Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

10.09.2014 року до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області звернулася [PERSON], яка діє в інтересах неповнолітнього [PERSON], з позовом до [PERSON], за участю третьої особи - органу опіки та піклування Слов'янської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що [INFO] відповідач [PERSON] народила сина [PERSON], однак на теперішній час відповідач протягом тривалого часу взагалі не виконує своїх обов'язків щодо виховання та розвитку дитини, не піклується станом здоров'я дитини, її фізичним, духовним та моральним розвитком, не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя, не несе витрат по утриманню та догляду за дитиною. Дитину утримує позивач шляхом постійного надання матеріальної допомоги, продуктів харчування, медичної допомоги та одягу. Відповідач не проявляє батьківської турботи до сина [PERSON], не спілкується з дитиною в необхідному для її самоусвідомлення обсязі, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання нею освіти. На теперішній час відповідач веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями та наркотиками. 06.02.2013 року [PERSON] було засуджено Краматорським міським судом Донецької області за ст. 307 КК України, та диспозиція статті вказує на те, що відповідач займалась розповсюдженням наркотичних засобів, тобто спілкувалась з наркоманами, що в свою чергу призвело до катастрофічних наслідків у вихованні [PERSON]. Відповідач ніде не працює, за місцем мешкання характеризується негативно. Позивач просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] Позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, додатково пояснила, що дитина мешкає разом з нею з жовтня 2007 року, та опікуном [PERSON] [PERSON] стала з 2012 року. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Представник третьої особи органу опіки та піклування Слов'янської районної державної адміністрації Фоменко О.Г. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, повідомила, що інша дитина відповідача [PERSON], 1998 року народження, знаходиться під опікою другої бабусі. Після звільнення з місць позбавлення волі відповідач не зверталась до органу опіки та піклування з клопотанням про повернення їй дітей. Прокурор в судовому засіданні не заперечував проти заявлених вимог, вважав за доцільне позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO]. Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 10 Цивільно-процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно з положеннями ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Заслухавши думку позивача, представника третьої особи, прокурора, дослідивши письмові докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено наступні факти та відповідні до них правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про народження [PERSON], [INFO], серії [NUMBER], виданим виконкомом Дмитрівської сільської ради Слов'янського району Донецької області 05.05.1997 року, батьками дитини є [PERSON] та [PERSON]. (а. с. 12) Відповідно до довідки від 27.08.2014 року № 209/01-28, виданої виконавчим комітетом Дмитрівської сільської ради, [PERSON] дійсно проживає по [ADDRESS], але зареєстрований по [ADDRESS] (а. с. 11) У відповідності до п. 1 розпорядження голови Слов'янської районної державної адміністрації від 27.12.2012 року № 796 «Про встановлення піклування над неповнолітнім [PERSON], [INFO]», вирішено призначити [PERSON] піклувальником над неповнолітньою дитиною [PERSON] (а. с. 13-15) Згідно з характеристикою на неповнолітнього [PERSON] як на дитину, позбавлену батьківського піклування, виданою Дмитрівською ЗОШ І-ІІІ ступенів, мати [PERSON] не приймала участі у вихованні сина, його опікуном стала [PERSON] Опікуном дитини створені необхідні умови для навчання і проживання дитини, до школи учень ходить охайно вдягнений, має спортивну форму, необхідне шкільне приладдя, забезпечений зимовим одягом. [PERSON] розумово та фізично розвинений, активний в шкільному житті, закінчив 11 клас, маючи середній рівень навчальних досягнень. Протягом минулого навчального року [PERSON] добросовісно ставився до навчання, але домашні завдання виконував не систематично. По відношенню до однокласників, учнів школи хлопець привітний, доброзичливий, товариський. Організовує чергування в класі, допомагає однокласникам, до старших виявляє повагу, ввічливість, чемність. До опікуна [PERSON] ставиться з повагою та турботою. Протягом 2013-2014 років з опікуном [PERSON] було проведено кілька бесід про організацію та контроль за підготовкою домашніх завдань, харчування дитини, правопорушення та юридична відповідальність неповнолітніх, профілактика та подолання негативних звичок, шляхи взаємодії в родині та ін. Також з опікуном постійно проводиться робота про посилення контролю за виконанням домашніх завдань, про зайнятість [PERSON] в позаурочний час. Опікуну були надані наступні рекомендації: покращення організації режиму дня дитини і домашньої роботи, посилення контрою за виконанням домашніх завдань, поліпшення організації дозвілля дитини в позаурочний час. [PERSON] має позитивну динаміку розвитку, у нього є здібності до навчання і до творчої діяльності, добре розвинена творча фантазія, навчальний матеріал [PERSON] засвоює добре, але не зажди виконує домашні завдання, що погіршує успішність в навчанні. Позитивні зрушення спостерігаються в розвитку пам'яті, уяви. Покращились вміння висловлювати думки, робити висновки, аналізувати. (а. с. 9) Згідно з висновком про стан здоров'я, фізичний та розумовий розвиток дитини, [PERSON], [INFO], має задовільний стан здоров'я. (а. с. 10) Відповідно до довідки про звільнення серії ДОН № 44221, [PERSON], [INFO], була засуджена 06.02.2013 року Краматорським міським судом Донецької області за ч. 1 ст. 307, ч. 2 ст. 307, ч. 1 ст. 70 КК України до шести років позбавлення волі з конфіскацією майна. 03.07.2014 року [PERSON] звільнилася на підставі ЗУ «Про амністію у 2014 році» від 08.04.2014 року. (а. с. 16) У відповідності до висновку органу опіки та піклування Слов'янської районної державної адміністрації від 15.10.2014 року № 01-40-500, [PERSON] після звільнення з-під варти в липні 2014 року не звернулася до Слов'янської райдержадміністрації із заявою про повернення неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які перебувають на обліку служби у справах дітей Слов'янської райдержадміністрації як діти, позбавлені батьківського піклування. З урахуванням інтересів дітей орган опіки та піклування Слов'янської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] (а. с. 35) Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з вимогами ст. 150 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст. 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Батьки мають право залучати до виховання дитини інших осіб, передавати її на виховання фізичним та юридичним особам. Батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Судом встановлено, що [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток свого неповнолітнього сина [PERSON], його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний та психічний розвиток, як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для його нормального самоусвідомлення; не надає сину доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню дитиною загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, що суд розцінює як ухилення від виховання дитини та свідоме нехтування своїми батьківськими обов'язками. На підставі наданих сторонами доказів суд вважає, що позовні вимоги по позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки відповідач свідомо нехтує своїми обов'язками і, виходячи з інтересів дитини та конкретних обставин справи, немає можливості попередити відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання свого сина, відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав відносно сина [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 грн. мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача. На підставі Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 81, 150, 155, 164, 180, 182, 183 СК України, ст. ст. 10, 11, 82, 209, 212, 214-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved