Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

11.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа [PERSON] про стягнення аліментів на час навчання, просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки аліменти в розмірі ? частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання. На обґрунтування свого позову вказала, що 12 березня 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований у відділі актів громадянського стану, про що свідчить свідоцтво про реєстрацію шлюбу [NUMBER] . Від вказаного шлюбу вони мають повнолітню доньку - [PERSON] [INFO] . 11 жовтня 2019 року шлюб розірвано рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області. Судовим наказом №686/345/20 Хмельницького міськрайонного суду від 06 квітня 2020 року стягнуто з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки у розмірі ? частки від всіх видів заробітку(доходу), щомісячно, починаючи з моменту подачі заяви і до повноліття. На даний час їх з відповідачем дочка досягла повноліття, але разом з тим, вона розпочала навчання на першому курсі денної форми навчання Хмельницького національного університету. Вона не в змозі самостійно утримувати доньку, у зв`язку з тим, що їй необхідні кошти не тільки на одяг, харчування, гігієнічні і косметичні засоби, але й на лікування (ортодонтичне, стоматологічне, психотерапевтичне, вертебрологічне) та забезпечення витратними матеріалами реалізацію її таланту художника (у т.ч. й під час навчання за спеціальністю «Образотворче мистецтво, декоративне мистецтво» в університеті). Між нею та відповідачем не досягнуто угоди щодо утримання доньки, він порушив усні домовленості щодо фінансування потреб дитини, що зумовило необхідність її звернення до суду. Інші особи, щодо яких відповідач має аліментні зобов`язання відсутні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив. Направив до суду відзив в якому вказав, що стосовно твердження позивачки, що вона не в змозі самостійно утримувати дочку слід вказати наступне: вона стабільно, не один десяток років, обіймає достойну посаду в Хмельницькому національному університеті, отримуючи доплати за кандидатський ступінь та за посаду доцента, а також отримує пенсію, як інвалід ІІ групи. Ніяких розмов щодо утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання не відбувалося. Позивачка уникає будь-яких контактів з ним. Про додаткові потреби його дитини для продовження навчання у ВУЗі йому не відомо. Зі слів доньки, з якою активно контактує його сім`я, особливі вимоги та потреби для здійснення навчання у ВУЗі відсутні. Разом з тим, з часу вступу доньки до ВУЗу його матеріальна допомога складалася із перерахування коштів його зарплати на картку дитини в розмірі 2-3 тис. грн. щомісячно. Також він здійснює купівлю і передачу дочці необхідної косметики, ліків та якісних вітамінів, оплачує послуги мобільного зв`язку дочки. Також, з 15.12.2020 року він звільнився з попереднього місця роботи і на сьогоднішній день є безробітним. Перебуває в офіційному шлюбі, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною. В сім`ї, окрім [PERSON] , він має ще двоє дочок, одна з яких - [PERSON] - спільна. Він є інвалідом ІІ групи, системно проходить симптоматичне лікування. Для своїх непрацездатних батьків він є годувальником, оскільки вони обидва на пенсії. На їх утриманні також непрацююча мати дружини та її бабуся. В нього немає автомобіля, він не володіє житлом. Ніяких придбань на суму, яка б перевищувала десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він не здійснював. Його повнолітня донька [PERSON] навчається на бюджетній основі в Хмельницькому національному університеті, за навчання і підручники не платить, отримує державну стипендію, харчується та проживає за 1 км. від університету у будинку придбаному позивачкою за спільні кошти після розлучення, транспортом для до їзду до університету дочка не користується, а під час епідемії проходить здебільшого дистанційне навчання. Позивач направила до суду відповідь на заперечення проти позову, в якій вказала, що з січня 2020 року (після розлучення і відрахування з закладу фахової перед вищої освіти (коледжу) донька проживає з нею і вона більше року повністю утримує її і не ухиляється від її утримання. Проте вона не в змозі самостійно утримувати повнолітню доньку, яка навчається і потребує задоволення не лише повсякденних потреб (проживання, харчування, одяг, засоби гігієни), але й різнопланового лікування та умов для розвитку здібностей художника. Між нею та відповідачем 05 січня 2020 року була досягнута усна домовленість (під час переїзду з міста Львів) і йшлося про фінансування нагальних потреб їхньої доньки (з огляду на високі заробітки [PERSON] , які на час розлучення складали 25-35 тис. грн.). З часу перебування дитини у місті Хмельницькому відповідач не брав участі у додаткових витратах на дитину (вони, навіть, місяцями не бачилися). Від оплати додаткових витрат на утримання дитини відмовився, що стало предметом його позову до суду також. Крім того, позовна заява подана до суду 09 вересня 2020 року коли відповідач працював. Відповідач чомусь забуває, що має рідного брата - [PERSON] , який, як і батьки пенсіонери, проживає у місті Кам`янець-Подільський, і тому не є їх єдиним годувальником ( у той час вона є єдиною донькою у матері-інваліда, яка 2016 року овдовіла). [PERSON] залучена судом до участі в справі в якості третьої особи, направила до суду заяву про слухання справи у її відсутність. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд, вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав: судом об`єктивно встановлено, що [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої значаться [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] навчається в Хмельницькому національному університеті, на денній формі навчання, за рахунок коштів Державного бюджету України. [PERSON] проживає разом з позивачем. Відповідач періодично надає кошти на утримання дитини, отримує пенсію, має на утриманні, ще одну неповнолітню дитину. При цьому, відповідно до наданих квитанцій (за вересень-січень), відповідач мав змогу надавати допомогу доньці у зв`язку з навчанням в розмірах по 2000 - 3000 гривень. Згідно з ч. 1 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів суд бере до уваги, що повнолітня донька [PERSON] та [PERSON] навчається та потребує матеріальної допомоги батька, а відповідач має змогу надавати матеріальну допомогу (про що свідчать квитанції про перерахунок коштів, тому вважає, що слід стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] [INFO] в розмірі 1/8 частини всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2020 року і до досягнення [PERSON] двадцяти трьох років. Утримання аліментів припиняється у разі припинення [PERSON] навчання.

Outcome: approved