Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

10 березня 2017 року позивачка звернулася в суд з наведеним позовом мотивуючи тим, що [PERSON] є власником земельної ділянки кадастровий номер 2610193001:15:002:0231, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , номер будинку не присвоєний. Площа такої Земельної ділянки становить 0,0496 га. [PERSON] здійснила самовільне захоплення земельної ділянки загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS], внаслідок чого порушено право [PERSON] як члена територіальної громади с. Микитинці користуватися такою земельною ділянкою з огляду на наступне. [PERSON] встановлено огорожу за межами земельної ділянки. Згідно із листом Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 03.02.2017 р. № Я-321/1 по обмірах зовнішніх меж огорожі, яка встановлена навколо земельної ділянки з кадастровим номером 2610193001:15:002:0231 площею 0,0496 га, що перебуває у власності [PERSON] , фактична площа огородженої території є більшою, ніж площа на яку, згідно наданої інформації, наявні правовстановлюючі документи. Відповідно до опису ситуації щодо земельної ділянки, розташованої на території [ADDRESS] від 07.06.2016 р. на земельну ділянку, що належить на праві власності [PERSON] за кадастровим номером 2610193001:15:002:0231 площею 0,0496 га фактично встановлено межі на площу 0,0875 га (парканне обгородження). Отже, на земельну ділянку (площа 0,0496 га) [PERSON] встановлено паркан, яким огороджено не тільки згадану земельну ділянку, а й земельну ділянку загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS], площею 0,0379 га. Микитинецька сільська рада не передавала [PERSON] у власність або користування земельну ділянку загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS], площею 0,0379 га. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Микитинецької сільської ради від 23.05.2013 р. № 62 громадянці [PERSON] було надано дозвіл на проведення благоустрою колишнього русла річки Млинівки по [ADDRESS] Івано - Франківської міської ради та огородження території, на якій проведено благоустрій. Проте, рішення Виконавчого комітету Микитинецької сільської ради від 23.05.2013 р. №62 не є підставою для передачі в користування або у власність [PERSON] земельної ділянки загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS], площею 0,0379 га. Таким чином, рішення виконавчого комітету Микитинецької сільської ради від 23.05.2013 р. № 62 не надає [PERSON] права власності або користуватися земельною ділянкою загального користування територіальної громади с. Микитинці, яка огороджена [PERSON] . Також, встановлена [PERSON] огорожа на земельній ділянці унеможливлює використання членами територіальної громади с. Микитинці земельної ділянки загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS]. Згідно з листа Управління містобудування та архітектури Департаменту будівництва, житлового-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 02.02.2017 р. № 19/06-9 за результатами перевірки та опрацювання картографічних матеріалів встановлено, що більша частина території, яка огороджена [PERSON] згідно діючих генпланів м. Івано-Франківська та с. Микитинці, розташована в зоні зелених насаджень санітарно-захисного призначення та загального користування. Таким чином, влаштування огорожі гр. [PERSON] здійснено з порушенням положень діючої містобудівної документації, а саме: генпланів м. Івано-Франківська та с. Микитинці, оскільки частина зазначеної території передбачена під загальне користування, тобто для потреб місцевої громади. Окрім цього, відповідно до листа Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 03.02.2017 р. № Я-321/1 земельна ділянка з огорожею знаходиться на перехресті [ADDRESS]. Огородження встановлено по периметру земельної ділянки, внаслідок чого унеможливлено доступ до неї інших осіб. [PERSON] порушено вимоги будівельних норм і правил, а саме п.3.19* ДБНу 360- 92* «Планування і забудова міських і сільських поселень», при встановленні огорожі на земельній ділянці загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS]. Згідно з листа Управління містобудування та архітектури Департаменту будівництва, житлового-комунального господарства, містобудування та архітектури Івано-Франківської обласної державної адміністрації від 02.02.2017 р. № 19/06-9 частина огородженої [PERSON] території виступає за червону лінію [ADDRESS] . Порушені вимоги п. 3.19* ДБНу 360-92* «Планування і забудова міських і сільських поселень», де чітко вказано, що огорожа присадибних ділянок не повинна виступати за червону лінію вулиць. Більше того, між земельною ділянкою, яка належить [PERSON] та земельною ділянкою загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS], площею 0,0379 га, відсутня огорожа. Встановлений [PERSON] паркан огороджує земельну ділянку та згадану земельну ділянку загального користування як одну земельну ділянку. Таким чином, паркан, яким огороджено земельну ділянку (кадастровий номер 2610193001:15:002:0231) і земельну ділянку загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS] встановлений [PERSON] не для благоустрою русла річки Млинівка, а з метою огородження самовільно зайнятої земельної ділянки загального користування територіальної громади с. Микитинці, площею 0,0379 га. Внаслідок згаданих дій [PERSON] порушено право [PERSON] та інших жителів с. Микитинці користуватися земельною ділянкою загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS]. Просить постановити рішення, яким зобов`язати [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS], площею 0,0379 га, шляхом знесення за власний рахунок огорожі (координати 1:5411357.8759, 1392633.0146; 2: 5411354.0865, 1392650.7830; 3: 5411351.0151, 1392661.2848; 4: 5411337.9692, 1392655.0815; 5:5411335.9944, 1392658.8329; 6:5411323.1630, 1392652.5965; 7: 5411321.9559, 1392650.8293; 8: 5411323.4715, 1392645.1295; 9: 5411355.7054, 1392632.6279) та приведення земельної ділянки до придатного стану для використання згідно з плану меж земельної ділянки на території [ADDRESS] , гр. [PERSON] від 06.03.2017 р., виготовленого ПП «Прикарпатський земельний центр», стягнути з [PERSON] сплачений судовий збір у розмірі 640,00 грн. 14.12.2017 року представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог. У даній заяві позивач просить постановити рішення яким, зобов`язати [PERSON] повернути самовільно зайняту земельну ділянку загального користування територіальної громади с. Микитинці на перехресті [ADDRESS], площею 0,0311 га, яка знаходиться у с. Микитинці, Івано-Франківської міської ради на перехресті [ADDRESS] і межує із земельною ділянкою з кадастровим номером 2610193001:15:002:0231, яка розташована між точкою 1 (координати 5411355,670, у: 1392633.030) та точкою 2 (координати х: 5411322,354, у: 1392648,727), між точкою 3 (координати х: 5411323,610, у: 1392645,150) та точкою 4 (координати х: 541 1358,068, у: 1392632,926), між точкою 4 (координати х: 541 1358,068, у: 1392632,926) та точкою 5 (координати х: 5411354,187, у: 1392651,014), між точкою 5 (координати х: 541 1354,187, у: 1392651,014) та точкою 6 (координати х: 5411351,140, у: 1392661,517), між точкою 6 (координати х: 5411351,140, у: 1392661,517) та точкою 7 (координати х: 5411338,014, у: 1392655,227), та приведення земельної ділянки до придатного стану для використання; стягнути з відповідачки судовий збір у розмірі 640 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали з мотивів викладених в позовній заяві, просили позов задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні просив у задоволенні позову відмовити. Представник третьої особи у судовому засіданні Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, представника третьої особи, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Зі змісту ст.81 ЦПК України випливає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 03.02.2017 року за № Я-321/1 [PERSON] була дана відповідь Івано-Франківською ОДА стосовно її звернення щодо законності встановлення огорожі біля колишнього русла річки Млинівка у [ADDRESS] (а.с.9). Прикарпатським земельним центром 07.06.2016 року здійснено опис ситуації щодо земельної ділянки розташованої на території [ADDRESS] (кадастровий номер: 2610193001:15:002:0101) (а.с.10-11). Рішенням Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради № 62 від 23.05.2013 року надано дозвіл [PERSON] на проведення благоустрою колишнього русла р. Млинівка по [ADDRESS] та огородження території, на якій проведено благоустрій, з метою наведення санітарного порядку (а.с.12). Виконавчим комітетом Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради 31.10.2016 року була дана відповідь № 300/02.2-13 про те, що земельна ділянка на якій гр.. [PERSON] проведено благоустрій і встановлено огорожу по колишньому руслі р.Млинівка не передбачалася для передачі у приватну власність. Таким чином будь-яка технічна документація із землеустрою не розроблялася (а.с.15). 03.10.2016 року та 20.09.2016 року Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини управління генерального плану та містобудівного кадастру на замовлення гр. [PERSON] були дані інформаційні довідки з містобудівного кадастру, адреса об`єкта: [ADDRESS] (а.с.16-23). Рішенням Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради від 20.09.2012 року № 220-18/2012, затверджено гр. [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки цільове призначення якої змінюється з ведення ведення особистого селянського господарства на будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд площею 0,0496 га по [ADDRESS] (а.с.35). 01.12.2016 року складено акт встановлення та узгодження меж земельної ділянки гр. [PERSON] під час огляду встановлено, що гр. [PERSON] , згідно рішення № 62 Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради № 62 від 23.05.2013 року провела благоустрій прилеглої території до своєї земельної ділянки з метою проведення санітарного порядку. Самовільного захоплення земельної ділянки гр.. [PERSON] немає. До території на якій проведено благоустрій зауважень не має. (а.с.36). Рішенням Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради від 05.04.2017 року № 358-12/2017, відмовлено гр.. [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] у виготовленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,0378 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по [ADDRESS] у зв`язку із не набраною кількістю голосів (а.с.37). На звернення [PERSON] , Виконавчим комітетом Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради, 29.06.2016 року за № 02.2-10, про те, що встановлено гр.. [PERSON] огорожа не заважає ремонту та та благоустрою [ADDRESS], який планується зробити до кінця 2016 року, не заважає також проїзду та проходу, оскільки гр.. [PERSON] не захоплено [ADDRESS] (вона залишається в історично-географічній вул..Андрійцевій (без змін). Крім того, гр.. [PERSON] зобов`язано у випадку НС, ремонтних чи інших робіт необхідності допускати працівників ремонтних служб до земельної ділянки, яка не є приватизованою (а.с.61). 29.06.2016 року за № 108/02.2-10, Виконавчий комітет Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради надав відповідь [PERSON] на її особисте звернення та звернення гр.. [PERSON] , з якої вбачається, що [PERSON] встановлено огорожу, яка не перевищує 1.8 м, що не заважає ремонту та благоустрою вул.Зарічної, який планується зробити до кінця 2016 року. Крім того, гр.. [PERSON] зобов`язано у випадку НС, ремонтних чи інших робіт необхідності допускати працівників ремонтних служб до земельної ділянки (а.с.62). Рішенням Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради від 30.03.2017 року № 269 дозволено [PERSON] встановити ротонду матері Божої з Ісусом на земельній ділянці, благоустрій якої вона здійснила, біля її господарства [ADDRESS] . Облаштоване місце каплички та прилеглу територію облагородити та озеленити ( а.с.86). Рішенням Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради від 15.05.2017 року № 417-14/2017 дозволено [PERSON] встановити ротонду матері Божої з Ісусом на земельній ділянці громади с.Микитинці, благоустрій якої вона здійснила, біля її господарства № 7а по вул. Зарічній. Гр. [PERSON] облаштоване місце каплички та прилеглу територію облагородити та озеленити ( а.с.87). 17.05.2017 року Управлінням з питань державного архітектурно-будівельного контролю МВК було складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, державних стандартів і правил. За результатами перевірки встановлено: виконання будівельних робіт з будівництва культової некапітальної тимчасової споруди (ротонда) на [ADDRESS] (а.с.88). 11.07.2017 року [PERSON] була дана відповідь Департаментом містобудування, архітектури та культурної спадщини Івано-Франківської міської ради про те, що Департаментом погоджено місце розташування ротонди Божої Матері на [ADDRESS] (а.с.89). 08.06.2017 року [PERSON] зверталася до [PERSON] з проханням дати благословення на встановлення ротонди матері Божої з Ісусом в с . [ADDRESS] .с. 90). Жителі вул.Зарічна с. Микитинці не заперечили та просили дати дозвіл на встановлення каплички Зарваницької Пресвятої Богородиці Неустанної Помочі на їхній вулиці (а.с.91). Постановою від 02.06.2017 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.53-1 КупАП України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн. (а.с.99-100). 05.05.2017 року державним інспектором було складено акт обстеження земельної ділянки. За результатами обстеження встановлено, що [PERSON] самовільно зайняла земельну ділянку, що належить до земель комунальної власності площею 0.0378 га (а.с.102-103). Згідно з пунктом 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради. За змістом статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» самовільне зайняття земельної ділянки - будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Пред`являючи позов, позивачка виходила з того, що відповідачка самовільно зайняла земельну ділянку загального користування. Позивач, діючи на захист свого права власності на землю та з метою припинення дій, які порушують право, просила зобов`язати відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку та приведення ділянки в придатний для використання стан. Згідно зі статтями 395, 396 ЦК України речовими правами на чуже майно є: 1) право володіння; 2) право користування (сервітут); 3) право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис);4) право забудови земельної ділянки (суперфіцій). Законом можуть бути встановлені інші речові права на чуже майно. Особа, яка має речове право на чуже майно, має право на захист цього права, у тому числі і від власника майна, відповідно до положень глави 29 цього Кодексу. Відповідно до частини першої статті 211 ЗК України самовільне зайняття земельних ділянок віднесено до порушень земельного законодавства, за яке громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства. У статті 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» зазначено, що самовільним зайняттям земельної ділянки є будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність, або надання у користування (оренду), або за відсутності вчиненого правочину, щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними. Самовільне зайняття земельної ділянки означає фактичне використання земельних ділянок без відповідних правових підстав. При цьому таке використання за своїм характером виключає можливість нормального користування земельною ділянкою з боку інших осіб. Згідно зі статтею 212 ЗК України, самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними. Відповідно до положень частини другої статті 90 ЗК України порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом. Статтею 152 ЗК України передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав. Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю- це право володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою. Право власності на землю набувається та реалізовується на підставі Конституції України, цього кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі придбавання за цивільно-правовими угодами, безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності та інше. Відповідно до ст.125,126 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї та державної реєстрації, забороняється. Право власності на земельну ділянку посвідчується державними актами. Відповідно до ст. 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації. У разі неможливості виявлення дійсних меж їх встановлення здійснюється за фактичним використанням земельної ділянки. Якщо фактичне використання ділянки неможливо встановити, то кожному виділяється однакова за розміром частина спірної ділянки. У випадках, коли в такий спосіб визначення меж не узгоджується з виявленими обставинами, зокрема з встановленими розмірами земельних ділянок, то межі визначаються з урахуванням цих обставин. Статтею 12 ЗК України, визначено, що міська (сільська, селищна ради) має право розпоряджатися землями територіальної громади, яке вона здійснює шляхом: передачі ділянок комунальної власності у власність громадян або юридичних осіб відповідно до цього кодексу; надання земельних ділянок у користування і вилучення їх із земель комунальної власності відповідно до цього Кодексу; викупу земельних ділянок для суспільних потреб відповідної територіальної громади села; організації землеустрою; координації діяльності місцевих органів земельних ресурсів; здійснення контролю за використанням та охороною земель комунальної власності, додержання земельного й екологічного законодавства; обмеження, тимчасової заборони (зупинення) використання земель громадянами та юридичними особами в разі порушення ними вимог земельного законодавства; підготовки висновків щодо вилучення (викупу) і надання земельних ділянок відповідно до цього Кодексу; інформування населення щодо вилучення (викупу), надання земельних ділянок; внесення пропозицій щодо встановлення і зміни меж сіл; вирішення земельних спорів; вирішення інших питань у галузі земельних відносин відповідно до закону. Зі змісту ст.116 ЗК України вбачається, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, або державних органів приватизації, або центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів, в межах їх повноважень, визначених цим кодексом. Згідно З-ну України «Про місцеве самоврядування» до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить надання під забудову та для інших потреб земель, що перебувають у власності територіальних громад. Із змісту п.34 ч.1 ст.26 З-ну України «Про місцеве самоврядування в Україні» до виключної компетенції сільських, селищних міських рад належить вирішення відповідно до закону питання регулювання земельних відносин. Як встановлено під час провадження по справі, рішеннями Рішенням Микитинецької сільської ради Івано-Франківської міськради від 30.03.2017 року та 15.05.2017 року надано дозвіл [PERSON] встановити ротонду матері Божої з Ісусом на земельній ділянці громади с.Микитинці, благоустрій якої вона здійснила, біля її господарства № 7 а по вул. Зарічній, облаштоване місце каплички та прилеглу територію облагородити та озеленити. Як вбачається зі змісту ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Статтею 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Таким чином, в силу диспозитивності цивільного процесу, діючи в межах заявлених вимог і на підставі поданих доказів, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову в контексті визначеного позивачем предмету, доказів існування якого не надано. Виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача є не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення. На підставі наведеного, відповідно до ст.ст. 395, 396 ЦК України, ст. ст. 12, 78, 90, 107, 125, 126, 152, 211, 212 ЗК України ,

Outcome: dismissed