Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-17 00:00:00

12.12.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач у судове засідання також не з'явився, про причини своєї неявки суду не повідомив. Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що позивач є матір'ю, а відповідач - батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5), яка проживає з позивачем та перебуває на її утриманні (а.с.6). Відповідач ухиляється від утримання дитини, добровільно матеріальної допомоги не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Проте положеннями ч.3 ст.181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідачем суду не надано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходу. Згідно зі 133, 141 ч.6 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved