Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

11 лютого 2018 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, якою просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 28.03.2007 в сумі 24089,68 грн. ( уточнена позовна заява від 29.05.2018). Ухвалою судді від 03.04.2018 відкрито провадження у справі. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до укладеного договору № б/н від 28.03.2007, відповідач отримала кредит у розмірі 4800,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22.80% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, у звязку з чим станом на 31 січня 2018 року має заборгованість на вищевказану суму. Представник позивача, належним чином повідомлена про день, час та місце слухання справи, в судове засідання не зявилася, до позовної заяви надала клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про день, час та місце судового засідання був повідомлений своєчасно та належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі. У зв'язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. 01.06.2018 відповідачем надано відзив на уточнену позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позову в звязку зі спливом строків позовної давності. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (стаття 13 ЦПК України) встановив наступне. 28 березня 2007 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» та [PERSON] було укладено договір № б/н про у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22,80 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 01/13, з встановленим кредитним лімітом на суму 4800,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. За правилами ч. 1 ст. 627, 629\~ЦК України згідно статті 6\~цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Положенням ч. 1 ст.\~634\~ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст. ст. 526, 530, 610, ч. 1 ст. 612\~ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Матеріали справи свідчать, що станом на 19.02.2018 заборгованість [PERSON] складає 24089,68 грн., яка є заборгованістю по відсоткам. Пунктом 5.4 Правил користування платіжною карткою встановлено, що строк погашення кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії) у повному обсязі здійснюється не пізніше останнього дня місяця, вказаного на платіжній картці. Строк дії картки «Універсальна», яка видана на імя [PERSON] закінчився 31 січня 2009 року. Пунктом 3.1.3 Правил користування платіжною карткою передбачено, що після закінчення строку дії відповідна картка продовжується банком на новий строк (шляхом надання клієнту картки з новим строком дії), якщо раніше (до початку місяця закінчення строку дії) не надійшла письмова заява держателя про закриття рахунку. Як убачається з матеріалів справи, останній платіж в рахунок заборгованості за кредитним договором надійшов від відповідача 01.10.2009 в сумі 159,12 грн., після чого грошові зобовязання за договором не виконувались. Таким чином, позивач пропустив строк позовної давності, перебіг якого почався з 31.01.2009, в день закінчення строку дії кредитного договору, при цьому позивач звернувся до суду із зазначеним позовом лише 08.02.2018. Відповідач у своєму відзиві наполягав на застосуванні строків позовної давності. Відповідно до ст.\~256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). За зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). У зобов'язаннях, в яких строк виконання не встановлено або визначено моментом вимоги кредитора, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред'явити вимогу про виконання зобов'язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку. Для обчислення позовної давності застосовуються загальні положення про обчислення строків, що містяться у ст. ст. 252-255 ЦК України. При цьому, початок перебігу позовної давності пов'язується не стільки зі строком дії (припинення дії) договору, як з певними моментами (фактами), які свідчать про порушення прав особи (ст. 261 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст.\~264\~ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею боргу або іншого обов'язку. Останній раз, 01 жовтня 2009 року на погашення заборгованості за кредитним договором відповідачем був внесений платіж на суму 159,12 грн. Таким чином, 01.10.2009 відповідач вчинив дії, що свідчили про визнання ним боргу. Тобто на час звернення до суду строк позовної давності сплив. Згідно ч.4 ст.\~267\~ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких підстав, суд приходить до висновку, що у задоволенні позовних вимог необхідно відмовити через пропуск позивачем строків позовної давності. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed