Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

11 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки - [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку (доходу) на місяць, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку, з дня подачі позовної заяви і до досягнення нею повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що 31.01.2009 року вона з відповідачем зареєструвала шлюб, від якого мають доньку - [PERSON], [INFO]. Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 04.11.2013 року шлюб між ними було розірвано. Донька відвідує дошкільний навчальний заклад «Росинка» в с. Хухра Охтирського району, а тому вона щомісяця сплачує за його відвідування дочкою близько 200 грн. Сама інвалід 3 групи з дитинства, отримує пенсію в розмірі 979 грн. на місяць. Відповідач надає матеріальну допомогу для дитини досить рідко, у незначних розмірах. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитися не вдалося, змушена звернутися до суду з відповідним позовом та просить стягнути з відповідача аліменти. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просить стягнути з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття в розмірі ? від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, згоден сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття в розмірі ? від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, відповідача суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальні частині рішення посилання на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Встановлено, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 23.03.2009 року. Згідно ст. 141 СК України - мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову. З урахуванням всіх цих обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], до її повноліття в розмірі ? від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі викладеного, ст. ст. 180, 181, 182, 183, 191 СК України,

Outcome: approved