Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-16 00:00:00

10 червня 2020 року до суду надійшов казаний позов від [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач вказував, що шлюб з відповідачем було взято 13 травня 2016 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Сімейно-шлюбні відносини між ними були припинені по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Просила шлюб розірвати. Ухвалою судді від 02 липня 2020 року було відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання, залучено сторін. Ухвалою суду від 29 липня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалами суду від 09 листопада 2020 року та 28 січня 2021 року були задоволені клопотання відповідача, сторонам у справі надані строки для примирення. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити, вказував на те, що спільно не проживають з вересня 2019 року, за час наданий судом для примирення ні він, ні відповідач не вживали заходи для примирення. Відповідач [PERSON] з позовом не погодилася. Підтвердила, що суд неодноразово надавав строк для примирення, жодних дій для примирення зі своєї сторони не вчиняла. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 56 СК України чоловік та дружина мають право на особисту свободу, у тому числі й на припинення шлюбу. У відповідності до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як визначено у ч. 2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом достовірно встановлено, що сторони по справі взяли шлюб 19 червня 2015 року, який зареєстрований у Крюківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис за № 219, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що постає з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 05 березня 2020 року Кременчуцьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми). Сімейно-шлюбні відносини сторони припинили з вересня 2019 року по причині різних характерів, поглядів на життя, на вирішення сімейно-побутових проблем, у зв`язку з чим в сім`ї виникали сварки, суперечки, внаслідок чого були втрачені почуття любові та поваги один до одного. Сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. За неодноразово наданий судом строки сторонам у справі з метою їх примирення та збереження сім`ї, сторони примирення не досягли. При цьому суд враховує пояснення сторін у справі, які були надані ними у судовому засіданні, що вони спільно та окремо не вживали жодних дій щодо примирення. На підставі встановлених фактів, суд вважає, що шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя сторін по справі і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам позивача та відповідача. Спір між сторонами щодо розподілу майна та визначення місця проживання дитини фактично відсутній. Сторони не заявляли жодні вимоги щодо відшкодування судових витрат. Позивач не наполягав на стягненні з відповідача на його користь коштів у повернення сплаченого судового збору.

Outcome: approved