Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

10.09.13 року позивачка [PERSON] звернулася до [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди, неустойки та моральної шкоди,обґрунтовуючи свій позов тим, що вона 29 червня 2012 року уклала з фізичною особою - підприємцем [PERSON] договір побутового підряду на виготовлення корпусної меблі до залу. У підтвердження укладення договору їй було видано чек на оплату заказу на виготовлення меблів на суму 9880, грн.., яку вона оплатила повністю. В присутності її чоловіка з відповідачем були обумовлені усі істотні умови договору побутового підряду: розмір, склад, зовнішній вид, колір, матеріал та строк у один місяць. Відповідач у строк меблі не виготував і тільки наприкінці жовтня 2012 року меблі було виготовлене. При огляді зовнішнього виду меблів вона встановила, що меблі не відповідають умовам договору, а саме: зовнішній вид та розмір. На її прохання усунути недоліки відповідач погодився, але нічого не зробив. 16 лютого 2013 року вона звернулася до відповідача письмово, але відповіді, чи інших дій, щодо виправлення недоліків відповідач не зробив. Посилаючись на ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» вважає, що недоліки нею виявлені під час приймання меблів. Позивачка у позові також послалася на те, що за наявності у роботі істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Просила суд у зв'язку з невідповідністю замовленого зовнішнього виду та розміру меблів та не усунення у строк недоліків, за прострочення усунення недоліків, стягнути з відповідача на її користь неустойку у розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення у сумі 296 грн. 40 коп., матеріальну шкоду у сумі 9880 грн. та моральну шкоду у сумі 1000 грн. Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 20 січня 2014 року в задоволені позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди та неустойки було відмовлено з підстав того, що позивачка не надала суду жодних доказів, щодо того, що діями відповідача їй було спричинено матеріальну шкоду, що меблі мають істотні недоліки. У позові щодо відмови у стягненні моральної шкоди, суд першої інстанції посилався на те, що позивачка, відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» не надала суду доказів, що товар, який вона замовила у відповідача був небезпечним для її життя або здоров'я. У позові про стягнення неустойки за прострочення усунення недоліків при виконанні побутового підряду відмовив з тих підстав, що ці вимоги пов'язані із вимогами про відшкодування матеріальної шкоди, витікають з них, а також позивачем не надано жодних доказів стосовно позовних вимог в цій частині. З вказаним рішенням не погодилась [PERSON] та оскаржила його в апеляційному порядку. Просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким її позов задовольнити. Вважає, що вказане рішення ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, а саме суд постановляючи рішення вийшов за межі позовних вимог, вказуючи про те, що позивачка не доказала суду про істотній недолік при виготовленні меблів, бо вона у позові на цей факт не посилалася, а просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у сумі вартості заказу для усунення своїми силами недоліків. Суд також необґрунтовано відмовив у позові про стягнення неустойки за час затримки виготовлення меблів, хоча ця її вимога ґрунтується на законі. Необґрунтованою також вважає й відмову у стягненні з відповідача на її користь моральної шкоди з підстав недоведеності позивачкою факту того, що товар, який вона замовила у відповідача був небезпечним для її життя або здоров'я. У судовому засіданні апеляційного суду, позивачка апеляційну скаргу підтримала та попросили суд її задовольнити. Відповідач просив суд апеляційну скаргу відхилити. Рішення суду першої інстанції залишити у силі. Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивачки, відповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга [PERSON] підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Як зазначено в ст. 303 ч. 1 ЦПК України, апеляційний суд під час розгляду справи в апеляційному порядку перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції. Відповідно до статті 11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести тіобставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом першої інстанції встановлено наступне. Позивачка та відповідач 29 червня 2012 року уклали договір побутового підряду на виготовлення корпусної меблі для залу. В підтвердження цього факту їй було надано товарний чек на оплату замовлення вартістю 9880, 00 грн. Позивачка зверталась до відповідача з питанням з приводу меблів/а.с.8/ Листом відділу у справах захисту прав споживачів №С-37-1.2 від 13.05.2013 року рекомендовано звернутись до суду за захистом порушених прав./а.с.9/ Листом інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області №08-1383-1 від 14.06.2013 року рекомендовано звернутись до ПП [PERSON] з письмовою заявою щодо проведення експертизи, та звернутись до суду./а.с.10 / Також позивачка зверталась до Шахтарського МВ ГУМВС України в Донецькій області з заявою про притягнення відповідача до відповідальності за невиконання умов угоди. Відмовляючи в задоволені позовних вимог суд виходив з тих підстав, що [PERSON] не надано жодних доказів того, що діями відповідача їй було спричинено матеріальну шкоду, що виготовлені меблі мають істотні недоліки, які б відповідно до вимог закону були б підставою для відшкодування збитків. Також позивачка не надала доказів в підтвердження того, що товар, який вона замовила у ПП [PERSON] був небезпечним для її життя та здоров'я. З такими висновками суду погодитися неможна, бо вони не відповідають зібраним по справі доказам та не засновані на нормах матеріального права. Згідно ст..865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Згідно ст..866 ЦК України договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору. Відсутність у замовника цього документа не позбавляє його права залучати свідків для підтвердження факту укладення договору або його умов. Відповідно до ст.. 873 ЦК України вартість робіт, виконаних за договором побутового підряду, визначається за погодженням сторін, якщо інше не передбачено у встановленому порядку прейскурантами (цінниками), тарифами тощо. Робота оплачується замовником після її остаточного передання підрядником. За згодою замовника робота може бути ним оплачена при укладенні договору побутового підряду шляхом видачі авансу або у повному обсязі. Відповідно до ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів», редакція якої діяла на час укладення договору побутового підряду, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право у тому числі і на належну якість продукції та обслуговування, відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону, звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; Відповідно до ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів»,1. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов'язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишилася. 2. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. 3. У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Зазначені вимоги підлягають задоволенню у разі виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) або під час її виконання (надання), а в разі неможливості виявлення недоліків під час приймання виконаної роботи (наданої послуги) - протягом гарантійного чи іншого строку, встановленого договором, чи протягом двох років з дня прийняття виконаної роботи (наданої послуги) у разі відсутності гарантійного чи іншого строку, встановленого законодавством або договором. 4. За наявності у роботі (послузі) істотних недоліків споживач має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Якщо істотні недоліки було виявлено в роботі (послузі), виконаній з матеріалу споживача, споживач має право вимагати на свій вибір або виконання її з такого ж матеріалу виконавця, або розірвання договору і відшкодування збитків. Зазначені вимоги можуть бути пред'явлені споживачем протягом строків, передбачених нормативно-правовими актами та нормативними документами, умовами договору, а в разі відсутності таких строків - протягом десяти років. 5. У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. 6. Виконавець не несе відповідальності за невиконання, прострочення виконання або інше неналежне виконання зобов'язання та недоліки у виконаних роботах або наданих послугах, якщо доведе, що вони виникли з вини самого споживача чи внаслідок дії непереборної сили. 7. Про відступи від умов договору та інші недоліки в роботі (послузі), що не могли бути виявлені при звичайному способі її прийняття, споживач зобов'язаний повідомити виконавцеві не пізніше трьох діб після їх виявлення. 8. Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов'язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи (надання послуги). 9. Виконавець зобов'язаний протягом місяця відшкодувати збитки, що виникли у зв'язку з втратою, псуванням чи пошкодженням речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Виконавець не звільняється від відповідальності, якщо рівень його наукових і технічних знань не дав змоги виявити особливі властивості речі, прийнятої ним від споживача для виконання робіт (надання послуг). Якщо виконання робіт (надання послуг) вимагає використання додаткових матеріалів, такі матеріали повинні відповідати вимогам безпеки, встановленим законодавством до таких матеріалів. 10. Виконавець несе відповідальність за шкоду, завдану життю, здоров'ю або майну споживача, що виникла у зв'язку з використанням речей, матеріалів, обладнання, приладів, інструментів, пристосувань чи інших засобів, необхідних для виконання ним робіт (надання послуг), незалежно від рівня його наукових і технічних знань, що дає змогу виявити їх властивості, згідно із законодавством. 11. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) виникає необхідність у додаткових роботах (послугах), що не були передбачені умовами договору, виконавець зобов'язаний одержати від споживача дозвіл на виконання таких робіт (надання послуг). Будь-які додаткові роботи (послуги), виконані (надані) виконавцем без згоди споживача, не створюють для споживача будь-яких зобов'язань щодо їх оплати. 12. Якщо після укладення договору стане очевидним, що роботи (послуги), зважаючи на їх ціну (вартість) та характеристики або інші обставини, явно не задовольнятимуть інтереси або вимоги споживача, виконавець зобов'язаний негайно повідомити про це споживача. Виконавець зобов'язаний таким же чином повідомити споживача, якщо вартість робіт (послуг) може істотно зрости, ніж можна було очікувати під час укладення договору. Споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) без штрафних санкцій з боку виконавця у разі виникнення обставин, передбачених в абзацах першому та другому цієї частини. 13. Вимоги цієї статті не поширюються на виконання робіт з гарантійного ремонту. Відповідно до ст.. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Пленум Верховного Суду України в постанові від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» зазначив, що під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних страждань та фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній або юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема, у моральних переживаннях у зв'язку з ушкодженням здоров'я. Відповідно до ст. 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов'язання, якщо таке відшкодування встановлено договором, або законом. Апеляційним судом встановлено, що позивачка звернулася до суду з позовом про захист прав споживача, та посилаючись на ст. 10 Закону України «Про захист прав споживача» вказала на те, що відповідачем не виконані умови побутового підряду, а саме:-невідповідність замовленого зовнішнього виду та розміру корпусної меблі, та відповідачем не усунуті недоліки виготовленої ним меблі. Просила суд у зв'язку з невідповідністю замовленого зовнішнього виду та розміру меблів за прострочення усунення недоліків, стягнути з відповідача на її користь неустойку у розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення у сумі 296 грн. 40 коп., матеріальну шкоду у сумі 9880 грн. та моральну шкоду у сумі 1000 грн. Моральну шкоду у позові не обґрунтувала. В обґрунтування позову суду надала копію товарного чеку № 474 / а.с.6/, ксерокопію листа на адресу відповідача від 16.01.13 року / а.с.7-8/, ксерокопію листа позивачці начальником відділу у справах захисту прав споживачів від 13.05.2013 року, начальником Держспоживінспекції України, інспекції з питань захисту прав споживачів у Донецькій області від 14.06.2013 року,начальником Шахтарського МВ ГУ МВС України в Донецькій області від 05.07.13 року, Висновок матеріалів перевірки за заявою [PERSON] про притягнення до кримінальної відповідальності відповідача [PERSON] / а.с.9-12/, та просила суд допросити у якості свідка її чоловіка [PERSON] Відповідно до наданого позивачкою Товарного чеку № 474 від 29.06.2012 року вбачається, що ПП [PERSON] прийняв оплату за меблі у сумі 9880,0 грн./ а.с.6/. Як у суді першої інстанції та у апеляційному суді [PERSON] не заперечував, що дійсно отримав від позивачки вказану у товарному чеку суму 29.06.2012 року. Відповідно до листа позивачки на адресу відповідача/ згідно штампу на конверті від 16.01.13 року/ вбачається, що позивачка вказує на те, що відповідач меблі виготував та поставив їй, але меблі їй не сподобалися/ а.с.7-8/; Решта письмових доказів / а.с.9-12/ свідчать про звернення позивачки до уповноважених органів зі скаргами на відповідача. Як вбачається з пояснень свідка [PERSON] у суді першої інстанції, він є чоловіком позивачки й вони дійсно заказали меблі у відповідача, але він виготував меблі не такі, як вони заказали, а саме в меблях видно кріплення і дуже важко відкривати поличку. Відповідач [PERSON] у суді не заперечував, що дійсно виготовляв для позивачки меблі, але зробив їх відповідно до її заказу. Коли меблі привезли ніяких претензій з боку позивачки не було. Через деякий час вона сказала, що меблі завеликі для їхньої кімнати. Таким чином апеляційним судом встановлено, що сторони по справі дійсно уклали договір побутового підряду, відповідно до якого позивачка сплатила відповідачу 29.06.2012 року 9880,00грн., а відповідач забов'язався виготувати меблі для позивачки, про що сторони у суді не заперечували, але суду надано тільки письмовий доказ щодо ціни робіт. Докази про обсяг робіт, що виконуються, права та обов'язки робіт, матеріали, що ви користуватимуться при виконанні робіт, їх вартість та обладнання, порядок розрахунків, строки виконання робіт і порядок приймання-передачі результатів виконаних робіт, відповідальність сторін і порядок розв'язання спорів, про позовну давність, яка застосовується до вимог щодо неналежної якості роботи суду не надані. Позивачка у позові просила суд стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду у сумі 9880,00 грн. у зв'язку з невідповідністю замовлених меблів зовнішньому виду та розміру корпусної меблі. В апеляційній скарзі позивачка вказала на те, що у своєму позові вона просила відшкодування їй збитків на усунення недоліків, а не на відшкодування шкоди у зв'язку з істотнім недоліком. Апеляційний суд вважає, що позов у цій частині не підлягає задоволенню з підстав того, що обставини на які посилалася позивачка у позові, а саме на невідповідність замовлених меблів зовнішньому виду та розміру корпусної меблі не нашли свого підтвердження при розгляді справи, та не ґрунтуються на законі, бо відповідно до ст.. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» на яку посилалася позивачка: У разі виявлення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) споживач має право на свій вибір вимагати: 1) безоплатного усунення недоліків у виконаній роботі (наданій послузі) у розумний строк; 2) відповідного зменшення ціни виконаної роботи (наданої послуги); 3) безоплатного виготовлення іншої речі з такого ж матеріалу і такої ж якості чи повторного виконання роботи; 4) відшкодування завданих йому збитків з усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; 5) реалізації інших прав, що передбачені чинним законодавством на день укладення відповідного договору. Доказів про те, позивачка своїми силами усунула недоліки виконаної роботи (наданої послуги) чи із залученням третьої особи суду також не надано; Законодавство про захист прав споживачів не містить положень про стягнення шкоди з відповідача у в'язку з майбутнім усуненням недоліків виконаної роботи (наданої послуги) своїми силами чи із залученням третьої особи; Позов у частині стягнення з відповідача неустойки за прострочення усунення недоліків при виконанні побутового підряду в розмірі 296 грн. 40 коп. не підлягає задоволенню з наступного. По-перше позивачкою не надано доказів про невідповідність замовлених меблів зовнішньому виду та розміру корпусної меблі; По-друге в обґрунтування цієї частини позову, позивачка посилалася на ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», де йдеться про те, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Але доказів того, що відповідач прострочив виконання робіт (надання послуги) згідно з договором та взагалі про строки виконання робіт позивачка суду не надала. Позов у частині стягнення з відповідача на користь позивачки моральної шкоди у сумі 1000 грн. також не підлягає задоволенню з тих підстав, що позов позивачки про порушення її прав як споживача судом не задоволено, крім того позивачка ні у позові ні у судовому засіданні не посилалася на те, що їй незаконними діями відповідача заподіяно моральну шкоду, сумі у 1000 грн., позов у цій частині нічим не обґрунтувала. У зв'язку з неповним з'ясуванням судом обставин, недоведеністю обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, на підставі п.2 ч.1,2 ст.309 ЦПК України рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення, яким у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про захист прав споживачів, стягнення матеріальної шкоди, неустойки та моральної шкоди необхідно відмовити.

Outcome: partial