Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

11 травня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовними вимогами до Приватного підприємства «Бобринець-Агро-К» про розірвання договору оренди землі. Позов обґрунтовує тим, що їй на праві власності належать земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,8992 га, та 8,0236 га, які розташовані на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастрові номера 3520886000:02:000:0170 та 3520886000:02 : 000:0171 (державні акти на право приватної власності на землю серії ІІ-КР № 0269963, та серії КР № 116191 видані відповідно 29 жовтня 2001 року та 16 червня 2006 року). Зазначає, що 15 серпня 2010 року між нею та відповідачем було укладено договора оренди землі № 81П та № 82П, зі сплатою щорічно до 01 січня наступного року орендної плати в грошовій формі, в розмірі 3,5% від нормативно-грошової оцінки земельної ділянки, визначеної на момент укладення договорів, тобто 3687,99 грн., з урахуванням індексів інфляції. Вказує, що в порушення умов договорів відповідачем орендну плату за 2017 та 2018 роки, не сплачено, що є підставою для розірвання договорів оренди. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 13 травня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач та його представник адвокат Пономарьов О.В. в судове засідання не з`явились, від них надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі, в якому вони позовні вимоги підтримують в повному обсязі та не заперечують проти ухвалення заочного рішення у справі у разі неявки відповідача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 13.05.2019 року(а.с. 35), від 16.08.2019 року(а.с.58) та від 02.09.2019 року (а.с. 84). Від відповідача до суду не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, та не надійшло інформації про причини неявки, тому його неявка в судове засідання визнана судом без поважних причин. Відзиву на позов від відповідача не надходило. На підставі ст.280 ЦПК України враховуючи думку сторони позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Суд, заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 09.05.2019 року, позивач [PERSON] є власником земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 7,8992 га, та 8,0236 га, які розташовані на території Павлогірківської сільської ради Бобринецького району Кіровоградської області, кадастрові номера 3520886000:02:000:0170 та 3520886000:02:000:0171 (а.с.8,9). За договорами оренди земельних ділянок № 81П та № 82П від 15 серпня 2010 року, зареєстрованими у відділі Держкомзему у Бобринецькому районі Кіровоградської області 03 грудня 2012 року, про що у Державному реєстрі земель вчинено записи за № 352088604002742 та № 352088604002743 , позивач передала належні їй земельні ділянки в оренду приватному підприємству «Бобринець-Агро-К» строком на 10 років зі сплатою орендної плати у грошовій формі в розмірі 3,5% від грошової нормативної оцінки земельної ділянки(паю), визначеної на день укладення договорів, що становить 3687 грн. на рік за кожну земельну ділянку. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції. Погоджено строк внесення орендної плати щорічно до 1 січня наступного року (а.с.10-17). Відповідно до ст. 93 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються законом. Частиною 1 статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендарі набувають права оренди земельної ділянки на підставах і в порядку, передбачених Земельного кодексу України, Цивільним кодексом України, цим та іншими законами України і договором оренди землі. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.24 Закону України «Про оренду землі» орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема своєчасного внесення орендної плати. Вказаному праву орендодавця кореспондує обов`язок орендаря сплачувати орендодавцю орендну плату за володіння і користування його земельною ділянкою. Відповідно до статті 21 вказаного Закону орендна плата за землю це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 31 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Відповідно до ч.1 ст.32 вказаного Закону, на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельного кодексу України та іншими законами України. Відповідно до п. д ч.1 ст. 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що відповідачем орендна плата за договорами оренди за 2017 та 2018 роки позивачу не сплачувалась. За розрахунком позивача, виходячи з нормативної грошової оцінки земельної ділянки та індексу інфляції, розмір орендної плати, яку відповідач заборгував позивачу становить за договором № 81П - 8242 грн. 65 коп.(за 2017 рік - 4193 гривень 24 коп., за 2018 рік - 4049 грн. 41 коп.) та за договором № 82П - 8242 грн. 65 коп. (за 2017 рік - 4193 гривень 24 коп., за 2018 рік - 4049 грн. 41 коп.). Отже, враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було допущено істотне порушення договорів оренди землі, а саме систематична несплата орендної плати позивачу за користування належних їй земельних ділянок впродовж 2017-2018 років, а тому наявні підстави для розірвання договорів оренди в судовому порядку. У відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, які підтверджені належними доказами, а саме судовий збір в розмірі 1536,80 грн.

Outcome: approved