Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-24 00:00:00

11.11.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи позовні вимоги [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 21.07.2011 року. Від шлюбу вона та відповідач дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через те, що відповідач вживає спиртні напої і вчиняє сварки, застосовує до неї фізичне насильство, погрожує. На її неодноразові спроби вплинути на поведінку відповідача, прохання змінити спосіб життя, останній не реагує. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить її інтересам та негативно впливає на її здоров'я. На примирення з відповідачем вона не згодна, розірвати шлюб через органи ДРАЦС не бажає. Просить стягнути з відповідача витрати, понесені нею при зверненні в суд в сумі 243,60 грн. по сплаті судового збору. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги, посилаючись на ті самі обставини. Суду пояснила, що має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, так як перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Розлад в її з відповідачем сім'ї носить тривалий характер. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, щодо розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Позов в частині стягнення судових витрат не визнає, посилаючись на те, що може сплатити тільки половину понесених позивачкою витрат на сплату судового збору. Суду пояснив, що між ним та позивачкою дійсно часто виникають конфлікти з приводу того, що позивачка тікає з дому, зраджує йому. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.07.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.5). Від шлюбу позивачка та відповідач дітей не мають. Сторони не бажають миритися, позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Причиною розладу в сім'ї стали різні характери та погляди на сімейне життя, суперечки та непорозуміння між сторонами. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивачки. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов'язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що сторони наполягають на розлученні, позивачка має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею при зверненні в суд судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved