Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

12 вересня 2016 року позивач звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області із позовом до [PERSON], третя особа: Орган опіки та піклування Покровської районної адміністрації Донецької області про надання дозволу на виїзд неповнолітньої дитини за межі України без згоди батька, яку під час судового розгляду уточнила в частині надання дозволу на безперешкодний виїзд та вїзд її сина через лінію розмежування в зоні проведення антитерористичної операції. В обґрунтування позовних вимог вказує, що\~ 02 липня 2005 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON], який зареєстрований Кіровським відділом РАЦС м. Донецька. Від вказаного шлюбу 25 листопада 2005 року у них народився син [PERSON]. Рішенням Кіровського районного суду м. Донецька від 12 листопада 2010 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Після цього вона ні яких звязків з відповідачем не підтримувала, а він не цікавився інтересами сина.\~Після розірвання шлюбу, їх неповнолітній син проживає разом з нею. Позивач зазначає, що 20 липня 2012 року вона уклала шлюб з [PERSON]. Від даного шлюбу 17 грудня 2012 року у них народилась донька - [PERSON]. У звязку з проведенням антитерористичної операції на території Донецької області 19 грудня 2014 року вона з дітьми, тимчасово, переїхала до своїх знайомих за адресою: Донецька область, Покровський р-н, смт. Гродівка, вул. Донецька, буд. 51. Її чоловік [PERSON] залишився проживати в м. Донецьку, так як у нього там є робота та житло. \~На теперішній час вона вирішила з дітьми переїхати до чоловіка у м. Донецьк, так як я не може знайти собі роботу, а тому не має можливості в повному обсязі забезпечити матеріальні та побутові потреби своїх дітей. У м. Донецьку у неї є власне житло, яке розташовано за адресою: [ADDRESS]. Її чоловік має постійну роботу та заробітну плату. Зважаючи на складну ситуацію в Донецькій області, наявність контрольно-пропускних пунктів, у неї не має можливості перевезти неповнолітнього [PERSON] через лінію розмежування у м. Донецьк. Ні яких звязків з відповідачем вона не підтримує і тому не має можливості взяти у нього нотаріальний дозвіл на переїзд їх сина в м. Донецьк. Також, позивач вказує, що в м. Донецьку проживає її матір - [PERSON], [INFO], яка є інвалідом 3-ї групи і на теперішній час хворіє та потребує постійного нагляду. Крім неї за нею доглядати більше нікому. Враховуючи вищенаведене вважає, що для захисту прав і свобод неповнолітнього [PERSON] необхідно задовольнити її вимогу про надання дозволу на безперешкодний вїзд та виїзд дитини через лінію розмежування в зоні проведення антитерористичної операції, якою є уся територія Донецької області, без згоди [PERSON], оскільки вона та син проживають в [INFO]. Позивач просить суд надати дозвіл на виїзд неповнолітнього [PERSON], [INFO], на тимчасово неконтрольовану територію в супроводі матері [PERSON], без згоди батька, до досягнення дитиною 16 річного віку. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи у його відсутність, відповідно до вимог чинного законодавства, не подавав. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Покровської районної адміністрації Донецької області [PERSON] до судового засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за необхідне провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності особи, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до паспорту громадянина України серії ВК № 937706 [PERSON], [INFO], уродженка міста Донецька Донецької області, зареєстрована за адресою: [INFO] (а.с. 8). Згідно свідоцтва про народження серії І-НО № 039793, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, 25 листопада 2005 року народився [PERSON], батьками якого є [PERSON] та [PERSON] (а.с.9). Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО № 300208 від 20 липня 2012 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції м. Донецька, 20 липня 2012 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) (а.с. 11). Згідно довідки від 19 грудня 2014 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] з неповнолітніми дітьми [PERSON], [PERSON] фактично проживає за адресою: [INFO] (а.с.12). Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ст. 141 СК України, визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини. Відповідно до\~ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 313 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи у супроводі осіб, які уповноважені ними. Відповідно до п.1\~Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» від 17 березня 2015\~року за №254-УІІІ, Верховна Рада України постановила: визнати тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей в яких відповідно до Закону України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Згідно пункту 5.1.1 вїзд на неконтрольовану територію дітей, якi не досягли 16-рiчного вiку, здійснюється з дотриманням вимог передбачених для таких осiб Правилами перетинання державного кордону громадянами України, затвердженими постановою Кабiнету Мiнiстрiв України вiд 27 сiчня 1995 року № 57. Відповідно до\~ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» та правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 року№57, перетинання державного кордону для виїзду за межі України громадянами, які не досягли 16-річного віку, здійснюються лише за згодою обох батьків (усиновлювачів) та в їх супроводі або в супроводі осіб, уповноважених ними, які на момент виїзду з України досягли 18-річного віку. Виїзд за межі України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, згода другого з батьків не вимагається у разі пред'явлення рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Відповідно до частини 1 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікована Україною 27.02.1991року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Правилами оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, затверджених\~постановою КМУ від 31 березня 1995 року № 231\~(із змінами) визначено зокрема, що виїзд неповнолітніх громадян України за межі території України здійснюється за одним із таких документів: паспорт громадянина України для виїзду за кордон, виданий дітям громадянам України згідно з цими правилами; проїзний документ дитини, виданий відповідно до Правил; паспорт громадянина України для виїзду за кордон одного з батьків, у який, відповідно до Правил, записано дитину, яка прямує у його супроводі через державний кордон. Пунктом 18 цих Правил передбачено, що оформлення паспорта/проїзного документа здійснюється на підставі заяви батьків (законних представників батьків чи дітей), а у разі, коли батьки не перебувають у шлюбі між собою, - того з них, з ким проживає дитина, справжність підпису яких засвідчено нотаріально. За наявності заперечень одного з батьків документ може бути оформлено на підставі рішення суду. З огляду на викладене, діючим законодавством не встановлено обмеження щодо вїзду/виїзду неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію, а лише встановлено певний порядок її вїзду/виїзду за згодою батьків або дозволу суду при відсутності згоди одного з батьків. Оскільки позивачка позбавлена можливості отримати нотаріально посвідчену згоду відповідача на вїзд/виїзд дитини на тимчасово окуповану територію України, беручи до уваги той факт, що судом не встановлено обмежень чи заборон, які унеможливлюють вїзд/виїзд неповнолітньої дитини на тимчасово окуповану територію України, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог позивачки та вважає можливим надати дозвіл на тимчасовий вїзд/виїзд сина до тимчасово окупованої території України в її супроводі без згоди батька строком на 3 роки.

Outcome: partial