Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

11.06.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на його користь грошові кошти у розмірі 350000,00гривень, 3% річних від простроченої суми у розмірі 10500,00 гривень, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідачка не виконала умови договору позики від 20 березня 2013 року. Представник позивача у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи сповіщалася належним чином. Суд дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини. 20 березня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики грошових коштів. За договором позивач передав у власність, а відповідач прийняла грошові кошти у розмірі 300000,00гривень строком до 20 березня 2014 року. 31 березня 2013 року між позивачем та відповідачем на виконання п. 7 Договору, було підписано додаткову угоду до договору позики грошових коштів відповідно до якої суму позики було збільшено до суми 350000,00 гривень шляхом надання відповідачеві позивачем додаткових грошових коштів у розмірі 50000,00 гривень. Починаючи з березня 2014 року, позивач неодноразово в усній формі вимагав повернення боргу, однак відповідач відмовлялася виконувати взяті на себе зобов'язання. До теперішнього часу відповідач борг не повернула та всіма можливими способами ухиляється від виконання покладених на неї обов'язків щодо повернення позики. Відповідно до ч.2 ст.1047 ЦК України, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми визначеної кількості речей. Відповідно до ст..625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, загальна сума заборгованості складає 360500,00 гривень, з яких заборгованість за основним зобов'язанням складає 350 000,00 гривень, а три відсотки річних від простроченої суми складає 10500,00 гривень. У відповідності до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Статтею 1049 ЦК України передбачено повернення одержаних у позику коштів, а статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання та що за порушення грошового зобов'язання наступає відповідальність і боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved