Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

11.06.2015 року відкрито провадження за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, а саме будинком № 117 по вул. Гагаріна, с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.2012 року, виданого Петропавлівською державною нотаріальною конторою в реєстрі № 1106, спадкова справа № 198/2010, та витягу про державну реєстрацію прав від 02.10.2012 року № 32856349, виданого КП Павлоградським МБТІ, вона є одноосібним власником будинку № 117 по вулиці Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. У 2002 році мати позивачки [PERSON], як власник будинку на той час, дозволила відповідачеві зареєструватися та проживати у даному будинку. 18.04.2010 року [PERSON] померла. Позивачка успадкувала зазначений будинок. Позивачка зазначає, що відповідач в 2008 році виїхав на постійне місце проживання до [INFO] Російської Федерації і не проживає в [INFO] вже більше семи років. Позивачка просить суд на підставі статті 405 ЦК України визнати [PERSON], [INFO], таким що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком № 117 по вулиці Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області, на судовий розгляд не зявився, про дату місце та час розгляду був повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив. Позивачка до суду не зявилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, позов просила задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання до суду тричі підряд не з'явився, про день слухання справи повідомлявся за адресою реєстрації місця постійного проживання: [INFO]. Відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Відповідно до ст.ст. 224-226 ЦПК України, за згодою позивачки, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи та ухвалив по справі заочне рішення. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Позивачка [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 20.08.2012 року, виданого Петропавлівською державною нотаріальною конторою в реєстрі № 1106, спадкова справа № 198/2010, та витягу про державну реєстрацію прав від 02.10.2012 року № 32856349, виданого КП Павлоградським МБТІ, вона є одноосібним власником будинку № 117 по вулиці Гагаріна в с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області. (а.с. 6-7). Відповідно до ч.2 ст.405 КК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З акту обстеження житлово-побутових умов від 07.05.2015 року, складеного депутатом Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, вбачається, що відповідач за адресою вул. Гагаріна, 117, с. Дмитрівка Петропавлівського району Дніпропетровської області зареєстрований, але фактично з 2008 року не проживає (а.с.12). З урахуванням сукупності досліджених доказів суд приходить до висновку, що відповідач втратив право користування житловим приміщенням, оскільки фактично в ньому не проживає понад рік. За ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового чи майнового права або інтересу. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права власності, користування чи розпорядження своїм майном. Бездіяльністю відповідача, який змінивши місце проживання, добровільно не знявся з реєстрації за попереднім місцем проживання, порушуються права власника майна, оскільки остання не може ним розпорядитись на власний розсуд. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 243, 60 грн.. На підставі викладеного, ст. 47 Конституції України, ст.16, 391, 405 ЦК України, та

Outcome: approved