Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-11 00:00:00

12.10.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, посилаючись на те, що їй належить земельна ділянка, площею 2,00 га, для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер - 5323483000:00:001:0948, що розташована на території Лівенської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області. На земельну ділянку виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та відділом Держгеокадастру у Новосанжарському районі надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, однак позивачем втрачено оригінал державного акту на землю, про що свідчить оголошення в Новосанжарській районній газеті «Світлиця». У звязку з вищевикладеним, позивачка змушена звернутися до суду для визнання права власності на майно. Позивачка в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду подала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник відповідача - Лівенської сільської ради Новосанжарського району в судове засідання не зявився, до суду надано письмову заяву № 02-22/412 від 30.10.2017 року про розгляд справи у відсутність представника сільської ради. Позов визнають повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Встановлено, що позивачці [PERSON] належить земельна ділянка, площею 2,00 га, для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер - 5323483000:00:001:0948, що розташована на території с. Лівенське Лівенської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області, згідно Державного акту на право постійного користування землею серії ПЛ № 002, зареєстрованого 10.12.2001 року (а.с.7). Згідно викопіювання із плану, гр. [PERSON] передбачена для виділення земельна ділянка, площею 2,00 га, ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території Лівенської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області (а.с.6). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ- 5303713112016 від 09.03.2016 року, земельна ділянка, площею 2,0000 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер - 5323483000:00:001:0948, що розташована на території Лівенської сільської ради, Новосанжарського району, Полтавської області, дійсно належить [PERSON] на підставі приватної власності (а.с.8-10). На земельну ділянку виготовлена технічна документація із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) (а.с.11) та відділом Держгеокадастру у Новосанжарському районі надано витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.13), однак позивачем втрачено оригінал державного акту на землю, про що свідчить оголошення в Новосанжарській районній газеті «Світлиця» (а.с.12). Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved