overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-03 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що вони з відповідачкою мають неповнолітню дочку [PERSON] [INFO]. Позивач, посилаючись на відсутність допомоги з боку [PERSON] у матеріальному забезпеченні дитини, просив ухвалити рішення, яким щомісячно стягувати з відповідачки аліменти на його користь на утримання дочки в розмірі 1/6 частини усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач підтримав позов повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Відповідачка в судовому засіданні позов не визнала, пояснивши, що дочка [PERSON] проживає з позивачем тимчасово. Заслухавши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до статті 180 Сімейного Кодексу України (далі СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом статей 181, 182 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідачка є матір'ю неповнолітньої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 17 грудня 2008 року. Згідно довідки Печанівської сільської ради Романівського району № 828 від 12.12.2013 року [PERSON] 2008 року народження проживає з батьком та знаходиться на його утриманні. Цю ж обставину визнала у судовому засіданні відповідачка. З урахуванням викладеного, суд приходить до переконання про обґрунтованість позову та необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки [PERSON] у розмірі, який просить позивач. Відповідно до статті 88 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі, передбаченому статтею 4 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернувся у суд з позовом, в якому зазначає, що 19 жовтня 2003 року між ним та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб. Від шлюбу у них є двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Вважає, що ознаки притаманні сім'ї між ними відсутні, шлюб виявився невдалим, оскільки за час спільного проживання неодноразово виникали конфліктні ситуації, які призвели до втрати взаєморозуміння, поваги і бажання проживати разом як подружжя. Подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а тому просить розірвати укладений між ними шлюб. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з викладених у позовній заяві підстав і просив шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнала та не заперечувала розірвати шлюб. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов належить задовольнити, зважаючи на таке. Визнання [PERSON] позову не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, а, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 19 жовтня 2003 року, що стверджується свідоцтвом про одруження № [NUMBER], виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Камінь-Каширського райуправління юстиції (а.с. 7). Від шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с. 5, 6). З жовтня 2013 року сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, проживають окремо і зберегти сім'ю не бажають. За таких обставин, суд доходить до висновку, що подальше збереження сім'ї сторін є недоцільним, а тому шлюб між ними належить розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач висловила бажання відновити своє дошлюбне прізвище, а тому суд змінює їй шлюбне прізвище [PERSON] на [PERSON]. За згодою позивача [PERSON] суд не стягує з відповідача судові витрати. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

10 січня 2014року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 10 лютого 2005року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу в них народились діти: син [PERSON],[INFO] народження, донька [PERSON],[INFO] народження. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин, не проживають разом. Їх сім'я розпалась, вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливі. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, та не заперечував проти задоволення позову. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] перебувають в шлюбі з 04 березня 2011 року, який зареєстрований відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області, актовий запис № 8. Даний факт підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданим 04 березня 2011 року відділом ДРАЦС Краснокутського РУЮ Харківської області. Від цього шлюбу мають одну малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Дитина проживає з позивачкою. Протягом шлюбу сімейні стосунки з чоловіком не склалися, відсутня належна увага з боку чоловіка, втрачено почуття любові внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, бажання зберегти сім'ю сторони не мають, в зв'язку з чим подальше спільне життя позивач вважає неможливим. Майнові відносини сторони урегулюють самостійно в добровільному, позасудовому порядку. Позивач в судове засідання не прибула, проте через канцелярію суду надала заяву де просить слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просить шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у відкрите судове засідання не прибув, через канцелярію суду надав заяву, згідно якої проти розірвання шлюбу не заперечує та просить розглядати справу у його відсутність.. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу заперечує інтересам одного з них або інтересам їх дітей, котрі мають важливе значення. Суд вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов обгрунтований і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулась до суду із заявою, вказуючи, що [INFO] померла її тітка [PERSON], яка після смерті залишила спадщину, яку вона має намір успадкувати за законом. Проте, через відсутність свідоцтва про шлюб тітки, не може довести родинні відносини з [PERSON] та реалізувати своє право на спадщину. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила заяву задовольнити. Представник заявниці, адвокат [PERSON], в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, неповідомивши про причини неявки. Заслухавши пояснення заявниці та її представника, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Враховуючи те, що в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON] дійсно є рідною племінницею [PERSON], яка померла [INFO] в с. Сніжна Погребищенського району Вінницької області, зазначений факт необхідно встановити на підставі п.1 ч.1 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 11 лютого 2011 року, який було зареєстровано Лищенською сільською радою Луцького району Волинської області, актовий запис № 01. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позов підтримує з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов'язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім'ї. Судом встановлено, що [PERSON].(дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 11 лютого 2011 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 11 лютого 2011 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина - дочка [PERSON], [INFO] народження. Судом встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх відносин, спільного господарства не ведуть, шлюб існує лише формально. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

10 січня 2014 року, [PERSON], звернулася до суду з вище зазначеним позовом, в якому вказує, що між нею та відповідачем 05 травня 1985 року було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану, Корінецький сіль. ЗАГС. Талалаївського району Чернігівської області, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 05 травня 1985 року та зроблено запис в книзі реєстрації шлюбу актовий запис № 4. Від шлюбу мають повнолітніх дітей, матір'ю яких є позивачка, На даний час діти проживають окремо від батьків. Сім'я розпалася по причині несумісності характерів, поглядів на життя, що призвело до повної втрати взаєморозуміння. Позивач та відповідач проживають окремо на протязі 17 років, контакту між собою не підтримують. Сумісне життя і збереження сім'ї неможливе. Позивачка до суду не з'явилася, про що надала письмову заяву в якій просить справу розглянути за її відсутності. Суд дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Оскільки подальше існування сім'ї суперечить їх інтересам. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. За ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. На підставі статей 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом. Вказувала, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 24 квітня 2010 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначала, що спільне життя у них не склалось через різність характерів, життєвих інтересів та поглядів на життя, внаслідок чого між ними почали виникати сварки та непорозуміння, тому через неможливість подальшого спільного проживання однією сім'єю, просила шлюб розірвати. У судове засідання сторони не з'явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із матеріалів справи вбачається, що з 24 квітня 2010 року [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], перебувають у шлюбі, який зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Липоводолинського районного управління юстиції Сумської області, актовий запис №15 (а.с.6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.7). Позивачка разом із сином мешкають по [ADDRESS]. Через взаємопротилежність поглядів на життя, шлюбні відносини фактично припинені, спільного господарства не ведуть. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За таких обставин, за відсутності між сторонами взаєморозуміння, поваги, спільного вирішення сімейних проблем, відмови від поновлення та продовження подальших, у розумінні ст.3, ч.ч.5, 6 ст.7, ст.51 СК України, шлюбних відносин, суд вважає, що подальше збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що в силу ч.2 ст.112 СК України є підставами для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Тому позовні вимоги підлягають задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] ,з врахуванням змінених позовних вимог згідно її заяви від 27 січня 2014 року,про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину [PERSON],[INFO] стягнутих за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2006 року(справа № 2-1406/2006) ,збільшивши їх розмір з 1/6 до 1/4 частини всіх видів заробітку/доходів/ батька дитини - [PERSON],посилаючись на зміну його матеріального стану,оскільки у зв»язку з досягнення повноліття доньки відповідача від першого шлюбу [PERSON],[INFO] , відповідач перестав сплачувати аліменти на неї в розмірі 1/6 частини всіх видів його заробітку/доходів/,що значно покращило матеріальний стан відповідача,оскільки зараз з [PERSON] стягуються аліменти у розмірі вдвічі менше від раніше стягуваної суми,а вона отримує пенсію по інвалідності,яка використовується на лікування. Відповідач у справі [PERSON] подав суду заяву про визнання змінених позовних вимог позивачки ,згоден на збільшення аліментів на сина до 1/4 частини всіх видів його доходів,просить справу розглядати у його відсутність. Дослідивши матеріали справи суд вважає,що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи за рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 02 серпня 2006 року(справа № 2-1406/2006) на користь позивачки було стягнуто аліменти на сина [PERSON],[INFO] в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку/доходів/ відповідача з врахуванням виплати відповідачем аліментів на користь [PERSON] на доньку [PERSON],[INFO],яка досягла повноліття. Згідно ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів,визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками,може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану,погіршення або поліпшення здоров»я когось із них. З врахуванням викладених сторонами обставин та наданих ними доказів, суд вбачає підстави для збільшення розміру аліментів на користь позивачки на сина [PERSON] ,[INFO] з 1/6 до ? частини всіх видів заробітку відповідача ,оскільки у зв»язку закінченням виплати аліментів на доньку матеріальний стан відповідача поліпшився,оскільки він став удвічі менше сплачувати аліменти.При цьому суд враховує обставини,які враховуються судом при визначенні розміру аліментів ,передбачені ст.182 СК України ,де зазначено що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1/ стан здоров»я та матеріальне становище дитини; 2/стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів; 3/наявність у платника інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина; 4/інші обставини,що мають істотне значення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказуючи, що з відповідачем вони перебувають зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2013 року, актовий запис № 311, від шлюбу дітей не мають. З середини жовтня 2013 року сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, постійно виникаючими з побутових причин сварками. Позивачка вважає неможливим примирення і подальше збереження сім'ї, тому просила розірвати шлюб з відповідачем, відновивши їй дошлюбне прізвище. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, посилаючись на викладені у позові обставини. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином у порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України (а.с. 22-23). За таких обставин зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що сторони по справі 25 вересня 2013 року зареєстрували шлюб (а.с. 8), від якого дітей не мають. Приблизно з середини жовтня 2013 року шлюбно-сімейні відносини та спільне проживання між сторонами припинено в зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, різними поглядами на життя, сварками, постійно виникаючими з побутових причин. Спору про спільне майно між сторонами немає. Відповідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги викладене, з*ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, тощо, суд вважає, що подальше спільне проживання та збереження сім'ї [PERSON] суперечить інтересам сторін, які мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-12 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, мотивуючи тим, що вона перебувала у шлюбу з відповідачем та мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач з ними не проживає та ніякої матеріальної допомоги дитині не надає, тому просить стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач до судового засідання не з'явився та не повідомив про причини неявки. Про час та місце розгляду справи був повідомлений вчасно та належним чином. Вважаю можливим розглянути справу у його відсутність. Заслухавши позивачку, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Згідно до ст.180 СК України, батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей. Згідно до ст. 182 СК України, розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Згідно до ст. 183 СК України, суд вважає можливим ухвалити сплату аліментів у частині заробітку, обмежившись, у випадку втрати постійного заробітку мінімумом, встановленим ст. 182 СК України. Суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку(доходу).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-10 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований 15 травня 2004 року із [PERSON], посилаючись на формальний характер сімейних відносин. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що подружнє життя з відповідачем не склалося. Вони втратили почуття любові, поваги один до одного, що в жовтні 2013 року привело до припинення шлюбно-сімейних відносин. Подальше спільне проживання і примирення між ними неможливе. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила розглянути справу без неї. Відповідач надав заяву, в якій визнав позовні вимоги, просив розглянути справу без нього. Суд вважає можливим постановити рішення без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 15 травня 2004 року (а.с.3). Від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] /а.с.4/. Як вбачається із пояснень позивача, викладених у позовній заяві, які не заперечуються відповідачем, за час спільного проживання подружжя не створило міцної і дружної сім'ї, різні погляди на сімейне життя привели до втрати почуттів розуміння, поваги та любові, шлюбно-сімейні відносини припинені з жовтня місяця 2013 року. З цього часу спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Оцінюючи викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved