Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-06 00:00:00

12.03.2014 року прокурор Амвросіївського району звернувся до суду з позовом в інтересах Амвросіївської райдержадміністрації Донецької області до [PERSON] про скасування державного акту на право власності на земельну ділянку та звільнення земельної ділянки, мотивуючи тим, що за державним актом на право постійного користування землею від 27.07.2001 року Капустіну І.П. надано у постійне користування для ведення селянського (фермерського) господарства (далі СФГ) земельну ділянку площею 42,2 га, яка розташована на території Успенської сільської ради. СФГ «ІПК» було зареєстровано розпорядженням голови Амвросіївської РДА № 530 від 02.10.2001 року. За довідкою ЄДРЮФОП та статуту СФГ Капустін І.П. є єдиним членом вказаного господарства. В порушення вимог Закону України «Про фермерське господарство» Капустін І.П. вніс до реєстраційної картки додаткових членів СФГ, в тому числі і [PERSON], яка фактично не була членом СФГ та у ньому не працювала. В наслідок чого [PERSON] отримала земельну ділянку в розмірі земельної частки (паю), а саме: 4,940 га, на території Успенської сільської ради, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №749610, який було видано 02.04.2007 року. Оскільки [PERSON] не мала права на отримання земельної ділянки, прокурор просить скасувати державний акт та зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку, привівши її у первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан. В судовому засіданні прокурор частково змінив позовні вимоги, просив визнати державний акт на право власності на земельну ділянку, виданий на ім'я [PERSON], недійсним та зобов`язати [PERSON] звільнити земельну ділянку, привівши її у первісний, придатний для використання за цільовим призначенням стан. Представник Амвросіївської райдержадміністрації підтримала позовні вимоги і просила їх задовольнити в повному обсязі, посилаючись на те, що відповідачка не мала права на отримання земельної ділянки. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Про час та місце розгляду справи відповідачка повідомлена належним чином. Приймаючи до уваги, що прокурор та представник райдержадміністрації не заперечують проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе розглянути справу відповідно до ст. 224 ЦПК України у відсутності відповідачки з ухваленням заочного рішення. Заслухавши прокурора та представника Амвросіївської райдержадміністрації, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Встановлено, що розпорядженням голови Амвросіївської райдержадміністрації № 530 від 02.10.2001 року зареєстровано селянське фермерське господарство «ІПК», головою якого є Капустін І.П.. Останньому було надано в постійне користування земельну ділянку для ведення селянського фермерського господарства площею 42,2 гектара, яка розташована на території Успенської сільської ради Амвросіївського району (Державний акт на постійне користування землею ІV-ДН № 024103). В травні 2003 року Капустін І.П. вніс до Статуту господарства та до реєстраційної картки додаткових членів СФГ, в тому числі відповідачку. Зазначені зміни були зареєстровані розпорядженням голови райдержадміністрації № 3 від 21.05.2003 року. Розпорядженням голови Амвросіївської райдержадміністрації № 440 від 15.08.2003 року надано дозвіл на розробку проекту приватизації земельних ділянок із земель фермерського господарства «ІПК» у розмірі земельної частки (паю) членам фермерського господарства «ІПК». Розпорядженням голови Амвросіївської райдержадміністрації № 668 від 13.12.2006 року припинено право постійного користування земельною ділянкою загальною площею 42,45 га господарством «ІПК» (голова Капустін І.П.) та передано цю ділянку громадянам, членам господарства «ІПК» у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 02.04.2007 року відповідачка отримала державний акт на право власності на земельну ділянку в розмірі 4,940 га на території Успенської сільської ради. Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство» фермерське господарство може бути створене громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону. Відповідно до ст. 3 Закону членами господарства можуть бути подружжя, їх батьки, діти, які досягли 14-річного віку, інші члени сім`ї, родичі, які об`єдналися для спільного ведення фермерського господарства, визнають і дотримуються положень Статуту господарства. Членами господарства не можуть бути особи, які працюють у ньому за трудовим договором (контрактом). Статтєю 27 Закону передбачено, що трудові відносини у фермерському господарстві базуються на основі праці його членів. У разі виробничої потреби господарство має право залучати до роботи в ньому інших громадян за трудовим договором (контрактом). Згідно ст. 13 Закону члени фермерського господарства мають право на одержання безоплатно у власність із земель державної і комунальної власності земельних ділянок у розмірі земельної частки (паю). Ухвалою Амвросіївського районного суду від 10.06.2013 року [PERSON] була звільнена від кримінальної відповідальності за ч.2 ст.367 КК України на підставі ст..49 КК України у зв'язку із закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Вказана ухвала суду набрала чинності 17.06.2013 року. Відповідно до ухвали суду, [PERSON], яка будучи головою Успенської сільської ради Амвросіївського району, з причини неналежного виконання своїх службових обов`язків через несумлінне ставлення до них, підписала та затвердила печаткою сільської ради додаток № 3 до статуту господарства «ІПК» від 21.05.2003 року та реєстраційну картку, які може затверджувати та підписувати тільки Державний реєстратор. В результаті таких дій голови сільської ради, Капустіну І.П. було надано можливість ввести до складу нових членів господарства [PERSON], яка не є членом сім`ї Капустіна І.П, не є його родичем та не об`єдналася з ним для спільного ведення фермерського господарства. Крім того, відповідачка ніколи не працювала в господарстві «ІПК». Відповідно до вимог ст. 129 Конституції України та ст.ст. 10, 60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідачка в порушення вищезазначених норм не надала суду доказів того, що вона мала право в передбаченому законом порядку отримати у власність в розмірі земельної частки земельну ділянку, яка була передана господарству «ІПК» для ведення селянського господарства. За вимогами ст. 256, 257 ЦК України строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права (позовна давність) становить три роки. Відповідно ст. 261 ЦК України перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 3 ст. 267 ЦК передбачено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленому до винесення ним рішення. Жодна із сторін у даному спорі не заявила про застосування позовної давності. За таких обставин, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved