Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

12.09.2016 року [PERSON] (дошлюбне прізвище Карлангач) звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.08.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, актовий запис № 253, мотивуючи тим, що вона з відповідачем 14.08.2004 року зареєструвала шлюб, від шлюбу мають [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. З липня 2016 року вони не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Вважає примирення неможливим. В судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі з 14.08.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1- ЖД № 120180, виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 219893, виданим 28.09.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міського управління юстиції Одеської області, малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 044782, виданим 11.06.2006 року Камянською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області та малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджено свідоцтвом про народження серії 1-ЖД № 175268, виданим 11.06.2009 року виконкомом Камянської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області. Сторони з липня 2016 року не проживають разом та спільне господарство не ведуть з тих підстав, що вони мають несумісні характери та різні погляди на життя. Спору щодо розподілу спільного майна немає. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Оскільки сторони однією сімєю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача, суд вважає за можливе шлюб розірвати. Частиною 1 статті 88 ЦПК України визначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved