Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

11.02.2015 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою шляхом демонтажу незаконно збудованих на межі господарських будівель. Свої вимоги мотивували тим, що вони є власниками домоволодіння [ADDRESS]. По [ADDRESS] проживає відповідач [PERSON], який самочинно, без отримання належного дозволу та належно затвердженого проекту з істотними порушеннями будівельних норм і правил прибудував до жилого будинку топочну, яка розташована близько до межі позивачів та побудував будівлю гаража на межі, чим створює незручності для позивачів. На неодноразові прохання позивачів усунути перешкоди, які фактично утворились в зв'язку з самовільним будівництвом споруд на території домоволодіння відповідача, останній відповідає ігноруванням. Також вказали, що для врегулювання спору вони неодноразово зверталися із письмовими заявами до виконкому Градизької селищної ради та до інспекції державного архітектурно - будівельного контролю у Полтавській області, але їх звернення позитивних результатів не дали. На підставі викладеного, позивачі прохали: - визнати будівлю гаражу та прибудови до житлового будинку у виді топочної по [ADDRESS] , власником якого є позивач [PERSON] як самочинне будівництво, яке вчинено без відповідних дозвільних документів з порушенням норм ДБН 360-92; - зобов'язати [PERSON] демонтувати за рахунок власних коштів гараж, збудований на межі з сусідньою земельною ділянкою домоволодіння, власником якого є [PERSON] та [PERSON]; - зобов'язати [PERSON] демонтувати за рахунок власних коштів прибудову до житлового будинку [ADDRESS] у вигляді топочної, яка збудована без відповідних дозвільних документів з порушенням норм ДБН 360-92; - зобов'язати відповідача налагодити функцію водовідвідного жолобу з житлового будинку [ADDRESS]; - зобов'язати відповідача налагодити водовідведення від свого домоволодіння, шляхом планування землі та облаштування відповідних водовідвідних каналів Згідно ухвали Глобинського районного суду Полтавської області від 12 травня 2015 року провадження в частині позовних вимог про зобов'язання [PERSON] демонтувати за рахунок власних коштів гараж, збудований на межі з сусідньою земельною ділянкою домоволодіння, власником якого є [PERSON] та [PERSON]; - зобов'язання [PERSON] демонтувати за рахунок власних коштів прибудову до житлового будинку [ADDRESS] у вигляді топочної, яка збудована без відповідних дозвільних документів з порушенням норм ДБН 360-92 закрито на підставі ч.1 п. 2 ст. 205 ЦПК України. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, вказуючи на обставини, викладені в позовній заяві. Додатково пояснила, що гараж та котельня були побудовані [PERSON] десь в 1992-1995 роках. Будівля гаражу побудована за «червоною лінією», виходить на дорогу, крім того гараж високий, створює затінення. Котельня знаходиться на відстані 50 см. від межі та приблизно 3,5 м. від її будинку. Пояснила, що раніше вона вже зверталася до суду з питань знесення самовільно побудованих [PERSON] будівель гаражу та топочної, проте їй було відмовлено. Вказала, що топочна, прибудова, котельня це все є назви одного й того ж приміщення. Крім того, водовідвідний жолоб на будинку [PERSON] зроблений без нахилу, куди тече вода не зрозуміло. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Представник позивачів [PERSON] в судовому засідання позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ньому. Зазначив, що будівництво прибудови - котельної та гаражу проводилося [PERSON] без відповідних дозвільних документів, а тому вказане будівництво є самочинним. В органи архітектурно - будівельного контролю щодо визнання вказаного будівництва самочинним не зверталися, вказаний факт ніким не заперечується. Вказав, що раніше позивачами подавався позов до суду про знесення самовільно побудованих будівель гаражу та топочної, а зараз ставляться позовні вимоги про демонтаж вказаних приміщень, вважає, що це різні позовні вимоги. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду справи, надав повноваження для представництва своїх інтересів представнику [PERSON]. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги не визнав, проти його задоволення заперечував пояснивши, що позовні вимоги про демонтаж гаражу та прибудови до житлового будинку за участю тих же сторін та з тих же підстав були предметом судового розгляду, про що є рішення Глобинського районного суду від 10 липня 2013 року, залишене без змін ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 14 серпня 2013 року, в зв'язку з чим провадження в цій частині підлягає закриттю. В іншій частині позовних вимог в задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю, оскільки вважає, що діями [PERSON] права позивачів не порушені. У судовому засіданні представник третьої особи - Відділу регіонального розвитку містобудування та архітектури Глобинської районної державної адміністрації Полтавської області [PERSON] пояснив, що будівлі гаража та котельні побудовані дуже близько до межі з домогосподарством Компанійців, від побудованих відповідачем будівель гаража та кочегарки для позивачів є незручності, оскільки створюється затінення. Крім того, порушено рівняння території біля будівлі гаражу. Свідок [PERSON] в судовому засідання пояснила, що нею проводилося експертне дослідження. Огляд домогосподарства [ADDRESS] проводився візуально, з боку домоволодіння № 30. В ході огляду було встановлено, що відмостка гаража, що належить [PERSON] відсутня, в зв'язку з тим, що територія домогосподарства № 30 знаходиться нижче, туди стікає дощова вода. Пояснила, що на її думку нахил криші від гаража зроблений в сторону дороги. Зазначила, що демонтаж і знесення є подібними словами, оскільки кінцевий результат один і той же. Суд, вислухавши доводи позивача та представників сторін, пояснення свідка по справі, вивчивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, згідно договору купівлі-продажу від 26 вересня 1997 року, посвідченого державним нотаріусом Градизької державної нотаріальної контори за №1207 [PERSON] є власником 3/7 частин жилого будинку з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] і розташовані на земельній ділянці державного фонду. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 20 серпня 1985 року було визнано право власності на 4/7 частини домогосподарства, розташованого в [ADDRESS] за [PERSON]. Згідно технічного паспорту, власником житлового будинку [ADDRESS] є [PERSON] - 4/7 частини та [PERSON] - 3/7 частини (а.с.15-17). Також судом встановлено, що згідно технічного паспорту, власником житлового будинку [ADDRESS] є відповідач [PERSON] Як встановлено в судовому засіданні відповідач [PERSON] на території домоволодіння [ADDRESS] побудував гараж та прибудову до житлового будинку - топочну. В позовній заяві позивачі ставлять вимогу про визнання будівлі гаражу та прибудови до житлового будинку у виді топочної по [ADDRESS], власником якого є позивач [PERSON] самочинним будівництвом, яке вчинено без відповідних дозвільних документів з порушенням норм ДБН 360-92. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування морально (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.376 ЦК України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Позовна вимога про визнання будівництва самочинним ніяким чином не направлена на захист цивільних прав та інтересів позивачів. Суд вважає, що в даному випадку позивачами [PERSON] та [PERSON] було обрано не передбачений законом спосіб захисту своїх прав в частині позовної вимоги щодо визнання будівлі гаражу та прибудови до житлового будинку у виді топочної по [ADDRESS], власником якого є відповідач [PERSON] самочинним будівництвом, яке вчинено без відповідних дозвільних документів з порушенням норм ДБН 360-92. У постанові Верховного Суду України від 13.07.2004 N 10/732 викладено правову позицію, згідно з якою, дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способам захисту прав, суд повинен відмовити у позові, а не припиняти провадження у справі за її непідвідомчістю суду. Тому суд приходить до висновку, що в задоволенні цієї позовної вимоги необхідно відмовити. У відповідності до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть учать у справі. Таким чином, суд розглядає цивільну справу в межах заявлених позовних вимог. Згідно з вимогами ч.3 ст.10 та ч.3 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В резолютивній частині позову позивачі [PERSON], [PERSON] ставлять вимогу про зобов'язання відповідача [PERSON] налагодити функцію водовідвідного жолобу з житлового будинку [ADDRESS] та зобов'язання відповідача [PERSON] налагодити водовідведення від свого домоволодіння шляхом планування землі та облаштування відповідних водовідводних канав. Разом з тим, ані в позовній заяві, ані в судовому засіданні позивачами не доведено в чому саме полягає порушення прав позивачів та яким саме чином відповідачем здійснюються перешкоди у здійсненні права користування земельною ділянкою, які позивачі прохають усунути. Посилання позивача [PERSON] та її представника [PERSON] на висновок експертного будівельно - технічного дослідження № 6\\2-14, в якому зазначено, що технічний стан водовідвідного жолобу житлового будинку в домоволодінні № 28 не дозволяє йому виконувати функцію відводу води, оскільки конструкція жолобу деформована, має помітний прогин (провисання) є безпідставним, оскільки у вказаному висновку достовірно не встановлено та не зафіксовано, що в результаті вказаних недоліків водовідвідного жолобу якимось чином порушуються права позивачів. Крім того, відповідно до ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи, що власником домогосподарства [ADDRESS] є [PERSON], що не заперечується сторонами, то саме до його повноважень входить розпорядження своєю власністю. Позивачами в судовому засіданні не доведено, що [PERSON] використовуючи свою власність створює перешкоди позивачам у здійсненні ними свого права власності, а саме по собі посилання в позовній заяві на те, що зовнішня водовідвідна система у житловому будинку в домоволодінні [ADDRESS] не відповідає вимогам нормативних актів в галузі будівництва не доводить факту порушення прав та інтересів позивачів. Твердження позивачки [PERSON] в судовому засіданні, що атмосферні опади накопичуються на території її домоволодіння ( [ADDRESS]) внаслідок того, що відповідачем [PERSON] не здійснено заходи щодо водовідведення на території свого домоволодіння ([ADDRESS]) є лише припущенням позивача та не підтверджено належними та допустимими доказами. Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовної заяви позивачів [PERSON], [PERSON] в частині зобов'язання відповідача [PERSON] налагодити функцію водовідвідного жолобу з житлового будинку [ADDRESS] та зобов'язання відповідача [PERSON] налагодити водовідведення від свого домоволодіння шляхом планування землі та облаштування відповідних водовідводних канав слід відмовити за недоведеністю.

Outcome: dismissed