Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

10 лютого 2016 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулась позивачка [PERSON] з вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, посилаючись на слідуючи обставини. Сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року. Від шлюбних відносин мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська по справі № 203/164/16-ц шлюб сторін розірвано. Відповідач ухиляється від добровільної сплати аліментів на утримання дітей, чим не виконує обов'язку щодо утримання батьками неповнолітніх дітей, тому позивачка звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дітей в твердій грошовій сумі, а саме в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, до досягнення дітьми повноліття, починаючи з дня подання позовної заяви. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні позов про стягнення аліментів визнав частково, просив стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі по 750 грн. щомісячно, оскільки він не працює, постійного доходу не отримує. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Зі свідоцтва про одруження (а.с.4) видно, що сторони знаходились в зареєстрованому шлюбі з 20 вересня 2008 року. З паспорту позивачки, який нею отримано 15 лютого 2016 року видно, що на теперішній час вона змінила після розірвання шлюбу своє шлюбне прізвище «[PERSON]» на дошлюбне- «[PERSON]». Свідоцтвами про народження (а.с.5-6) підтверджується, що сторони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою, що сторонами в судовому засіданні не заперечується. Відповідач не заперечував у судовому засіданні, що він не відмовляється від утримання неповнолітніх дітей, вимоги позову про стягнення аліментів визнав частково, просив стягнути аліменти в розмірі по 750 грн. на кожну дитину, аргументуючи це тим, що він не працевлаштований, існує за рахунок нерегулярних робіт по здійсненню внутрішніх ремонтів квартир громадян, однак на теперішній замовлення на такі роботи вкрай рідкі, оплату за таку роботу отримує незначну, а інших доходів немає. Намагання працевлаштування до теперішнього часу безрезультатні. Готовий на сплату аліментів у більшому розмірі в разі отримання заробітку після працевлаштування. Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Сімейного Кодексу України. Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, що передбачено ст. 180 СК України. Ст.181 СК України передбачає, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення за рішенням суду коштів на утримання дитини (аліментів), які присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.182 СК України судом при визначенні розміру аліментів враховуються слідуючи обставини: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Враховуючи, що, у судовому засіданні з'ясовано, що відповідач є працездатним, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на користь позивачки, однак в меншому розмірі, ніж вона вимагає. Ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони не заперечують, що вони окрім неповнолітніх дітей , не мають на утриманні інших осіб. Сторони не заперечують, що вони, як і їх діти фізично здорові, на будь-яких обліках в лікувальних закладах не перебувають. Позивачкою не надано жодного доказу про отримання відповідачем заробітку (доходів), що вона сама особисто підтвердила в процесі судового засідання. Підтвердила суду, що вона впевнена в тому, що відповідач живе за рахунок заробітків за виконання ремонтних робіт, однак не може це доказати, а відповідач наявність отримання доходів заперечує. За таких умов суд не може стягнути аліменти з відповідача з припущенням того, що він має якісь доходи. Рішення суд може прийняти тільки на підставі належних доказів. Відповідач заперечує факти отримання ним заробітку (доходів), яких було ю достатньо для виплати аліментів в розмірі по 2500 грн. на кожну дитину, як того вимагає позивачка. Тому суд, з урахуванням конкретних обставин, враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину в Україні, середні показники розміру доходів в регіоні, визнає можливим стягнути аліменти в розмірі 1000 грн. 00 коп. на кожну дитину щомісячно і це не позбавляє позивачки можливості скористуватися своїм правом ініціювання вподальшому стягнення аліментів в іншому розмірі, в разі отримання належних доказів. Суд вважає необхідним стягнути з відповідача судовий збір на користь держави відповідно до ст. 88 ЦПК України. Крім того, відповідно до ч.2 ст.367 ЦПК України суд вважає необхідним рішення суду в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: partial