Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

11 березня 2016 року до Куйбишевського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області , третя особа Куйбишевська державна нотаріальна контора в Запорізькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. В своїй заяві позивач [PERSON] просить суд винести рішення, в якому визнати за нею, як спадкоємцем за законом право власності на земельну ділянку площею 0,40 га, розташовану в с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що 15 грудня 1997 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,40 га, для ведення особистого селянського господарства, розташованої в с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 № 2245. Після звернення до Куйбишевської державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, через відсутність правовстановлюючого документу, а саме оригіналу державного акту . Таким чином, на даний час позивач не може скористатися своїм законним правом на отримання спадщини за законом і змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та законних інтересів. У судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі на тих підставах, що викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій визнав обставини та позовні вимоги позивача і просив справу розглянути без їхньої участі. Представник Куйбишевської державної нотаріальної контори Запорізької області, в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути без їхньої участі, проти позову не заперечують. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши наявні докази вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за звернення фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії свідоцтва про смерть серії І-ЖС № 079671, виданого виконкомом [PERSON] сільської ради Куйбишевського району Запорізької області від 17 грудня 1997 року, спадкодавець [PERSON] померла 15 грудня 1997 року. Після її смерті залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 0,40 га, розташованої в с. Олексіївка Куйбишевського району Запорізької області, право власності на яку посвідчене державним актом на право приватної власності на землю серії ЗП-000009 № 2245, виданим [PERSON] сільською радою Куйбишевського району Запорізької області 21 грудня 1995 року. Після смерті спадкодавиці [PERSON] позивачка [PERSON], яка є рідною донькою померлого, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про одруження, як спадкоємець першої черги за законом після смерті своєї матері звернулася до державного нотаріуса, для прийняття спадщини. Однак позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку через те, що позивачем не надано оригіналу державного акту на право приватної власності на землю. Згідно ст.ст.125,126 Земельного Кодексу України право власності виникає з моменту одержання державного акту на земельну ділянку. Відповідно до ст.1268, 1269 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має право подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст.328 Цивільного Кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. На підставі викладеного,

Outcome: approved