Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

11.05.2017 року до Бориспільського міськрайонного суду надійшла позовна заява ПАТ «Альфа-Банк», в якій позивач просить суд: стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь заборгованість в розмірі 22729,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 22128,80 грн., заборгованість по відсотках- 1,00 грн., заборгованість по комісії -100 грн., штраф-500 грн., а також стягнути з відповідача понесені судові витрати (а.с.2,3). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 29.10.2016 року між ПАТ « Альфа-Банк» та відповідачем [PERSON] було укладено Угоду про надання споживчого кредиту №482303778. Згідно з яким позивач надав відповідачу грошові кошти в сумі 22128,80 грн. зі сплатою 0,01% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості-31.10.2018 року. Позивач зазначає, що свої зобов'язання за угодою про надання споживчого кредиту виконали належним чином і в повному обсязі. Однак, в порушення умов договору кредиту, відповідач свої зобов'язання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 14.04.2017 року має заборгованість за кредитом - 22128,80 грн., заборгованість по відсотках - 1,00 грн., заборгованість по комісії -100 грн. У зв'язку з систематичним порушенням відповідачем своїх обов'язків зі сплати кредиту, відповідно до ст. 549,550 ЦК України, було нараховано неустойку, розмір якої станом на 14.04.2017 р. становить - штраф-500 грн. Представник позивача в судове засідання не з»явився, однак на адресу суду направив заяву, в якій просив проводити розгляд справи без участі представника ПАТ « Альфа-Банк», позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та заперечує щодо розгляду справи у заочному порядку. Відповідач у судове засідання повторно не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином за адресою реєстрації місця проживання, відповідно до ст.74 ЦПК України, заяв та заперечень щодо позову до суду від відповідача не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до вимог частини 1 статті 11 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, 29.10.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено Угоду про надання споживчого кредиту № 482303778, шляхом акцептування Клієнтом публічної пропозиції Банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, за умовами якого банк надає Позичальнику споживчий кредит у розмірі 22128,80 грн. зі сплатою 0,01% річних та кінцевим терміном погашення заборгованості-31.10.2018 року, а позичальник зобов'язується виплачувати проценти за користування кредитом, сплачувати неустойки та інші передбачені платежі в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього (а.с.4-15). Так, за змістом ч.2 ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. . При цьому суд також враховує, що відповідно до ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про акцепт на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в рамках надання споживчого кредиту від 29.10.2016 та акцепту пропозиції про укладання угоди про надання споживчого кредиту,сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи - позивача (а.с.15). Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про акцепт на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб на отримання банківських послуг,відповідач своїм підписом засвідчив, що приймає пропозицію банку на отримання банківських послуг. Відповідно до приписів, які викладені в публічній пропозиції банку на укладення Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, кредитні договори, що укладаються на підставі цього договору у випадку виявлення Клієнтом бажання отримати кредит, згідно з умовами, що визначені цим договором, разом складають єдиний документ Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов п.п.9 угоди про надання споживчого кредиту, всі відносини між позичальником та банком, врегульовуються Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк», що затверджений розпорядженням банку із усіма змінами, доповненнями та усіма додатками до нього, що укладений між Позичальником та Банком, діюча редакція якого розміщена на інтернет-сторінці Банку за електронною адресою www.alfabank.com.ua та невід»ємною частиною якого є Угода про надання споживчого кредиту. Договір про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ « Альфа Банк» визначає всі істотні умови надання та користування Кредитом, зокрема, але не виключно, порядок та умови нарахування процентів за користування Кредитом, умови здійснення платежів, умови настання відповідальності за неналежне виконання зобов'язань з повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом та/або комісійної винагороди та/або інших платежів, що вказані в Угоді про надання споживчого кредиту, а також будь-які інші умови необхідні для врегулювання відносин між Позичальником та Банком ( а.с.4). Згідно умов угоди відповідач зобов'язується в порядку та на умовах, що визначені угодою повертати кредит, виплачувати проценти за користування кредитом, комісії в строки та на умовах, що передбачені угодою та додатком № 1 до неї графіком погашення кредиту. Як встановлено, Банк свої зобов'язання за Угодою про надання споживчого кредиту виконав, надавши [PERSON] кредит в сумі 22128,80 гривень, що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с.19). Заперечень щодо отримання кредитних коштів в вищевказаній сумі відповідачем подано не було. В свою чергу, відповідач свої зобов'язання за угодою належним чином не виконав, порушивши виконання умов угоди, в результаті чого виникла заборгованість, вимога щодо погашення якої була направлена позивачем в адресу відповідача рекомендованим листом 27.04.2017 (а.с.20). Однак, вимога не виконана, відповідач ухиляється від виконання зобов'язання і в добровільному порядку заборгованість за угодою не погашає. Так, з надан ого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 18) встановлено, що станом на 14.04.2017 року за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість в сумі 22729,80 грн., з яких: заборгованість за кредитом - 22128,80 грн., заборгованість по відсотках - 1,00 грн., заборгованість по комісії -100 грн., штраф-500 грн. Правильність розрахунку заборгованості не викликає у суду сумнівів. Будь-яких заперечень щодо правильності нарахованої заборгованості за кредитом, а також доказів, які це підтверджують, відповідачем не надано та не зазначено джерел їх здобуття. Статтями 525 та 526 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов'язань. У відповідності до вимог ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Статтею 550 ЦК України передбачено, що право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. Згідно п.10 Угоди, у разі повного або часткового прострочення повернення Кредиту та/або сплати процентів за користування ним та/або комісії, якщо сплата комісії передбачена Угодою про надання споживчого кредиту та/або інших платежів за Угодою, сплата яких передбачена цією ж Угодою, відповідач зобов'язався в сплатити банку штраф у розмірі 25 гривень за кожне допущене позичальником прострочення платежу, що триває від одного до чотирьох календарних днів(включно) з моменту виникнення прострочення платежу. При цьому, у випадку, якщо прострочення платежу триває 5 (п'ять) і більше календарних днів, додатково до штрафу, визначеного вище, Позичальник зобов'язаний сплатити кредитору штраф у розмірі 75 гривень за кожний випадок допущеного прострочення платежу. Суду не надано належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання відповідно до ст. 617 ЦК України. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі у визначеному позивачем розмірі 22729 гривень 80 копійок з яких: заборгованість за кредитом- 22128 гривень 80 копійок, заборгованість по процентам - 1 гривня, заборгованість по комісії - 100 гривень, штраф - 500 гривень. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1600гривень (а.с.1), підлягають стягненню на його користь з відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: approved