Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-06 00:00:00

11 січня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначаючи, що з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2007 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: доньку - [PERSON], [INFO], та доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося у зв'язку з тим, що у них постійно виникають конфлікти, сварки, відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне від одного. За таких обставин, позивач вважає збереження шлюбу неможливим, тому просить розірвати шлюб між нею та [PERSON]. Ухвалою від 12 січня 2018 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 16 лютого 2018 року сторонам надано строк для примирення та зупинено провадження у справі. Ухвалою від 16 серпня 2018 року поновлено провадження у справі. Ухвалою від 16 серпня 2018 року підготовче судове засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені на 16 серпня 2018 року та 07 вересня 2018 року не з'явився, про розгляд справи належним чином повідомлявся за місцем реєстрації ([ADDRESS]), про причини неявки суду не повідомив. Згідно ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. З'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 лютого 2007 року, згідно свідоцтва про шлюб зареєстрованого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №46 (а.с.4). Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 17.08.2007 року, виданого Крюківським відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області (а.с.4), та [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження [NUMBER] від 20.02.2015 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с.6) Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до частин 3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Право на подачу позову одним із подружжя передбачено ст.110 Сімейного кодексу України, ст.111 Сімейного кодексу України на суд покладено обов'язок вживання заходів щодо примирення подружжя, що може бути можливим у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення, за ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони сумісно не проживають, зважаючи, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача [PERSON], тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved