Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

11грудня 2020 року позивач звернулася до суду із вказаним позовом. Свій позов обґрунтувала тим, що вона є власником трикімнатної квартири [ADDRESS] . Право власності позивача на вказану квартиру підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20 червня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Самко Н.Т., зареєстрованим в реєстрі за №1039, і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартири від 20.06.2018 року, індексний номер витягу: 128338516, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1099619532106, номер запису про право власності: [NUMBER]. Позивач зазначає, що відповідач зареєстрований у вказаній вище квартирі з 07 липня 2018 року, що посвідчується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 07.07.2018 року за вих. №1-1/19413, виданою Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради. Позивач вказала на те, що з жовтня 2019 року відповідач в квартирі не проживає, належних йомуречей в квартирі немає і місце його теперішнього проживання невідоме. Позивач зазначила, що відповідача [PERSON] вона зареєструвала у своїй квартирі, як члена сім`ї, оскільки вона проживала з ним однією сім`єю без реєстрації шлюбу з літа 2018 року. Після того, як придбала за особисті кошти вказану квартиру в Броварах. Реєстрація у Броварах була необхідна відповідачу для того, щоб він міг влаштуватись на роботу, оскільки раніше був зареєстрований в м. Сєверодонецьк Луганської області. З [PERSON] вони припинили проживати однією сім`єю 19.10.2019 року . Під час спільного проживання виявилось, що відповідач брав цінні речі позивача і її дітей і здавав їх в ломбард, позичав кошти у різних людей, а потім позивач змушена була їх повертати, брав в різних установах кредити. Останньою краплею стало, те, що він поцупив дороговартісні інструменти зі свого місця роботи і його роботодавець звернувся в поліцію. З поліції позивачу телефонував слідчий і вимагав повернення інструментів або грошей, у зв`язку з чим між позивачем та відповідачем виник конфлікт. Під час конфлікту [PERSON] забрав автомобіль позивача, два ноутбуки і зник. Позивач намагалась з ним зв`язатись телефоном, але він не відповідав, тому вона звернулась до Броварського ВП ГУНП в Київській області із заявою про зникнення автомобіля і ноутбуків. Через два дні позивачу зателефонували з міста Ніжин і повідомили, що [PERSON] залишив автомобіль, ключі від нього і документи біля монастиря, а тому позивачу необхідно приїхати і забрати автомобіль. Починаючи з 19.10.2019 року відповідач у квартирі не з`являвся, не телефонував, і де він знаходиться станом на теперішній час позивачу невідомо. На підтвердження того, що відповідач не проживає у квартирі, депутатом Броварської міської ради [PERSON] складено акт обстеження житлово-побутових умов від 19.11.2020 року. В акті вказано, що під час обстеження встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] 1976 року народження, її син [PERSON] 2000 року народження, дочка [PERSON] 2013 року народження. За вищевказаною адресою [PERSON] [INFO] , зареєстрований, але фактично з жовтня 2019 року не проживає і особистих речей та інших ознак, які вказують на його фактичне проживання за даною адресою, немає. Вказаний акт складено та підписано в присутності свідків сусідів - [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. від 12 січня 2021 року прийнято до розгляду вказаний позов та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті. Позивач та її представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, позов просили задовольнити. Пояснення надали аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач у встановленому законом порядку повідомлявся про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов та заяву про розгляд справи у його відсутність до суду не подав. Cвідки [PERSON] та [PERSON] суду пояснили, що проживають разом з [PERSON] за адресою квартира [ADDRESS] . Право власності на вказану квартиру належить [PERSON] , оскільки вона продавши свою квартиру у м.Києві придбала квартиру у м.Бровари. Відповідач [PERSON] був зареєстрований уданій квартирі з літа 2018 року, так як [PERSON] проживала з ним у не зареєстрованому шлюбі. Реєстрація у м.Броварах була необхідна відповідачу для того, щоб він міг влаштуватись на роботу, так як раніше був зареєстрований в м. Сєверодонецьк Луганської області. Свідки зазначили, що з жовтня 2019 року відповідач в квартирі не проживає, належних йомуречей в квартирі немає і місце його проживання невідоме. Під час проживання [PERSON] у вказаній квартирі виявилось, що відповідач брав цінні речі позивача та речі, які належали і свідкам, здавав їх в ломбард, позичав кошти у різних людей. У жовтні 2019 року між [PERSON] та [PERSON] відбувся конфлікт, під час конфлікту [PERSON] забрав автомобіль позивача, два ноутбуки і зник. [PERSON] подавала на нього заяву про розшук та зникнення речей до Броварського ВП ГУНП в Київській області. Автомобіль був знайдений, але з того часу [PERSON] до квартири так і не повертався. Свідок [PERSON] суду пояснила, що у жовтні 2018 року за адресою [ADDRESS] переїхала проживати [PERSON] та її співмешканець [PERSON] . Останній ніде не працював, часто позичав кошти у сусід, та його часто сусіди бачили у ломбардах. З осені 2019 року він зник. Свідок пояснила, що вона відвідувала квартиру у якій проживає позивач, але будь яких речей там [PERSON] не бачила, та як і вказану особу також. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, заслухавши позивача та його представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що власником трикімнатної квартири [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 20 червня 2018 року, посвідченим приватним нотаріусом Броварського міського нотаріального округу Київської області Самко Н.Т., зареєстрованим в реєстрі за №1039, і витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності квартири від 20.06.2018 року, індексний номер витягу: 128338516, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1099619532106, номер запису про право власності: [NUMBER]. Відповідач зареєстрований у вказаній вище квартирі з 07 липня 2018 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 07.07.2018 року за вих. №1-1/19413, виданою Відділом реєстрації місця проживання фізичних осіб виконкому Броварської міської ради. Факт не проживання, окрім пояснень свідків підтверджується Актом депутата Броварської міської ради [PERSON] про обстеження житлово-побутових умов від 19.11.2020 року. В акті зазначено, що під час обстеження встановлено, що в квартирі [ADDRESS] проживають [PERSON] 1976 року народження, її син [PERSON] 2000 року народження, дочка [PERSON] 2013 року народження. За вищевказаною адресою [PERSON] [INFO] , зареєстрований, але фактично з жовтня 2019 року не проживає і особистих речей та інших ознак, які вказують на його фактичне проживання за даною адресою, немає. Вказаний акт складено та підписано в присутності свідків сусідів - [PERSON] та [PERSON] . Як передбачено ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із статтею 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Статтею 16 ЦК України передбачено кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно із положеннями статей 386, 391 ЦК України власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності перед іншою особою та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка набрала чинності для України 11 вересня 1997 року, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю у певному аспекті, не пов`язане із позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна. У спірному будинку відповідач був зареєстрований та проживав як член сім`ї і набув право користування чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом. Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. У постановах Верховного Суду України від 15 травня 2017 року у справі № 6-2931цс16, від 29 листопада 2017 року у справі № 753/481/15-ц (провадження № 6-13113цс16), Верховного Суду від 09 жовтня 2019 року у справі № 695/2427/16-ц, (провадження № 61-29520св18), від 09 жовтня 2019 року у справі № 523/12186/13-ц (провадження № 61-17372св18) зазначено, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час. При розгляді справи по суті необхідно звернути увагу на баланс інтересів сторін спору. Із матеріалів справи встановлено, що у спірній квартирі відповідач зареєстрований, однак з жовтня 2019 року не проживає, не користується вказаним житлом, там відсутні його речі, він не несе витрат на утримання будинку. З огляду на викладені обставини, та беручи до уваги норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, які виникли між сторонами, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . З огляду на викладені обставини, та враховуючи норми чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини, а також те, що відповідач без поважних причин відсутній за місцем реєстрації, а факт реєстрації перешкоджає позивачу вільно користуватися, володіти та розпоряджатися її майном, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. На підставі викладеного, та

Outcome: approved