Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-07 00:00:00

10 вересня 2020 року позивачка звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2011 року. Від шлюбу мають спільних малолітніх дітей: доньку - [PERSON] , [INFO] та - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, з 2019 року проживають окремо. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що збереження шлюбу суперечитиме її інтересам, тому просить суд шлюб розірвати, стягнути з відповідача витрати у справі (а.с. а.с. 1 - 2). Позивачка в судове засідання не з`явилась, про причини неявки на повідомила, повідомлялась про час і місце розгляду справи належним чином через свого представника. Представник позивачки в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просила їх задовольнити, з підстав, зазначених у відзиві відповідача. Пояснив, що позивачка після розірвання шлюбу вважала за необхідні залишити її прізвище без змін. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував, надав заяву, в якій вказував, що їх з позивачкою сім`я розпалася остаточно і примирення між сторонами є неможливим. У сторін різне бачення відносин у сім`ї, на шлюб. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 14 вересня 2011 р., який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 101, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . При укладанні шлюбу позивачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] на « [PERSON] » (а.с. 12). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 22 січня 2016 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 108 та серії [NUMBER] від 07 травня 2019 року, виданого Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 454. Для врегулювання відносин щодо утримання дітей сторонами укладено договір про сплату аліментів на дітей, посвідчений 04 вересня 2020 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Ковальовою Євгенією Євгенівною, за реєстром № 568 (а.с. а.с. 9 - 11). Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство не ведуть, зберігати сім`ю не бажають, вважають, що вона розпалася остаточно. Спору щодо поділу майна та мешкання дітей між сторонами на цей час немає. У разі виникнення спору він вирішуватиметься в самостійному провадженні. За вказаних обставин суд вважає, що вимоги позивачки обґрунтовані й підлягають задоволенню. Судові витрати позивачки, які складаються з сплаченого нею судового збору в розмірі 840,80 грн., на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved