Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

12.07.2016 представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом та просив визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], після смерті чоловіка [PERSON], який помер [INFO]. Свої вимоги мотивує тим, що з 25 липня 1985 року по 23 березня 1999 року перебувала у шлюбі з [PERSON], та після розірвання шлюбу до смерті останнього - [INFO]. Зазначає, що є співвласницею квартири за адресою: [ADDRESS] стосовно якої відкрилась спадщина після смерті [PERSON], до числа якої входить 1/3 частина вказаної квартири. Посилається, що в межах шестимісячного строку для прийняття спадщини, позивач подала заяву про прийняття спадщини за законом та приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. була відкрита спадкова справа. 21.03.2016 нотаріусом було винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS]. Дана відмова мотивована тим, що на момент смерті [PERSON] позивач не перебувала у зареєстрованому шлюбі з останнім, а факт проживання однією сім'єю не підтверджено в судовому порядку. Зазначає, що позивач є спадкоємцем четвертої черги, проте спадкоємці першої черги відсутні. Враховуючи вищевикладене, представник позивача просив позов задовольнити. Позивач та її представник в судове засідання не з'явились. Представником позивача подано заяву до суду про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, позов підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Відповідач свого представника в судове засідання не направив, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач з 25 липня 1985 року по 23 березня 1999 року перебувала у шлюбі з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 25.07.1985 та свідоцтвом про розірвання шлюбу від 23.03.1999 (а.с.8,9). Судом також встановлено, що [PERSON] та [PERSON] після розірвання шлюбу проживали однією сім'єю, позивач була зареєстрована з 10.09.1991 за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою, виданою ЖЕД № 906 КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» від 05.10.2015.(а.с.11). Крім того, відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого відділом приватизації державного житла Солом'янської районної у місті Києві державної адміністрації від 17.08.2007, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належала на праві власності померлому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в рівних частках.(а.с.12). Згідно договору дарування 1/3 частини квартири, посвідченого 21.07.2009 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голяченко М.В., [PERSON] подарувала 1/3 частину квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] - [PERSON](а.с.13). [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрито спадкову справу №2/2015 (а.с.31-54). Як вбачається з матеріалів спадкової справи, 05.02.2016 [PERSON], який є братом померлого [PERSON], до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко І.П. подано заяву про відмову від прийняття спадщини після померлого, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). Отже, спадкоємцем за законом, згідно ст. 1264 ЦК України, є [PERSON], яка проживала разом зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини, інших спадкоємців після померлого, які бажали прийняти спадщину, не має. Вбачається, що позивач звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Доценко І.П., з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, проте отримала відмову за відсутністю документа, що підтверджує родинні та інші відносини з спадкодавцем. (а.с.54). У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач відноситься до осіб, які мають право на спадкування за законом четвертої черги після смерті [PERSON] Доказів на спростування даних обставин, матеріали справи не містять. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видасться кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З огляду на викладене вище, приймаючи до уваги відсутність інших спадкоємців за законом на спадщину, яка відкрилась після смерті [PERSON] та право позивача на отримання спадщини, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, а тому вважає за можливе визнати за нею право власності на 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], який помер [INFO]. З огляду на викладене, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved