Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-03 00:00:00

12.11.2019 р. [PERSON] звернулася до суду із вказаною заявою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , 1935 року народження. Після її смерті залишилась спадщина на 2/3 частки квартири [ADDRESS] . Інша 1/3 частина квартири належить на праві приватної власності сину померлої [PERSON] . На день смерті спадкодавця із нею ніхто із близьких родичів не проживав. Син померлої - заінтересована особа, останні десять років перед смертю матері не спілкувався з нею та не допомагав останній. Його місце проживання заявнику не відомо. Із січня 2009 року і до смерті [PERSON] , [PERSON] проживала однією сім`єю та доглядала за хворою [PERSON] (готувала їжу, прибирала в квартирі, купувала ліки, одержувала пенсію та сплачувала комунальні платежі). Заявник особисто та за власні кошти похоронила померлу та зараз проживає і утримує її квартиру. Із встановленням факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем [PERSON] у заявника виникне право на спадкування за законом, як спадкоємця четвертої черги - як особи, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому вона просить заяву задовольнити. В судовому засіданні заявник та її представник вимоги заяви підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи - Ворохтянської селищної ради в судове засідання не з`явилися, направив суду заяву про визнання позову та про розгляд справи у їх відсутності. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, викликався через сайт судової влади. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Суд, заслухавши пояснення заявника та її представника, свідків [PERSON] , [PERSON] , дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 02.07.2018 року, довідками про смерть та копією Витягу зі спадкового реєстру (а.с.9, 10, 13, 15). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з 2/3 частки квартири [ADDRESS] , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло від 06.02.1995 р. та Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 24.04.2007 р. (а.с.11, 12). Заявник зверталася до Яремчанської міської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , що підтверджується копією заяви №375 від 03.08.2018 року (а.с.45). Судом встановлено що заявник з 2009 року проживала з [PERSON] в квартирі померлої, вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом. Наведені обставини також підтверджуються Актом обстеження матеріально-побутових умов (а.с.18). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник спільно проживала однією сім`єю із [PERSON] з 2013 року, заявник купляла ліки хворій [PERSON] відвідувала її в лікарні, вели спільне господарство, купували майно для сумісного користування. Син [PERSON] не провідував матір та не допомагав їй, де син був - не знає. Заявник [PERSON] сама похоронила померлу [PERSON] . Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що заявник спільно проживала однією сім`єю із [PERSON] з 2009 року, заявниця допомагала останній, купляла продукти, ліки. Син померлої не проживав з матір`ю та його місце знаходження на даний час невідоме. Заявник [PERSON] сама похоронила померлу [PERSON] . Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог ст.3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Про ознаки проживання однією сім`єю висловився і Конституційний Суд України у своєму рішенні від 3.06.99 №5-рп/99, в якому зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п.21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Конституційне право на особисту свободу дає підстави для висновку про те, що людина має право сама вибирати форму організації свого сімейного життя. Закон не може їй цього диктувати, як і того, з ким людина має проживати однією сім`єю. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. У судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] та [PERSON] з 2009 року та до дня смерті останньої - [INFO] проживали однією сім`єю, мали спільне господарство, за час спільного проживання спільно ним користувалися, мали спільні права та обов`язки. Факт, про встановлення якого просить заявник має для неї юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті [PERSON] . Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому підлягає до задоволення. На підставі норм СК України та

Outcome: approved