Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-19 00:00:00

12.06.2015 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, який мотивує тим, що він на підставі наказу від 01.06.2012 №21-к був прийнятий на роботу до ДП «Держекоінвест» на посаду провідного інженера з нагляду за будівництвом управління капітального будівництва та проектів цільових екологічних інвестицій. Наказом від 15.10.2014 №76-к його звільнено з вказаної посади відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. Після звільнення з займаної посади відповідач не провів з ним остаточного розрахунку та має заборгованість по виплаті заробітної плати. 14.11.2014 Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідача на його користь нараховану, але не виплачену заробітну плату з 16.05.2014 по 30.09.2014 в розмірі 25893,84 грн. З наведених підстав позивач просить стягнути з відповідача компенсацію втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням строків її виплати у розмірі 17320,57 грн. Також посилається на те, що на час подання ним позовної заяви відповідачем так і не проведено виплати йому заборгованості по заробітній платі, у зв'язку з чим відповідно до положень ст. 117 КзПП України він просить стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки остаточного розрахунку при звільненні за період з 15.10.2014 по 12.06.2015 в розмірі 61195,67 грн. Крім того просить стягнути з відповідача витрати, які виникли у нього у зв'язку із службовим відрядженням за 2014 рік та які не були відшкодовані відповідачем у період роботи, у розмірі 15617,54 грн. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідач ДП «Держекоінвест» явки свого представника у судове засідання не забезпечив, незважаючи на те, що був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи у відсутності представника відповідача не надходило. Враховуючи вищенаведені обставини, а також те, що позивач не заперечув проти вирішення справи у порядку передбаченому ст. 224 ЦПК України, суд відповідно до положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] з 01.06.2012 по 15.10.2014 перебував у трудових відносинах з ДП «Держекоінвест». Так, на підставі наказу від 01.06.2012 №21-к [PERSON] прийнятий на роботу до ДП «Держекоінвест» на посаду провідного інженера з нагляду за будівництвом управління капітального будівництва та проектів цільових екологічних інвестицій. Наказом в.о. генерального директора ДП «Держекоінвест» Сімака І.В. від 15.10.2014 №76-к [PERSON] звільнено з вказаної посади відповідно до п. 1 ст. 36 КЗпП України. З матеріалів справи вбачається, що за період з 16.05.2014 по 30.09.2014 [PERSON] нарахована заробітна плата в розмірі 25893,84 грн. Встановлено, що відповідач порушив строки виплати заробітної плати та у день звільнення заборгваність по заробітній платі не погасив. 14.11.2014 Шевченківським районним судом м. Києва видано судовий наказ, яким стягнуто з відповідача на користь позивача нараховану, але не виплачену заробітну плату з 16.05.2014 по 30.09.2014 в розмірі 25893,84 грн. Крім того, згідно довідки ДП «Держекоінвест» від 02.06.2015 №01-237/06, станом на 02.06.2015 у відповідача перед позивачем існує заборгованість по відрядженням загальний розмірі якої складає 15617,54 грн. Частиною першою ст. 121 КЗпП закріплено право працівника на відшкодування витрат та одержання інших компенсацій у зв'язку з службовими відрядженнями. Статтею 116 КЗпП України встановлено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо в день звільнення працівник не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Таким чином суд знаходить обґрунтованою вимогою позивача про стягнення ДП «Держекоінвест» компенсації витрат на службові відрядження у розмірі 15617,54 грн., та приходить до висновку про її задоволення. Разом з цим, відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Відповідно до ст. 34 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством. У статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати» визначено, що сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов'язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Відповідно до п. 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв'язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. N 159, компенсації підлягаює, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення). Виходячи з наведених положень законодавства, зважаючи на те, що відповідачем порушенно терміни виплати заробітної плати позивачу, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для компенсації відповідачем на користь позивача втрати частини заробітної плати. Як вбачається з проведеного позивачем розрахунку розмір компенсації втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати складає 17320,57 грн.. З вказаним розрахунком суд погоджується, вважаючи, що розрахунок проведено вірно. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне задовольнити вимогу позивача про стягнення компенсації втрати заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати у повному обсязі. Також, відповідно до ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір, підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. З точки зору закону заходи, встановлені ст.117 КЗпП України, є відповідальністю роботодавця перед працівником в разі несвоєчасного розрахунку при звільненні. Відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.02.1995 року № 100 розрахунок розміру середньої заробітної плати проводиться виходячи з розміру заробітної плати за останніх два місяці роботи. Відповідно до абзацу першого пункту 4 Порядку обчислення середньої заробітної плати, при обчисленні середньої заробітної плати у всіх випадках її збереження згідно з чинним законодавством, не враховуються: б) одноразові виплати (компенсація за невикористану відпустку, матеріальна допомога, допомога працівникам, які виходять на пенсію, вихідна допомога тощо); л) компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв'язку з порушенням термінів її виплати. Відповідно до абзацу першого пункту 8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Згідно наявних в матеріалах справи розрахункових листків, вбачається, що у серпні 2014 заробітна плата позивача складала 5803,93 грн., у вересні 2014 заробітна плата позивача складала 2222,87 грн. Таким чином середньоденна заробітна плата позивача без утримання податків та обов'язкових платежів за один день роботи становить 334,45 грн., виходячи з наступного розрахунку: 5803,93 грн. + 2222,87 грн. / 24 (кількість відпрацьованих днів за серпень та вересень 2014) = 334,45 грн. Середньоденна заробітна плата позивача з утриманням податків та обов'язкових платежів згідно наведеного позивачем розрахунку складає 267,23 грн. За період з 15.10.2014 по 12.06.2015 час затримки розрахунку відповідачем складає 229 робочі дні. Таким чином суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача в порядку ст. 117 КЗпП України підлягає стягненню середній заробіток за затримку в розрахунку при звільненні в розмірі 267,23 грн. * 229 дні = 61195,67 грн., у зв'язку з чим вважає, що вимога про стягнення середнього заробітку за затримку в розрахунку при звільненні підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи викладене вище, зважаючи, що суд прийшов до висновку про задоволення вимог позивача про стягнення компенсації витрат на службові відрядження, стягнення компенсації частини заробітної плати у зв'язку із порушенням строків її виплати та стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності до положень ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 941 грн. 34 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: approved