Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-25 00:00:00

10 березня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки і піклування - служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дітей. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 23 червня 2011 року між ним та [PERSON] було укладено шлюб, в період якого у них народилось двоє доньок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Впродовж спільного проживання сторін обов`язок щодо матеріального забезпечення сім`ї виконував позивач. Так, 30 вересня 2016 року ним було придбано квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У період із 31 грудня 2016 року сторони разом із дітьми проживали у вказаній квартирі. 07 січня 2020 року відповідачка самостійно виїхала із вищевказаної квартири у будинок її батьків, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач продовжував проживати із дітьми у квартирі за адресою: [ADDRESS] , та самостійно здійснював догляд за малолітніми доньками. 20 червня 2020 року позивачем було придбано житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . З 05 листопада 2020 року позивач із доньками почали проживати у вказаному будинку. Проте, з боку [PERSON] почали виникати постійні суперечки з позивачем щодо визначення місця проживання малолітніх дітей. Тому, з метою уникнення конфліктних ситуацій між подружжям та виключенням їх негативного впливу на дітей, позивач та відповідач дійшли згоди про те, що з понеділка до п`ятниці діти проживатимуть із матір`ю за адресою: [ADDRESS] , а з п`ятниці до понеділка малолітні діти проживатимуть разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Однак, зазначений порядок проживання спілкування з дітьми та їх проживання відповідачем постійно порушується, що призводить до порушення стабільності оточення дітей та позбавляє їх можливості належним чином спілкуватися зі своїм батьком. Вказане призвело до необхідності визначення в судовому порядку місця проживання малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] з їх батьком. Також, [PERSON] стверджує, що відповідачка ніде не працевлаштована, не має самостійного доходу, а тому, не здатна забезпечити малолітнім донькам належні умови проживання. В свою чергу, позивач вказує, що він має можливість забезпечити малолітнім донькам належні умови проживання, повною мірою займатися їх вихованням, оскільки він працевлаштований та отримує заробітній плату в розмірі, достатньому для утримання малолітніх дітей, що підтверджується його довідкою про доходи. Згідно із характеристики позивача з місця роботи від 25 лютого 2021 року вбачається, що він характеризується як відповідальний, пунктуальний, цілеспрямований працівник. При цьому, позивач старанно та в повному обсязі виконує покладені на нього обов`язки, є комунікабельним, підтримує дружні стосунки в колективі та вміє працювати в команді. Малолітні [PERSON] та [PERSON] є повністю здоровими, що підтверджується виписками із медичної карти амбулаторної (стаціонарного) хворого від 23 лютого 2021 року. Також, як зазначає позивач, доньки самі висловлюють бажання з ним проживати. Окрім того, в період з січня по листопад 2020 року малолітні діти проживали виключно із батьком, постійно знаходилися під його опікою, що призвело до виникнення стійких соціальних зв`язків й особливої прив`язаності між [PERSON] та [PERSON] і їх батьком. У зв`язку з наведеним, позивач просить суд визначити місце проживання малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання їх батька - [PERSON] ; стягнути з відповідача понесені ним судові витрати. Ухвалою суду від 11 березня 2021 року по справі відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. 22 квітня 2021 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служба у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради про визначення місця проживання дітей. Свої вимоги відповідач-позивач мотивувала тим, що вона з 23 червня 2011 року перебуває у шлюбі з [PERSON] . З матеріалів позовної заяви про розірвання шлюбу (яка перебуває на розгляді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області) вбачається, що вона з відповідачем перестали фактично проживати разом, вести спільне господарство з жовтня 2020 року, а до того часу жили однією сім`єю, вели спільне господарство, виховували дітей. У шлюбі у них народилося дві доньки: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Під час проживання однією сім`єю, сторонами у шлюбі був куплений житловий будинок [ADDRESS] , на придбання якого вона, як законна дружина покупця, надала нотаріусу письмову згоду. З початку осені 2020 року вони всією родиною після ремонту проживали у цьому будинку. У жовтні 2020 року вона взнала, що відповідач [PERSON] підтримує близькі стосунки з іншою жінкою [PERSON] , фактично створив з нею іншу сім`ю, на теперішній час остання, як стверджує, вагітна від відповідача. Через такі обставини у них з позивачем в жовтні 2020 року відбулися сварки, і, не зважаючи на те, що будинок ними придбаний у шлюбі та являється спільною сумісною власністю подружжя, відповідач почав перешкоджати їй проживати у цьому будинку. [PERSON] зазначає, що вона працевлаштована і має постійний заробіток, може утримувати дітей самостійно. Натомість, поведінка відповідача носить агресивний характер, негативно впливає на виховання малолітніх дітей. Так, Хмельницьким міськрайонним судом розглядається адміністративна справа № 686/5314/21 про вчинення домашнього насильства зі сторони відповідача стосовно [PERSON] в присутності малолітніх дітей. 