Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-25 00:00:00

11 травня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом, який в подальшому уточнила, до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] та повнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] у зв`язку з продовженням навчання. В обґрунтування позову зазначила, що з відповідачем вона перебувала у шлюбі, який розірвано рішенням Сватівського районного суду Луганської області від 21.11.2008 року. Від шлюбу вони мають двох дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які перебувають на утриманні позивачки. Син навчається у 10 класі КЗ «Сватівський ліцей №7» та проживає разом з позивачкою та перебуває на її повному утриманні. Донька є курсантом 1 курсу Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України Національного юридичного університету ім. Ярослава Мудрого. Термін закінчення навчання в університеті (денна форма) - лютий 2026 року. У зв`язку із навчанням доньки в учбовому закладі з денною формою навчання, позивачка одноособово забезпечує доньку одягом, продуктами харчування, коштами на проїзд та всіма необхідними для навчання засобами. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі, у розмірі 250 гривень, а також на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання, в твердій грошовій сумі, у розмірі 750 гривень. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти задоволення позову. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. Згідно Свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 11.09.2018 року, шлюб між сторонами було розірвано та внесено відповідний актовий запис № 38. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.01.2005 року, [PERSON] народився [INFO] , і його батьками значаться позивачка та відповідач. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 23.04.2003 року, [PERSON] народилася [INFO] , і її батьками значяться позивачка та відповідач. [PERSON] на час розгляду справи в суді, досягла повноліття. Відповідно до копії довідки виданої Національним юридичним університетом ім. Ярослава Мудрого № 245 від 28 жовтня 2020 року, [PERSON] є курсантом 1 курсу Інституту підготовки юридичних кадрів для Служби безпеки України, відповідно до наказу ІПЮК для СБ України НЮУ ім. Я.Мудрого від 14.08.2020 року № 117-ос/ДСК. Термін закінчення навчання в університеті (денна форма) - лютий 2026 року. Вирішуючи позовні вимоги суд виходить з наступних норм законодавства. У відповідності до ч.ч.1-3 ст.181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Доказів на підтвердження домовленості між сторонами щодо способів виконання обов`язку утримувати дитину матеріали справи не містять, матеріалами справи підтверджено, що станом на день розгляду справи дитина - [PERSON] , який не досяг повноліття, проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, а тому суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини повинно бути стягнуто аліменти. Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з наступного. За ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що неповнолітня дитина [PERSON] проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу не надає, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182 СК України, а також того, що відповідач офіційно не працює, займається тимчасовим підробітком та отримує нерегулярний, мінливий дохід, з нього на користь позивача на утримання дитини [PERSON] повинні бути стягнуті аліменти в твердій грошовій сумі, у розмірі 250 гривень щомісячно. У відповідності до ч.1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позов [PERSON] пред`явлений 11 травня 2021 року, а тому суд вважає за необхідне стягнути аліменти з дня пред`явлення позову і до досягнення дитини [PERSON] повноліття. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до вказаної норми позивачка наділена правом звернення до суду в інтересах повнолітньої доньки. Повнолітня донька має повну цивільну дієздатність і право матеріально-правової вимоги належить саме їй. Тому аліменти у зв`язку з продовженням навчання необхідно стягувати на користь [PERSON] .. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчання, до досягнення ними двадцяти трьох років. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199,200,201 цього Кодексу). За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежного від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно з статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів із урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів із одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів:1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. У відповідності до п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Навчання, крім побутових витрат, також потребує значних коштів на придбання літератури, методичного матеріалу, щоденного виділення коштів на харчування та транспорт. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. Визначаючи розмір аліментів, суд бере до уваги матеріальне становище позивача і відповідача, та вважає необхідним задовольнити позов, зобов`язавши сплачувати відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання, в твердій грошовій сумі, у розмірі 750 гривень щомісячно. Також, у відповідності до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд вважає за необхідне визначити дату початку стягнень з дати звернення до суду, а саме - з 11 травня 2021 року. Визначаючи кінцеву дату стягнення аліментів, суд вважає за необхідне визначити датою закінчення [PERSON] навчання. Водночас, суд враховує і можливість продовження отримання нею освіти, внаслідок чого, вважає за необхідне призначити до стягнення з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки до дати закінчення навчання, а за умови продовження останньою навчання - до досягнення 23 років. З урахуванням положень ст.. ст. 137, 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судових витрат на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».

Outcome: approved