Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-04 00:00:00

11.02.2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління державної податкової служби в Чернігівській області, в якому просив: зобов`язати відповідача відшкодувати збитки, заподіяні незаконними діями слідчого - заступника начальника першого ВРКП Луцького О.В. в сумі 14304 грн. та судові витрати в сумі 840 грн. 80 коп., шляхом перерахування вказаної суми на карту Приватбанку № [NUMBER] . Заявлені вимоги позивач мотивує тим, що зазнав матеріальних збитків в результаті незаконних дій слідчих СУ ФР ГУ ДФС у Чернігівській області, які виразилися у незаконному вилученні, під час проведення 06.03.2017 року обшуку його будинку по [ADDRESS] , легальної горілки « Первак », ємністю 0,5 л, у кількості 140 шт. та горілки «Хлібний Дар», ємністю 0,5 л, у кількості 20 шт., жодним чином їх не ідентифікувавши при цьому. Вказує, що висновком експертизи Чернігівського відділення КНДІСЕ №2134-2149/17-24 від 12.05.2017 року підтверджено, що вказана горілка виготовлена примословим способом та відповідає ДСТУ. Проте, позивач вважає, що вона (горілка) 100% підмінена, можливо отруєна, більш того сплив термін її гарантійного зберігання, тому звертався до СУ ФР ГУ ДФС у Чернігівській області зі скаргою про відшкодування вартості вищевказаної незаконно вилученої горілки, яка не була відшкодована. Тому вимушений звернутися за захистом своїх порушених прав до суду з вказаним позовом. Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 16.03.2020 року було замінено відповідача ГУ ДПС в Чернігівській області належним відповідачем ГУ ДФС у Чернігівській області та залучено до участі у вазаній цивільній справі в якості співвідповідача Державну Казначейську службу в Україні. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених в позові, та просив задовольнити. Представник відповідача ГУ ДФС у Чернігівській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог. Представник співвідповідача по справі Державної Казначейської служби в Україні в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 40). 16.04.2020 року до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просить відмовити. (а.с. 43-45) Суд вважає за можливе розглядати справу у відсутність представника співвідповідача Державної Казначейської служби в Україні. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорювалося сторонами в судовому засіданні, під час досудового розслідування на підставі ухвали слідчого судді Новозаводського районного суду м. Чернігова від 13.02.2017 року, в будинку по [ADDRESS] , який на праві власності належить позивачу, 06.03.2017 року був проведений обшук, в результаті якого було виявлено та вилучено, зокрема, горілку «Первак», ємністю 0,5 л, у кількості 140 шт. та горілку «Хлібний Дар», ємністю 0,5 л, у кількості 20 шт. 05.09.2019 року від позивача на адресу СУ ФР ГУ ДФС у Чернігівській області була направлена скарга щодо відшкодування збитків, заподіяних незаконними діями слідчих, а саме: компенсації вартості незаконно вилученої горілки. (а.с. 3) Згідно листа - відповіді ГУ ДФС у Чернігівській області від 10.09.2019 року №2407/Р/25-01/23-02, після проведення необхідних слідчих дій та процесуальних дій відносно вилученої, під час обшуку, вказаної алкогольної продукції, 31.05.2017 року [PERSON] особисто було вручено листа № 490/Р/25-01-23-02, щодо можливості повернення вилученої, під час проведення 06.03.2017 року обшуку за вказаною вище адресою, алкогольної продукції у зручний для нього час за узгодженням із слідчим. Однак, з моменту отримання даного листа і до дати подання скарги (05.09.2019 року) ні [PERSON] , ні уповноважена ним особа до СУ ФР ГУ ДФС у Чернігівській області з питанням, щодо отримання вказаної алкогольної продукції не звертались, що призвело до затягування часу та тривалого терміну перебування даної алкогольної продукції на зберіганні у слідчому управлінні фінансових розлідувань ГУ ДФС у Чернігівській області. (а.с. 4) Посилаючись на вимоги ст.ст. 1176, 1192 ЦК України, позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування завданих йому матеріальних збитків. Відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 року у справі № 924/1473/15 (п. 7.43), якщо сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, суд самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини Згідно ч. 6 ст. 1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Статтею 1174 ЦК України визначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи. На підставі ст. 25 Бюджетного кодексу України, Державна казначейська служба України здійснює безспірне списання коштів державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Відшкодування відповідно до закону шкоди, завданої фізичній чи юридичній особі, внаслідок незаконно прийнятих рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади (органів влади Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування) також їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень здійснюється державою (Автономною Республікою Крим, органами місцевого самоврядування) у порядку, визначеному законом. Відповідно до п. 9 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України, рішення суду про стягнення коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Державною казначейською службою України (центральний рівень) за рахунок і в межах бюджетних призначень, передбачених у державному бюджеті на зазначену мету, у розімірі, що не перевищує суми реальних збитків. Стаття 22 ЦК України дає визначення реальним збиткам, а саме: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. У деліктних правовідносинах саме на позивача покладається обов`язок довести наявність шкоди та її розмір, причинний зв`язок між протиправністю поведінкою заподіювача шкоди і заподіяною шкодою. За змістом ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Частинами 1 і 2 ст. 77 ЦПК Українипередбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно з ч. 1, ч. 5 і ч. 6 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не представлено суду належних та допустимих доказів обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності, як щодо завдання йому саме реальних збитків, так і щодо незаконності дій або бездіяльності відповідного слідчого, що стали приводом для їх настання, здобутих в установленому законодавством порядку. Збитки у вигляді вартості вилученого майна, яке, станом на час розгляду справи, перебуває на відповідальному зберіганні та підлягає поверненню позивачу, не можуть бути відшкодовані в порядку ст. 25 Бюджетного кодексу України за рахунок коштів державного бюджету, оскільки не належать до складу реальних збитків. На підставі вищевикладеного, суд вважає за необхідне в задоволенні позовних вимог [PERSON] до ГУ ДФС у Чернігівській області, Державної Казначейської служби в Україні про відшкодування збитків - відмовити. Розподіляючи судові витрати, суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, в разі відмови в позові - судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed