Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-15 00:00:00

11.01.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк», [PERSON] про визнання договору поруки недійсним. Свої вимоги обґрунтовував тим, що в грудні 2015 року на його адресу надійшло рішення Апеляційного суду Херсонської області від 30 листопада 2015 року по справі за апеляційною скаргою [PERSON] на рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 23 вересня 2015 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON], [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. Рішенням Дніпровського районного суду м. Херсона від 23 вересня 2015 року, яке залишено в силі ухвалою Апеляційного суду Херсонської області, постановлено стягнути солідарно з [PERSON] та з позивача на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11047348000 від 27 вересня 2006 року в сумі 47064,99 доларів США та 152,75 гривень заборгованості по пені. З огляду на викладене, позивач звернувся до Дніпровського районного суду м.Херсона із заявою про ознайомлення з матеріалами вказаної цивільної справи. 25 грудня 2015 року під час ознайомлення зі справою №666/3314/15-ц позивачем було виявлено копію договору поруки №539059, нібито укладеного 27 вересня 2006 року між позивачем та [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» в забезпечення зобов'язань [PERSON] перед АКІБ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №11047348000 від 27 вересня 2006 року. Але позивач категорично не згодний з даним твердженням, адже ніякий договір поруки він не підписував та взагалі не знав про його існування. У звязку з цим, позивач звернувся до суду із даним позовом та просить визнати недійсним договір поруки №539059, укладений 27 вересня 2006 року між [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», [PERSON] та [PERSON] в забезпечення зобовязань [PERSON] перед АКІБ «УкрСиббанк» за договором про надання споживчого кредиту №11047348000 від 27 вересня 2006 року. В судовому засіданні позивач підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові. В останнє судове засідання представник позивача не з'явився, повідомлений у встановленому законом порядку, позивач наполягав на розгляді справи у його відсутність. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Зазначив, що при укладенні 27.09.2006 року договору поруки позивач не був присутнім. Цей договір підписали тільки він та представник банку, поручитель був записаний з його слів, планувалося, що він підпише договір пізніше. Ким виконаний підпис від імені [PERSON] в подальшому йому не відомо. Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні заявлені позовні вимоги не визнав, проти їх задоволення заперечував, просив відмовити у їх задоволенні. Заслухавши учасників судового розгляду, допитавши експерта, дослідивши матеріали цивільної справи №666/47/16-ц та цивільної справи №666/3314/15-ц, суд дійшов переконання, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі ст.553 Цивільного кодексу України поручитель за договором поруки поручається перед кредитором боржника за виконання ним своїх зобов'язань. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно ч.ч.1-2 ст.554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Відповідно до ч.1 ст.559 Цивільного кодексу України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Судом встановлено, що 27.09.2006 року між [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ«УкрСиббанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №11047348000, згідно умов якого останній отримав кредит в іноземній валюті в сумі 63000,00 доларів США на термін з 28.09.2006 року по 28.09.2027 року. 27 вересня 2006 року укладено договір поруки №539359 між кредитором [PERSON] комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ«УкрСиббанк», позичальником [PERSON] та поручителем [PERSON], згідно умов якого поручитель зобовязується перед кредитором відповідати за виконання позичальником усіх його зобовязань перед кредитором в повному обсязі, що виникли з кредитного договору №11047348000 від 27.09.2006 року, як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Відповідно до п.1.3 вищевказаного договору поруки, укладеного з [PERSON], поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і позичальник, в тому числі за повернення основної суми боргу, процентів, за використання кредитних коштів, відшкодування можливих збитків, за сплату пені і інших штрафних санкцій, передбачених в вищеназваному кредитному договорі. Рішенням Дніпровського районного суду м.Херсона №666/3314/15-ц від 23.09.2015 року стягнено солідарно з [PERSON], [PERSON] Талятовичана користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №11047348000 від 27.09.2006 року в сумі 47064,99 доларів США та 152,75 гривень заборгованості по пені, а також судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Апеляційного суду Херсонської області від 30.11.2015 року по справі №666/3314/15-ц рішення Дніпровського районного суду м.Херсона від 23.09.2015 року залишено без змін. Постановами старшого державного виконавця Дніпровського РВДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області від 14.07.2016 року відкрито виконавче провадження №51614591 з виконання виконавчого листа №666/3314/15, виданого 18.12.2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» боргу 47064,99 доларів США та пені 152,75 гривень, та виконавче провадження №51614515 з виконання виконавчого листа №666/3314/15, виданого 18.12.2015 року Дніпровським районним судом м.Херсона про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» судових витрат 1827,00 гривень. Згідно висновку експерта [PERSON] №269-ПТ від 06.06.2017 року Херсонського НДЕКЦ МВС України підпис від імені [PERSON] в розділі «6.ЮРИДИЧНІ АДРЕСИ І РЕКВІЗИТИ СТОРІН» в графі «ПОРУЧИТЕЛЬ» зі зворотного боку договору поруки від 27.09.2006, виконаний не [PERSON], а іншою особою. Допитана в судовому засіданні в якості експерта [PERSON] підтвердила наданий нею висновок №269-ПТ від 06.06.2017 року та зазначила, що під час проведення почеркознавчої експертизи у неї не виникало сумнівів щодо підписів та того, що підпис зроблений не [PERSON], а іншою особою. Наданих для проведення експертизи матеріалів було достатньо, щоб зробити такий висновок. Із досліджених в судовому засіданні матеріалів цивільної справи №666/3314/15-ц судом встановлено, що [PERSON] в судовому розгляді справи участі не приймав, згідно розписки, яка міститься в матеріалах цивільної справи, він отримав рішення 17.12.2015 року та ознайомився з матеріалами цивільної справи №666/3314/15-ц (а.с.149, 150 цив.справи №666/3314/15ц), з урахуванням викладеного, суд дійшов переконання, що позивачем строк позовної давності пропущений з поважних причин, тому він підлягає поновленню. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до положень ч. 3 ст. 203 ЦК України, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч.3 ст.244 ЦК України, довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами. Довіреність на вчинення правочину представником може бути надана особою, яку представляють (довірителем), безпосередньо третій особі. Згідно ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Встановивши, що спірний договір поруки №539059 від 27.09.2006 року позивачем не підписувався, за таких обставин суд дійшов висновку про недійсність оспорюваного договору поруки, оскільки відсутність волевиявлення позивача, направленого на укладення спірного договору, що відповідно до ч.3 ст.203 ЦК України суперечить загальним засадам, додержання яких є необхідним для чинності правочину і згідно ч.1 ст.215 ЦК України призводить до недійсності договору поруки. Таким чином суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню повністю.

Outcome: approved