Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-10 00:00:00

10.09.2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, посилаючись на те, що від подружнього життя мають доньку інваліда з дитинства. Спільне життя не склалося. З жовтня 2017 року відповідач проживає окремо, фактично створив нову сім`ю з іншою жінкою. Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. У зв`язку з захворюванням, дочка потребує не тільки медичного лікування, але й спеціального дієтичного харчування. На даний час донька є повнолітньою та продовжує навчання в 11 класі «ЗОШ І-ІІІ ступенів № 10-Гімназія». Позивач є пенсіонером, отримує мінімальну пенсію. У зв`язку з чим, позивач просить стягнути на її користь аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної доньки в розмірі ј частини від заробітку відповідача, щомісячно. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15.10.2019 року дана справа призначена до розгляду у спрощеному позовному провадженні з викликом сторін в судове засідання. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав, згоден сплачувати аліменти на дитину. Заслухавши учасників судового процесу, дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів. При розгляді справи судом встановлено, що сторони від подружнього життя мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 19.09.2001 року Відділом РАГС Фастівського міського управління юстиції Київської області. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою виданою Виконавчим комітетом Фастівської міської ради Київської області від 06.09.2019 року за № 1990. Згідно довідки ЛКК № 103 виданої КНП ФРР «Фастівський центр ПМСД», [PERSON] знаходиться на обліку в КНП ФРР «Фастівський центр ПМСД», має діагноз F 83, F 70.0. Відповідно до довідки МСЕК серії АВ № 10363668 від 03.09.2019 року, [PERSON] має другу з 19.08.2019 року групу інвалідності, яка встановлена довічно. [PERSON] видано посвідчення серії [NUMBER] від 10.11.2010 року, як дитині інваліду, законним представником є її мати, позивач по справі [PERSON] . З 01.11.2018 року по 19.08.2019 року призначена державна соціальна допомога у сумі 1452,00 грн. Відповідно до довідки № 02-07/117 від 15.08.2019 року, виданої директором НВК, [PERSON] навчається в одинадцятому класі Фастівського навчально-виховного комплексу «Загальноосвітня школа І-ІІ ступенів № 10 Гімназія». Згідно довідки про доходи № 1727717772721760 виданої 06.09.2019 року Фастівським відділом обслуговування громадян (сервісний центр» Управління обслуговування громадян Головного управління у Київській області Пенсійного фонду України за № 442, [PERSON] перебуває на обліку у Фастівському обєднаному управлінні ПФУ в Київській області і отримує пенсію за віком. Сума пенсії за період з 01.03.2019 року по 31.08.2019 року складає 12960.93 грн. В судовому засіданні встановлено, що матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки надає її мати - позивач у справі, батько - відповідач у справі коштів на утримання дитини не надає. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-XІІ) дитина, з огляду на її фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Статтею 141 СК України визначено рівність прав та обов`язків батьків щодо дитини не залежно від того, чи перебувають вони у шлюбі. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно ст. 198 СК України, батьки зобовязані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2\~ст.\~182\~СК України (Із змінами, внесеними згідно із Законами № 2037-VIII від 17.05.2017, ВВР, 2017, № 25, ст.291), мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Заявляючи вимоги про стягнення аліментів щомісяця у розмірі ј частини всіх доходів відповідача, позивач зазначила, що він має постійний дохід у виді заробітної плати та на рівні із матір`ю зобов`язаний матеріально забезпечити дитину, яка потребує саме такого розміру допомоги. Як вбачається з довідки про доходи виданої ПСП «Агрофірма Світанок» від 07.11.2019 року № 241, відповідач [PERSON] дійсно працює в ПСП «Агрофірма Світанок» та займає посаду водій ( [PERSON] ), отримує офіційний дохід. Таким чином, при визначені розміру аліментів судом враховано те, що відповідач працює, має постійний дохід, проти позовних вимог не заперечував, а також виходячи з принципу справедливості та розумності, та обов`язку обох батьків приймати участь в утриманні своєї дитини, суд вважає присудити відповідачу сплачувати аліменти на утримання доньки щомісяця в розмірі ј частини від його заробітку (доходу). Аліменти повнолітнім непрацездатним дочці, сину, які потребують матеріальної допомоги, у разі визнання їх інвалідами І, ІІ групи присуджуються на строк інвалідності. В судовому засіданні було встановлено, що інвалідність [PERSON] встановлено довічно. Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв`язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 768,40 гривень.

Outcome: approved