Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-28 00:00:00

11.10.2017 року позивач звернулася до суду через свого представника за договором - адвоката Проценко В.М. з позовом, який в подальшому було уточнено, про визнання [PERSON]такою, що втратила право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS]. Також, просить стягнути з відповідача понесені нею витрати щодо оплати правової допомоги в розмірі 6590,45 грн., судового збору в розмірі 640 грн., а також витрати повзанні з явкою представника до суду в сумі 435,85 грн. В уточненій позовній заяві позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу від 09.12.1998 року, їй на праві приватної власності належить вище вказаний будинок. У зазначеному будинку з 09.07.2013 року зареєстрована відповідач [PERSON], яка на момент реєстрації була цивільною дружиною сина позивача. Але, відповідач припинила цивільні шлюбні правовідносини з сином позивача, та 15 березня 2017 року залишила своє фактичне місце проживання по місцю вказаної реєстрації у зазначеному будинку для проживання з іншим чоловіком. Також, вказує на те, що відповідач не проживає за місцем своє реєстрації більше ніж 6 місяців, спільного господарства не веде, та те, що вона не є членом їх родини. В добровільному порядку з реєстрації не знімається. У зв'язку з реєстрацією відповідача в будинку, вона не має можливості скористатись правом на вільне володіння, користування та розпорядження належним їй майном - зазначеним будинком. Тому, просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування вказаним житловим приміщенням. В судове засідання відповідач повторно не з'явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, причину своєї неявки суду не доповіла, відзив або заперечення на позов не подавала. Представником позивача за договором - адвокатом Проценко В.М. в судове засідання було надано письмову заяву про розгляд справи без їх участі (позивача та представника позивача), позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Крім цього, представником позивача були надані ксерокопії електронних повідомлень щодо сповіщення відповідача про дату, час та місце проведення судових засідань по даній справі. Від представника третьої особи за довіреністю - Юрченко Д.О. надійшла заява про розгляд справи без участі представника Малинівської селищної ради та про відсутність заперечень на позов. Враховуючи наведене суд вважає за можливе розглянути справу в заочному порядку, що відповідає вимогам передбаченим ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до договору купівлі-продажу від 09.12.1998 року, який посвідчено приватним нотаріусом Алексик Т.В., позивачу на праві приватної власності належить будинок [ADDRESS]. Згідно довідки, яка видана Виконавчим комітетом Малинівської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 26.10.2017 року, у вказаному будинку зареєстровані: позивач, її син - [PERSON], онук позивача - [PERSON], а також колишня цивільна дружина сина позивача - [PERSON] Відповідно до повідомлення з Чугуївського ВП ГУ НП в Харківській області за № 2996, вказаним відділом поліції було розглянуто повідомлення сина позивача - [PERSON] (ЖЕО № 1863 від 22.03.2017 року), та в ході перевірки було встановлено те, що [PERSON] та [PERSON] фактично мешкають в [ADDRESS] (у матері відповідача). Згідно даних актів обстеження домоволодіння по [ADDRESS], які складені депутатом Малинівської селищної ради - [PERSON] та за підписом голови Малинівської селищної ради від: 01.06.2017 року, 02.07.2017 року, 10.08.2017 року, 14.08.2017 року про те, що по вказаній адресі зареєстрована [PERSON], але фактично не проживає. Відповідно до ксерокопії паспорта громадянки України відповідача [PERSON] [NUMBER], вона зареєстрована з 09.07.2013 року в [ADDRESS]. Тобто, відповідач не проживає по вказаній адресі більше 6 місяців, не бере участі у сплаті комунальних послуг, не приймає участі в утриманні будинку у належному стані, тощо. Оскільки в будинку [ADDRESS], зареєстрована відповідач, то позивач не може в повній мірі реалізувати своє право на вільне володіння, користування та розпорядження вказаним майном. Відповідно до ст. ст. 316, 317 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користування житловим приміщенням внаслідок відсутності особи більш встановлених строків здійснюється в судовому порядку. Тому, позовні вимоги відносно визнання відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, знаходять своє об'єктивне підтвердження і підлягають повному задоволенню. Крім цього, відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи . До витрат, пов'язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу. Вимогами ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України визначено те, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Договір (уточнений) про надання правової допомоги з додатком до нього міститься в матеріалах справи, яким визначено розмір гонорару представника позивача. Згідно розрахунку витрат на надання правової допомоги, складеного адвокатом Проценко В.М., сума витрат на надання правової допомоги складає 6590,45 грн., а також сума витрат, що пов'язані з його яковою до суду складає 435,85 грн. Оплата цих витрат підтверджена оригіналом квитанції від 11.10.2017 року на суму 6600 гривень, які були сплачені позивачем. Але, суд зазначає те, що суми витрат, які пов'язані з яковою до суду представника сторони по справі не відносяться до судових витрат, і тому вони не підлягають стягненню з відповідача. Крім цього, позивачем при подачі даного позову було сплачено судовий збір в розмірі 640 гривень відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір», що підтверджується оригіналом квитанції від 11.10.2017 року за № 0.0.867558089.1 Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Таким чином та враховуючи вказані норми ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму понесених позивачем судових витрат, які в даному випадку складаються з витрат на професійну правничу допомогу та з суми сплаченого судового збору. За таким підстав суд приходить до висновку про часткове задоволенню уточнених позовних вимог. На підставі викладеного і

Outcome: partial