повторно 04.03.2020 Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 8, 9). Сторони не оспорюють, що на даний час малолітні [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір`ю, що також підтверджується матеріалами справи. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 151 СК України батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Зі змісту ст.ст. 150, 155 СК України вбачається, що здійснюючи свої права та виконуючи обов`язки, батьки повинні передусім дбати про інтереси дитини, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Положеннями ст. 142 СК України закріплений принцип рівності прав та обов`язків дітей щодо батьків, у тому числі, й на рівне виховання батьками. Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Рішенням виконавчого комітету Охтирської міської ради від 25.05.2020 №67 «Про встановлення способу участі [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] » встановлено спосіб участі батька [PERSON] у вихованні малолітніх дітей шляхом зустрічей з дітьми під час перебування батька в Україні щовівторка та щосереди з 16.00 год. до 20 год. та з 09.00 год. суботи до 09.00 год. неділі без присутності матері за місцем проживання батька, а також в дитячих кафе, на ігрових майданчиках міста, за попередньою домовленістю з матір`ю з урахуванням стану здоров`я дітей та погодних умов (а.с. 10). Свідок [PERSON] , яка доводиться позивачу матір`ю, в судовому засіданні пояснила, що після розлучення сторін деякий час бачилися з дітьми. З вересня 2020 року відповідачка почала чинити перешкоди у спілкуванні з дітьми, перестала брати слухавку. Син жалівся, що [PERSON] не взяла подарунки додому, сказала, щоб залишилися вдома у позивача, щоб діти гралися. Зазначила, що в її присутності не вживав [PERSON] нецензурну лексику. Останній працював на автомобілі, тому не може вживати алкоголь. Свідок [PERSON] суду пояснив, що він є хрещеним батьком [PERSON] . З самого народження дітей спілкувалися доволі тісно, на вихідних, на святах зустрічалися по сімейному. Позивач допомагав няньчити дітей, відповідачка займалася репетиторством. Він допомагав позивачу доглядати за дітьми. На даний час сторони не проживають разом. Після припинення спільного проживання сторін позивач не має можливості спілкуватися з дітьми. В його присутності позивач телефонував відповідачці, щоб погуляти з дітьми. Зі слів позивача, відповідачка сказала, що діти зайняті з репетитором, після цього вже слухавку не брала. В його присутності діти просилися переночувати у батька, однак мати не дозволила. Зазначив, що у позивача в квартирі бував часто, сторони в квартирі позивача стали проживати з народження старшого сина. Чому відповідачка виїхала, сказати не може, за час спільно проживання сторін в його присутності між ними конфліктів не було. При ньому позивач один раз підвищив голос на відповідачку, на що остання підвищила тон в бік позивача (це було одночасно). При ньому позивач не виражався в бік відповідачки нецензурною лайкою. [PERSON] як батько звичайний, водив сина в садок і забирав, водив в лікарню. Зі слів [PERSON] відомо, що останній оплатив лікування. Близько року тому позивач відводив [PERSON] до репетитора з англійської мови, при ньому він водив сина 3-4 рази,а потім припинилося. Був свідком коли позивач грався з дітьми, часто купляв іграшки, привозив портфелі, сплачує аліменти. Свідок [PERSON] пояснив, що знайомий з позивачем з дитинства, після народження першого сина стали спілкуватися і з відповідачкою. На той час стосунки між сторонами були дружні. Інколи на свята всі разом вживали спиртне, позивач та відповідачка також, але [PERSON] не зловживає спиртним. Він бачив як [PERSON] грався з дітьми іграшками. На даний час сторони разом не проживають. Позивач повідомив, що відповідачка пішла до іншого чоловіка. Позивач на даний час проживає сам, їздить на заробітки. Після припинення відносин сторін він з відповідачкою не спілкувався. В вересні 2020 року разом зі [PERSON] та його дітьми їздили на екскурсію в м. Полтава. Позивач купляв самокати, бачив, що останній купляв дітям рюкзаки. Діти позитивно відносилися до батька. В вересні їздили в парк Горького, парк Фельдмана в м. Харків, діти були задоволені. Потім позивач сказав, що відповідачка перестала брати слухавку. Чув, що між сторонами був конфлікт. При ньому позивач на відповідачку голос не підвищував, руку не підіймав. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є вчителем з англійської мови. Вона являється хрещеною [PERSON] , дружить з відповідачкою 10 років. Про створення відповідачкою перешкод у спілкуванні з дітьми їй нічого не відомо. [PERSON] казала їй, що [PERSON] звернувся до суду з позовом. Відповідачка казала, що їй не подобається як діти проводять час з батьком (він їх не купає, вони постійно «в гаджетах», спати кладе пізно, годує пельменями, а не свіжозвареною їжею). [PERSON] жила з позивачем в двокімнатній квартирі. Зі слів [PERSON] діти спали з матір`ю в одній кімнаті, а [PERSON] жив в іншій кімнаті. Бачила позивача восени 2020 року, він привів сина на зайняття, а потім забрав. На зайняття з англійської мови діти почали ходити з вересня 2020 року. В її присутності між сторонами лайки ніколи не було, зі слів [PERSON] , один раз [PERSON] в присутності дітей її ображав. При ній [PERSON] з дітьми не грався. До неї на навчання [PERSON] ходить щовівторка та щоп`ятниці з 17.30 год. до 17.50 год., [PERSON] ходить щопонеділка та щочетверга з 17.15 год. до 18.00 год. Діти ходять в групу, тому корегування часу неможливе. Позивач успіхами дітей не цікавився, навчання оплачує [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка доводиться відповідачці рідною сестрою, пояснила, що відповідачка не чинить перешкод позивачу у спілкуванні з дітьми. Восени 2020 року вона бачила як позивач забирав дітей. Зі слів [PERSON] їй відомо, що [PERSON] хоче бачитися з дітьми. [PERSON] знає з часу, коли сторони стали проживати разом. Не знає, де працює [PERSON] , зі слів [PERSON] їй відомо, що позивач їздить за кордон далекобійником. [PERSON] до школи водить відповідачка, зі слів останньої, позивач не водив дитину до школи. До неї [PERSON] не звертався з приводу посприяти у побаченні з сином. Коли сторони проживали разом, вона ходила на роботу та залишала свою дитину їм, ввечері забирала. В цей час [PERSON] сидів за комп`ютером, біля нього стояла дволітрова пляшка пива, це була його норма. Під час спільного проживання [PERSON] ображав [PERSON] , дітей називав «аборигенами». Особисто вона не бачила, але [PERSON] , казала, що [PERSON] один раз вдарив її в пах, штовхав. При ній сильно смикав за руку. Також [PERSON] розповідала, що [PERSON] в парку вилив їй в обличчя спиртне, позивач виганяв відповідачку з дому. Коли виходили гуляти з дітьми, відповідачка дивилася за дітьми, а позивач йшов або за пивом, або з друзями. Поки [PERSON] лежала у лікарні, діти були з бабусею [PERSON] . Свідок [PERSON] , яка доводиться відповідачці матір`ю, пояснила, що відповідачка була б рада, якби позивач допомагав їй водити дітей на гуртки. Після випадку, коли діти у [PERSON] ночували і грали у комп`ютер до 5 год. ранку, [PERSON] на наступний раз не дала дітей батьку. Вона не пам`ятає, щоб за час спільного проживання сторін позивач брав дітей на руки. Останній називав дітей «аборигенами». На кутю прийшла в гості до сторін, принесла подарунки. Збирали з [PERSON] конструктор «Лего», [PERSON] попрохав батька допомогти зібрати, але той сказав, що йому зараз ніколи. [PERSON] завжди звертався до [PERSON] на підвищеному тоні, казав: «Що я зроблю, якщо я [PERSON] не люблю». Був випадок, коли [PERSON] серед ночі приїхала на таксі з дітьми без речей. Зі слів [PERSON] , [PERSON] часто кричав на неї, виганяв. Позивач до дітей не проявляв інтересу. Коли зламалася коляска, [PERSON] сама шукала майстрів по ремонту. Коли захворіла дитина, потрібні були ліки, [PERSON] відповів, що зайнятий, ліки прийшлося замовляти через службу таксі. Також був випадок, коли [PERSON] захворіла, о 2 год. приїхали та стали збирати дітей, а [PERSON] прийшов о 3 год. у стані сп`яніння. [PERSON] тоді забрали в лікарню. Зі слів [PERSON] знає, що позивач брав дітей двічі. Також прийшов у школу з букетом. За час спільного проживання [PERSON] раз чи два в місяць затівав сварку з [PERSON] , він кричав нецензурною лайкою при дітях. «На людях» [PERSON] вів себе «показово», а в сім`ї був тираном. Згідно з ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Частиною 2 ст. 159 СК України визначено, що суд визначає способи участі особи у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Згідно з наданими стороною відповідача довідками [PERSON] навчається у 1-му класі Охтирської ЗОШ І-ІІІ ступенів №1 з 08.00 год. до12.15 год., з понеділка по п`ятницю з 11.15 год. до17.15 год. перебуває у групі продовженого дня, щопонеділка та щочетверга з 17.15 год. до 18.00 год. відвідує гурток з англійської мови, а також відвідує зайняття вчителя-логопеда. [PERSON] щовівторка та щоп`ятниці відвідує гурток з англійської мови з 17.30 год. до 18.00 год. (а.с. 35-38). Згідно медичної довідки від 01.10.2020 №79/7 та витягу з протоколу ЛКК від 01.10.2020 №79/7 [PERSON] має порушення ритму серця та потребує домашнього догляду до шестирічного віку (а.с. 39-40). З медичної довідки від 30.11.2020 та направлення на фізіотерапевтичне відділення вбачається, що [PERSON] встановлено діагноз - сколіоз (а.с. 41-42). Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до п. 74 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 №866 під час розгляду судом спорів між батьками щодо виховання дитини районна, районна у мм. Києві та Севастополі держадміністрація, виконавчий орган міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади подає суду письмовий висновок про способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце та час їх спілкування, складений на підставі відомостей, одержаних службою у справах дітей в результаті проведення бесіди з батьками, дитиною, родичами, які беруть участь у її вихованні, обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються зазначеної справи. Частиною 6 ст. 19 СК України визначено, що суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Органом опіки та піклування (виконавчий комітет) Охтирської міської ради був наданий висновок від 28.12.2020 №01-14/3622 про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми, відповідно до якого орган опіки та піклування вважає за доцільне встановити [PERSON] наступний спосіб участі у вихованні та спілкуванні з малолітніми дітьми шляхом зустрічей з дітьми під час перебування його в Україні щовівторка та щосереди з 16.00 год. до 20.00 год. та з 09.00 год. суботи до 09.00 год. неділі без присутності матері за місцем проживання батька, а також в дитячих кафе, на ігрових майданчиках міста, за попередньою домовленістю з матір`ю з урахуванням стану здоров`я дітей та погодних умов (а.с. 57-58). В судовому засіданні відповідачка зазначала про відсутність перешкод у спілкуванні дітей з батьком з її боку, однак не погоджувалася із запропонованим позивачем та органом опіки та піклування розпорядком, згідно з яким вони повинні спілкуватися. Проте, свого графіку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми відповідачка не запропонувала, фактично повністю виключаючи у відзиві на позовну заяву час на таку участь. При вирішенні спору суд бере до уваги ту обставину, що хоча мати дітей і не перешкоджає спілкуванню батька з дітьми шляхом встановлення прямої заборони, проте не може не констатувати фактів її ухилення від виконання обов`язку не чинити батьку обмежень у спілкуванні з синами, яке в силу наведеного положення сімейного законодавства має бути безперешкодним (ст. 153 СК України). Відомості про звернення позивача до органу опіки та піклування з метою впорядкування способів його участі у спілкуванні з дітьми та їх вихованні також враховуються судом на користь висновку про наявність перешкоджання з боку матері у здійсненні батьком зустрічей з дітьми. Також таке звернення свідчить про те, що батько дітей проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із своїми дітьми. Жодних обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітніми синами судом не встановлено, а відповідачкою не доведено. Враховує суд і ту обставину, що позивач є батьком хлопчиків, у вихованні яких роль батьківського впливу є необхідною і її не можна переоцінити. Обмеження ж спілкування батька і синів, які в силу віку здатні будувати свої відносини з оточенням без участі матері, може посягнути на свободу такого спілкування, свободу вибору його способів, призвести до замикання хлопчиків, сформувати відчуття необхідності вибору між висловлюваними батьками позиціями. Відповідачка в судовому засіданні погоджувалася на зустрічі батька з дітьми шляхом супроводу їх до школи й на гуртки, під час якого у позивача буде можливість поспілкуватися з синами, та заперечувала можливість зустрічей батька з дітьми щовівторка та щосереди з 16.00 год. до 20.00 год., а також відвідування дітьми помешкання батька з ночівлею, пославшись на те, що запропонований позивачем графік зустрічей суперечить графіку зайнятості дітей у навчанні, а ночівля у батька може негативно позначиться на психіці дітей. Разом з цим, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження тієї обставини, що спілкування дітей з батьком під час перебування його в Україні протягом чотирьох годин на тиждень в будні дні та однієї доби у вихідні дні без участі матері на території міста їх проживання перешкоджатиме нормальному розвитку дітей або порушить їх усталений розпорядок дня, з відривом від звичайного для дітей середовища. Також, суд зазначає, що останнім часом між позивачем та відповідачкою склалися емоційно напружені відносини, про що свідчить відсутність між ними порозуміння у добровільному встановленні порядку участі батька у вихованні та спілкуванні з дітьми. Вказана обставина може негативно вплинути не лише на психоемоційний стан малолітніх дітей, а й на їх сприйняття образу батька в цілому, а тому суд, з урахуванням встановлених фактичних обставин справи, досліджених доказів, вважає, що для налагодження контакту батька та малолітніх синів зустрічі між ними повинні відбуватися без присутності матері, з метою формування у дітей довірчих стосунків з батьком, налагодження спілкування між ними. За таких обставин, беручи до уваги вік дітей, стан їхнього здоров`я, поведінку батьків, зважаючи на необхідність особистого спілкування дітей з батьком для забезпечення повноцінного фізичного, морального та духовного розвитку дітей, суд погоджується із висновком органу опіки та піклування та встановленим графіком участі [PERSON] у вихованні дітей, який відповідає інтересам малолітніх дітей. Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Суд зазначає, що діти не можуть бути заручниками неприязних стосунків сторін по справі і останні повинні знайти підстави для унеможливлення психологічного травмування малолітніх дітей, які повинні виховуватися у любові до близьких і відчувати цю любов від них, тому зазначений порядок відповідатиме як інтересам малолітніх [PERSON] та [PERSON] , які матимуть змогу спілкуватися з батьком у звичному для них режимі та, водночас, розвиватися згідно їх віку, відвідуючи школу та гуртки, так і інтересам позивача, який матиме достатньо часу для спілкування з дітьми. Такий порядок не суперечить інтересам дітей та не позбавляє відповідача можливості виховувати та розвивати їх. Суд звертає увагу на те, що з урахування вікових змін дітей, їх розвитку та потреб, сторони не позбавлені у майбутньому права звернутися до суду з позовом про зміну встановленого судом способу участі у вихованні дітей. На підставі викладеного,

Outcome: approved