overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-19 00:00:00

11.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25.11.2011 року виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 156, посилаючись на те, що втрачено почуття любові й поваги один до одного, окреме проживання продовж тривалого часу. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Оскільки, шлюб фактично розпався, збереження сім'ї неможливе, [PERSON] просила розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, а також стягнути з [PERSON] на її користь витрати, пов'язані зі сплатою судового збору, після розірвання шлюбу прізвище не змінювати та залишити «[PERSON]». [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а справу розглядати за її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає в повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. У зв'язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER], 25.11.2011 року між [PERSON] та [PERSON] виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб, актовий запис № 156 /а.с. 8/. Сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], копія Свідоцтва про народження, серія [NUMBER], актовий запис № 94 /а.с. 9/. Дитина проживає разом із [PERSON] та на її утримання рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 26.12.2014 року з[PERSON] стягнено аліменти /а.с. 10/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, сторони не згодні на примирення, проживають окремо, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу не цікаве для позивача та відповідача. Спору про майно немає. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог щодо розірвання шлюбу. Згідно ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

11.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 18 липня 2004 року. Позивач у судове засідання не зявилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримала, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, заперечень чи пояснень по суті заявлених вимог не подав, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши подані докази суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 18.07.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ЕГ № 074715 від 18.07.2004 року (а.с. 4). Від шлюбу в сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с.6). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

11.11.2015 року відкрито провадження в даній справі. Позивачі свої вимоги мотивують тим, що їм на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS], в якій зареєстрований, але з 29.05.2013 року не проживає колишній чоловік [PERSON] - [PERSON] На вимогу знятися з реєстрації відповідач не реагує. Оскільки реєстрація відповідача перешкоджає у реалізації права на володіння та користування квартирою, просять визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. В судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги підтримав та просив позов задовольнити. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, про причини неявки не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надходило. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, вирішення позовних вимог покладає на розсуд суду. За згодою позивачів суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивача, дослідив письмові докази, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до норм цивільного законодавства, що регулюють право власності та право користування чужим майном. Судом встановлено, що позивачі являються співвласниками квартири [ADDRESS] що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27.09.2007 року. З інформації Охтирського МС УДМС України в Сумській області № 3755 від 06.11.2015 року вбачається, що [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] Враховуючи, що відповідачем не оспорено, що він з 29.05.2013 року не проживає в зазначеній квартирі без поважних причин, що також підтверджується довідками квартального уповноваженого виконавчого комітету Охтирської міської ради Сумської області №536 від 05.06.2015 року та № 925 від 28.09.2015 року, наявні підстави для задоволення вимог позивачів та визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, відповідно до положень ст. 405 ЦК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

11.11.2015 року відкрито провадження у справі. Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 02.10.2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, стали виникати сварки внаслідок різності поглядів на головні критерії шлюбу та сімейні цінності. В зв'язку з цим просить шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка свої вимоги підтримала, зазначивши, що останнім часом стосунки між нею та відповідачем погіршилися і вона змушена була звертатися до правоохоронних органів через агресивну поведінку відповідача. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового розгляду за місцем його реєстрації в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України належним чином повідомлений, заяв про розгляд справи без його участі чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Приймаючи до уваги згоду позивачки, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 169 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, вислухав пояснення позивачки, дійшов наступного висновку. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 02 жовтня 2010 року відділом РАЦС Ялтинського міського управління юстиції АРК, актовий запис № 562. Від шлюбу мають малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідачем не спростовані доводи позивачки, що стосунки між подружжям припинені внаслідок різності поглядів на організацію спільного життя та відсутності взаєморозуміння. Відновлювати стосунки позивачка не бажає, відмовилася від запропонованого судом строку для примирення. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї і порушуватиме права сторін. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

11.11.2015 року до суду звернулася адвокат Ольховська Марина Миколаївна в інтересах заявника [PERSON] з заявою про встановлення факту постійного спільного проживання із спадкодавцем м, мотивуючи заяву тим, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Її тітка [PERSON] померла [INFO] року, яка на день смерті була зареєстрована та проживала в [ADDRESS] До смерті тітки, вона проживала за однією адресою [ADDRESS] але не була там зареєстрована. Так як в [PERSON] родичів, крім неї не було, вона є єдиною спадкоємицею на все майно, що було набуте [PERSON] Просила суд встановити факт постійного спільного проживання її з [PERSON], [INFO], однією сім'єю, починаючи з травня 2004 року і по день смерті [PERSON] [INFO] року включно. В судовому засіданні заявник [PERSON] та її адвокат Ольховська М.М. заяву підтримали в повному обсязі, просили задовольнити. Заінтересована особа Жовтнева сільська рада Решетилівського району Полтавської області в судове засідання свого представника не направила, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені, про що в матеріалах справи мається рекомендоване повідомлення про вручення судової повістки (а.с.23), заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надходило. Суд, заслухавши [PERSON] та адвоката Ольховську М.М., вивчивши та дослідивши матеріали справи приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є племінницею [PERSON] [INFO], яка померла [INFO] року. Згідно довідки №06-05/494 від 18.08.2015 року, виданої Жовтневою сільською радою Решетилівського району Полтавської області, [PERSON], [INFO] на день смерті [INFO] року була зареєстрована в [ADDRESS] Як встановлено в судовому засіданні, про що стверджувала заявниця [PERSON] на день смерті [PERSON] вона постійно проживала з останньою, хоч там і не була зареєстрована, дану обставину в судовому засіданні підтвердили і свідки [PERSON], [PERSON] та [PERSON] Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява адвоката Ольховської Марини Миколаївни в інтересах заявника [PERSON] про встановлення факту постійного спільного проживання із спадкодавцем підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

11.11.2015 року до суду надійшов вищевказаний позов, вимоги якого уточнювались у процесі розгляду справи і в якому, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей дитини в твердій грошовій сумі: 2000 грн., посилаючись на ухилення відповідача від утримання дітей. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надіславши заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився і доказів про поважність причин своєї неявки, суду не надав, хоча про час і місце розгляду справи, неодноразово повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи, письмовими доказами. За повідомленням органів поштового зв'язку, відповідач направленої йому судом кореспонденції не отримує. З урахуванням положень ст. ст. 74-77, 169, 224 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи, суд вважає, що в матеріалах справи, є достатньо даних про права та взаємовідносини сторін по справі для її розгляду по суті заочно за відсутності сторін по справі. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 13.07.2010 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 07.06.2013 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. З урахуванням положень ст. 182 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання двох неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття аліменти в розмірі: 2000 грн. на утримання кожної дитини, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позов задовольняється, а позивачка при подачі позову була звільнений від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідачки у дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Будь-яких доказів, які б свідчили про звільнення його від сплати судових витрат, відповідач у процесі розгляду справи, суду не надав.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-24 00:00:00

11.11.2015 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про втрату права на житло. 23.12.2015 року позивач надав до суду заяву про залишення позову без розгляду та розгляд справи в його відсутність. Сторони в судове засідання не зявилися. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 207 ЦПК України суд своєю ухвалою залишає заяву без розгляду, якщо позивач(заявник) подав заяву про залишення позову(заяви) без розгляду. Суд приходить до висновку, що заява позивача про залишення позову без розгляду підлягає задоволенню, так як вимогам закону не суперечить та виражає волю сторони і не позбавляє останню можливості повторно звернутися до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

11.11.2015 року заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою 03.10.2011 року його матірю [PERSON], щоб отримати спадщину померлої 1/3 частину квартири [ADDRESS]. Заявник та представники заінтересованих осіб в судове засідання не прибули і в поданих заявах просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 03.10.2011 року у віці 79 років в місті Чернігів Чернігівської області померла громадянка [PERSON], яка була власником 1/3 частини квартири [ADDRESS], що підтверджується (відповідно) Свідоцтвом про смерть серія 1-ЕЛ №172085, яке видане 04.10.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управлінню юстиції та Свідоцтвом про право власності на житло від 04.01.1995 року, яке видане Обєднанням «Чернігівоблагробуд», технічним паспортом на помешкання (а.с.6, 9-12). Заявник надав до суду належні та допустимі докази про те, що він є сином померлої 03.11.2011 року [PERSON] (свідоцтва про народження заявника та його матері, свідоцтво про одруження матері), а тому встановлені судом обставини є підставами для задоволення заяви, так як помилки в написанні прізвища матері заявника «УГЛІК» та «УГЛИК» в різних документах на її імя виникли внаслідок невірного перекладу (а.с.4-5, 7). Встановлення в судовому порядку зазначеного юридичного факту необхідно заявнику для спадкування майна померлої матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-21 00:00:00

11.11.2015 року ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що згідно кредитного договору №ICKGMCUI.244738.002 від 17.07.2014 року, банк надав відповідачу кредит у розмірі 4300 грн., терміном на 36 місяців, з погашенням суми кредиту та процентів-щомісячно, з номінальною процентною ставкою у 48% річних. Оскільки в порушення умов договору відповідач у встановлені строки кредит та інші передбачені договором платежі не сплатив, позивач вимушений звернутись з цим позовом до суду. Представник позивача ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку», будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, надав суду заяву в якій підтримав позовні вимоги, просить розглянути справу в його відсутність(а.с. 53). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час, місце розгляду справи був сповіщений належним чином, жодних зав та клопотань щодо розгляду справи за його відсутністю до суду не надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що згідно кредитного договору № ICKGMCUI.244738.002 від 17.07.2014 року, ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» надав [PERSON] кредит у розмірі 4300 грн., терміном на 36 місяців, з погашенням суми кредиту та процентів-щомісячно, з номінальною процентною ставкою у 48% річних (а.с.11-13). Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідач станом на 02.09.2015 року порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість, а саме: 2947,7 гривень - поточна заборгованість за тілом кредиту; 767,57 гривень - прострочена заборгованість за тілом кредиту; 157,42 гривень - поточна заборгованість за відсотками; 1152,38 гривень - прострочена заборгованість за відсотками; 543,31 гривень - сума пені, а всього 5568 гривень 38 копійок. Відповідно ст. 1049 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу, а також розмір процентів встановлений договором. За таких обставин суд вважає можливим стягнути з [PERSON] на користь ПАТ «Всеукраїнський банк розвитку» заборгованість за кредитним договором № ICKGMCUI.244738.002 від 17.07.2014 року. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

11.11.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 30.11.2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини між ними припинені. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, але надав суду заяву, в якій просить справу слухати в його відсутність, позовні вимоги визнає. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 листопада 2001 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис за № 248, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ВЛ № 057891 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 20.03.2013 р.н (а.с.6-8). Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

11.11.2015 року позивач [PERSON] звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття дитини. Вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], яка проживає разом із матірю. Відповідач ніякої допомоги на утримання дитини не надає, інших дітей немає, стягнення по виконавчим документам з нього не проводяться. Тому звернулась до суду з відповідним позовом. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надіслала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала повністю та просила про його задоволення. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 3), яка проживає разом із матірю (а.с. 4). Відповідач систематичної матеріальної допомоги на утримання дитини в достатньому розмірі не надає. В заяві про розгляд справи у його відсутність, позов [PERSON] визнав повністю. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти. При винесенні рішення та визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я дитини та платника аліментів, матеріальний стан сторін по справі, відсутність на утриманні у відповідача інших осіб, та приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу). Згідно ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Крім того, з відповідача необхідно стягнути судовий збір у розмірі 487 грн. 20 коп., від сплати якого звільнений позивач. На підставі викладеного та

Outcome: approved