Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

11.05.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить визнати право власності у порядку спадщини за [PERSON] на 1/2 частину квартири [ADDRESS], загальною площею 48,91 кв.м., яка складається з 2-х кімнат житлових площею 27,49 кв.м., 1-а кімната - 12,7 кв.м., 2-а кімната - 14,8 кв.м., а також визнати право власності у порядку спадщини за [PERSON] на 1/2 частину зазначеної квартири. При цьому позивач посилається на те, що з 10.11.1985 року [PERSON] став пайщиком у кооперативі ЖБК «Вимпел - 18». З 1968 року [PERSON] був одружений з [PERSON] та від цього шлюбу [INFO] народився син [PERSON]. [PERSON] помер [INFO]. 27.08.2010 року [PERSON] одружився з [PERSON] та [INFO] від цього шлюбу народився син [PERSON]. [INFO] померла [PERSON] та [INFO] помер [PERSON]. Позивач зазначає, що після смерті [PERSON] та його дружини [PERSON], чоловік позивача - [PERSON] фактично прийняв спадщину, однак не оформив її, в зв'язку з чим на даний час позивач не має можливості оформити спадкові права. На підставі викладеного позивач звернулась до суду за захистом своїх прав та прав малолітнього сина [PERSON] Ухвалою від 18.05.2018 року провадження у справі відкрито. До судового засідання 07.09.2018 року представник позивача не з'явилась, до суду надала заяву, в якій просить позов задовольнити та проводити розгляд справи за відсутності представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Представник відповідача [PERSON] надала до суду 02.07.2018 року заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовну заяву визнає в повному обсязі та просить задовольнити, в подальшому до судового засідання не з'явилась. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] перебував в шлюбі з [PERSON] з 12.04.1968 року, актовий запис №237, про що суду надано свідоцтво про одруження, [NUMBER], видане 12.04.1968 року Райбюро ЗАГС Ленінського району м. Одеси /а.с.5/. Від вказаного шлюбу [INFO] народився [PERSON], актовий запис №1993 від 20.12.1969 року відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого Ленінським рай бюро ЗАГС м. Одеси /а.с.6/. З довідки ЖБК «Вимпел-18», вих. №2604-1 від 26.04.2018 року, вбачається, що [PERSON] був пайовиком в кооперативі ЖБК «Вимпел-18» з 10.11.1985 року по день смерті. Пайовий внесок та паєнакопичення в сумі 9108 рублів (в цінах 1985 року) були сплачені 20.04.1991 року. Зазначена квартира загальною площею 48,91 кв.м., складається з 2-х кімнат, житлової площі згідно з ордером - 27,49 кв.м., коридора, кухні, ванної та санвузла. Зазначена квартира розташована на 4-му поверсі 9-поверхового будинку за адресою: [ADDRESS] /а.с.12/. За таких обставин, з урахуванням повної сплати пайового внеску та паєнакопичення, суд вважає доведеним факт набуття вказаної квартири [PERSON] у власність. [PERSON] помер [INFO], актовий запис №7281, про що суду надано свідоцтво про смерть, [NUMBER], видане 02.08.2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневої рай адміністрації виконкому Одеської міськради /а.с.4/. З матеріалів спадкової справи №590/2001 до майна померлого [INFO] [PERSON] вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON], яка 28.05.2001 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді задепонованої заробітної плати, а також 15.08.2002 року отримала свідоцтво про право на спадщину за законом у вигляді грошових внесків з належними відсотками та відповідною виплатою усіх видів компенсацій. [PERSON] та [PERSON] одружились 27.08.2010 року, актовий запис №700, про що суду надано свідоцтво про шлюб [NUMBER], видане 27.08.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с.8/. [INFO] від вказаного шлюбу народився [PERSON], актовий запис №1160 від 12.07.2011 року відповідно до свідоцтва про народження, [NUMBER], виданого Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с.7/. [PERSON] померла [INFO], актовий запис №12094, про що суду надано свідоцтво про смерть [NUMBER], видане 24.11.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі Одеського міського управління юстиції /а.с.9/. [INFO] помер [PERSON], актовий запис №9028 від 05.09.2016 року, відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER], виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області /а.с.10/. Судом досліджено також копію спадкової справи №6/2017 до майна померлого [INFO] [PERSON], з якої вбачається, що з заявою про прийняття спадщини звернулась дружина померлого [PERSON]. З відповіді КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради на запит приватного нотаріуса ОМНО Петрова О.А. вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на квартиру [ADDRESS] не зареєстровано /а.с.88/. Листом приватного нотаріуса ОМНО Петрова О.А. від 08.05.2018 року позивачу [PERSON] роз'яснено, що видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно /а.с.89/. Таким чином, судом встановлено, що відсутність реєстрації права власності на спірну квартиру спадкодавців унеможливлює отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину, що порушує права позивача та її малолітнього сина. Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що після смерті [PERSON], його спадкоємцем стала дружина [PERSON], яка фактично прийняла спадщину у вигляді спірної квартири проте належним чином свої права на неї не оформила. Після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину її син [PERSON], який також не оформив право власності на квартиру. Доказами фактичного прийняття спадщини спочатку [PERSON], потім [PERSON] є довідки, яких вбачається, що спадкоємці постійно проживали за вказаною адресою /а.с.73,74,101/. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, з урахуванням вищевикладеного, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved