Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-29 00:00:00

10.08.2018 р. [PERSON] (далі - позивач за первісним позовом, [PERSON] ) в особі свого представника за письмовим договором про надання правової допомоги (а.с.7) та Ордером (а.с.8) - адвоката Сухенко Юлії Михайлівни (далі - представник позивача за первісним позовом, Сухенко Ю. .) звернулась до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач за первісним позовом, [PERSON] ), про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1-3), збільшивши позовні вимоги заявою від 18.09.2018 р., третя особа: Служба у справах дітей Енергодарської міської ради Запорізької області(а.с.39-42), яку ухвалою Енергодарського міського суду від 18.09.2018 р. було прийнято до провадження (а.с.63), в обґрунтування якої зазначено,що 03.09.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб та видане відповідне свідоцтво про шлюб. Від шлюбу народилась донька - [PERSON] , [INFO] . З травня 2015 року подружні відносини стали погіршуватись, відповідач за первісним позовом почав вести окремий бюджет, на утримання малолітньої дитини кошти не надавав, у зв`язку з чим вона зверталась тричі до суду з заявами про стягнення аліментів, але кожного разу під впливом умовлянь та погроз з боку відповідача відкликала заяви. В серпні 2018 року, під приводом поїздки на море на оздоровлення, відповідач забрав доньку [PERSON] , і по поверненню повідомив, що дитину не віддає та залишає жити разом з собою. На її прохання повернути дитину відповідач відмовляється, її чисельні звернення до правоохоронних органів, служби у справах дітей не принесли жодного результату. Також зазначає, що за місцем реєстрації сторони не проживають, оскільки відповідач за первісним позовом фактично вигнав позивача за первісним позовом з квартири, тому позивач за первісним позовом змушена винаймати квартиру за договором де є сприятливими умови для проживання, виховання та розвитку малолітньої доньки, що підтверджується відповідним актом обстеження житлово-побутових умов. Відповідач за первісним позовом з дитиною фактично проживають у матері відповідача за первісним позовом та позивачу за первісним позовом дитину відповідач за первісним позовом не віддає. Враховуючи інтереси неповнолітньої дитини, її вік, психо-емоційний стан, потребу в постійній материнській турботі, можливості забезпечити дитину матеріально, просить суд: - визначитимісце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю - [PERSON] , [INFO] ; - стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання неповнолітньої дольки - [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку, до повноліття дитини, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. 12.09.2018 р. [PERSON] (далі - позивач за зустрічним позовом), в особі свого представника за письмовим договором паро надання правової допомоги (а.с.34) - адвоката Сірко Людмили Петрівни, звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з зустрічною позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач за зустрічним позовом), третя особа: Виконавчий комітет Енергодарської міської ради, як орган опіки та піклування в особі служби у справах дітей (а.с.22-24), яку було прийнято до провадження ухвалою Енергодарського міського суду від 18.09.2018 р. та об`єднано із первісною позовною заявою в одне провадження (а.с.65-66). В обґрунтування зустрічної позовної заяви зазначено, що 03.09.2011 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб від якого [INFO] народилась донька - [PERSON] . Подружнє життя з [PERSON] виявилось невдалим, з 2017 року відносини в родині почали псуватись, всі дії щодо примирення були безрезультатними та в ніч з 25.07.2018 р. на 26.07.2018 р. [PERSON] зібрала свої власні речі та пішла зі спільного помешкання родини, повідомивши, що повертається до своєї квартири за адресою: [ADDRESS] , а позивач за зустрічним позовом з донькою залишились проживати за місцем своєї реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Матеріальної допомоги на утримання дитини відповідачка за зустрічним позовом не надавала, у зв`язку з чим позивач за зустрічним позовом 02.08.2018 р. звертався до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] на його користь аліментів на утримання доньки - [PERSON] , проте, судом ухвалою від 07.08.2019 р. було відмовлено у видачі судового наказу. Також, 15.08.2018 р.позивачем за зустрічним позовом було подано позовну заяву про розірвання шлюбу. Також зазначає, що всі питання щодо виховання та матеріального утримання доньки вирішує виключно батько, щоденно займається її повноцінним розвитком: самостійно планує та організовує її добовий розпорядок, відводить до школи, годує, організовує дозвілля дитини, вкладає спати, контролює навчальний процес, оплачує харчування, купує одяг, продукти харчування, іграшки, предмети канцелярії тощо. Факт проживання доньки саме з батьком та перебування на його утриманні підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 07.08.2018 р. у квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій створені всі належні умови для проживання дитини, є окрема кімната для навчання та ігор, наявний сезонний одяг, взуття. Позивач за зустрічним позовом працює має постійний дохід, за специфікою роботи може забезпечувати та проконтролювати повноцінний розвиток дитини з урахуванням шкільного процесу, підготовки уроків, відпочинку. На думку позивача за зустрічним позовом, відповідачка за зустрічним позовом має можливість надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, оскільки працює та отримує заробітну плату. Позивач за зустрічним позовом росить суд: - визначити місце проживання доньки [PERSON] , [INFO] , разом з її батьком - [PERSON] , [INFO] за місцем його реєстрації та проживання в квартирі за адресою: [ADDRESS] ; - стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) боржника щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину певного віку щомісячно, до повноліття дитини; - в задоволенні позовних вимог позивача за первісним позовом - відмовити. Розпорядженням заступника керівника апарату Енергодарського міського суду Костюченко О.М. №13-375 від 07.11.2018 р., у зв`язку із закінченням повноважень судді Енергодарського міського суду Вільямовської Н.О. призначено проведення повторного автоматизованого розподілу судової справи (а.с.111) та протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.11.2018 р., справу передано до розгляду судді Енергодарського міського суду Бульбі О.М. (а.с.112) та ухвалою від 28.11.2018 р. прийнято до провадження (а.с.117). Ухвалою суду від 12.02.2019 р. підготовче провадження по справі закрито та справу призначено до розгляду по суті (а.с.149). В судовому засіданні позивач за первісним позовом-відповідач за зустрічним позовом [PERSON] та її представник- адвокат Сухенко Ю.М. уточнені вимоги первісної позовної заяви підтримали та просилисуд їх задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просять відмовити. Позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом [PERSON] , в судовому засіданні пояснила, що чоловік - [PERSON] вигнав її з квартири де родина була зареєстрована 25.07.2018 р., в другий раз - вигнав 04.08.2018 р. та забрав ключі від дверей. Вона зараз знімає квартиру, житлові умови для проживання дитини задовільні. Вона намагалася забрати дитину зі школи, однак чоловік забрав дитину та більш їй не дає. Немає можливості забирати дитину зі школи оскільки чоловік чергує біля школи, зустрічі з дитиною відбуваються виключно у присутності батька. Зазначає також, що батьківські збори у школі вона відвідує. Дитина проживає разом з батьком та його матір`ю по пр. Енергетиків в м. Енергодарі . Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом [PERSON] та його представник - адвокат Сірко Л.П. в судовому засіданні первісну позовну заяву не визнали у повному обсязі, вимоги зустрічного позову підтримали та просили суд їх задовольнити. Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом [PERSON] , пояснив, що його дружина: [PERSON] працювала в нічну зміну, а днем відпочивала, тому доньку відводив до дитячого садку та забирав він, гуляв з дитиною на вулиці теж тільки він. В ніч 04.08.2018 р., після сварки, дружина сама кинула в нього ключі від квартири та залишивши дитину, пішла з квартири і не поверталась, а 10.08.2018 р. він замінив замки в дверях квартири. На час розгляду справи, він та дитина проживають у його матері в квартирі. [PERSON] долею дитини не цікавилась певний час, не телефонувала. На даний час дитина спілкується з матір`ю у його присутності чи у присутності його матері, оскільки [PERSON] проти волі дитини намагається її забрати, хоча донька сама бажає проживати з ним. Дружина дзвонить дуже рідко, інколи не дзвонить по 6 днів. Також стороною відповідача за первісним позовом-позивача за зустрічним [PERSON] було надано письмовий відзив на уточнену первісну позовну заяву, в якій просять відмовити [PERSON] в задоволенні позову (а.с.73-74). Представник третьої особи за первісним та за зустрічним позовами - Суворова Людмила Борисівна , начальник відділу охорони дитинства служби у справах дітей Енергодарської міського ради, за письмовою довіреністю (а.с.147), пояснила, що було вивчено та проаналізовано матеріали справи про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , і зроблено висновок про доцільність визнати місце проживання малолітньої дитини разом з її батьком, оскільки найбільш емоційну прихильність дитина має до батька, який приділяє належну турботу, увагу навчанню та розвитку доньки, про що службою було складено 08.02.2019 р. відповідний Висновок № 01-01-40/0680. Вислухавши пояснення учасників справи, свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Згідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, при цьому кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі письмових, речових та електронних доказів, висновків експертів та показаннями свідків. Судом становлено та не заперечується сторонами, що [PERSON] (позивач за первісним позовом-відповідач за зустрічним позовом) та [PERSON] (позивач за зустрічним позовом-відповідач за первісним позовом) перебували у зареєстрованому шлюбі з 03.09.2011 р. (а.с.6), від шлюбу мають спільну дитину: доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Сторони по справі та малолітня дитина зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.29) де і проживали разом до серпня 2018 року. Крім того, встановлено, що з середини серпня 2018 р. та на час розгляду справи судом, дитина разом з батьком - [PERSON] та його матір`ю - [PERSON] фактично проживають у квартирі за адресою: [ADDRESS] , де малолітня дитина має окрему кімнату яка обладнана та упорядкована усім необхідним, в наявності сезонний одяг дитини, шкільна форма, взуття, іграшки, створені сприятливі умови для проживання дитини, що підтверджується як Висновком №01-01-40/0680 від 08.02.2019 р. (а.с.142) так і поясненнями свідка [PERSON] , яка пояснила, що є подругою матері [PERSON] , яка проживає біля школи №1 по пр. Енергетиків та раз на пів року приходить до неї у гості, бачила, що у квартирі матері, також живе її син [PERSON] та онука. А також поясненнями свідка [PERSON] яка пояснила, що знайома з [PERSON] приблизно 30 років, є другом сім`ї його батьків та приблизно один раз на місяць буває у гостях за місцем проживання матері [PERSON]де і бачила онуку та [PERSON] , матері дитини у квартирі не було. При ній бабуся купувала речі дитині, на вулиці з дитиною також гуляє батько та бабуся. З пояснень свідка [PERSON] встановлено, що після народження малолітньої дитини, сім`я [PERSON] проживали за адресою місця проживання батьків [PERSON] по пр . Енергетиків , а коли дівчинці було приблизно півтора року переїхали жити у квартиру по вул. Українська . Останні два роки дитина живе у бабусі, про що йому було відомо оскільки він часто бував у гостях, бачив іграшки, речі як дитини так і [PERSON] . З серпня 2018 рокута на час розгляду справи, йому відомо, що малолітня дитина проживає зі своїм батьком. Свідок [PERSON] суду пояснив, що родину [PERSON] знає приблизно вісім років, бачились рідко, тільки на дачі. На протязі останнього року колишню дружину [PERSON] разом з дитиною не бачив, дитина була тільки з батьком та бабусею. Судом також встановлено, що фактично, під час сварки між сторонами, в ніч 04.08.2018 р. позивачка за первісним позовом [PERSON] самостійно пішла з квартири в якій проживала разом з чоловіком та дитиною, залишивши дитину на батька - [PERSON] , що також підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 07.08.2018 р. (а.с.28) та поясненнями свідка [PERSON] , який підтвердив, що [PERSON] самостійно покинула квартиру в якій проживала, забравши своїх речі, та проживання дитини разом з батьком. Встановлено, що позивачка за первісним позовом [PERSON] проживає у квартирі за адресою [ADDRESS] , яку винаймає на підставі договору (а.с.44, 45). В судовому засіданні встановлено наявність письмового звернення до служби у справах дітей Енергодарської міської ради позивача за первісним позовом-відповідача за зустрічним: [PERSON] щодо перешкод у зустрічі з дитиною (а.с.157), однак, з даної заяви встановлено, що її було подано до служби у справах дітей 21.09.2018 р., тобто на час коли в суді вже перебуває на розгляді дана цивільна справа. З Акту обстеження житлово-побутових умов [PERSON] від 11.09.2018 р. (а.с.45) встановлено, що [PERSON] зверталась до служби у справах дітей у зв`язку з підготовкою документів до суду стосовно визначення місця проживання малолітньої дитини. Наявності звернень до Служби у справах дітей чи до правоохоронних органів, як зазначено [PERSON] в позові, щодо фізичного насилля відносно неї [PERSON] - не встановлено, як і не встановлено наявності інших чисельних звернень до правоохоронних органів, служби у справах дітей, щодо чинення [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною та щодо повернення їй дитини. З пояснень свідка [PERSON] встановлено, що донька [PERSON] спілкується зі своєю матір`ю [PERSON] та гуляє разом з нею та з бабусею. Факт спілкування позивача за первісним позовом [PERSON] підтверджується у тому числі і її поясненнями та Висновком №01-01-40/0680 від 08.02.2019 р. (а.с.142). З пояснень свідка [PERSON] який має вищу педагогічну та психологічну освіту, встановлено, що у вересні 2018 року [PERSON] приводив до нього доньку [PERSON] для того, щоб він з нею позаймався, з метою сприяння її розвитку та скоректувати деякі риси характеру. Займалися вони 1 раз на тиждень, в травні 2019 роки заняття припинились. На початку занять ним був проведено тест на відносини з близькими людьми, і на першому місці були як мама так і тато. У квітні і травні 2019 знову провів цей тест, але мами серед близьких людей вже не було, бабуся та тато в неї були на першому місці. За весь період занять питання відносин між батьками з дівчиною не торкався, погано про маму від дівчинки не чув. Також результатів перших тестів запрошував маму для сумісних занять, телефонував їй особисто, однак вона відмовилась. Вважає, що проживання з батьком благотворно вплинуло на розвиток дитини. Отже, судом встановлено, що фактично з серпня 2018 р. та на час розгляду справи судом, малолітня дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] та бабусею - [PERSON] у квартирі за адресою: [ADDRESS] та перебуває на повному матеріальному утриманні батька який працює та має постійний дохід (а.с.31, 32). Рішенням Енергодарського міського суду від 25.02.2019 р. шлюб між сторонами розірвано (а.с.157). Відповідно до ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч.4 ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно ч.1ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно положень ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ст.17 Закону України від 23.02.2006 р. «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ст.10 ЦПК України, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права. У своєму рішенні «Хант проти України» від 07.12.2006 р. (заява №31111/04), ЄСПЛ зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (§54). Згідно Висновку Виконавчого комітету Енергодарської міської ради №0101-40/0680 від 08.02.2019 р. про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.141-146), зазначено на доцільність визначення місця проживання малолітньої разом з її батьком - [PERSON] (відповідачем за первісним позовом-позивачем за зустрічним позовом). Відповідно до частин 5 та 6 ст.19 СК України, орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Аналізуючи зазначений Висновок, у сукупності із встановленими по справі обставинами, суд вважає його обґрунтованим та таким, що, відповідає, в першу чергу, інтересам самої малолітньої дитини та за сукупності зі встановленими по справі обставинами, не вбачає підстав для відхилення зазначеного в ньому висновку щодо доцільності проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком - [PERSON] . Згідно ч.8 ст.7 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи, що як зазначено вище, з`ясовано фактичне проживання з серпня 2018 року малолітньої дитини з її батьком, суд, враховуючи положення законодавства дійшов висновку про доцільність такого проживання малолітньої дитини [PERSON] разом з батьком - [PERSON] , а отже вимоги первинного позову не підлягають задоволенню у повному обсязі. Вирішуючи питання стосовно вимог зустрічного позову в частині визначення місцем проживання спільної доньки сторін [PERSON] , [INFO] , враховуючи те, що як з`ясовано, фактичним місцем проживання малолітньої дитини є місце проживання її батька - позивача за зустрічним позовом [PERSON] , приписи ч.1 ст.15, ч.1 ст.16 ЦК України, враховуючи відсутність порушень прав позивача на проживання з ним малолітньої дитини, вимога зустрічного позову, в цій частині, задоволенню не підлягає. Щодо вимоги зустрічного позову про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання спільної малолітньої дитини - [PERSON] , суд дійшов наступного висновку. Згідно ч.1ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Як встановлено, малолітня дитина проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, а отже за положеннями ч. 3 ст.181 СК України, саме особі з якою проживає дитина, за рішенням суду присуджуються кошти на її утримання. Частиною 1 статті 183 СК України встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно положень ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають також і рівні обов`язки щодо дитини. Згідно абзацу 1 та 2 частини 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно положень ч.1 ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідачка за зустрічним позовом - [PERSON] працює та має постійний дохід у вигляді заробітної плати (а.с.57, 58-59), не має стягнень за виконавчими листами, або інших непрацездатних або неповнолітніх осіб які перебувають на її утриманні. Виконання передбачених статтею 150 СК України, обов`язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов`язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізичного, так і духовно. Враховуючи вищезазначене, рівність батьків неповнолітньої дитини перед законом щодо забезпечення необхідних умов для нормального всебічного розвитку неповнолітньої дитини, відсутність доказі наявності обставин, які можуть вплинути на розмір аліментів про який просить позивач за зустрічним позовом (незадовільний стан здоров`я, обмеження фізичних можливостей, тощо), суд, виходячи із засад виваженості, розумності і справедливості, дійшов висновку про задоволення позовних вимог зустрічного позову в цій частині та стягнення з відповідача за первісним позовом - [PERSON] на користь позивача за зустрічним позовом - [PERSON] аліментів на неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усього заробітку (доходу) платиника аліментів щомісячно але не менше 50% прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, оскільки зазначений розмір аліментів є об`єктивним з огляду на вимоги закону та обов`язку матері утримувати свою неповнолітню дитину. Згідно приписів ч.1ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial