Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

11 квітня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила винести рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою № 12 в будинку № 7 по вулиці Підгірній в місті Павлоград Дніпропетровської області. В обґрунтування позову позивач вказала на те, що їй на підставі ордеру належить квартира [ADDRESS]. В зазначеній квартирі зареєстровані вона, її чоловік та її син [PERSON], який з січня 2015 року не проживає в ній та не приймає ніякої участі в утриманні квартири. Він поїхав на навчання до Польщі і не має можливості повернутися до України, а має намір залишитися там на постійне місце проживання. Тим самим він порушує її право власності, так як вона не може користуватися та розпоряджатися своєю квартирою на свій розсуд, тому вона вимушена звернутися до суду. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON], кожен окремо, позовні вимоги підтримали та просили позов задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, проте від нього надійшла заява в якій він просить розглянути справу без його участі та не заперечує проти задоволення позову та зняття його з реєстрації. Зазначена заява належним чином посвідчена нотаріусом [PERSON], що веде Нотаріальну Контору в Гданську, що в її присутності власноручно [PERSON] підписав вищезазначену заяву. Третя особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив. Вислухавши позивача, представника позивача та вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] на підставі ордеру є власником квартира [ADDRESS]. Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідач зареєстрований за адресою: [INFO], що підтверджується довідкою № 10662 від 07 квітня 2017 року, яку було видано КП «Мірац» ПМ №1 (арк.с.9). Проте, як вбачається з [PERSON] від 10 квітня 2017 року (арк.с.11), який було складено начальником дільниці та майстром дільниці ПП «К-П-1», [PERSON] син [PERSON] не проживає за зазначеною адресою з вересня 2015 року по теперішній час. Крім того, як вбачається із заяви відповідача, то він не заперечує проти того, щоб його було визнати таким, що втратив право користування квартирою та зняття його з реєстрації. У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування ним при його відсутності без поважних причин понад один рік. Відповідач не є співвласником житла, не проживає за адресою реєстрації більше одного року, тому суд вважає його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України з відповідача на користь позивача повинно бути стягнено сплачені судові витрати по справі у розмірі 640 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved