overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

10.12.2014 р. позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання дитини, де зазначила, що з 25.08.2007 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають спільну дитину [PERSON] [INFO]. 26.02.2013 року шлюб з відповідачем було розірвано. Позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш, чім 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, вказуючи на те, що вони з відповідачем однією сім'єю не проживають. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, що ущемляє майнові інтереси дитини. Позивачка до судового засідання не з`явилась, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за її відсутністю, просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. Відповідач, до судового засідання не з`явився, надіславши від свого імені заяву з проханням розглянути справу за його відсутністю, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі за наступними підставами. Згідно свідоцтва про народження, виданого Іллічівським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області від 10.06.2008 р. актовий запис № 392, [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO], на утримання якої позивачка хоче стягнути аліменти. Згідно зі ст. 180 СК України батьки повинні утримувати своїх неповнолітніх дітей. Вирішуючи питання про розмір належних до стягнення аліментів, суд з урахуванням здоровя та матеріального положення дитини, платника аліментів, вважає необхідним стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менш 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно. У зв'язку з тим, що при зверненні до суду з позовною заявою позивачка була звільнена від сплати судового збору та її вимоги задоволені, то ці витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-25 00:00:00

10.12.2014 р. цей позов заявлено до суду. Представник позивача для розгляду справи не зявився, надавши письмову заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності позов підтримує повністю та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не зявилась, хоч була повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином, не повідомила суд про причини неявки та не надала до суду письмової заяви про розгляд справи за її відсутності чи відкладення розгляду, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 224 ЦПК України, ухваливши заочне рішення. У позову порушується питання про стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 3646,00 грн., з яких прострочена заборгованість за нарахованими відсотками за користуванням дозволеним овердрафтом 3646,00 грн. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовільнити повністю з таких підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1049, 1054 ЦК України позичальник зобов»язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором; за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти ( кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Під час розгляду справи беззаперечно доведено, що відповідач уклала із позивачем договір № ААА-1623-Ф/08-КRD від 07 березня 2008 року ( а.с. 7-12) на відкриття карткового рахунку та випуск платіжної картки із встановленням відновлювального дозволеного овердрафту та їх обслуговування, встановивши на картковий рахунок відповідача дозволений овердрафт в розмірі 3650,00 гривень. Враховуючи, що відповідач порушила кредитні зобовязання та не повернула позивачеві кредитні кошти з яких: прострочена заборгованість за нарахованими відсотками за користуванням дозволеним овердрафтом 3646,00 грн., що підтверджується довідкою-розрахунком (а.с. 13-16), то з метою захисту прав позивача із відповідача на його користь слід стягнути вказану суму боргу та судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

10.12.2015 р. [PERSON] (далі -\~позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі -\~відповідач) про розірвання шлюбу. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 22.10.2011 р. між нею та відповідачем було укладено шлюб, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області зроблено актовий запис № 417. Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина Єгора, [INFO]. Шлюбні відносини припинено через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Строк на примирення не потрібен. Тому просить позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву про розгляд справи в її відсутності, у якій позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків 22.10.2011 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 417, свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 076857. Після державної реєстрації шлюбу прізвище відповідачки\~«Мельниченко». Від даного шлюбу мають неповнолітнього сина Єгора, [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про народження серії І-ФП № 170634. Шлюбні відносини між сторонами припинені через відсутність взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти; на час розгляду справи шлюбні відносини не поновлено; на примирення сторони не згодні. Після розірвання шлюбу [PERSON] бажає залишити своє шлюбне прізвище «Мельниченко». Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до\~ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з приписами\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~ст. 61 цього Кодексу. Відповідно до\~ст. 61 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає позовні вимоги [PERSON] є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-09 00:00:00

10.12.2015 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. У позові вона вказала, що 25.12.2003 року вступила, а 24.09.2014 року розірвала шлюб з відповідачем. Від данного шлюбу вони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу діти проживають з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. [PERSON] просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання двох дітей у розмірі ? частки всіх видів його доходу. У судовому засіданні [PERSON] уточнила позовні вимоги і просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 750 грн. на кожну дитину. Вона пояснила, що відповідач є працездатною людиною і повинен забезпечувати своїх дітей. Відповідач позов визнав, вказав, що не має постійної роботи та у осінньо-зимовий період не має можливості сплачувати аліменти, хоча не заперечував свого обов'язку утримувати дітей. Ознайомившись з матеріалами справи, вислухав пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про її народження серії 1-ВЛ № 277507 та [PERSON], [INFO] згідно копії свідоцтва про народження серії 1-ВЛ № 033532 ( а.с.9,10) Діти проживають разом з матірю, що не оспорюється відповідачем та підтверджується довідкою Андріївського селищного голови від 09.12.2015 року. ( а.с.11). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Данних про те, що відповідач має регулярний дохід судові не надано. За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позову. Ч.2 ст.182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначений позивачкою розмір аліментів, на думку суду, є таким, що відповідає вимогам ч.2 ст.182 СК України, віку та потребам дітей, матеріальному становищу відповідача, який офіційно не працевлаштований, хоча є працездатною людиною. Стягнення аліментів з [PERSON] необхідно проводити з дня подачі позову 10.12.2015 року. Судовий збір на користь держави необхідно стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

10.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 06.06.1991 року Виконавчим комітетом Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 18, мотивуючи тим, що шлюбно-сімейні стосунки не склалися з причин відсутністю взаєморозуміння, вони єдиною родиною не проживають, сумісного господарства не ведуть, подальше перебування у шлюбі суперечить її інтересам. Позивачка до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON]. до суду не з'явився надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Розглянувши матеріали справи, суд ухвалює рішення про задоволення позову за наявності до того законних підстав відповідно до ч.3 ст. 130, ч.4 ст. 174 ЦПК України. Сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 06.06.1991 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Василівської сільської ради Болградського району Одеської області, актовий запис № 18. В період шлюбу у сторін народились діти: донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 177, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Болградського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №92, . Сторони однією сім'єю не проживають, сумісного господарства не ведуть. Відповідно до ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. В судовому засідання встановлено, що сторони однією сім'єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає за необхідне шлюб розірвати. Згідно вимогам ст. 88 ЦПК України всі витрати, пов'язані з розірванням шлюбу покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

10.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 07.05.2013 року вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, шлюбні відносини припинені, сторони проживають тривалий час окремо, на збереження сім'ї позивачка не згодна. Просить суд шлюб розірвати, дочку залишити на її вихованні, після розірвання шлюбу змінити їй прізвище на дівоче «[PERSON]» та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Позивачка до суду не з'явилася, залишивши заяву про підтримання позовних вимог у повному обсязі та з проханням справу розглянути у її відсутність. Відповідач у судове засідання не з'явився, залишивши заяву про визнання позовних вимог у повному обсязі та з проханням справу розглянути у його відсутність. В порядку ч.2 ст.197 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 07 травня 2013 року сторони уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим 07.05.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби по Роздільнянському району Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №85 (а.с.8). Від шлюбу народилась дитина - [PERSON], [INFO]., ксерокопія свідоцтва про народження дитини наявна в матеріалах справи (а.с.3). Майнові суперечки між сторонами відсутні, спору про місце проживання дитини не має. Спільне життя з відповідачем не склалось внаслідок відсутності взаєморозуміння та взаємоповаги один до одного, різних характерів та різних поглядів на життя, шлюбні відносини між сторонами припинені, сторони проживають окремо, на збереження сім'ї позивач не погоджується. В порядку ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини. Враховуючи те, що сторони проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, між ними відсутні суперечки відносно місця проживання неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] існує лише формально і підлягає розірванню. Що стосується вимог по зивачки про повернення їй понесених витрат по оплаті судового збору та правової допомоги при подачі до суду позову про розірвання шлюбу, суд вважає за необхідне в цій частині позову відмовити у зв'язку з тим, що при розгляді даної категорії справ розподіл судових витрат між сторонами не здійснюється. На підставі ст.ст.105,110,112 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-20 00:00:00

10.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27.07.2013 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 309. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позові наполягає, відповідач [PERSON] проти позову не заперечує (а.с. 14,15 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. З матеріалів справи встановлено, що сторони з 27.07.2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, зроблено актовий запис № 309 ( а.с. 7 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] ( а.с. 8 копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-07 00:00:00

10.12.2015 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій посилався на наступні обставини. Рішенням Дзержинського міського суду від 23.05.2013 року, №225/663/13-ц, провадження 2/0512/515/2013 [PERSON] була позбавлена батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], 11.08.2006 рок ународження. За рішенням суду з [PERSON] були стягнені аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів прибутку до досягнення дитиною повноліття на користь органу опіки та піклування Дзержинської міської ради. Рішенням Бутирського районного суду м.Москви Російської Федерації від 09.04.2014 року анульовано актовий запис про встановлення батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] Прізвище дитини змінено з «Лозовського» на «Малашенко». У новому свідоцтві про народжений дитини відомості про батька дитини відсутні. Малолітній [PERSON] має статус дитини, позбавленої батьківського піклування (рішення виконкому Дзержинської міської ради від 19.08.2015 № 220). Рішенням виконкому Дзержинської міської ради від 18.11.2015 № 352 заявника призначено опікуном малолітнього, згідно якого він є законним представником дитини, у звязку з цим заявник просив замінити сторону виконавчого провадження. Заявник \~до судового засідання не зявився, що не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, наполягав на задоволенні заяви. Відповідно до ч.1\~\~ст.378 ЦПК України\~\~у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Згідно\~\~ч.1, 5\~\~ст.8 Закону України \~«Про виконавче провадження» сторонами у\~\~виконавчому провадженні є стягувач і боржник. У разі вибуття однієї із сторін\~\~державний виконавець\~\~з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право\~\~звернутися до суду\~\~із заявою\~\~про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника\~\~усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обовязкові тією мірою, якою вони\~\~були б обовязковими для сторони, яку правонаступник замінив. Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, а саме листом від 21.01.2016 року №76/03-33/548 відділу ДВС Дзержинського МУЮ у Донецькій області, що виконавчий лист, виданий Дзержинським міським судом Донецької області від 23.05.2013 року у справі 225/663/13-ц (провадження 2/0512/515/2012), на виконання до відділу ДВС не надходив. За таких обставин суд приходить до висновку про те, що відсутні підстави для задоволення заявлених вимог, оскільки стягувач із виконавчим листом до відділу ДВС не звертався та виконавче провадження не було відкрите.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

10.12.2015 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області ухвалено рішення в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання права на проживання, вселення, яким в задоволенні позову про визнання права на проживання відмовлено. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 22.10.2014 року в порядку ст. 31 ЦПК України подала заяву про збільшення позовних вимог та доповнила свої позовні вимоги вимогою про вселення у спірну квартиру (а.с.145). Дана заява про збільшення позовних вимог судом була долучена до матеріалів справи (а.с.153). У судовому засіданні зазначені обставини підтвердив представник [PERSON] Втім, судом рішення щодо позовної вимоги [PERSON] про вселення не ухвалювалося, у зв'язку з чим, судом поставлено на обговорення питання щодо ухвалення додаткового рішення щодо позовної вимоги [PERSON] про вселення її в спірну квартиру. В судове засідання сторони не з'явилися, будучи належним чином повідомлені про час та місце судового засідання, тому, на підставі ст.197 ЦПК України, фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося. Суд, розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 220 ЦПК України, суд, що постановив рішення може з власної ініціативи, чи за заявою осіб, які брали участь у справі, постановити додаткове рішення у випадку, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Аналізуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення, яким слід вирішити питання стосовно позовної вимоги [PERSON] про вселення її в квартиру [ADDRESS]. Як встановлено в судовому засіданні, доказів того, що [PERSON] була членом сім'ї [PERSON] суду не надано. Не надано доказів [PERSON] і того, що між нею, як наймачем, та [PERSON], як попереднім власником, укладались будь які договори щодо найму спірного приміщення. Тобто, у спірному приміщенні вона мешкала з усної згоди попереднього власника [PERSON] Враховуючи те, що підстави для визнання права [PERSON] на проживання у [ADDRESS] відсутні, то відсутні й підстави для вселення її в спірну квартиру. Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] про вселення не підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed