overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-30 00:00:00

10 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до [PERSON] з позовом, в якому вказує, що з 21 червня 2013 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] , і сина [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на те, що їх сім`я фактично розпалася, оскільки між ними виникли непорозуміння, просить постановити рішення про розірвання шлюбу. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а. с. 18). Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 16). Подав заяву про розгляд справи без його участі, проти задоволення позову не заперечує (а. с. 17). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 21 червня 2013 року сторони зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а. с. 6-8). На даний час однією сім`єю не проживають, їх сім`я фактично розпалася. Подальше спільне життя з відповідачем не можливе, оскільки це суперечить інтересам позивачки. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, у зв`язку з чим шлюб між подружжям необхідно розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивачки 908 грн. судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

10 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що [INFO] померла [PERSON] .. Остання дуже хворіла, проживала одна, тому з 2015 року вона переїхала до її будинку по [ADDRESS] . З того часу вони проживали разом та вели спільне господарство. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, вона має на неї право, однак оформитись в правах спадкоємиці не може, оскільки була зареєстрована за іншою адресою. Посилаючись на викладені обставини, просила встановити факт проживання однією сім`єю з [PERSON] , яка померла [INFO] , з 2015 року до смерті останньої. Особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі; представник заявниці, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги, заінтересована особа вказали, що не заперечує проти задоволення заяви. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визнано іншого порядку їх встановлення. Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11 березня 2021 року (а. с. 6), [PERSON] померла [INFO] . Згідно з ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Факт проживання однією сім`єю заявниці та померлої [PERSON] підтверджується довідкою Козирського старостинського округу № 2 Радсадівської сільської ради № 504 від 07 жовтня 2021 року (а. с. 7), з якої вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , проживала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом із заявницею [PERSON] з 2015 року по день своєї смерті. 06 листопада 2021 року Другою очаківською державною нотаріальною конторою Миколаївської області за вих. № 766/01-16 заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та запропоновано звернутися до суду для вирішення питання про встановлення факту проживання з померлою однією сім`єю (а. с. 19). З урахуванням викладеного, а також з огляду на необхідність встановлення юридичного факту для реалізації заявницею свого права на спадкування, суд дійшов висновку, що зазначені вище докази у своїй сукупності доводять той факт, що [PERSON] проживала однією сім`єю з померлою [INFO] [PERSON] , а тому вимогизаявниці про встановлення цього факту є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

10 листопада 2021 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду зі спільною заявою, в якій просять розірвати укладений між ними шлюб, зареєстрований 11 серпня 2018 року Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1326. Заяву обґрунтовують тим, що заявники проживали однією сім`єю, але в подальшому їхні стосунки погіршились, підтримання шлюбних відносин стало неможливим та шлюбні відносини фактично були припинені. На даним момент між заявниками відсутні почуття взаємної любові та взаємодопомоги. Рішення щодо розірвання шлюбу прийняли спільно, заходи щодо примирення подружжя є недоцільними. Час на примирення заявникам не потрібен, між ними укладено нотаріально посвідчений письмовий договір щодо визначення місця проживання дітей, порядку виконання батьківських обов`язків та виплати аліментів батьком. 12 листопада 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від відкрито провадження у даній справі, постановлено розгляд справи проводити у порядку окремого провадження з повідомленням (викликом) сторін. 23 листопада 2021 року [PERSON] , [PERSON] подали до суду спільну заяву про розгляд справи за їх відсутності, укладений між ними шлюб просили розірвати. Враховуючи те, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

10 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Овідіопольського райсуду Одеської області з вищевказаним позовом до відповідачки, яка зареєстрована на території Одеського (кол Овідіопольського) району Одеської області. позиція сторін В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 30 серпня 2013 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Позивач посилаючись на те, що він з відповідачкою спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про виховання дитини між сторонами не має. Позивач в ході судового розгляду справи направив до суду заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в його відсутність. Відповідачка копію позову та матеріали до нього отримала належним чином, позов визнала. рух справи 12 листопада 2021 року судом першої інстанції було відкрито цивільне провадження. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. обставини, які встановлені судом З позову та матеріалів справи видно, що з вересня 2021 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову, який надійшов до суду, спору про розподіл майна та виховання дитини не має. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім?я розпалась остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. З матеріалів справи вбачається, що малолітня донька [PERSON] , [INFO] проживає разом з відповідачкою [PERSON] , а тому суд вважає необхідним залишити малолітню дитину на виховання відповідачці. судові витрати Позивач при поданні позову сплатив судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~10 листопада 2021 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між ним та відповідачкою. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між ними не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Вказав, що спору щодо спільного майна не має. В судове засідання позивач не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, також надала суду заяву, в якій позов визнала та не заперечувала проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 27 січня 2018 року виконавчим комітетом Шевченківської сільської ради Вітовського району Миколаївської області між сторонами укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №2. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, інтересам їх дитини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-13 00:00:00

\~ \~ \~ \~10 листопада 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо спільного майна не має. Дитина залишиться проживати з нею. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 17 січня 2009 року Корабельним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції між сторонами укладено шлюб, про що зроблено актовий запис №5. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Дитина залишиться проживати з матір`ю. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-12 00:00:00

10 листопада 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем. В обґрунтування позову вказувала, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказала, що спору щодо спільного майна не має. Діти залишаться проживати з нею. В судове засідання позивачка не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 04 березня 2011 року Посад-Покровською сільською радою Білозерського району Херсонської області між сторонами укладено шлюб, про що зроблено актовий запис № 04. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] . Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна подружжя сторони не мають. Діти залишаться проживати з матір`ю. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

10 листопада позивач звернувся до суду з позовом, просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором без номеру, укладеного 01 вересня 2010 року. В судове засідання представник позивача не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує повністю. Зазначив, що відповідно до умов договору, [PERSON] отримав кредит. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Свої зобовязання за кредитним договором банк виконав в повному обсязі. Відповідач свої зобовязання за фактичне використання кредиту та погашення кредиту не виконав, істотно порушивши умови договору, внаслідок чого станом на 30 вересня 2015 року заборгованість перед банком становить 17489,51 грн. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином, будь яких заяв про неможливість явки в судове засідання до суду не направив. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 526 ЦК України зобовязання має виконувати належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що ставляться. Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти ( кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Встановлено, що між сторонами 01 вересня 2010 року укладено кредитний договір, за яким ПАТ КБ «Приватбанк» зобовязувався надати грошовий кредит, а [PERSON] повернути отримані в кредит грошові кошти в строки, вказані в договорі та сплатити кредитору проценти нараховані в період всього терміну використання грошових коштів. Свої зобовязання за договором відповідач виконував неналежним чином, порушуючи графік розрахунків, внаслідок чого станом на 30 вересня 2015 року, утворилась заборгованість, яка згідно розрахунку позивача, становить 17489,51 грн., а саме: заборгованість по кредиту 6783,87 грн.; заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом 7946,62 грн.; заборгованість з комісії за користування кредитом та пенею 1450 грн., а також 500 грн. штрафу (фіксованої частини) та 809,02 грн. штрафу (процентної складової). Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обовязків є договір та інші правочини. Таким чином, з відповідача підлягає примусовому стягненню сума боргу, що становить 17489,51 грн. Розмір заборгованості, визначений позивачем, позичальником \~не спростований. Крім того, суд стягує з відповідача документально підтверджені 1218 гривень судового збору, повязаних із сплатою при поданні позовної заяви, на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-21 00:00:00

10 лютого 1995 р. Виконавчим комітетом Менчикурівської сільської ради Веселівського району Запорізької області між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, актовий запис № 2. У шлюбі народилася дитина: син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Веселівського районного суду Запорізької області від 21.01.2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. В червні 2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про присудження аліментів на утримання дитини до досягнення нею повноліття зазначивши, що з 2012 року вони проживають окремо. Після того, як чоловік залишив родину, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, не приймає участі у вихованні дитини. Посилаючись на ці обставини позивач просила присудити з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини - сина [PERSON], [INFO] у розмірі чверті заробітку (доходу), починаючи від дня пред'явлення позову і до повноліття дитини. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Відповідач у судове засідання не зявився, подав заяву, в якій позов визнав повністю та просив розглянути справу за його відсутності. За таких обставин у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того закон\-них підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народжений у зареєстрованому шлюбі сторін. Згідно свідоцтва про народження відповідач є батьком дитини. Дитина проживає з матірю і знаходиться на її утриманні. Батько відповідач проживає окремо, працює у Фермерському господарстві «Руслан» механізатором. І він має можливість надавати грошову допомогу на утри\-мання дитини. Інших дітей у відповідача немає, стягнень по виконавчим документам з нього не проводиться. Згідно зі ст. 180 СК України відповідач зобов'язаний ут\-римувати свою неповнолітню дитину. Виходячи з наведеного, суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову і постановити у справі рішення про задоволення позову. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. ст. 180, ч. 3 ст. 181, 182, 183, 191 СК України, та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-19 00:00:00

10 лютого 1996 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 31. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з 2013 року вони не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивачка ставить питання про розірвання шлюбу, вона вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судовому засідання позивачка була відсутньою, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутності, просить позов задовольнити в повному об'ємі. Відповідач в судове засідання не з'явився, але від нього надійшла заява про слухання справи без його участі, позов визнає. Виходячи із вищевикладеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 10 лютого 1996 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серії [NUMBER] видане Костянтинівською селищною радою Краснокутського району Харківської області, актовий запис № 31. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 22 березня 2006 року Старомерчицькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис № 09. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved