Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-09 00:00:00

10 травня 2019 року, [PERSON] звернулася до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовною заявою, в якому просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 2 липня 1992 року Миколаївською сільрадою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 11), посилаючись на те, що сімейне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, любові та розходження поглядів на сімейні (подружні) відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, а тому подружні стосунки між сторонами припинені з 2016 року та їхня сім`я фактично розпалася, шлюбні стосунки вони не підтримують, у зв`язку з чим, на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер і подальше збереження їхнього шлюбу немає сенсу і буде суперечити її правам та свободам. В підготовче судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується зворотними поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою про вручення судової повістки, причини неявки не повідомила, однак, надала до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу у підготовчому судовому засіданні без її участі (а.с. 11,13). Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилвся, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується зворотними поштовим повідомленням, яке повернулося до суду з відміткою про вручення судової повістки, причини неявки суду не повідомив, однак надіслав до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив суд слухати справу у підготовчому судовому засіданні без його участі (а.с. 12,14). З урахуванням вимог ч. 3 ст. 200 ЦПК України, відповідно до якої, за результатами розгляду підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, суд вважає необхідним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 2 липня 1992 року Миколаївською сільрадою Овідіопольського району Одеської області (актовий запис № 11), що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.07.1992 р., від якого сторони не мають малолітніх чи неповнолітніх дітей (а.с. 7). З матеріалів справи вбачається, що сімейне життя у подружжя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні (подружні) відносини та обов`язки з ведення спільного господарства, а тому подружні стосунки між сторонами припинені та їхня сім`я розпалася, почуття любові втрачене, шлюбні стосунки вони не підтримують з 2016 р., у зв`язку з чим, на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер і подальше збереження їхнього шлюбу немає сенсу і буде суперечити правам та свободам позивачки. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки та моральним засадам суспільства. Питання щодо розподілу судових витрат по справі в порядку ст. 141 ЦПК України позивачкою у позові не ставиться, а тому судом не розглядається.

Outcome: approved