Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати його батьком [PERSON], [INFO], та внести зміну у актовий запис № 59 від 26 січня 1999 року про народження [PERSON], [INFO], а саме вказати батьком дитини позивача. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав на те, що зустрічався з матірю [PERSON] [PERSON] з 1996 року, потім почали спільне життя. У 1998 році [PERSON] завагітніла та народила їх спільного з позивачем сина [PERSON] З метою отримання соціальної допомоги позивач та [PERSON] вирішили не вносити відомості про батька дитини до актового запису, тому при реєстрації народження дитини відомості про батька були внесені зі слів матері. Весь час з моменту народження [PERSON] позивач займався його вихованням, проживав з [PERSON] та [PERSON] однією сімєю, завжди визнавав себе батьком [PERSON] 28 жовтня 2015 року [PERSON] померла, у звязку з чим належним відповідачем по справі є орган опіки та піклування виконавчого комітету Кіровської районної в м. Дніпропетровську ради. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, позов просив задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав, вказав, що у звязку зі здійсненням своїх повноважень представники управління-служби у справах дітей спілкувались з родиною, де виховувався [PERSON] Ще за життя матері всі в родині визнавали позивача біологічним батьком [PERSON] Жодних суперечок з цього привод не було. Третя особа без самостійних вимог [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, пояснив, що протягом усього свого життя, яке він свідомо памятає, вважав позивача своїм батьком. Мати завжди казала йому, що його біологічним батьком є позивач. Представник Кіровського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про причини неявки не повідомив, повідомлявся про час і місце розгляду справи належним чином. Вислухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 14 листопада 1998 року народився [PERSON], що підтверджується копією запису акту про народження №\~59 від 26 січня 1999 року, складного відділом реєстрації громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська на підставі меддовідки №\~236, виданої Дорожною лікарнею м.\~Дніпропетровська 14 листопада 1998 року (а.с. а.с. 5, 75) Відомості про батька дитини записані за заявою одинокої матері на підставі ч. 1 ст. 55 [PERSON] про шлюб та сімю України (чинного на момент виникнення правовідносин), що підтверджується копією актового запису про народження № 59 від 26 січня 1999 року (а.с.75). 29 жовтня 2015 року [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-КИ №\~654658, виданим відділом державної реєстрації смерті [PERSON] міського управління юстиції 29 жовтня 2015 року (а.с. 25). Згідно п. 1 Прикінцевих положень Сімейного кодексу України цей [PERSON] набирає чинності одночасно з Цивільним кодексом України, який почав діяти з 01 січня 2004 року. Як зазначено в п.\~1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч. 1 ст. 58 Конституції України норми Сімейного кодексу України (далі СК) застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1\~січня 2004 р. До сімейних відносин, які вже існували на зазначену дату, норми СК застосовуються в частині лише тих прав і обов'язків, що виникли після набрання ним чинності. Ці права й обов'язки визначаються на підставах, передбачених СК. На час народження [PERSON] та внесення відомостей про батька до актового запису про його народження відповідні правовідносини регулювались [PERSON] про шлюб та сімю України. Згідно ст.\~166 [PERSON] про шлюб та сімю України ім'я, по батькові і прізвище дитини при реєстрації її народження і відомості про батьків записуються відповідно до правил, передбачених статтями 54, 55, 62, 63 цього [PERSON]. Згідно ст.\~55 [PERSON] про шлюб та сімю України якщо батьки не перебувають у шлюбі між собою, запис про матір дитини провадиться за заявою матері, а запис про батька дитини за спільною заявою батька і матері дитини, або батько записується згідно з рішенням суду. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис про батька дитини провадиться за заявою батька. При народженні дитини у матері, яка не перебуває в шлюбі, якщо немає спільної заяви батьків і рішення суду про встановлення батьківства, запис про батька дитини в книзі записів народжень провадиться за прізвищем матері, ім'я, по батькові та національність батька дитини записуються за її вказівкою. В разі смерті матері, визнання матері недієздатною, позбавлення її батьківських прав, а також при неможливості встановити місце її проживання, запис відомостей про матір і батька дитини провадиться за правилами, викладеними в цій статті, за заявою осіб, зазначених у статті 163 цього [PERSON]. Згідно ст. 53 [PERSON] про шлюб та сімю України походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. [PERSON] про шлюб та сімю України кореспондуються з нині чинними положеннями Сімейного кодексу України, відповідно до ч. ч. 2-3 ст. 128 якого, підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений матір'ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред'явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим [PERSON]. При вирішення питання про обґрунтованість позовних вимог суд виходить з того, позивач та [PERSON] на час народження [PERSON] у шлюбі не перебували, проте на той час і після народження дитини проживали спільно, вели спільне господарство, позивач визнає себе батьком дитини брав участь його вихованні, по батькові [PERSON] зазначено виходячи з імені позивача (а.с. а.с. 6,7. 17 19, 22, 26, 55, 56). Сам [PERSON] повідомив в судовому засіданні, що протягом усього свого життя, яке він свідомо памятає, вважав позивача своїм батьком. Мати завжди казала йому, що його біологічним батьком є позивач. Від проведення судово-медичної молекулярно-генетичної експертизи сторони у справі відмовились. При цьому суд враховує, що відповідно до ч. 3 ст.\~53 [PERSON] про шлюб та сімю України, чинного на момент виникнення правовідносин, проведення такої експертизи для встановлення батьківства не було необхідним для встановлення батьківства. У звязку з наведеним суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог та визнання батьківства позивача щодо [PERSON] Згідно з положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього [PERSON], або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Можливість внесення змін до актового запису про народження була також передбачена ст.ст. 188, 190 [PERSON] про шлюб та сімю України. У звязку з наведеним обґрунтованими є вимоги позивача про зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису №\~59 від 26 січня\~1999 року, здійсненого відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради м.\~Дніпропетровська, вказавши позивача батьком [PERSON]. Разом з тим, оскільки актовий запис було складено відділом реєстрації громадянського стану Амур-Нижньодніпровської районної ради міста Дніпропетровська, внесення зміни в нього має здійснити Амур-Нижньодніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану [PERSON] міського управління юстиції, а не Кіровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану, як про це просить позивач. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат та враховуючи волевиявлення позивача щодо відсутності необхідності стягувати з відповідача сплачений позивачем судовий збір, суд приходить до висновку, що судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved