Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-17 00:00:00

12 березня 2014 року Публічне акціонерне товариство «Акцент-Банк» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с. 3-6) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ANE7RG88600269 від 20 листопада 2012 року, за умовами якого, позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 10 964 грн. 20 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 19 листопада 2013 року. [INFO] року позичальник, [PERSON] помер, а отже спадкоємці померлого мали право подати заяву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 29.03.2013 року по 29.09.2013 рік. Однак, в даному випадку спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] Таким чином, відповідач прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов'язання померлого позичальника. Спадкування обов'язків відбулося відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовилась від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини, тому позивач звернувся до суд та просив суд стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість за кредитним договором від 20.11.2012 року у розмірі 7 315 грн. 02 коп., а аткож стягнути судові витрати. (а.с. 3-6) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримала у повному обсязі та наполягала на їх задоволенні. (а.с. 65) Відповідач у судове засідання не з'явився, про час, місце та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 52, 59-60) Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що між позивачем та [PERSON] був укладений кредитний договір № ANE7RG88600269 від 20 листопада 2012 року, за умовами якого позивач надав відповідачу строковий кредит у сумі 10 964 грн. 24 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 відсотків на рік на суму залишку заборгованості за кредитом та з кінцевим терміном повернення кредиту 19 листопада 2013 року, що підтверджується копією заяви позичальника від 20.11.2012 року та копією умов та правил надання споживчого кредиту фізичним особам («Розстрочка») (Стандарт), наявними в матеріалах справи. (а.с. 10-15) Також встановлено, що у відповідача [PERSON] перед позивачем виникла заборгованість за кредитним договором № ANE7RG88600269 від 20 листопада 2012 року, яка станом на 07.02.2014 рік складається з заборгованості за кредитом - 7 315 грн. 02 коп., ці обставини підтверджуються копією розрахунку заборгованості станом на 07.02.2014 рік, наявною в матеріалах справи. (а.с. 9) Крім того, встановлено, що відповідач [PERSON] помер [INFO] року, що підтверджується копією свідоцтва про смерть від 01.04.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 20) Встановлено, що позивач неодноразово звертався з претензіями кредитора до П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з метою отримання інформації чи заводилась спадкова справа після померлого [INFO] року [PERSON] та з проханням включити кредиторські вимоги банку в спадкову масу, внаслідок чого, повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості померлого перед банком у розмірі 7 315 грн. 02 коп., зазначені обставини підтверджуються копією претензії кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України від 06.06.2013 року, копією листа від 26.09.2013 року та копіями реєстрів згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів від 14.06.2013 року та від 10.10.2013 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 21-28) Як вбачається з матеріалів справи, 18 жовтня 2013 року П'ятою ДДНК було повідомлено позивачу про те, що внаслідок розгляду його претензії після померлого [INFO] року [PERSON] в П'ятій ДДНК заведена спадкова справа за номером № 204/2013, однак у встановлений законом строк з заявами про прийняття спадщини після померлого [INFO] року [PERSON] ніхто не звертався, що підтверджується копією листа від 18.10.2013 року, наявною в матеріалах справи. (а.с. 29) Встановлено, що 24 грудня 2013 року позивачем на адресу відповідача [PERSON] був направлений лист-претензія, в якій позивач повідомив відповідача про те, що зобов'язання померлого [PERSON] в повному обсязі не виконані, у зв'язку з чим за ним перед банком рахується заборгованість за кредитним договором від 20.11.2012 року у розмірі 7 315 грн. 02 коп., тому відповідно до норм ст.ст. 1268, 1281 ЦК України, позивач запропонував відповідачу звернутися до будь-якого відділення банку та сплатити заборгованість за кредитним договором у розмірі 7 315 грн. 02 коп., що підтверджується копією листа-претензії від 24.12.2013 року та копією реєстру згрупованих поштових відправлень-рекомендованих листів від 11.01.2014 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 30-32) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладених між сторонами договорів. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно змісту ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України у зв'язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов'язання, які нерозривно пов'язані з його особою і не можуть бути виконанні іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті. За змістом ст. 1268 ЦК передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Частиною 2-4 ст. 1281 ЦК України передбачено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред'явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред'явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Відповідно до змісту ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов'язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов'язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов'язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оцінюючи усі докази, які були дослідженні судом у судовому засіданні у їх сукупності, та приймаючи до уваги, що відповідач [PERSON] проживала разом з [PERSON] померлого [INFO] року на час відкриття спадщини, а також у встановлений статтею 1270 ЦК України не звернулась до нотаріальної контори із заявою про відмову від прийняття спадщини, таким чином відповідач [PERSON] прийняла спадщину на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України. Приймаючи до уваги вищевикладене та вирішуючи вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № ANE7RG88600269 від 20 листопада 2012 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання померлим [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором щодо сплати кредиту, а також факт наявності у позивача, за умовами укладеного між ним та померлим [PERSON], договору, права вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, приймаючи до уваги, що у судовому засіданні також знайшов підтвердження факт спадкоємства відповідачем [PERSON] зобов'язань померлого [PERSON] щодо задоволення вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк» у рахунок стягнення заборгованості за кредитним договором № ANE7RG88600269 від 20 листопада 2012 року - 7 315 грн. 02 коп., але не більше вартості спадкового майна отриманого нею після смерті [PERSON], який помер [INFO] року. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с. 1) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved