Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В заяві зазначає, що шлюб з відповідачем зареєстрований 4.05.1996 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №1. Від цього шлюбу у них народилися троє дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Рішенням Радехівського районного суду від 5 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку. Відповідач ухиляється від обов»язку утримувати дітей, жодної матеріальної допомоги на їх утримання не надає, діти перебувають виключно на утриманні у матері. Просила постановити рішення, яким стягувати з відповідача ? його середньомісячного заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно з дня подачі заяви і до досягнення кожним із дітей повноліття. В судовому засіданні позивачка свої вимоги уточнила, посилаючи на обставини які викладені в позовній заяві та з врахуванням того, що відповідач ніде не працює та не має сталого заробітку аліменти, просила стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 350 гривень на кожну дитину щомісячно з дня подачі заяви і до досягнення кожним із дітей повноліття. Відповідач в судове засідання повторно не з»явився, причин неявки суду не повідомив, хоч належним чином був повідомлений про розгляд справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки (а.с.21). Тому, згідно з ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі наявних доказів, які знаходяться у матеріалах справи, чого не заперечила позивач в судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 10 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд встановив, що між [PERSON] та [PERSON] 4.05.1996 року Дмитрівською сільською радою Радехівського району Львівської області, актовий запис №1 (а.с.3). Рішенням Радехівського районного суду Львівської області від 5 лютого 2014 року шлюб між сторонами розірвано в судовому порядку. Від вказаного шлюбу у сторін народилося троє дітей [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями їх свідоцтв про народження (а.с.6,7,9). Сторони проживають окремо, діти проживають разом із позивачкою та перебувають на повному її утриманні, що підтверджується довідкою виданою виконкомом Дмитрівської сільської ради Радехівського району Львівської області за №1043 від 17.12.2013 року (а.с.5). Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, обов'язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Виходячи з норм вказаної статті, приймаючи до уваги, що неповнолітні діти позивача проживають разом із останньою та перебувають на повному її матеріальному утриманні і домовленості між нею та відповідачем про способи виконання обов'язку утримувати дітей не досягнуто, суд вважає вимоги позивачки про стягнення із відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей є правомірними. Згідно із ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч. 3 цієї ж статті за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач не приймає участі у вихованні дітей, не надає матеріальної допомоги, тому з нього слід стягувати аліменти в примусовому порядку. На підставі наведеного, врахувавши те, що обов'язок утримувати дітей до досягнення повноліття покладений на обох батьків; суд вважає, що позов слід задовольнити, стягувати з відповідача в користь позивача на утримання неповнолітніх дітей, до досягнення ними повноліття аліменти в твердій грошовій сумі розмірі 350 гривень, щомісячно (з проведенням індексації, відповідно до закону), буде відповідати інтересам дітей, обставинам справи і вимогам закону.

Outcome: approved