Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-26 00:00:00

12.09.2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів на її користь на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі із 700 грн. щомісячно до 3000 грн. щомісячно до досягнення ним повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги обгрунтовує тим, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14.02.2012 року, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2015 року розірвано. У шлюбі у них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2015 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти в твердій грошовій сумі по 700 грн. щомісячно на утримання дитини до досягнення нею повноліття. На сьогоднішній день аліменти в розмірі 700 грн. в місяць є недостатніми для матеріального утримання дитини, додаткових коштів чи будь-якої іншої допомоги відповідач не надає, зовсім сином не цікавиться, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду з позовом про зміну розміру стягуваних аліментів. На даний час її матеріальний та сімейних стан погіршився. Вона ніде не працює, фактично її сім`я існує на кошти батька пенсіонера, тому вона не може в повній мірі забезпечити потреби дитини, витрати на яку постійно збільшуються. Інших доходів немає. Син [PERSON] пішов у перший клас. Крім харчування, придбання одягу, взуття, необхідні кошти і на придбання шкільного приладдя, підручників, відпочинок, на лікування, сплату комунальних послуг, тощо. Вказала, що їй відомо, що відповідач з 2016 року постійно їздить на заробітки в Чеську Республіку, де працює приблизно 6 місяців на рік. Зі слів його батьків відповідач заробляє біля 30000 грн. в місяць, тобто має нерегулярний, мінливий дохід і має можливість сплачувати аліменти в більшому розмірі. Інших дітей у нього немає. Просила задовольнити її позов та змінити розмір стягуваних аліментів з відповідача на утримання дитини в зазначеному розмірі. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Лущак Н.І. від 17.09.2019 року вирішено розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження о 11 год. 00 хв. 01.11.2019 року без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Також даною ухвалою було встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу встановлено п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив. Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 30) відповідач [PERSON] отримав вищевказану ухвалу суду 23.09.2019 року. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. 02.10.2019 року, тобто у строк встановлений вищевказаною ухвалою, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 17-21), який одночасно направив позивачу (квитанція «Укрпошта» від 01.10.2019 року, а.с. 16), та у якому вказав, що позов визнає частково, зокрема згідний на збільшення розміру стягуваних з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1200 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свій відзив обґрунтовував тим, що позовна заява [PERSON] не відповідає вимогам п.п. 4, 5, 8 ст. 175 ЦПК України. Обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги не підтверджені належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами. Так, твердження позивача, що він має постійне місце роботи із заробітньою платою в розмірі 30000 грн., є неправдиве. Позичач [PERSON] із його батьком не спілкується, оскільки забороняє дідусеві зустрічатися з внуком, підтвердженням чого є заява його батька [PERSON] , адресована суду, в якій він спростовує неправдиві твердження [PERSON] , викладені в позовній заяві з цього приводу. Тверження [PERSON] , що у неї важке матеріальне становище, є недостовірними. Із акту бстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 10.09.2019 року вбачається, що [PERSON] не працює і батьки позивача їй матеріально не допомагають, тобто остання живе на його аліменти та допомогу на дитину, яку надає держава або у вищевказаному акті та позовні заяві зазначені недостовірні дані. Позивач не зазначила свого місця праці, свої доходи кожного місяця, не вказала за які кошти вона проживає сама. Вказаний факт може свідчити, що [PERSON] має намір проживати на кошти, які отримує для утримання сина, чим ставить його здоров`я та життя в небезпеку. Відповідно до рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області він добросовісно виконує покладені на нього обов`язки та кожного місяця сплачує грошові кошти на утримання їхнього спільного сина в розмірі 700 грн. щомісячно. Вказав, що згідно з вимогами діючого законодавства України, окрім сплати аліментів він має також право на участь у вихованні сина, в чому йому позивач [PERSON] перешкоджає. Тобто, [PERSON] чинить йому та його батькам перешкоди у можливості спілкуватися з дитиною, його участі у фізичному, розумовому, духовному, моральному і соціальному розвитку сина [PERSON] . Його матеріальне становище є важким, він не має постійного місця праці, на обліку в центрі зайнятості не перебував, не займається підприємницькою діяльністю, допомагає батькам. Враховуючи вищенаведене, вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення і з нього слід стягувати аліменти в розмірі 1200 грн. щомісячно, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити. Крім того, на позивача слід покласти судові витрити по справі, оскільки він добросовісно сплачував аліменти і підстав звертатися до суду у [PERSON] не було. Відповіді на відзив у встановлений судом строк, до початку розгляду справи по суті, позивачем [PERSON] подано не було. Ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01.11.2019 року клопотання позивача [PERSON] задоволено. Витребувано із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України інформацію щодо перетину державного кордону України за період з 01.01.2016 року по 09.10.2019 року громадянином України [PERSON] [INFO] . Розгляд справи відкладено до 14 год. 00 хв. 27.11.2019 року та викликано учасників справи в судове засідання з метою заслухання їх усних пояснень. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак у клопотанні про витребування доказів просила розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, хоч про час, місце та дату розгляду справи повідомлений належним чином. Крім того, у відзивві на позов відповілач не заперечив щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У зв`язку з тим, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони з 14.02.2012 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області ід 22.12.2015 року розірвано, місцем проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , було визначено місце проживання його матері - [PERSON] (позивач) (а.с. 3). За час перебування в шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, де в графі «Батько» вказано [PERSON] (відповідач), а в графі «Мати» - [PERSON] (позивач) (а.с. 2). Відповідно до рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 22.12.2015 року (а.с. 4-5) стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 700 гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На виконання вищевказаного рішення, 22.05.2015 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист № 353/1177/15-ц від 22.12.2015 року. Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, складеного Нижнівською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області, [PERSON] (позивач) проживає в с. Нижнів Тлумацького району Івано-Франківської області разом з батьками [PERSON] та [PERSON] та у неї на утриманні перебуває син [PERSON] , 2013 р.н. Житловий будинок належить батьку [PERSON] , збудований у 1982 році, цегляний покритий шифером загальною площею 84 кв.м., газифікований. Батько позивача [PERSON] є пенсіонером, мати [PERSON] не працює є домогосподаркою. [PERSON] виховує сина одна, батьки не допомагають матеріально. Зі слів [PERSON] , син часто хворіє, потребує якісного харчування та лікування. Суми, яку вона отримує як аліменти, не вистачає на виховання та розвиток дитини (а.с. 6). Відповідно до довідки Тлумацької районної філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості № 440-02/12-19 від 30.09.2019 року [PERSON] (відповідач), [INFO] , на обліку у Тлумацькій районній філії Івано-Франківського обласного центру зайнятості не перебуває (а.с. 24). Згідно витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських інформувань записів щодо [PERSON] (відповідач) не знайдено (а.с. 25). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного Нижнівською сільською радою Тлумацького району Івано-Франківської області № 1164 від 30.09.2019 року (а.с. 26) [PERSON] зареєстрований та проживає по [ADDRESS] в будинку свого батька [PERSON] , який збудований у 1995 році, не газифікованому. В склад його сім`ї входять: батько [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] , [INFO] , брат [PERSON] , [INFO] [PERSON] постійного місця роботи немає, допомагає батькам у веденні домашнього господарства. В даний час, з його слів, не працює. Згідно заяви [PERSON] (батько відповідача), він зі своєю колишньою невісткою [PERSON] ніяких розмов не вів, жодної інформації щодо заробітку сина не надавав. Його син проживає з ним, немає постійного місця роботи, тому перебуває на його з дружиною утриманні, допомагає їм у веденні підсобного господарства. Син підприємницькою діяльністю не займається. Позивач [PERSON] неофіційно працює на ПП «Лігос» в м. Івано-Франківську та отримує заробітну плату 8000-10000 грн. (а.с. 27). Згідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років з 1 січня 2019 року становить 1626 грн., з 1 липня - 1699 грн., з грудня - 1779 грн.; для дітей віком з 6 років до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2027 гривень, з 1 липня - 2118 гривні, з 1 грудня - 2218 гривень. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно витребуваної, на підставі ухвали Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 01.11.2019 року, інформації із Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України № 0.184-38760/0/15-19 від 12.11.2019 року щодо перетину державного кордону України за період з 01.01.2016 року по 09.10.2019 року громадянином України [PERSON] , [INFO] , видно, що громадянин [PERSON] , [INFO] , періодично, перетинав пункти пропуску, а саме: « Шегині » 08.03.2017 року року о 18 год. 53 хв. - виїзд; « Шегині » 28.05.2017 року о 04 год. 35 хв. в`їзд; «Бачівськ» 05.07.2017 року о 13 год. 00 хв. - виїзд; « Бачівськ » 17.11.2017 року о 12 год. 13 хв. - в`їзд; «Шегині» 10.01.2018 року о 17 год. 31 хв. - виїзд; « Шегині » 30.03.2018 року о 06 год. 30 хв. - в`їзд; «Шегині» 15.05.2018 року о 15 год. 35 хв. - виїзд; « Шегині » 26.10.2018 року о 09 год. 31 хв. - в`їзд; «Рава Руська » 13.11.2018 року о 22 год. 44 хв. - виїзд; « Шегині » 27.01.2019 року о 01 год. 10 хв. - в`їзд; « Лужанка » 25.05.2019 року о 22 год. 16 хв. - виїзд; « Краківець » 12.09.2019 року о 02 год. 42 хв. в`їзд; « Краківець » 22.09.2019 року о 10 год. 44 хв. виїзд; «Грушів» 29.09.2019 року о 01 год. 45 хв. ви`їзд; « Краківець » 06.10.2019 року о 10 год. 58 хв. виїзд (а.с. 43). З огляду на вищенаведене, суд не бере до уваги посилання позивача на те, що відповідач періодично виїжджає на роботу в Чеську Республіку, де має високі заробітки, оскільки отримана інформація засвідчує те, що відповідач виїжджає за межі України, однак доказів на підтвердження факту виїзду останнього в Чеську Республіку на роботу позивачем суду не надано. Також, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що його матеріальне становище є важким, оскільки надані ним докази про те, що він не перебуває на обліку в центрі зайнятості та не займається підприємницькою діяльністю не можуть свідчити про тяжкий матеріальний стан відповідача, інших доказів на підтвердження зазначених обставин, відповідач суду не надав. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що матеріальний стан одержувача аліментів змінився та розмір стягуваних аліментів є меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач не працює та має на утриманні малолітню дитину, та несе витрати на її утримання, коштів на утримання сина не вистачає, відповідач не має постійного місця роботи, однак є працездатною особою, тобто взмозі надавати кошти на утримання свого сина, інших дітей та непрацездатних осіб, на утриманні немає, визнав позов частково, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та розмір стягуваних з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивач) аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , слід збільшити, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 1600,0 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а судові витрати в разі задоволення позову покладаються на відповідача, суд не приймає до уваги заперечення відповідача в цій частині та вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі - 768,40 грн. На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: partial