04-05 лютого 2021 року [PERSON] повторно вчинив насильство відносно неї, спричинивши їй тілесні ушкодження. Так, нею вже двічі у будинку були виявлені передсмертні записки відповідача, адресовані донькам, у яких він виказує наміри покінчити життя самогубством. У одній із записок відповідач визнає, що вчиняв фізичне насильство над дітьми, кричав на них, бив ремінцем. Такий стан відповідача може об`єктивно створювати загрозу та небезпеку для життя і здоров`я дітей. [PERSON] стверджує, що разом із дітьми відвідує Хмельницький обласний центр соціально-психологічної допомоги. У відповідності до висновку психолога від 07 квітня 2021 року обоє доньок демонструють однакову прихильність до обох батьків та проявляють бажання та прихильність проживати саме у заміському будинку. Також, відповідачка-позивачка вказує, що має власне житло, в якому створені усі умови для нормального проживання та відпочинку дітей, не зловживає спиртними напоями, піклується про дітей, у них стійке емоційне порозуміння, самі діти хочуть жити з нею, а тому, в суду є всі підстави для визначення місця проживання малолітніх дітей разом з їх мамою. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просить суд визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , разом із матір`ю - [PERSON] ; у задоволенні первинного позову [PERSON] відмовити; судові витрати покласти на відповідача. Ухвалою суду від 26 квітня 2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] було прийнято до спільного розгляду з первісним позовом [PERSON] , а вимоги первісного та зустрічного позовів об`єднано в одне провадження. 02 червня 2021 року представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - органу опіки і піклування - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради подала до суду Висновок від 28.06.2021 року № 1643/01-31 органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 07 липня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] підтримали вимоги первісного позову, просили їх задоволити, щодо задоволення зустрічного позову заперечили. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні заперечили проти задоволення первісного позову, зустрічний позов просили суд задоволити у повному обсязі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - органу опіки і піклування - служби у справах дітей виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позицію з приводу позову, викладену у поданому до суду Висновку від 28.06.2021 року № 1643/01-31. Заслухавши пояснення сторін та їх представників, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про задоволення вимог первісного позову та відмову у задоволенні вимог зустрічного позову з наступних підстав. Судом об`єктивно встановлено, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 23 червня 2011 року, який рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області у справі № 686/31036/20 (що змінене постановою Хмельницького апеляційного суду від 26 серпня 2021 року) було розірвано. В період шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. В 2020 році [PERSON] почала проживати окремо від [PERSON] , при чому доньки залишись постійно проживати з батьком, періодично перебуваючи з матір`ю. Як зазначає позивач-відповідач у своєму позові, спочатку сторони дійшли згоди про те, що з понеділка до п`ятниці діти проживатимуть із матір`ю, а з п`ятниці до понеділка діти проживатимуть разом з батьком. Однак, зазначений порядок проживання та спілкування з дітьми постійно порушувався, що призвело до звернення в суд з відповідними позовами обома батьками. Згідно із ч. ч. 2, 8. 9 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом положень ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція про права дитини) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Згідно із п. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. За змістом ч. 1 ст. 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно із ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно із ст. 160 СК України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Тлумачення ч. 1 ст. 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. За змістом ст. 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Одним із основних доказів у даній справі щодо визначення місця проживання малолітніх дітей є Висновок від 28.06.2021 року № 1643/01-31 органу опіки та піклування про визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , (далі - Висновок від 28.06.2021 року № 1643/01-31), оскільки під час підготовки даного Висновку від 28.06.2021 року № 1643/01-31 працівники служби у справах дітей Хмельницької міської ради обстежували умови проживання обох батьків, проводили з ними бесіду, бесіди з дітьми, їх психологічні обстеження. Отже, згідно вказаного Висновку від 28.06.2021 року № 1643/01-31, під час бесіди [PERSON] повідомив, що діти тепер проживають з ним адресою: [ADDRESS] . Дівчаток в школу, на гуртки (акробатика, до лікаря (стоматолог) відводить батько. Вільний час, всі вихідні діти проводять з батьком вдома, у громадських місцях (парки, сквери), прогулянки на велосипедах, відвідування розважальних дитячих закладів (кінотеатри тощо). На його думку, діти мають проживати з ним тому, що це є їхнім бажанням. Зі слів [PERSON] , дівчатка це пояснюють тим, що батько з ними розмовляє спокійно, без криків, на рівні дорослих, та радиться з ними у всьому, а мати постійно кричить та нічого не дозволяє. Недоліків проживання з батьком немає, є власне житло, в якому для дівчат облаштована окрема кімната, де є місце для сну, відпочинку, навчання. Зараз вихованням дітей займається виключно батько, який забезпечує доньок усім необхідним (мобільні телефони, планшети, одяг, взуття тощо). Переваг проживання дітей з матір`ю немає (лише те, що вона їх біологічна мати). Недоліками є те, що у матері немає власного житла (проживає у будинку своїх батьків по [ADDRESS] ), а також те, що батько не зовсім впевнений у фінансовій спроможності матері забезпечити дітей. Батько не забороняє донькам спілкуватися з матір`ю ні в телефонному режимі, ні особисті зустрічі та побачення. Зі слів [PERSON] , дружина не проявляє ніякої ініціативи щодо зустрічей та побачень з дітьми. Громадянин надав відповідні документи, що підтверджують його можливість дбати про дітей, а саме: копії паспорта, свідоцтва про народження дітей, довідки про реєстрацію місця проживання, довідок про реєстрацію місця проживання дітей, договору купівлі-продажу квартири, інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про право власності на квартиру, довідки про офіційне працевлаштування та наявність самостійного доходу, позитивної характеристики з місця роботи, виписок із медичних карток про стан здоров`я дітей, повідомлення КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я», довідок з навчального закладу, психологічного висновку обстеження. Характеристики з відділення поліції за місцем проживання батько не надав. За місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (акт обстеження від 05.04.2021 року) створено належні умови для проживання, розвитку і виховання дітей. На момент обстеження встановлено, що доньки [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком, який піклується про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дівчаток, забезпечує усі їхні потреби. У квартирі об лаштована окрема кімната для дітей (дитяча), в якій є необхідні меблі, дитячі речі, одяг та взуття для дівчаток, шкільне приладдя, засоби індивідуальної гігієни тощо. Відповідно до психологічного висновку обстеження від 10.04.2021 року (психолога благодійної організації «Реабілітація та Відродження [PERSON] ) з [PERSON] та [PERSON] були проведені бесіди, тестування, малюнкові тести, проективні методики та спостереження під час обстеження в ситуації виконання завдань і в ситуації спонтанної активності у грі, проективне інтерв`ю. Обстеження проводилось у присутності батька. Висновки ґрунтуються на трьох зустрічах. Під час бесіди на предмет з`ясуванню інтересів та їх ставлення до проблеми дівчатка розповідали про свої відносини з батьком, як вони проводять час, про правила в їхньому домі, про те, що можуть вільно спілкуватись з батьком і він щиро відповідає на їхні запитання. Про свою біологічну маму говорити і зустрічатися не хочуть (хоча ніхто не перешкоджає їхнім зустрічам). Тривогу викликає вже сам факт зустрічі, відчувають від неї приховану загрозу, зовні нічим не підтверджену. Для всебічного розвитку особистості дітей необхідні умови стабільності та безпеки (фізичної та емоційної), любові та підтримки, чітко визначені правила, де діти будуть дорослішати і вчитися будувати та відстоювати свої кордони. Дітям потрібен дорослий як друг і наставник, в цій ролі виступає батько. Дівчата дуже прив`язані до батька. Рекомендації психолога: не рекомендується міняти місце проживання і соціальне оточення; розлука з батьком може спровокувати психологічну травму; намагатися якомога менше змінювати звичний ритм життя, побільше сну, відпочинку, позитивних вражень, корисні позитивні тілесні контакти; створити і підтримувати атмосферу безпеки (розмовляти, брати участь в іграх, обговоренні важливих подій), оберігати від додаткових стресів; відвідування та бесіди з психологом; провести з психологом корекцію психоемоційної сфери дівчаток; провести психологічні заняття на тренування стійкості, концентрації, розподілу, обсягу і переключення уваги. Мати, [PERSON] , повідомила, що на її думку, діти мають проживати з нею за адресою: [ADDRESS] . Зараз доньки проживають разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Причиною цього стало те, що ще на початку березня 2021 року після сварки з нею [PERSON] приїхав до будинку по [ADDRESS] , та, скориставшись тим, що [PERSON] не було вдома, а була лише бабуся, без відома забрав дітей до свого місця проживання. До цього інциденту дівчаток і в школу, і до лікаря водила мати. У грудні 2020 року дівчатка почали ходити у вихідні дні на гурток з акробатики, і їх туди водив батько, так як мати у вихідні дні на роботі. До того моменту, коли батько забрав дітей, вільний час вони усі проводили разом сім`єю. А тепер періодично, лише з дозволу батька, діти проводять вільний час з матір`ю в громадських місцях (парках, скверах). Зі слів [PERSON] , в дітей немає чіткої позиції, з ким вони хочуть проживати: коли діти з матір`ю, то вони хочуть проживати з нею, а коли вони з батьком, то кажуть, що хочуть проживати з ним. Як вважає [PERSON] , недоліків проживання дітей з нею немає. А на рахунок переваг - умови проживання як з матір`ю, так і з батьком однакові. Недоліками проживання з батьком є те, що він ніколи не замінить дітям матір, а також те, що він постійно на роботі і не готує домашньої їжі, а лише напівфабрикати. Переваг проживання з батьком немає. У нього, як і у матері однакові умови проживання. Крім того, [PERSON] повідомила, що батько негативно впливає на дітей на рахунок спілкування та проживання з нею, настроює дівчаток проти матері, залякує їх. Дівчатка в присутності батька навіть не розмовляють з нею по телефону, тому що бояться його. Громадянка надала відповідні документи, що підтверджують її можливість дбати про дітей, а саме: копії паспорта, свідоцтва про народження дітей, домової книги, довідки про реєстрацію, довідки про офіційне працевлаштування та наявність самостійного доходу, відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів, позитивної характеристики з поліції по місцю проживання, виписок із медичних карток про стан здоров`я дітей, повідомлення КНП «Хмельницький обласний медичний центр психічного здоров`я», довідок з навчального закладу, висновку психолога Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги від 07.04.2021 року, психологічного висновку Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги від 05.05.2021 року. За місцем проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (акт обстеження від 31.03.2021 року) створено належні умови для проживання, розвитку і виховання дітей. У будинку облаштована окрема кімната для дітей (дитяча), в якій є необхідні меблі, дитячі речі, одяг та взуття для дівчаток, шкільне приладдя, засоби індивідуальної гігієни тощо. На момент обстеження встановлено, що доньки [PERSON] та [PERSON] проживають з батьком за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до висновку психолога від 07.04.2021 року члени родини отримують психологічні консультації у Хмельницькому обласному центрі соціально-психологічної допомоги з лютого 2021 року. Протягом цього періоду було проведено психодіагностичне обстеження дітей, надано консультації батькам за результатами діагностики та проведено спільну консультацію з батьками та дітьми, проводяться психокорекційні заняття з метою особистісного зросту дітей та подолання ними складного періоду внаслідок розлучення батьків. Із бесід з дітьми відомо, що вони не приймають та не усвідомлюють розлучення батьків, як події, що може статися. Діти проявляють однакову прихильність до обох батьків та обирають своїм місцем проживання не стільки проживання з батьком, скільки будинок, у якому вони живуть, тому що у них є там своя кімната, іграшки, друзі. Зараз за спостереженнями дівчатка не здатні долати тиск обставин, що склалися і задля відновлення своєї психологічної стабільності, демонструють бажану поведінку тому із батьків, хто цього вимагає, інколи жертвуючи власними потребами і бажаннями та вдаються до маніпуляцій при взаємодії з обома батьками. Кожному із батьків діти говорять те, що той хоче почути. Під час малювання «малюнку сім`ї» кожна із дітей фактично малює себе поруч з мамою, що свідчить про потребу дитини у материнській увазі та близькість з матір`ю. Згідно з наданим висновком психолога діти демонструють однакову прихильність до кожного з батьків, а також згуртованість одна з одною. Діти вважають своєю домівкою будинок, у якому проживають та проявляють прив`язаність саме до власного місця проживання. Зараз психолог не бачить можливості визначити місце проживання дітей із одним з батьків, оскільки не врегульовано питання щодо їх розлучення та розподілу спільного житла. Рекомендації обом батькам: знайти порозуміння один з одним. Варто розуміти, що у вихованні дітей важливою є роль як матері, так і батька. Першочергово та обов`язково спільно розглядати потреби дітей, а потім уже власні. Відповідно до психологічного висновку Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги від 05.05.2021 року під час соціального супроводження даної родини, спеціалісти центру неодноразово пересвідчувалися про те, що [PERSON] не має змоги повноцінно спілкуватися з дітьми, між колишнім подружжям немає домовленості про чітко встановлені дні зустрічей матері з доньками, а також, [PERSON] порушуються і ті домовленості, яких матері вдається тимчасово досягти. У взаємостосунках між матір`ю та дітьми спостерігаються різкі перепади, зокрема: під час проведення психодіагностичної та психокорекційної роботи з дівчатками та перебування [PERSON] з доньками на одній території, спеціалістами центру відзначалося існування у дітей бажання спілкуватися з матір`ю, наявність між ними тісного емоційного контакту, теплих стосунків та ніжних проявів, окрім того про потребу у спілкуванні з мамою свідчать і малюнки дітей. У той же час, коли діти перебувають з татом, вони висловлюють у відношенні до матері неприязнь та говорять про небажання контактувати. Під час останньої зустрічі з психологом у старшої [PERSON] стався емоційний вибух і вона разом із сестрою зі сльозами на очах пояснювали свою поведінку тим, що ображаються на маму, адже тато розповів дітям, демонструвавши якісь скриншота переписок, що мати їх давно покинула, а те, що вона намагається постійно з ними контактувати є обманом. Якщо діти правильно зрозуміли наміри батька і демонстрація малолітнім дітям скриншотів приватного спілкування [PERSON] була показана, то можна стверджувати, що з боку [PERSON] існує негативне налаштування дітей. [PERSON] та [PERSON] перебувають у молодшому підлітковому віці, а отже не здатні аналізувати обставин, що склалися та долати їх тиск, і як наслідок, жертвують власними потребами і бажаннями, вірять різноманітним фейкам, по-дитячому пояснюють перебіг подій, культивують в особі образи, які не мають підґрунтя та демонструють бажану поведінку тому із батьків, хто цього вимагає. Мати розповідає, щоостаннім часом ситуація із вихованням та впливом на дітей виходить з-під контролю, зокрема: батько спить в одному ліжку із дітьми, не слідкує за їх одягом та зовнішнім виглядом, дозволяючи дітям приходити до шкли у будь-якому одязі, на їх розсуд; громадянська дружина чоловіка публікує у соціальних мережах спільні із дітьми фото досить відвертого характеру та називає [PERSON] та [PERSON] власними дітьми, не маючи при цьому жодного досвіду материнства, пише на адресу [PERSON] образливі та лайливі повідомлення, ображаючи її людську гідність; колишній чоловік нехтує думкою [PERSON] щодо виховання, догляду та лікування дітей, знецінюючи її як матір в очах оточуючих. Також жінку хвилює психічний стан та врівноваженість її колишнього чоловіка. Ще у лютому 2021 року нею було знайдено у будинку передсмертні записки чоловіка, адресовані дітям, де він говорить про наміри самогубства. Одну із таких записок жінка демонструвала спеціалістам центру, але з`ясувати причини їх написання у [PERSON] на вдалося. Рекомендації: у подальшому мати потребує якнайшвидшого врегулювання питання щодо їх спільного з батьком впливу на виховання, становлення та розвиток доньок, визначення місця проживання дітей. Під час бесіди малолітні [PERSON] та [PERSON] повідомила, що мають образу на маму через те, що тато їм розповів і показав якійсь переписки та фотографії у телефоні, що мама їх давно покинула. На запитання: «З ким вони бажають проживати - з татом чи з мамою?» дівчатка одноголосно повідомили, що хочуть проживати з татом, бо він на них ніколи не кричить, не свариться, а пояснює їм все. Враховуючи вищевказане, документи надані до справи, виходячи з інтересів дітей, орган опіки та піклування у своєму Висновку від 28.06.2021 року № 1643/01-31 вважає можливим визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , як з батьком - [PERSON] , так і з матір`ю - [PERSON] 07 липня 2021 року в судовому засіданні в присутності психолога [PERSON] та представників сторін, та після видалення з зали судових засідань батьків [PERSON] і [PERSON] , було опитано малолітніх [PERSON] та [PERSON] , які дали аналогічні між собою пояснення, та вказали, що на даний час проживають та в подальшому хочуть продовжувати проживати з батьком, з ним їм краще, а мама від них відмовилась. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка працює на посаді директора закладу - Хмельницького обласного центру соціально-психологічної допомоги, пояснила, що проводила психологічні консультації з сім`єю [PERSON] . Вказала, що дівчата перебувають під тиском через конфлікт між батьками; батьком має відчутний вплив на дітей, дозволяє їм більше, аніж мати (робити зачіски, макіяж), чим завойовує їх прихильність; [PERSON] має ліберальний підхід до виховання дітей, проте, на її думку, вседозволеність негативно впливає на майбутнє дітей. Вона б у вирішенні питання місця проживання дітей надала б перевагу матері. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка також проживає в будинку [ADDRESS] , та була сусідкою сім`ї [PERSON] , пояснила, що дівчата раніше були більш виховані, а тепер стали розкутішими, як мати пішла з квартири. Свідки [PERSON] (тітка [PERSON] ) та [PERSON] (сестра [PERSON] ) в судовому засіданні пояснили, що мати у дівчаток прекрасна, проте діти бояться в присутності батька проявляти любов до мами. Ухвалюючи рішення у справі «М. С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13), Європейський суд з прав людини указав на те, що при визначенні найкращих інтересів дитини в конкретній справі слід брати до уваги два міркування: по-перше, у найкращих інтересах дитини зберегти її зв`язки із сім`єю, крім випадків, коли доведено, що сім`я непридатна або неблагополучна; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (пункт 100 рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09). Аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку, що рівність прав батьків витікає з прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, і у першу чергу повинні бути визначенні інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Верховний Суд у постанові від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17 (провадження № 61-44369св18) про позбавлення батьківських прав, аналізуючи положення: частин першої та другої статті 171 СК України про те, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї і що дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору, зокрема, щодо її місця проживання; статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю; статті 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей про те, що під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думки і приділяє їм належну увагу, Верховний Суд дійшов висновку, що суди всупереч вимогам закону не надали можливість дітям висловити свої думки щодо позбавлення матері батьківських прав та чи згодні вони проживати з матір`ю. Отже, для правильного застосування зазначених норм права при вирішенні питання щодо визначення місця проживання дитини необхідно щоб дитина була заслухана. Висновок про необхідність врахування думки дитини у вирішенні спору щодо визначення місця проживання дітей висловлений Верховним Судом у постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 207/3144/16 (провадження № 61-29090св18), від 04 березня 2020 року у справі № 356/417/17 (провадження № 61-16764св18), від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17 (провадження № 61-44369св18). Згідно з ст. 29 ч. 1 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ст. 29 ч. 4 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Згідно з вимогами ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно зі ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Відповідно до ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст. 157 ч. 3 СК України той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо спілкуватись з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Із системного тлумачення ст. 3 ч. 1, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 11 ч. ч. 2 і 3 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. Судом не встановлено наявності обставин, які б перешкоджали проживанню малолітніх [PERSON] та [PERSON] ні матір`ю ні з батьком. Тому, у даному випадку, суд керується особистим бажанням дітей, рекомендацією психолога щодо мінімізації стресу по відношенню до дівчат та незмінюваності їх постійного місця проживання. Враховуючи вищевикладене, а також особисті якості батьків, створення батьком [PERSON] належних умов для проживання та виховання дітей, його увагу до доньок, Висновок органу опіки та піклування та психологів, а, в основному, бажання самих [PERSON] та [PERSON] , виходячи із найвищих їх інтересів, аналізуючи кожен аспект відносин до дітей, висвітлений під час розгляду справи, оцінивши всі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення вимоги [PERSON] про визначення місця проживання дітей з ним, та, відповідно, про відмову в задоволенні вимоги зустрічного позову [PERSON] про визначення місця проживання дітей з нею. На підставі викладеного та

Outcome: approved