Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-11 00:00:00

11 липня 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача і просила стягнути з нього аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання двох дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 3000 грн. щомісячно починаючи стягнення з дня подання заяви до суду до досягнення дітьми повноліття. У судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач не з`явився в судове засідання, через канцелярію суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст.51 Конституції України та ст.180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Відповідно до ст.180 СК України - батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. У судовому засіданні встановлено, що 19 вересня 2009 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №342 (арк.с.9). Сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено копіями свідоцтв про народження (а.с.7,8). Відповідно до норм чинного законодавства за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутись до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 2 ст. 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Позивачка, скориставшись своїм правом, просила стягнути аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі Встановлено, що неповнолітні [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , знаходяться на утриманні позивачки, проживають разом з нею за адресою: [ADDRESS] , добровільно допомоги на утримання дітей відповідач не надає, є працездатною особою, тому, з урахуванням принципів розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу дітям, та вважає, що аліменти слід встановити в розмірі 3000 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.07.2019 року і до досягнення дітьми повноліття. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп. На підставі викладеного і

Outcome: approved