overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

11 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв'язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує позовні вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 29 жовтня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Очаківського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 130 (а. с. 5), від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 6), який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім'ї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Також суд вважає за необхідне віднести судові витрати на рахунок позивачки, за власним клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

11 лютого 2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказала, що 27.07.2012 року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини фактично припинені, разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Вважає, що шлюб розпався остаточно, оскільки відповідач зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя. Просила позов задовольнити. Позивач [PERSON] у поданій до суду заяві просила розгляд справи провести за її відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами звукозапису, на розірванні шлюбу наполягала. Просила ухвалити заочне рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву, в якій вказав, що позов визнає, просив справу розглядати за його відсутності, без фіксування судового процесу технічними засобами. Судове засідання проведено у відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, так як в судове засідання не прибули всі особи, які беруть участь у справі. Суд, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 липня 2012 року, який оформили у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Зміївського районного управління юстиції Харківської області, свідоцтво про одруження серії [NUMBER], актовий запис № 76 /а.с. 5/. Сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого виконавчим комітетом Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області (а.с. 6) Судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк на примирення бажаного результату не надасть, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам малолітньої дитини, що мають істотне значення. Спору про майно між сторонами на даний час не існує. Питання щодо місця проживання дитини між сторонами вирішено, за взаємною згодою син залишається проживати з матір»ю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу порушує принцип добровільності та права позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-21 00:00:00

11 лютого 2015 року [PERSON] купив у [PERSON] житловий будинок, а саме: А житловий будинок, в с. Настасіївка по вулиці Гагаріна, № 33, Миколаївського району, Одеської області. За будинок позивач заплатив [PERSON], гроші в сумі 5\~000 ( п'ять тисяч ) гривень. Про отримання грошей [PERSON], написала позивачу відповідну розписку. Після продажу будинку [PERSON], забрала з будинку свої речі, передала йому будинок і переїхала проживати до своїх родичів, оскільки вона уже похилого віку і потребує догляду. При від'їзді сторони обговорювали питання оформлення купівлі продажі будинку в нотаріальній конторі і вона обіцяла позивачу швидко підготувати всю необхідну для цього документацію на присадибну ділянку. Позивач перевіз в будинок свої речі, робить в ньому ремонт, прибирає присадибну ділянку, обробляє город. [PERSON], неодноразово нагадував [PERSON], про необхідність підготовки документів для оформлення купівлі продажі будинку, проте вона зволікала, посилаючись на свій вік, різні хвороби. Оскільки сторони виконали всі умови при здійсненні купівлі продажі житлового будинку, тобто позивач заплатив відповідачці гроші за придбаний ним будинок, а вона передала йому житловий будинок і документи на нього. Позивач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в його відсутність. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в її відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі продажу будинку є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією розписки [PERSON], кошти отримала в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 4 ), зведеним актом вартості будинку, господарських будівель та споруд [PERSON] ( а.с. 5 - 8 ), витягом виданим виконавчим комітетом Настасіївської сільської ради, Миколаївського району, Одеської області ( а.с. 9 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 10 12 ). Позивач володіє придбаним будинком та користується, оскільки мешкає в ньому, сплачує вартість комунальних послуг та утримує будинок в належному стані. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-12 00:00:00

11 лютого 2015 року до Овідіопольського районного суду Одеської області надійшла позовна заява в якій заявники просять суд обмежити цивільну дієздатність [PERSON], [INFO], мешканця [ADDRESS] внаслідок систематичного зловживання спиртними напоями. В судовому засіданні заявники підтримали свою заяву та просили її задовольнити в повному обсязі. Зацікавлена особа - [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, при цьому надав суду заяву, в якої просить справу розглянути в його відсутність, заяву підтримує. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити заяву в повному обсязі. Відповідно до ст. 36 ч. 2 ЦК України суд може обмежити цивільну дієздатність фізичної особи, якщо вона зловживає спиртними напоями, наркотичними засобами, токсичним речовинами тощо і тим ставить себе чи свою сім'ю, а також інших осіб, яких вона за законом зобов'язана утримувати, у скрутне матеріальне становище. Відповідно до ст. 37 ч.1 ЦК України над фізичною особою, цивільна дієздатність якої обмежена, встановлюється піклування. Відповідно до ст. 59 ЦК України піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Відповідно до ст. 60 ч.2 ЦК України суд встановлює піклування над фізичною особою у разі обмеження її цивільної дієздатності і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування. Так судом встановлено, що [PERSON],[INFO], народився в смт. Овідіополь, Одеської області та мешкає за адресою: [ADDRESS]. В лютому 2015 року заявники [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO] звернулись до селищної ради, але 09 лютого 2015 року отримали відповідь згідно якої їм було рекомендоване звернутись до суду. З матеріалів, які надішли до суду та пояснень учасників провадження видно, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до кримінальної відповідальності не притягувались, медичний стан заявників задоволений, мають постійний дохід, одружені, виховують неповнолітніх дітей, мають соціальні зв'язки у суспільстві, в свою чергу [PERSON] знаходиться у скрутному матеріальному стані. Крім того, [PERSON], [INFO], страждає тяжкою невиліковною хворобою, що підтверджується висновком Овідіопольської ВКК за № 626 від 15.09.2009 року та є інвалідом 3 групи безстроково, зловживає алкогольними напоями. В зв'язку з тим, що [PERSON] є інвалідом 3 групи, страждає тяжкою не вилікованою хворобою, не має можливості самостійно та постійно працювати, зловживає спиртними напоями, тому суд вважає, що [PERSON] необхідно визнати обмежено дієздатним та призначити над ним піклувальників, осіб які звернулися до компетентних установ, тому суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

11 лютого 2015 року до суду звернулась [PERSON] із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, вказуючи, що з [INFO]. помер її чоловік [PERSON], з яким вона перебувала в зареєстрованому шлюбі. Проте під час внесення запису в свідоцтво про одруження буда допущена помилка , а саме помилково був написаний рік народження чоловіка - 1940, тоді як необхідно було зробити запис -1938 року народження. Встановлення даного факту їй необхідно для оформлення пенсії після смерті чоловіка. Заявниця в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі, просила заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи - [PERSON], заявлені вимоги підтримала, не заперечував проти задоволення заяви. З'ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд уважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що [PERSON], [INFO] дійсно перебувала у шлюбі із [PERSON], 1938 року народження, який помер [INFO]., тому зазначений факт необхідно встановити на підставі ч.2 ст.256 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

11 лютого 2015 року заявник звернувся до Кілійського районного суду Одеської області із заявою про встановлення належності його спадкодавцю - [PERSON] правовстановлюючого документа - Державного акту серії ОД № 054981 на право приватної власності на земельну ділянку , надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва , розташовану на території Кілійської міської ради Кілійського району, виданого 27.10.2000 року. Заявник, який надав заяву про розгляд справи за його відсутності , зазначає в заяві , що він є спадкоємцем після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] року. Спадщина складається з права власності на земельну ділянку на підставі державного акту , в якому прізвище власника зазначено з помилкою - [PERSON] замість [PERSON]. Зазначена помилка в державному акті перешкоджає заявнику отримати свідоцтво про право власності на спадщину. Представники заінтересованих осіб - Кілійської міської ради, реєстраційної служби Кілійського районного управління юстиції в судове засідання не прибули , надали заяви про згоду із заявою та про розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши надані докази у справі та розглянувши справу в межах заявлених вимог , суд вважає заяву обґрунтованою та такою , що підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого 09 січня 2007 року відділом ДРАЦС Кілійського районного управління юстиції , прізвище спадкодавця заявника українською мовою є [PERSON] , яка померла [INFO]. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , виданого на підставі рішення ХІV сесії ХХІІІ скликання Кілійської міської ради народних депутатів Кілійського району Одеської області від 27 квітня 2000 року № 128 , [PERSON] передана у приватну власність земельна ділянка площею 2,69 га , яка розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Державний акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1197. Згідно довідки , виконкомом Кілійської міської ради заявнику відмовлено у виправленні помилки в держаному акті в зв'язку із зміною порядку оформлення права власності на землю. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище , ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям , по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Судом встановлено , що дослідженими в судовому засідання доказами встановлена наявність підстав для визнання факту належності Державного акту на право приватної власності на землю спадкодавцю заявника.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

11 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом. В об-ґрунтування позовних вимог посилається на те, що з 07.06.2014 року вона з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. На теперішній час вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Просить суд стягнути на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/4 час-тини від усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. В судове засідання позивач не з'явилась, просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги задовольнити, про що подала письмову заяву. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово належним чином повідомлений про день та час слухання справи до суду не з'явився, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-05 00:00:00

11 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Сторони до суду не з'явились, але до початку розгляду справи позивач подала до канцелярії суду заяву про розгляд справи у її відсутність та позов підтримала, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи сповіщався завчасно та належним чином, із заявою про відкладення розгляду справи до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який 08.10.2012 року розірвано за рішенням Ленінського районного суду м. Луганська (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 5), яка проживає разом із матір'ю. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зі змісту ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України вбачається, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів, суд приймає до уваги проживання дитини сторін разом з матір'ю, перебування на її утриманні. Відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

11 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву відповідно до якої вимоги підтримала повністю , просить шлюб розірвати. Зазначила в позовній заяві, що 01 грудня 2007 року виконкомом Гранітненської селищної ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] [INFO] , якого просить залишити проживати з нею. Просить залишити прізвище набуте у шлюбі - [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовом згоден. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується те, що сторони з 01 грудня 2007 року перебувають у шлюбі. ( арк.с.3). У сторін є дитина [PERSON] [INFO]. ( арк.с.3). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає, що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

11 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вони мають дитину - [PERSON], [INFO]. З відповідачем вони живуть окремо, дитина проживає разом з нею, знаходяться на її утриманні та вихованні, що потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тому вона просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісяця, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого законом для дитини відповідного віку починаючи з дати подання заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка та її представник [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак до суду надали заяви, в яких позовні вимоги підтримали, просили суд їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив слухати справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у суді, та вбачається зі свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком дитини [PERSON], [INFO]. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, у зв'язку з чим суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, у зв'язку з тим, що дитина [PERSON] мешкає разом із матір'ю та знаходиться на її утриманні, а відповідач не заперечує проти сплати аліментів дитині, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а саме: з відповідача можливо стягнення аліментів на користь позивача у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Крім того, на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.. На підставі викладеного, та

Outcome: approved