Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

11.01.2017р. [PERSON] «СК «Уніка» звернулось до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення суми стягнутого страхового відшкодування у розмірі 4 160 грн. (а.с. № 2-4). В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 02.05.2016р., відповідач перебуваючи в стані алкогольного спяніння пошкодив пляшкою склопакет вхідних дверей в ТРЦ «Нагорка», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8-А, та належить ТОВ «Трейдмаркет 2004». Факт проведення перевірки обставин події підтверджується висновком Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області та актом огляду майна з фотофіксацією пошкодженого майна. Розмір завданих збитків власнику майна складає 5\~160 грн. 05.05.2016р. страхувальник подав відповідну заяву з метою отримання грошового відшкодування за матеріальну шкоду, яка була завдана відповідачем. Відповідач відшкодування за завдану матеріальну шкоду добровільно не сплатив. В зв'язку з настанням страхової події [PERSON] «СК «Уніка» здійснило виплату відшкодування ТОВ «Трейдмаркет 2004» в розмірі 4\~160 грн.. [PERSON] «СК «Уніка» зверталося до відповідача з проханням добровільно компенсувати завдані збитки, але нажаль сума відшкодування сплачена не була. Представник позивача - [PERSON] (діє на підставі довіреності від 19.09.2016р. - а.с. № 46) в судове засідання 23.05.2017р. не зявилась, подала до суду клопотання, в якому зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити з підстав, які викладені в позові та доказів, наявних в матеріалах справи. Також просила розглянути справу без її участі та без фіксування судового процесу технічними засобами, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. № 45). Відповідач - [PERSON] в судові засідання 14.03.2017р. та 23.05.2017р. повторно не зявився, про дату та час слухання справи кожного разу був повідомлений належним чином за адресою, наданою адресно-довідковим підрозділом ГУДМС, УДМС України в Дніпропетровській області від 02.02.2017р. (а.с. № 27). Згідно до відміток на конвертах з судовими повістками на 14.03.2017р. та 23.05.2017р. їх було повернуто до суду з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 39, 43), що відповідно до ч. 5 ст. 74 ЦПК України є належним повідомленням. Отже, належним чином повідомлений про розгляд справи судом відповідач в судове засідання не зявився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розряду справи до суду не звернувся, а також не скористався правом надання заперечень проти позову. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч. 1 ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з чим суд, з метою недопущення порушення строків розгляду справи, передбачених ст. 157 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача, вважає за можливе провести заочний розгляд справи та вирішити справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 01.02.2016р. між [PERSON] «СК «Уніка» та ТОВ «Трейдмаркет 2004» було укладено договір добровільного страхування майна № 005127/0211/0000083, відповідно до якого застраховані майнові інтереси страхувальника повязані з володінням, користуванням, розпорядженням майном будівлею торгово-розважального центру «Нагорка», що знаходиться за адресою: м. Дніпро, пр. Гагаріна, 8-А (а.с. № 6-12). 02.05.2016р. із застрахованим майном страхувальника трапилась страхова подія: пошкоджено склопакет вхідних дверей в ТРЦ «Нагорка». Відповідно до акту огляду та рахунку-фактури № СФ-0000038 від 11.05.2016р. вартість заміни склопакету склала 5160 грн. (а.с. № 13, 14, 16), яка була виплачена страхувальнику за вирахуванням франшизи у розмірі 1000 грн. (а.с. № 19, 20, 21). Згідно з листом начальника Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області, щодо заяви [PERSON] про прийняття мір до невідомого, який 02.05.2016р. близько 16-50 годин за адресою м. Дніпропетровськ, пр. Гагаріна, 8-А пошкодив скло вхідних дверей в ТЦ «Нагорка». За даним фактом був встановлений гр. [PERSON], [INFO], мешкаючий: [ADDRESS]. Також було встановлено, що ТОВ «Трейдмаркет 2004», ТЦ «Нагорка» було завдано матеріальна шкода в розмірі 5\~160 грн. Після ознайомлення з даним матеріалом працівники слідчого відділення Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області не вбачили ознак кримінального правопорушення та направили даний матеріал для його розгляду згідно ЗУ «Про звернення громадян» начальнику Жовтневого ВП ДВП ГУНП України в Дніпропетровській області. З гр. [PERSON] було проведено профілактичну бесіду направлену на недопущення будь-яких правопорушень та злочинів (а.с. № 15).. Як вказує ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно ст. 27 Закону України «Про страхування», страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток в повному обсязі. Згідно з до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 58 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтями 27, 46 ЦПК України передбачено, що обов'язок із доказування покладається також на осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, або державні чи суспільні інтереси. Тобто, процесуальними нормами встановлено як право на участь у доказуванні, так і обов'язок із доказування обставин при невизнані них сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, що випливає зі змісту ст. 27 ЦПК України. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв'язок доказів у їх сукупності.\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Аналізуючи виниклі між сторонами правовідносини суд приходить до висновку щодо недоведеності позовних вимог, у звязку з чим вважає за необхідне відмовити у задоволенні даного позову у повному обсязі. Роблячи такий висновок суд виходить з того, що фактичними обставинами справи спростовуються твердження про винуватість [PERSON] у пошкодженні склопакету дверей ТЦ «Нагорка», оскільки а ні постанови про притягнення останнього до адміністративної відповідальності, а ні вироку у кримінальній справі до матеріалів справи не надано, що унеможливлює встановленні винуватої особи у завданні матеріальних збитків. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, враховуючи результат розгляду справи, у відповідності до ст. 88 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем при зверненні до суду з даним позовом не підлягають відшкодуванню. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed