Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

10 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що на підставі рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради № 102 від 08 червня 2012 року він як вихователь Очаківської ЗОШ-інтернат, одержав ордер на службове жиле приміщення квартиру [ADDRESS]та разом із дружиною зареєструвався в ній. Не дивлячись на те, що він продовжує обіймати вказану посаду, виконавчим комітетом Очаківської міської ради 17 травня 2016 року було прийнято рішення № 85 «Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради від 08 червня 2012 року № 102 «Про включення до числа службового жилого приміщення та його розподіл», на підставі якого вказану службову квартиру було передано у користування відповідача [PERSON] та видано відповідний ордер. Посилаючись на те, що вказане рішення було прийнято з грубими порушеннями норм житлового законодавства та суттєво обмежило його права, просив визнати незаконним та скасувати рішення виконавчого комітету Очаківської міської ради № 85 від 17 травня 2016 року, а також визнати недійсним ордер на заселення службового житла, виданого на підставі цього рішення на імя відповідача [PERSON]. В судовому позивач заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, зазначивши, що спірна службова квартира перебувала у вкрай занедбаному стані, позивач ніколи в ній не мешкав та не цікавився її утриманням. Він за власний рахунок зробив в квартирі ремонт, поміняв двері та комунікаційні мережі, а тому вважає, що має право на користування спірним службовим житлом. Представник відповідача виконавчого комітету Очаківської міської ради до суду не зявився, надав заяву про розгляд справи без участі його представника. В попередньому судовому засіданні представник відповідача вважала вимоги позивача необґрунтованими, та просила відмовити у повному обсязі у задоволенні позовних вимог [PERSON]. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у розгляді справи, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Рішенням виконавчого комітету Очаківської міської ради № 102 від 08 червня 2012 року, квартиру [ADDRESS] було включено до числа службового жилого приміщення та закріплено за Очаківською ЗОШ-інтернат. Пунктом 2 цього рішення зобовязано управління ЖКГ видати ордер на заселення службового житла на імя позивача [PERSON] зі складом сімї три особи (а. с. 10). На підставі вказаного рішення вихователю школи-інтернат [PERSON] 12 червня 2012 року було видано ордер на службове жиле приміщення квартиру [ADDRESS]. Як вбачається з копій паспортів (а. с. 8, 9), а також із копії будинкової книги (а. с. 13-14), позивач [PERSON] та його дружина [PERSON] з 15 червня 2012 року зареєстровані за адресою: [INFO]. Довідкою № 22 від 08 червня 2016 року підтверджується той факт, що позивач [PERSON] з 01 вересня 2009 року по теперішній час обіймає посаду вихователя Очаківської ЗОШ-інтернат (а. с. 15). 17 травня 2016 року виконавчим комітетом Очаківської міської ради було прийнято рішення № 85, яким внесено зміни до п. 1 рішення № 102 від 08 червня 2012 року, а саме: викладено цей пункт в новій редакції: включити до числа службового жиле приміщення двокімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 39,1 кв.м. Пунктом 2 цього рішення зобовязано управління ЖКГ видати ордер на заселення службового житла на імя начальника міськрайонного сектору Головного управління ДСНС України [PERSON] зі складом сімї чотири особи (а. с. 10). Суд погоджується з твердженнями позивача [PERSON], що оскаржуване рішення містить явні ознаки протиправності, і при цьому виходить з такого. Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобовязані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 58 Житлового кодексу Української РСР, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської [PERSON] народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Згідно зі ст. 59 цього Кодексу та п. 24 Положення про порядок надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР від 04 лютого 1988 року №37, ордер на жиле приміщення може бути визнано недійсним у судовому порядку у випадках подання громадянами невідповідаючих дійсності відомостей про потребу в поліпшенні житлових умов, порушення прав інших громадян або організацій на зазначене в ордері жиле приміщення, неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про надання жилого приміщення, а також в інших випадках порушення порядку і умов надання жилих приміщень. Вимогу про визнання ордера недійсним може бути заявлено протягом трьох років з дня його видачі. Разом із тим, на час розгляду справи, у суду відсутні відомості про наявність будь-яких судових рішень про скасування ордеру, виданого позивачеві на спірне службове приміщення, або рішень про визнання його таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Показання допитаного судом в якості свідка начальника управління ЖКГ Очаківської міської ради [PERSON], так само, як й акт обстеження спірної службової квартири від 11 травня 2016 року (а. с. 41), складений за його участю, не можуть бути взяті судом до уваги, оскільки факт перебування цієї квартири у занедбаному стані жодним чином не підтверджує законність оскаржуваного рішення відповідача. Натомість, в матеріалах справи міститься висновок від 16 травня 2016 року на відповідність чинному законодавству проекту рішення виконкому Очаківської міської ради «Про включення до числа службового жилого приміщення та його розподіл», складеного начальником юридичного відділу апарату Очаківської міської ради та її виконкому [PERSON]. Вказаним висновком виявлено порушення Житлового кодексу України та Положення про порядок надання службових і жилих приміщень і користування ними, зокрема, зазначено, що службове житло вже надано, і родина [PERSON] зареєстрована за вказаною адресою (а. с. 39). Відповідно до ст.ст. 16, 21 ЦК України, одним зі способів захисту цивільних прав є визнання незаконними рішень органів місцевого самоврядування. Суд визнає незаконними та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Проаналізувавши сукупність доказів, наданих сторонами, суд дійшов переконання, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягають задоволенню. Також, у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 826 грн 80 коп., сплата якого підтверджується відповідними квитанціями. На підставі викладеного,

Outcome: approved