Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-16 00:00:00

10 липня 2019 року Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором фінансового лізингу. Свої вимоги АТ «КБ «Приватбанк» обґрунтовувало тим, що на підставі договору фінансового лізингу, укладеного 11 травня 2012 року між ним та [PERSON] , відповідач отримав від банку у платне користування автомобіль марки Daewoo, модель Nexia 1.5,, 2008 року випуску, тип Т3: Седан, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , та зобов`язався сплачувати щомісячні платежі, пов`язані з виконанням договору лізингу, в строки та в розмірах, передбачених умовами договору. У порушення умов Договору зобов`язання належним чином не виконані, в результаті чого 30.09.2014 року відповідно до акту прийому-передачі Відповідач повернув предмет лізингу автомобіль Позивачу. Наслідки неналежного виконання умов договору фінансового лізингу зі сторони Лізингоодержувача визначені у ст.10 Закону України «Про фінансовий лізинг», яка передбачає право лізингодавця на відшкодування збитків. Посилаючись на те, що відповідач належним чином не виконував зобов`язання, взяті на себе за договором фінансового лізингу, внаслідок чого станом на 27.02.2019 року заборгованість відповідача перед АТ КБ «ПРИВАТБАНК» за фактичний строк користування предметом лізингу складає 24744,89 грн. яка складається з наступного: - 4889,25 грн. заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу; -2256,55 грн. заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, 17599.09 грн. заборгованості з пені. У судовому засіданні в режимі відео конференції представник банку позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Також уточнила, що автомобіль було повторно продано та кошти були спрямовані на погашення заборгованість по залишку вартості предмету лізингу. Пре те незважаючи на це, оскільки договір не припинив свою дію відповідач повинен був сплачувати заборгованості за винагородою за користування предметом лізингу та заборгованості за винагородою за проведення моніторингу предмету лізингу, відповідно до умов договору. У судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав в повному обсязі та просив відмовити в їх задоволенні при цьому пояснив суду, що він справно сплачував внески за автомобіль згідно встановленого графіку. Про те, в силу складного матеріального становища він деякий період платежі не здійснював та в 2014 році, йому зателефонував представник банку і повідомив, що вони вилучають автомобіль як власність банку. Вважає, що не має ніякої заборгованості перед банком за послуги які він не отримував на протязі п`яти років. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, зважаючи на таке. Судом встановлено, що 11 травня 2012 року між АТ «КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір фінансового лізингу строком на 60 місяців. Договір було укладено шляхом заповнення Заяви про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу. За умовами договору банк передав [PERSON] в лізинг (користування) автомобіль марки Daewoo, модель Nexia 1.5,, 2008 року випуску, тип Т3: Седан, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , а [PERSON] зобов`язалася за користування автомобілем сплачувати щомісячні платежі згідно з визначеним графіком платежів. Договір фінансового лізингу передбачав право [PERSON] отримати автомобіль у власність за умови повної сплати його вартості та інших витрат. Підписанням Заяви [PERSON] підтвердив, що Заява про приєднання до Умов та правил надання фінансового лізингу, додатки до неї, Умови та правила надання банківських послуг, а також Тарифи разом складають Договір фінансового лізингу. При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованої договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. На порушення Умов та правил надання банківських послуг та п.3 ч.2 ст.11 Закону України «Про фінансовий лізинг» [PERSON] належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань зі сплати щомісячних платежів, унаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 30.09.2014 року склала 47036,19 грн. 30.09.2014 року відповідно до акту повернення предмета лізингу Відповідач повернув предмет лізингу автомобіль автомобіль марки Daewoo, модель Nexia 1.5,, 2008 року випуску, тип Т3: Седан, № кузова/шасі: [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , - представнику «ПРИВАТБАНКУ». Листом від 05.02.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до [PERSON] , ним відповідно до ст.ст.526, 527, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк підписані ним зобов`язання щодо виконання умов договору та погасити заборгованість яка станом на 05.02.2019 року складає 24509,08 гривень. Посилаючись на те, що [PERSON] не бажає погашати заборгованість у позасудовому порядку, банк звернувся до нього з даним позовом. Спірні правовідносини регулюються положеннями ЦК України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж та положеннями Закону України «Про фінансовий лізинг». Відповідно до частин першої та другої статті 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. За своєю правовою природою договір лізингу є змішаним договором та містить елементи договорів оренди (найму) та купівлі-продажу або договору поставки. За договором найму (оренди) здійснюється передача майна наймачеві у користування. Частинами першою та третьою статті 760 ЦК України передбачено, що предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні. Особливості найму окремих видів майна встановлюються цим Кодексом та іншим законом. Найм (оренда) транспортних засобів врегульовано параграфом 5 глави 58 ЦК України. За загальним правилом, передбаченим частиною першою статті 799 ЦК України, договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі. Якщо стороною у цьому договорі виступає фізична особа, то згідно з частиною другою статті 799 ЦК України договір підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню. Таким чином, всі договори фінансового лізингу, які укладені з фізичними особами, повинні бути нотаріально посвідченими (правовий висновок ВСУ у постанові №6-2766цс15 від 16.12.2015). Згідно зі статтею 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Нікчемний договір не породжує тих прав і обов`язків, настання яких бажали сторони, і визнання такого договору недійсним судом не вимагається (правовий висновок ВС у справі №288/383/15-ц від 03.10.2018). За таких обставин, суд приходить до висновку, що підстав для стягнення платежів за нікчемним договором не вбачається. Зважаючи на зазначене, позивачу необхідно відмовити у задоволенні позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed