Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-29 00:00:00

12.08.2013 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] і [PERSON] яким просить змінити черговість в одержанні права на спадкування після смерті [PERSON], померлого [INFO], разом зі спадкоємцями першої черги за законом - дітьми померлого. Вказує, що з 1992 року, більше 16 років проживала з [PERSON] однією сім'єю, без реєстрації шлюбу. Від фактичних шлюбних відносин народилася донька [PERSON]. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] є дітьми померлого від попереднього шлюбу. Чоловік помер [INFO], спадщину прийняла вона в порядку ст.1264 ЦК України оскільки постійно більш як п'ять років проживала спільно зі спадкодавцем. Але відповідачі [PERSON] і [PERSON] які прийняли спадщину, є спадкоємцями першої черги, тому вони мають право на спадкову земельну ділянку. Чоловік мав похилий вік, постійно хворів, а з початку 2008 р. йому було встановлено онкологічне захворювання, з 29.10.2008 р. встановлена друга група інвалідності. [PERSON] перебував в безпорадному стані, вона проживала з ним, витрачала значні кошти на лікування, піклувалася про нього оскільки чоловік потребував сторонньої допомоги. Відповідачі [PERSON] і [PERSON] взагалі ніякої допомоги батькові як спадкодавцю не оказували, тому просить змінити черговість в одержанні права на спадщину, що дає їй право на спадкування разом з дітьми померлого. В судовому засіданні позивач [PERSON] і її представник [PERSON] позов підтримали, вказують що хвороба чоловіка, та піклування про нього позивача підтверджується медичними документами, та поясненнями свідків. [PERSON] мала неповнолітній вік на час смерті батька, [PERSON] і [PERSON] прийняли спадщину, оскільки вчасно відповідно до ст.1269 ЦК України подали заячви про прийняття спадщини. Позивач з заявою про прийняття спадщини не зверталася. Відповідач [PERSON] позов визнала. Представник відповідачів [PERSON] і [PERSON]- адвокат [PERSON] проти позову заперечував, надав письмові заперечення, вказує, що спадкодавець не мав похилого віку, був працездатним, інвалідність спадкодавцю була встановлена 29.10.2008 р. а 05.12.2008 р. через один місяць [PERSON] помер. Діти спілкувалися з батьком, навіщали його в лікарні, тому позов є безпідставним. Вислухавши сторони, представників сторін, свідків, дослідивши письмові докази, суд вважає що в задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ст.1259 ч.2 ЦК України - фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Тобто норма зазначеної статті передбачає цілий перелік умов зміни черговості одержання права на спадкування, обов'язковими з яких є: 1. Тривалий час опікування. 2. Тривалий час матеріального забезпечення. 3. Тяжка хвороба, безпорадний стан спадкодавця, або похилий вік. Суд вважає, що позивач [PERSON] всупереч ст.10 ЦПК України не надала суду доказів наявності вказаних обов'язкових умов у їх сукупності. Допитані свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] підтвердили піклування позивача про чоловіка, факт запозичення грошей позивачу на лікування, відсутність допомоги з боку відповідачів. Згідно довідки МСЕК а.с.12 [PERSON], [INFO] 29.10.2008 р. була встановлена друга група інвалідності, помер спадкодавець [INFO] від інтоксикації внаслідок онкологічного захворювання у віці 51 року а.с.7, 12 Разом з тим, згідно довідки КЗ «КПІ» спадкодавець працював з 2006 року по 29.10.2008 р. до встановлення групи інвалідності. Таким чином спадкодавець який не мав похилого віку та був працездатни, потребував стороннього догляду у зв'язку з тяжкою хворобою лише в жовтня 2008 р. нетривалий час, оскільки в грудні 2008 р. помер. При вказаних обставинах, та відсутності доказів його безпорадного стану, опікування та матеріального забезпечення тривалий час, в задоволенні позову слід відмовити. Крім того згідно ст.1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Як встановлено судом поясненнями позивача, то [PERSON] до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини як спадкоємець четвертої черги не зверталася, та такі докази суду не надала. Тобто після смерті спадкодавця в 2008 році ніяким чином, крім позову про зміну черговості права на спадкування, не заявила про свої права на спадщину, як такі права не заявила і відповідач [PERSON] Згідно ст.256 ч.2 ЦПК України можливо встановлення факту проживання однією сім'єю позивача зі спадкодавцем не менш як п'ять років до відкриття спадщини. Вказаний факт мав би для позивача юридичне значення, при відсутності іншого порядку його встановлення, оскільки факт пов'язаний з прийняттям спадщини. Але такого позову [PERSON] до суду не подала. Розглядаючи позов диспозитивно в порядку ст.11 ЦПК України, суд приходить до висновку, що при неприйнятті спадщини позивачем, сам позов про зміну черговості права на спадкування не має правового значення. Обставини того що позивач є спадкоємцем, та спадкоємцем таким, що прийняв спадщину потребують доказуванню в судовому порядку. На підставі ст.ст.1259, 1264 ЦК України,

Outcome: dismissed