Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

11 грудня 2013 року позивач звернувся до суду із позовом в якому, через неналежне виконання боржниками взятих на себе за кредитними договорами № 105.41470 від 20.09.2010 року та № 105.43451 від 20.12.2012 року укладеним із зазначеною банківською установою, зобов'язань, просив стягнути із відповідачів солідарно суму заборгованості у розмірі 67 288, 90 грн. та судовий збір в сумі 672, 89 грн. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнала частково, вказуючи, що сума заборгованості є значно меншою ніж зазначена позивачем. Відповідач [PERSON] під час розгляду справи позов визнав частково. Відповідач [PERSON], будучи належно повідомленою, до суду не з'явилася, причини неявки не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи та причини неявки до суду не подавала. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, суд, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. У відповідності до положень ч.3 ст.10 та ч.1 ст.60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, та повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З положень ст.ст.57 і 58 ЦПК України вбачається поняття доказів в цивільному процесі та їх допустимість. У відповідності до положень ст.ст. 526, 530, 611, 612 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не пропустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Згідно з положеннями ст. 629 ЦК України, договір є обов'язків до виконання сторонами. Відповідно до положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд також враховує положення ст.ст.610 та 625 ЦК України, відповідно до яких порушенням зобов'язання є його невиконання, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно з вимогами ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику - грошові кошти, у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до положень ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Судом встановлено, що між позивачем, як банківською установою, та відповідачем [PERSON] 20 вересня 2010 року укладено кредитний договір № 105.41470, відповідно до якого останній надано кредит в розмірі 80 000 грн. зі сплатою 30% річних строком на 36 місяців. Загальний строк прострочення погашення кредиту становить таку 312 днів. Крім того, 20 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено Кредитний договір № 105.43451, відповідно до якого останній надано споживчий кредит у розмірі 7 400,00 грн., з процентною ставкою 29 % річних, на строк до 12 місяців. Згідно п. 2.4. Договорів, умови яких є ідентичними, при порушенні встановлених строків погашення грошових зобов'язань Позичальник сплачує штрафну пеню в розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 гривень у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. За п. 3.2.1., п. 3.4. Договорів, кредитор вправі вимагати дострокового погашення кредиту у випадку прострочення погашення грошових зобов'язань за цим Договором тривалістю більше ніж 3 (три) банківські дні. Позичальник зобов'язаний дострокове погасити весь залишок Кредиту протягом п'яти банківських днів з дня відправлення (вручення, якщо Кредитор вручив Вимогу) Позичальнику чи Поручителям Вимоги, якщо інша сума чи строк дострокового погашення не будуть вказані у такій Вимозі. Так, 4 та 6 липня 2013 р., в зв'язку із наявністю прострочення погашення відповідачем [PERSON] кредиту за обома кредитними договорами, позивач надіслав останній вимоги № 782 та № 783 про повне дострокове погашення кредиту. За доданими позивачем розрахунками заборгованості відповідачки [PERSON], у останньої станом на 15.11.2013 року перед позивачем виникла заборгованість на загальну суму 67288,90грн. (а.с. 16-20, 26-29). В забезпечення виконання зобов'язань відповідача [PERSON] за Кредитним договором, 20 вересня 2010р. між позивачем та відповідачем [PERSON] укладено договір поруки № РИ.84480-ДП1, та 20 грудня 2012 р між позивачем та відповідачем [PERSON] договір поруки № 34796-ДПЗ, відповідно до умов яких останні, як поручителі, зобов'язалися відповідати за повне та своєчасне виконання боржником - відповідачем [PERSON] її боргових зобов'язань перед банківською установою за кредитним договором в повному обсязі таких зобов'язань. Поручитель та боржник відповідають як солідарні боржники, що означає, що кредитор може звернутися з вимогою про виконання боргових зобов'язань як до боржника, так і до поручителя, чи до обох одночасно. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що позивачем, як позикодавцем, зобов'язання за кредитним договором виконані в повному обсязі, а відповідачі від взятих на себе зобов'язань ухиляються та мають заборгованість. Оскільки судом, на підставі зібраних у справі доказів, достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] взяті на себе за кредитним договором з спілкою зобов'язання щодо повернення отриманих коштів не виконує, а співвідповідачі [PERSON] та [PERSON] також не виконали своїх зобов'язань за договором поруки, суд дійшов до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідачів солідарно на користь банка заборгованості за кредитним договором, яка складається з залишкової вартості кредиту, відсотків та нарахованої пені на загальну суму 67 288,90 грн., що підтверджується розрахунками заборгованості станом на 15.11.2013 року. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем у вигляді судового збору, що, за ЗУ «Про судовий збір» становить 1% від ціни позову,підлягають стягненню з відповідачів у розмірі 672, 89 грн.

Outcome: approved