Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

11 вересня 2020 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту його постійного проживання на території України станом до 24.08.1991 року. Заява мотивована тим, що заявник народився [INFO] в смт Чаплинка Чаплинського району Херсонської області та все життя до теперішнього часу проживав на території України. До 1991 року мав паспорт громадянина СРСР, який втратив. Чаплинським районним сектором УДМС України Херсонської області йому повідомлено, що не можливо встановити його належність до громадянина України та є підставо для звернення до суду про встановлення юридичного факту постійного проживання на території України станом до 24.08.1991 року та звернення в подальшому з заявою про встановлення належності до громадянства України відповідно до ст. 3 ЗУ «Про громадянство України». В судовому засіданні заявник зазначив, що з врахуванням пояснень, які надані ДМС України в Херсонській, просив заяву задовольнити та встановити факт його постійного проживання на території України саме станом на 24.08.1991 року. Представник заінтересованої особи Головного Управління Державної міграційної служби України в Херсонській області в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви надавши письмові пояснення, які мотивовані тим, що заявником не надано жодних належних та допустимих доказів, зокрема документів щодо реєстрації місця проживання, погосподарські книги, трудової книжки тощо, які б підтверджували факт його постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року або станом до 24.08.1991. Таким чином, факт проживання [PERSON] на території України документально ніяким чином не підтверджується. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , який доводяться односельчанином та сусідом заявника, підтвердив, що [PERSON] , постійно та по теперішній час народився та проживає в [ADDRESS] . Також вказав, що знає заявника з дитинства та з села у іншу місцевість на проживання він не виїздвив. Заслухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] в смт. Чаплинка, Чаплинського району Херсонської області, що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] . 05.02.2019 [PERSON] звертався до Чаплинського районного відділу УДМС України в Херсонській області (далі - Чаплинський РВ УДМС) із заявою про втрату паспорта громадянина колишнього СРСР. Під час проведення процедури встановлення особи Чаплинський РВ УДМС встановив, що 17.03.1988 Чаплинським РВВС України в Херсонській області [PERSON] був документований паспортом громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року, який він у подальшому втратив. Паспортом громадянина України документована ніколи не був. За результатами проведення перевірок Чаплинським РВ УДМС особу [PERSON] встановлено, але не встановлено належності до громадянства України та рекомендовано звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991. Відповідно до Довідки Чаплинського районного військового комісаріату від 23.09.2020 [PERSON] 03.10.1987 року зарахований в запас, посада тракторист. З висновку за заявою про втрату паспорта Чаплинським РВ УДМС України в Херсонській області вбачається, що перевіркою Чаплинським РВ УДМС в дійсності встановлено, що [PERSON] 17.03.1988 року Чаплинським РВ УМВС України у Херсонській області справді видавався паспорт радянського зразка серії [NUMBER] . Відповідно до свідоцтва про народження доньки заявника - [PERSON] , серії [NUMBER] , остання народилась [INFO] в смт Чаплинка, Чаплинського району Херсонської області. Згідно зі ст. 3 Закону України «Про громадянство України» визначено, що громадянами України є: 1) \~ \~ \~ \~усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України; 2) \~ \~ \~ \~особи, незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних чи інших ознак, які на момент набрання чинності Законом України «Про громадянство України» (13 листопада 1991 року) проживали в Україні і не були громадянами інших держав; 3) \~ \~ \~ \~особи, які прибули в Україну на постійне проживання після 13 листопада 1991 року і яким у паспорті громадянина колишнього СРСР зразка 1974 року органами внутрішніх справ України внесено напис «громадянин України», та діти таких осіб, які прибули разом із батьками в Україну і на момент прибуття в Україну не досягли повноліття, якщо зазначені особи подали заяви про оформлення належності до громадянства України; 4) особи, які набули громадянство України відповідно до законів України та міжнародних договорів України пунктом 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України «Питання організації Закону України «Про громадянство України» від 27 березня 2001 року № 215/2001 (далі - Порядок № 215/2001). визначено, що встановлення належності до громадянства України стосується громадян колишнього СРСР, які не одержали паспорт громадянина України або паспорт громадянина України для виїзду за кордон та не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України за станом на 24 серпня 1991 року або проживання в Україні за станом на 13 листопада 1991 року. При цьому, пункт 8 Порядку № 215/2001 встановлює, що для встановлення належності до громадянства України відповідно до пункту 1 ч. 1 ст. З Закону України «Про громадянство України» особа, яка за станом на 24 серпня 1991 року постійно проживала на території України і перебувала у громадянстві колишнього СРСР, але не має у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт її постійного проживання на території України на зазначену дату, подає: а) \~ \~ \~ \~заяву про встановлення належності до громадянства України; б) \~ \~ \~ \~копію паспорта громадянина колишнього СРСР. У разі відсутності паспорта громадянина колишнього СРСР подається довідка територіального підрозділу Державної міграційної служби України про встановлення особи та про те, що за станом на 24 серпня 1991 року особа перебувала в громадянстві колишнього СРСР (за наявності документів, що підтверджують зазначений факт); в) \~ \~ \~ \~судове рішення про встановлення юридичного факту постійного проживання особи на території України за станом на 24 серпня 1991 року. Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу. За змістом ст. 76 ЦПК України Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995р. передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. З поданих до суду документів та показу свідка встановлено та повністю знайшов підтвердження факт, що заявник станом на 24.08.1991 року постійно проживав на території України. Таким чином, аналізуючи викладене суд вважає, що заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню.

Outcome: approved