Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

11.09.2019 позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати [PERSON] , [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася в установленому законом порядку. Заслухавши пояснення позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд встановив, що вимоги позивача законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом установлено, що позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS] відповідно до договору купівлі-продажу нерухомого майна від 24.08.1998 року за № 98/235 (а.с. 8). Рішенням суду від 14.05.2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано (а.с. 10). Згідно довідки Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 7400 від 30.07.2019 року в квартирі за адресою: [ADDRESS] зареєстровані - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 11). Згідно акту Комунального підприємства «ЖЕК-10» від 21.06.2019 року відповідач зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , але не проживає у зв`язку зі зміною місця проживання (а.с. 12). Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила, що [PERSON] раніше проживала за адресою: [ADDRESS] , але приблизно півтора роки тому, коли вона гуляла на вулиці біля свого будинку зі своєю внучкою, то бачила як [PERSON] разом зі своїм батьком виносила речі з спірної квартири в причіп. Також повідомила, що позивач перешкод у проживанні у спірній квартирі відповідачу не чинив. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила факт того, що [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше двох років. Зазначила, що вона ніколи не бачила, щоб відповідач приїздила до спірної квартири, вона з нею у дружніх відносинах не була. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. За статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. Оскільки інше не встановлено чинним законом, договором, на підставі якого встановлено сервітут, відсутність члена сім`ї понад один рік без поважних причин є юридичним фактом, що призводить до втрати членом сім`ї права користування помешканням. Відповідно до п.1 ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого житла. Втручання у це право здійснюється виключно з підстав, передбачених п. 2 ст. 8 Конвенції. Зазначене покладає на Україну в особі її державних органів зобов`язання «вживати розумних і адекватних заходів для захисту прав» (рішення ЄСПЛ у справі «Пауел і Райнер проти Сполученого Королівства» від 21.02.1990 р.). Такий захист поширюється як на власника квартири (рішення ЄСПЛ у справі «Джілоу проти Сполученого Королівства» від 24.11.1986 р.), так і наймача (рішення ЄСПЛ у справі «Ларкос проти Кіпру» від 18.02.1999 р.). У зв'язку з цим суд приходить до висновку, що є достатні правові підстави для виправданого, тобто законного втручання у гарантоване ст. 8 Конвенції право кожного на повагу до свого житла для визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, судом встановлено, що вимоги позивача обґрунтовані, законні та підлягають задоволенню. Оскільки позивач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] та звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved