Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-11 00:00:00

11 березня 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] , в якій він просить надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті його матері [PERSON] , померлої [INFO] , строком на три місяці. Свої вимоги позивач мотивував тим, що [INFO] померла його мати [PERSON] . Після її смерті залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, яка розташована на території Золочівської селищної ради (колишньої Гур`єво-Козачанської сільської ради Золочівського району Харкіської області. Шестимісячний строк для прийняття спадщини закінчився 31.09.2013. 23.05.2017 року постановою нотаріуса позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва по право на спадщину через пропуск встановленого законом строку для прийняття спадщини. Він не мав змоги подати заяву про прийняття спадщини, так як відразу після смерті матері виїхав в місто Владивосток РФ на заробітки, де працював нелегально. Саме тому позивач вимушений звернутися до суду із вказаним позовом, сплативши судовий збір. Ухвалою судді від 24.03.2021 провадження по справі відкрито в загальному позовному провадженні. Призначено підготовчий розгляд справи за участі сторін. Ухвалою суду від 15.04.2021 витребувано із Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області належним чином засвідчені копії спадкових справ після [PERSON] , померлої [INFO] . Ухвалою суду від 16.09.2021 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті, викликано свідків. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю від 22.02.2019 адвокат Пантелей В.В. заявлені вимоги підтримав з мотивів, наведених у позові, просив їх задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він доглядав за своєю матір`ю перед її смертю, а коли поховав, то зразу поїхав на роботу у місто Владивосток. Весь період після смерті матері він приїздив додому тільки на свята раз в рік, коли нотаріальні контори не працювали. Тому не міг належним чином подати заяву. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти задоволення, просив справу розглядати за його відсутності. Допитані у судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що їм відомо, що [PERSON] тривалий час був відсутній в Україні у зв`язку із роботою за кордоном. Суд, вислухавши пояснення представника позивача та відповідача, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорення. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. [INFO] в родині [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . [INFO] в с. Сотницький Козачок Золочівського району Харківської області у віці 81 років померла [PERSON] , про що 01.04.2013 Гур`єво-Казачанської сільською радою Золочівського району Харківської області видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.7). Після померлої [PERSON] Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області спадкові справи не заводились. Згідно із копії державного акту серії ХР № 117300 [PERSON] на підставі розпорядження Золочіської РДА від 10.01.2003 № 8 передано у приватну власність земельну ділянку площею 4,8343 га на території Гур`єво-Козачанської сільської ради, КСП «Дружба» для ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастрові номери 6322682000:01:000:0146 та 6322682000:01:000:0358.(а.с. 11) 23.05.2017 Постановою про відмову у вчинені нотаріальної дії, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, яке залишилося після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки [PERSON] , документи, підтверджуючі факт прийняття спадщини нотаріусу не подано. Відповідно до положень ст. 49 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Так, статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно зі статтею 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Статтею 1270 ЦК України передбачено, що для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За приписами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву по прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно із п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.80 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved