Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

12.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду в інтересах неповнолітньої дитини [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому зазначила, що рішенням Тростянецького районного суду Вінницької області 13.03.2006 року відповідачку [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно доньки [PERSON], [INFO] та дочки [PERSON], [INFO], стягнуто з відповідачки аліменти на утримання дітей до досягнення найстаршою дочкою повноліття. Станом на 16.10.2014 року старша дочка досягла повноліття і постановою ВДВС по Тростянецькому району від 25.09.2014 року закінчено виконавче провадження. Разом з тим припинено стягнення аліментів і на іншу дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно допомоги не надає, вона фізично здорова, інших виплат по виконавчих документах немає. Тому позивачка просила стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 1\\4 частини всіх видів заробітку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Однак надала на адресу суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить задовольнити та розглянути справу в її відсутність. Не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, хоча про місце та час розгляду справи була належним чином повідомлена, заяви про розгляд справи за її відсутності не надіслала. В силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу за наявними в ній доказами відповідно до ч. 4 ст.169 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст.224 ЦПК України взявши до уваги відсутність з боку позивача заперечень про можливий заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до копії рішення по справі №2-100/2006 від 13.03.2006 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] та [PERSON] та стягнено відповідно аліменти на їх утримання до досягнення найстаршою дитиною повноліття(а.с.15-16). Згідно ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Постановою ВДВС по Тростянецькому району від 25.09.2014 року виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа №2-100\\2006 закінчено в зв`язку з досягненням старшою дочкою повноліття.(а.с.14). Згідно розпорядження Тростянецької РДА Вінницької області №78 від 28.05.2014 року з 02.06.2014 року [PERSON], [INFO], влаштовано на виховання та спільне проживання в прийомну сім`ю [PERSON].(а.с.3-4) Відповідно до ст.256-3 ч.4 СК України за прийомними дітьми зберігається право на аліменти, пенсію, інші соціальні виплати, а також на відшкодування шкоди у зв'язку з втратою годувальника, які вони мали до влаштування до прийомної сім'ї. При визначені розміру аліментів суд враховує обставини, відповідно до ст. 182 СК України, а саме стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20.11.1989 року, дитина, враховуючи її фізичну і розумову незрілість вимагає спеціального захисту і турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 Сімейного Кодексу України. Зміст ч. 3 ст. 181 цього Кодексу визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, взявши до уваги позицію позивача, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідач як мати дитини зобов`язана утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття, однак добровільно кошти на утримання не надає. Тому суд вважає, що кошти на утримання неповнолітньої дитини(аліменти) необхідно стягнути з відповідача на її користь - у розмірі 1\\4 частини всіх видів її заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення нею повноліття, починаючи з дня звернення до суду. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються ст.ст.180,182,183,191 СК України. Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів -у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved