Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

11.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду із заявою за участю заінтересованої особи - Сколівської міської ради Стрийського району Львівської області, в якій просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 160, виданий Нижньосиньовидненською сільською радою Сколівського району Львівської області від 30.05.1996 року на ім`я [PERSON] , належить [PERSON] , котрий помер [INFO] . Ухвалою судді від 12.11.2021 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду на 10.12.2021 року. В обгрунтування заявлених вимог заявниця зазначила, що [INFO] помер її батько [PERSON] , внаслідок смерті котрого відкрилась спадщина за законом, до складу якої увійшло, зокрема, право на середню земельну частку для ведення селянського (фермерського) господарства без контурного визначення зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,87 га на місцевості в с. Нижнє Синьовидне Сколівського району Львівської області від 30.05.1996 року. Зазначає, що як спадкоємиця за законом першої черги після смерті батька, не може оформити свої спадкові права після його смерті, оскільки є розбіжності в написанні по-батькові батька, яке зазначено у Сертифікаті на право приватної власності на землю як « [PERSON] », хоча у повторному свідоцтві про народження, у паспорті громадянина та у свідоцтві про смерть по-батькові зазначено як « [PERSON] ». Відтак [PERSON] змушена звернутись до суду за захистом своїх законних прав та інтересів. В судове засіданні заявниця [PERSON] не з`явилася, попередньо подавши до суду заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просила такі задовольнити. Заінтересована особа - Сколівська міська рада Стрийського району Львівської області явку свого представника в судове засідання не забезпечила, однак попередньо було подано клопотання про розгляд заяви у відсутності заінтересованої особи. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, врахувавши заяви учасників, з`ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що вимоги заявниці підлягають до задоволення з наступних підстав. Відповідно до положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з положень ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Виходячи із наведених вище процесуальних норм, практики та роз`яснень, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи питання про встановлення даного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. [INFO] помер батько заявниці - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 19.03.2002 року, виданого Нижньосиньовидненською сільською радою Сколівського району Львівської області відповідно до актового запису № 5. Про родинні відносини заявниці з батьком свідчить повторне свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане 29.09.1962 року, згідно якого батьками записані [PERSON] та [PERSON] . Внаслідок смерті [PERSON] відкрилась спадщина за законом, до складу якого увійшло право на середню земельну частку для ведення селянського (фермерського) господарства без контурного визначення зовнішніх меж земельної ділянки площею 0,87 га на місцевості в с. Нижнє Синьовидне Сколівського району Львівської області. Заявниця [PERSON] , як спадкоємиця за законом першої черги після смерті свого батька звернулася до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак у видачі такого їй нотаріусом було відмовлено, оскільки в сертифікаті про право приватної власності на землю (середню земельну частку) серії ЛВ № 160, виданого 30.05.1996 року Нижньосиньовидненською сільською радою Сколівського району Львівської області, [PERSON] записаний як [PERSON] . З довідки № 31-13-0.320-150/116-21 від 21.10.2021 року, виданої Головним управлінням Держгеокадастру у Львівській області Управління у Стрийському районі, вбачається, що згідно записів реєстрації сертифікатів на право приватної власності на землю - середню земельну частку пай по Нижньосиньовидненській сільській раді, сертифікат серії ЛВ під порядковим номером 160 від 30.05.1996 року зареєстрований за гр. [PERSON] . Крім цього, з довідки №462 від 21.10.2021 року, виданої Сколівською міською радою Львівської області, гр. [PERSON] , котрий помер [INFO] було передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,87 га без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості в с. Нижнє Синьовидне Сколівського району Львівської області для ведення селянського (фермерського) господарства та видано йому Нижньосиньовидненською сільською радою народних депутатів сертифікат на право приватної власності на землю (середню земельну частку) №160 від 30.05.1996 року. Отже, судом беззаперечно встановлено, що у згаданому вище сертифікаті допущена помилка у написанні по-батькові спадкодавця, а саме зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », що в свою чергу позбавляє заявницю можливості реалізувати своє право на спадкування через допущену помилку у правовстановлюючому документі. В силу п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по-батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Як роз`яснюється у пунктах 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року за № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити у розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах цивільного стану. При розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої, зазначені у документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або у паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по-батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення у таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться у документі, відповідно до чинного законодавства. Аналізуючи зібрані у справі письмові докази у їх сукупності, покази, суд приходить до висновку, що факт належності [PERSON] сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку), серії ЛВ №160, виданого 30.05.1996 року, знайшов своє підтвердження. Встановлення такого факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надає можливість реалізувати право на спадщину. На підставі викладеного,

Outcome: approved