Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-25 00:00:00

11.06.2018\~року позивач\~[PERSON]\~звернулася до\~суду з\~позовом до\~[PERSON] про\~визнання особи\~такою,\~що втратила\~право користування\~житловим приміщенням,розташованим\~за адресою:\~Донецька область,\~Бахмутський район,\~с.\~Клинове,\~пров.\~Садовий,\~8, та зняття його з реєстрації за вказаною адресою, посилаючись на те, що вона є власником житлового приміщення за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Клинове, пров. Садовий, 8.У вказаному будинку зареєстрований її син [PERSON], [INFO]. На початку 2015 року відповідач забрав всі свої речі з будинку і виїхав до Російської Федерації, де 25.02.2015 року отримав свідоцтво про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації. Повертатися до України він не має наміру. Точну адресу місця його проживання вона не знає. Факт реєстрації відповідача порушує права позивача та заважає отримати житлову субсидію. За відсутності добровільної згоди відповідача вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 21.08.2018 року відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання у справі на 12.09.2018 року на 09-00 годину. 12.09.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 26.10.2018 року на 09-30 годину. Позивач [PERSON] у судовому засіданні на вимогах позовної заяви наполягала та просила її задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. Про дату, час і місце судового засідання його було повідомлено належним чином. 26.10.2018 року за № ЕП-3098 від відповідача [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він зазначив, що з позовними вимогами згоден, оскільки не проживає за даною адресою. Просить розглянути справу без його участі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що знає позивача [PERSON], оскільки вона є її рідною сестрою. Її син [PERSON] проживав в [INFO], одружився. Потім він проживав у [INFO], а коли на території Донецької області розпочалися бойові дії, то він разом зі своєю сімєю та двома дітьми поїхав до Бєлгородської області Російської Федерації. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає позивача [PERSON], оскільки вона проживає поряд з нею у селі Клинове Бахмутського району. Знає, що у позивача є син [PERSON], який раніше проживав разом з нею в с. Клинове. Потім він з дружиною та двома дітьми приблизно пять років тому кудись поїхали, куди вона не знає. У будинку матері він не проживає та його речей у будинку немає. На підставі ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності відповідача, належним чином повідомленого про дату, час і місце судового засідання, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності, посвідченого державним нотаріусом Другої артемівської державної нотаріальної контори 17.05.1995 року та зареєстрованого в реєстрі за № 2815, позивачу [PERSON] належить ? частка у спільному майні подружжя [PERSON] та [PERSON], набутому ним за час шлюбу, серед якого значиться будинок, розташований за адресою: Донецька область, Артемівський район, с. Клинове, пров. Садовий, 8 (а.с. 7). Постановою Верховної Ради України від 4 лютого 2016 року\~ № 984-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Артемівський район Донецької області було перейменовано на Бахмутський район Донецької області. Відповідач [PERSON] є сином [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії VII-НО № 495859 від 17.02.1990 року (а.с. 11) та копією свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] серії І-НО № 109835 від 19.11.2001 року (а.с. 17). Відповідно до довідки про склад сімї, виданої Клинівською сільською радою 21.05.2018 року за № 290/02-30, за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Клинове, пров. Садовий, 8 зареєстровані [PERSON] та [PERSON], [INFO] (а.с. 14). З копії свідоцтва про надання тимчасового притулку на території Російської Федерації серії ВУ № 0046772 встановлено, що [PERSON] з 25.04.2016 року до 25.04.2019 року дозволено тимчасове проживання за адресою: РФ, Бєлгородська область, Бєлгородський район, с. Дубове, вул. Зелена, 2д/47 (а.с. 12-13). Згідно довідки Клинівської сільської ради Бахмутського району Донецької області, яка надійшла до суду 17.08.2018 року за № 26443, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с. 26). До теперішнього часу у спірному будинку залишається зареєстрованим відповідач [PERSON], який у будинку за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Клинове, пров. Садовий, 8 з 2015 року не проживає, будинком не цікавиться, оплату комунальних послуг не здійснює, його особистого майна та речей у будинку немає, що підтверджується сукупністю досліджених у судовому засіданні доказів у справі, зокрема, актом про не проживання від 21.05.2018 року (а.с. 15). Статтею 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян. Згідно\~\~ст. 321 ЦК України,\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 78 Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України)\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до частини 1 статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права (ч. 2 ст. 263 ЦПК України). Частиною 5 статті 263 ЦПК України визначено, що обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом не встановлено жодної поважної причини не проживання у спірному будинку відповідача [PERSON], тому його слід визнати таким, що втратив право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: Донецька область, Бахмутський район, с. Клинове, пров. Садовий, 8. Позовні вимоги в частині зняття відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки це не входить до компетенції суду.

Outcome: partial