Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

10 листопада 2020 року позивач ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» (м. Київ, вул.. Авіаконструктора Ігоря Сікорського 8) звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] ( [ADDRESS] ) про стягнення заборгованості за кредитним договором, в обґрунтування своїх вимог вказував, що 17 липня 2018 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] укладено кредитний договір № CL-22138. Відповідно до даного договору банк відповідачу надав кредит на поточні потреби у розмірі 16 790 грн. шляхом перерахування коштів на поточний рахунок. Строк користування кредитом встановлено до 16 липня 2023 року включно. Відповідач свої зобов`язання перед банком не виконав, чим порушив умови договору, у зв`язку з чим станом на 09.11.2020 року має заборгованість в сумі 168 362,90 грн. 20 червня 2019 року між ПАТ «КРЕДОБАНК» та ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» було укладено договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 06/19-2, відповідно до якого право грошової вимога за кредитним договором від 17.07.2018 року укладеним між ПАТ «КРЕДОБАНК» та [PERSON] перейшло до ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ». Просить суд стягнути з відповідача заборгованість з кредитним договором від 17.07.2018 року в сумі 168 362,90 грн. та судові витрати. 15 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. На підставі ст.279 ЦПК України розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнала та не заперечувала проти їх задоволення. Відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільного законодавства. Відповідно до ст. 3 ЦПК України та ст. 15 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Судом встановлено, що 17.07.2018 між ПАТ«Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-122138, за яким банк зобов`язується надати у власність позичальникові грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а позичальник зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в кредитному договорі,повернути кредит,сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Умови надання кредиту: сума кредиту становить 167 790 грн.,кредит видається строком на 60 місяців, терміном до 16 липня 2023 року, річна процентна ставка - 33,99 % річних. Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до графіку платежів (додаток №1 до кредитного договору). За умовами п. 6.9 кредитного договору, банк у випадках, передбачених п. 3.3. кредитного договору вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Пункт 7.1 кредитного договору передбачає, що за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожен день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору не може перевищувати 15% (відсотків) від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. 20.06.2019 року між АТ «Кредобанк» та ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» укладено Договір факторингу №06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами, у відповідності до умов якого АТ «Кредобанк» відступає ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» права вимоги в повному обсязі за плату та під фінансування від ТОВ «ФК «Довіра та гарантія», а ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» набуває (приймає у власність) від АТ «Кредобанк» права вимоги в повному обсязі та здійснює їх оплату (надає фінансування) АТ «Кредобанк». Згідно з витягом з додатку №1 до Договору факторингу №06/19-2 із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами від 20.06.2019 року вбачається, що АТ «Кредобанк» передало ТОВ «ФК «Довіра та гарантія» право грошової вимоги відносно [PERSON] , за кредитним договором № СL-122138. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно з ч. 1 ст. 516 ЦК України, заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Будь-яких застережень про неможливість заміни кредитора у зобов`язанні кредитний договір не містить. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. В зв`язку з неналежним виконанням [PERSON] умов договору, відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, вбачається, що заборгованість відповідача по укладеному кредитному договору № СL-122138 від 17.07.2018 року, станом на 09.11.2020 року становить 168362,90 грн., яка складається з: заборгованості за основною сумою боргу - 163087,26 грн.; сума нарахованих процентів - 5275,64 грн.. Відповідачами суду не надано переконливих та об`єктивних доказів на спростування правильності розрахунку боргу. Наданий позивачем розрахунок заборгованості узгоджується з випискою з банківського рахунку відповідача, яка є офіційним документом, що видається фінансовою установою, в якому містяться відомості щодо операцій, скоєних за рахунком. Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення в солідарному порядку заборгованості підлягають до задоволення, оскільки обґрунтовані на законі та відповідають умовам укладеного між сторонами договору про надання споживчого кредиту. Також за правилами ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір пропорційно до задоволеної суми позову.

Outcome: approved