Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

10 червня 2016 року позивач звернувся з позовом до відповідача про зобов'язання надати дозвіл щодо розробки технічної документації на земельну ділянку, посилаючись на те, що він є власником 1/2 частки жилого будинку [ADDRESS] По 1/4 частці цього будинку належить на праві власності кожній з третіх осіб - [PERSON] та [PERSON]. Земельна ділянка під житловим будинком не приватизована, в Управлінні Держземагентства у м.Павлограді Дніпропетровської області не зареєстрована. Без реєстрації земельної ділянки під жилим будинком та присвоєння їй кадастрового номеру він не має можливості здійснити відчуження своєї 1/2 частки жилого будинку. 25 березня 2016 року він звернувся до Павлоградської міської ради з заявою про надання дозволу щодо розробки технічної документації на земельну ділянку під жилим будинком, встановлення меж земельної ділянки та приватизації своєї земельної ділянки, однак отримав відмову із посиланням на ст.88 та ч.4 ст.120 Земельного кодексу України, згідно яких при переході права власності на будівлю до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно до їх часток у праві власності на будівлю, а володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку. Третя особа [PERSON] не заперечує проти розробки технічної документації на земельну ділянку, оскільки має намір відчужити належну йому частку жилого будинку. Третя особа [PERSON] заперечує проти розробки технічної документації на земельну ділянку, на якій розташований жилий будинок, без пояснення причин. Тому позивач змушений звернутись до суду. У судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, представник відповідача позов не визнав, посилаючись на доводи, викладені у письмовому запереченні. Треті особи - [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явились. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню. З матеріалів справи видно, що позивач [PERSON] та треті особи [PERSON], [PERSON] є співвласниками жилого будинку [ADDRESS] із визначенням частки кожного із учасників спільної власності. Земельна ділянка, на якій розташований жилий будинок, не приватизована, у Державному земельному кадастрі України відсутня інформація стосовно реєстрації земельної ділянки за адресою [ADDRESS]. За змістом ст.121 Земельного кодексу України, громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності, зокрема для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах - не більше 0,25 гектара, в селищах - не більше 0,15 гектара, в містах - не більше 0,10 гектара. Розмір земельної ділянки, що передається безоплатно громадянину у власність у зв'язку з набуттям ним права власності на жилий будинок, не може бути меншим, ніж максимальний розмір земельної ділянки відповідного цільового призначення. У наведеній нормі закону мова йде виключно про жилий будинок як цілісний об'єкт нерухомого майна, тобто співвласники будинку можуть оформити право спільної власності на земельну ділянку, що відповідатиме вимогам ст.86 Земельного кодексу України. Таким чином Земельним Кодексом України врегульовано питання приватизації земельної ділянки для будівництва та обслуговування цілого жилого будинку, а не його частки. Можливість визначення в натурі та приватизації земельної ділянки під часткою будинку чинним законодавством не передбачено. Частка жилого будинку, яка належить позивачу, не виділена в окреме домоволодіння, йому не присвоєна окрема поштова адреса, тому не може бути визначена земельна ділянка та приватизована окремо на позивача. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed