Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-26 00:00:00

11 листопада 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що позивач та відповідач перебували у шлюбі з 29 травня 2012 року. Шлюб був розірваний на підставі рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2014 року. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом із позивачем і перебуває на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання сина не надає. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~000,00 грн., щомісяця до досягнення сином повноліття. У судове засідання позивач прибула, підтримала позовні вимоги, пояснила, що відповідач не заперечує проти стягнення аліментів у сумі 700,00 грн., тому просила задовольнити позов частково, стягнувши аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у сумі 700,00 грн., пояснив, що інших дітей не має, аліменти не сплачує, просив задовольнити позовні вимоги частково. Суд, заслухавши пояснення осіб, що приймають участь у справі, всебічно і повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 жовтня 2014 року, що набрало законної сили 28 жовтня 2014 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] був розірваний, малолітнього сина [PERSON], [INFO], залишено на проживання з матірю [PERSON] (а.с. 4-6). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] (а.с. 3). Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідач свого обов'язку щодо утримання дитини не виконує належним чином, не надає матеріальну допомогу на дитину, яка є необхідною для нормального утримання. Згідно із ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Ст. 182 Сімейного кодексу України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. У відповідності з положеннями ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Стягуючи аліменти та визначаючи їх розмір, суд враховує стан здоров'я відповідача, те, що у нього, крім сина [PERSON], [INFO], інших дітей на утриманні немає, рівень забезпеченості та розмір доходів відповідача, а також те, що відповідач добровільної допомоги на утримання сина не надає, проте зобовязаний надавати матеріальну допомогу. У зв'язку з наведеним, суд вважає необхідним та можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі у розмірі 700,00 грн. щомісяця, починаючи з моменту предявлення позову до суду, тобто з 11 листопада 2015 року, і до досягнення дитиною повноліття, задовольнивши позовні вимоги частково, оскільки відповідач має можливість надавати позивачу на утримання дитини аліменти саме у такому розмірі. У відповідності з п. 1 ч. 1 ст. 367 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред`явленні була звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 487,20 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial