Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-21 00:00:00

11 лютого 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги фактичним припиненням сімейних відносин і неможливістю збереження сім'ї. Вважає, що їх сумісне проживання стало неможливим і просить суд розірвати шлюб. В позовній заяві зазначено, що з 12 лютого 2008 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне з відповідачем життя виявило, що у кожного з них різні, не співпадаючи погляди на питання подружніх взаємовідносин, що призвело до втрати порозуміння, поваги і любові один до одного. За цих підстав вони з 08 лютого 2014 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо за різними адресами, не ведуть спільне господарство і фактично не спілкуються між собою. За час окремого проживання вона дійшла висновку, що примирення між ними та подальше спільне проживання неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам кожного із них. Посилаючись на наведені обставини [PERSON] просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні, підтримала заявлені позовні вимоги у повному обсязі на обґрунтування чого послалася на обставини які викладені в позовній заяві у зв'язку з чим просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсягу. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні просив суд відмовити у позові оскільки він бажає залишити сім'ю. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), суд встановив наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Ст. 10 ч. 3 та ч. 1, 4 ст. 60 ЦПК України передбачено, що кожна із сторін зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 58 ч. 1, 3 ЦПК України належними є докази, що містять інформацію щодо предмета спору. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ясинувата Ясинуватського районного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 11 (арк. справи 6). Судом встановлено, що сімейні стосунки між подружжям припинені з 08 лютого 2014 року, вони живуть окремо, ведуть окреме господарство, не мають наміру на подальше збереження сім'ї. За таких обставин збереження сім'ї між подружжям неможливо. Майнового спору немає. Ухвалою Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області від 21 березня 2014 року [PERSON] і [PERSON] було надано строк для примирення тривалістю два місяця. Станом на 21 травня 2014 року сторони не примирились. Спор про місце проживання неповнолітньої дитини на момент розгляду справи між сторонами відсутній. Спор про розподіл майна між сторонами на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Відповідно до положень статті 3 Сімейного кодексу України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обов'язки. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 21 грудня 2007 року № 11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано у судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд, проаналізувавши встановлені конкретні обставини у справі, оцінивши надані в силу вимог статті 60 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання сторін продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження їх сім'ї неможливе і суперечить інтересам сторін, що має істотне значення, заява відповідає дійсній волі жінки, тому позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Після розірвання шлюбу, прізвища: позивачеві залишити - «[PERSON]», відповідачеві залишити - «[PERSON]». На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved