Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-04 00:00:00

11.11.2013 року заступник прокурора Львівської області звернувся до суду із позовною заявою в інтересах держави в особі Державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» до Брюховицької селищної ради, [PERSON], відділу держземагенства у м.Львові про визнання незаконним та скасування рішення Брюховицької селищної ради №584 від 29.12.2005 року та визнання недійсним державного акту на землю виданого на підставі оскаржуваного рішення. В обґрунтуванні своїх вимог покликається на те, що прокуратурою Львівської області проведено перевірку додержання вимог земельного законодавства при відчуженні земель залізничного транспорту, в ході якої встановлено порушення при відчуженні фізичним особам Брюховицькою селищною радою земель вказаної категорії. Так, встановлено, що 29.12.2005 рішенням №584 сесії Брюховицької селищної ради «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок в смт. Брюховичі» затверджено технічну документацію для видачі державного акту на право власності на землю і безоплатно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0461 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 059355, який зареєстрований 23.05.2006 за № 01:06:438:01136 кн.01-7. Під час проведення ДТГО «Львівська залізниця» інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування землями залізничного транспорту встановлено, що на території смт. Брюховичі в смузі відведення залізниці на 7 км + 400 - 7 км 420 з правої сторони за ходом кілометрів при смузі відведення залізниці 40 м від осі головної колії на відстані 28 м. знаходиться земельна ділянка [PERSON], яка передана останньому на підставі вищевказаного рішення Брюховицької селищної ради від 29.12.2005. Площа перетину земельної ділянки [PERSON] із смугою відведення залізниці становить 0,0057 га. У зв'язку із наведеним, рішення Брюховицької селищної ради, яке оскражується суперечить чинному законодавству та порушує право ДТГО «Львівська залізниця» на користування земельною ділянкою для обслуговування залізничного полотна та забезпечення безпеки руху, а відтак є таким, що повинне бути визнаним незаконним. 11.02.2014 року прокуратура подала заяву про зміну позовних вимог в якій йдеться про те що, однією із позовних вимог заступника прокурора Львівської області є визнання незаконним та скасування рішення Брюховицької селищної ради № 584 від 29.01.2005 про передачу [PERSON] земельної ділянки площею 0,0461 га для ведення особистого господарства. Пунктом 1.12 вказаного рішення затверджено технічну документацію для видачі державного акту на право власності на землю і безоплатно передано у приватну власність [PERSON] земельну ділянку площею 0,0461 га для ведення особистого селянського господарства по вул. Бічна Фруктова в смт.Брюховичі. Враховуючи те, що вказаним рішенням передано у приватну власність земельну ділянку не лише [PERSON], але й іншим особам, правомірність надання земельних ділянок яким у позовній заяві не оскаржується, просили визнати незаконним та скасувати п.1.12. рішення (а.с.50,51). У судовому засіданні прокурор підтримав уточнені позовні вимоги та просив позов задовольнити. Представник державного територіально-галузевого об'єднання «Львівська залізниця» Крив’як Д.Р. позов підтримав з підстав наведених у ньому та письмових поясненнях (а.с.42-44). Представник відповідача Кубай Т.Є., який діє на підставі довіреності від 20 листопада 2013 року (а.с.57) заперечив позов з підстав наведених у письмових запереченнях (а.с.30-31). Письмовим клопотанням також просив застосувати наслідки пропущення строку звернення до суду та залишити позов без розгляду. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON], яка діє на підставі довіреності від 27.11.2013 року (а.с.20) просили у позові відмовити. Представник відділу держземагенства у м.Львові у судове засідання повторно не прибув та не повідомив про причину неявки, а тому у відповідності до ст..169 ЦПК України суд вважає, що розгляд справи слід проводити у його відсутності на підставі наявних доказів. З'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2005 рішенням №584 Брюховицької селищної ради «Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок в смт. Брюховичі» (а.с.11) затвер-джено технічну документацію для видачі державного акту на право власності на землю і безо-платно передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,0461 га для ведення особистого селянського господарства по [ADDRESS] [PERSON] (п.1.12 рішення). На підставі вказаного рішення [PERSON] видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 059355, який зареєстрований 23.05.2006 за № 01:06:438:01136 кн.01-7 (а.с.6). Під час проведення у 2010 році ДТГО «Львівська залізниця» інвентаризації земель та виготовлення державних актів на право постійного користування землями залізничного транспорту встановлено, що на території смт.Брюховичі у смузі відведення залізниці на 7 км + 400 - 7 км 420 з правої сторони за ходом кілометрів при смузі відведення залізниці 40 м від осі головної колії на відстані 28 м. знаходиться земельна ділянка [PERSON], яка передана останньому на підставі рішення № 584 Брюховицької селищної ради від 29.12.2005 року. Площа перетину земельної ділянки [PERSON] із смугою відведення залізниці становить 0,0057 га. Згідно «Плану смуги відведення земель лінії Рудно-Підбірці Львівської залізниці», розробленого Дорпроектом в 1962 році, ширина смуги відведення становить від 40 м. В той час ділянка [PERSON] починається на відстані 28 м від осі колії. 23.06.2010 року Львівська залізниця звернулася листом до селищного голови смт.Брюховичі, яким просила надати копії рішень про затвердження технічної документації та актів встановлення та погодження меж земельних ділянок громадян у т.ч. і [PERSON] (а.с.53). Селищний голова листом від 28.07.2010 року (а.с.54) повідомив, що за даною інформацією слід звертатися до управління держкомзему у м.Львів. Отже, маючи інформацію про прийняте оскаржуване рішення, Брюховицька селищна рада не надала інформації прокуратурі, а лише листом від 14.03.2012 року № 353 (а.с.56) направила дане рішення № 584 Брюховицької селищної ради від 29.12.2005 року для відома. З огляду на наведене, суд вважає, що прокуратура не пропустила строк звернення до суду. Відповідно до вимог ст. 23 Закону України «Про транспорт» до земель залізничного транспорту належать землі надані в користування підприємствам і організаціям залізничного транспорту. До складу цих земель входять землі, які є смугою відведення залізниць, а саме, землі, надані під залізничне полотно та його облаштування. Крім цього, ст.68 Земельного кодексу України визначено, що до земель залізничного транспорту належать землі смуг відведення залізниць під залізничним полотном та його облаштуванням станціями та іншими будівлями. Вказані землі залізничного транспорту повинні утримуватися у належному санітарному стані, що передбачено ст. 6 Закону України «Про залізничний транспорт». Відповідно до норм законодавства, яке існувало при облаштуванні залізничного полотна та смуги відведення («Инструкция о нормах и порядке отвод» земель для железных дорог и использовании полосы отвода», яка Свержена 30.01.1963 Міністерством шляхів сполучення СРСР, «Положение о землях предоставленных транспорту», затверджене постановою народних комісарів СРСР від 07.02.1933 №50, «Об упорядочении земель для железных дорог», затверджене постановою Ради Міністрів СPCP від 27.01.1962 №83) вимоги щодо виготовлення отримання державного акту не передбачалися, а землі транспорту вважалися землями спеціального призначення, які використовувалися на підставі особливих положень про ці землі відповідно до п. п. 54, 55 Общих начал землепользования и землеустройства (постанова Центрального виконавчого комітет) СРСР від 15.12.1928). Оформлення прав органів шляхів сполучення на землі, що закріплювалися за ними проводилося шляхом відведення за схемою, згідно вищезазначених нормативних актів. В подальшому при зміні законодавства та введенні інституту державних актів в ЗК України вимоги щодо їх оформлення поширювалися тільки на нові земельні ділянки при їх відведенні та не вимагалося отримання актів на існуючі та наявні у користуванні землі. Відповідно до вимог ст. 49 ЗК України вилучення земельних ділянок провадиться за згодою землекористувачів на підставі рішень Кабінету Міністрів України, місцевих державних адміністрацій, сільських, селищних, міських рад відповідно до їх повноважень. Проте, вилучення ділянки у встановленому порядку у ДТГО «Львівська залізниця» не проводилося. Судом встановлено, ДТГО «Львівська залізниця» як суміжний користувач не погоджувались ні проект відведення земельної ділянки, ні акт встановлення і узгодження зовнішніх меж землекористування в натурі для передачі земельної ділянки [PERSON] та у жодному випадку не надавала погодження на вилучення даної земельної ділянки. Відповідно до вимог п. «б» ч. 4 ст. 84 ЗК України до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність належать, зокрема, землі під державними залізницями. Однак, Брюховицька селищна рада прийняла незаконне рішення № 584 від 29.12.2005року, яким передала у власність [PERSON] частину земель залізниці. На підставі вказаного рішення видано державний акт на земельну ділянку серії ЯГ № 059355 від 23.05.2006 року. Окрім цього, згідно із положенням п. 5 постанови Верховної Ради України № 562 від 18.12.1990 «Про порядок введення в дію Земельного кодексу України» громадяни, підприємства, установи, організації, які мають у користуванні земельні ділянки, надані їм до введення в дію кодексу, зберігають свої права на користування до оформлення ними у встановленому порядку права власності на землю чи землекористування. Пунктом 6 постанови Верховної Ради Української PCP «Про земельну реформу визначено, що землекористувачі повинні до 01.01.2008 року оформити право власності або право користування землею. Рішенням Конституційного Суду України від 22.09.2005 року у справі № 5-рп/2005 щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 92, пункту 6 розділу «Перехідні положення» Земельного кодексу України щодо зобов'язання переоформити право постійного користування земельною ділянкою на право власності, право користування, визнані неконституційними. Таким чином оформлення права постійного користування відповідно до норм Земельного кодексу України, на землі, які фактично перебувають у користуванні Залізниці, не є обмеженими у часі. Враховуючи викладене, ДТГО «Львівська залізниця» не втрачено право землекористування на земельні ділянки, які виділені при будівництві та облаштуванні залізничного полотна. Таким чином, при прийнятті оскаржуваного рішення і видачі на його підставі державного акту на земельну ділянку не враховано норми законодавства та порушено права ДТГО «Львівська залізниця» на користування земельною ділянкою. Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що позов є підставний та обґрунтований і підлягає до задоволенню. З відповідача - Брюховицької селищної ради на користь держави слід стягнути судовий збір.

Outcome: approved