Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-06 00:00:00

10 червня 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за законом. Заявлені вимоги мотивував тим, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] . Після смерті останньої залишилося спадкове майно - житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який позивач не має можливості успадкувати через відсутність відповідного правовстановлюючого документу, у зв`язку з чим державний нотаріус відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем майна померлої за законом. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, визнати за позивачем в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . У підготовче засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності та вказав, що заперечень проти позову не має. Представник третьої особи в підготовче засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, направила заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти позову не має. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Пронозівської сільської ради Глобинського району Полтавської області 17 березня 2014 року (а.с.8). До складу спадкового майна входить житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . З довідки № 273, виданої Пронозівським старостинським округом Градизької селищної ради, Кременчуцького району, Полтавської області 03 червня 2021 року, вбачається, що згідно записів в погосподарській книзі за №2 Пронозівської сільської ради за 2011-2015 роки, номер погосподарського обліку 0157-1, за [PERSON] , 1949 року народження, яка померла [INFO] , значиться житловий будинок з господарськими будівлями, збудований в 1959 році на не приватизованій земельній ділянці площею 0,25 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 12 лютого 1992 року Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, [PERSON] народилася [INFO] в селі Кагамлик Глобинського району Полтавської області. Батьками зазначені « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 7). Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 18 червня 2011 року Пронозівською сільською радою Глобинського району Полтавської області, [PERSON] , [INFO] уклав шлюб із [PERSON] , [INFO] , після чого остання змінила дошлюбне прізвище на « [PERSON] » ( а.с. 6). [PERSON] (позивач) звернулася до Градизької державної нотаріальної контори із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] [PERSON] . 12 травня 2021 року державний нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було надано документ, що посвідчує право власності на житловий будинок з господарськими будівлями розташований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами [ADDRESS] від 16 квітня 2021 року та висновку по будівництву № 01/001 виданого Комунальним підприємством «Глобинське архітектурно-планувальне бюро» 09 червня 2021 року, будівлі збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм та правил (а.с. 12-17). Як вбачається із довідки КП «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» №61/1631 від 16 квітня 2021 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с. 10). Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №260473776 від 08.06.2021, за житловим будинком [ADDRESS] право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані (а.с.11). Як вбачається з дослідженої в судовому засіданні копії спадкової справи, після померлої [INFO] [PERSON] , Градизькою державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа № 190/2014, заяву про прийняття спадщини подала дочка померлої [PERSON] , яка є спадкоємцем за законом, сини померлої [PERSON] та [PERSON] від прийняття спадщини відмовилися про що подали до нотаріуса відповідні заяви. Інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині, немає. Спадщина відумерлою не визнана. Нотаріусом визначено коло спадкоємців та встановлено, що єдиним спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину, є [PERSON] (позивач), на ім`я якої вже видавалися свідоцтва про право на спадщину за законом. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлої. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 статті 1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Як зазначено в п.1,3 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Статтею 392 ЦК України передбачено право пред`явлення позову про визнання права власності на майно, у разі, якщо це право оспорюється. Відповідно до ч. 1 ст. 182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. На час будівлі спадкодавцем будинку (у 1959 році) питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі міської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Судом встановлено, що спадкодавець [PERSON] за життя на передбачених законом підставах набула право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] . Приймаючи до уваги, що позивач є особою, яка прийняла спадщину за законом, позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved