Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~11 грудня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, просить стягнути із [PERSON] на її користь аліменти на утримання двох дітей в розмірі ј частки заробітку до повноліття [PERSON],[INFO], а потім до закінчення навчання у вищому навчальному закладі та ј частки заробітку до повноліття [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що діти знаходяться на її утриманні, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на їх утримання не надає. Позивач в судове засідання не зявилась, подала заяву про слухання справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задоволити. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про слухання справи у його відсутності, позов визнає частково, погоджується сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки доходу до повноліття дітей. Вивчивши матеріали справи, матеріальне становище сторін, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження батьком неповнолітнього [PERSON], [INFO] та малолітнього [PERSON], [INFO] є відповідач, який нерегулярно та не в достатньому розмірі надає допомогу на утримання дітей. \~ \~ \~ \~Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про народження дитини, довідкою про склад сімї, письмовими поясненнями сторін. Відповідно до вимог ст. 180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька або в твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З врахуванням обставин справи, положення чинного законодавства, що регулюють правовідносини повязані зі сплатою аліментів, обовязку відповідача утримувати неповнолітню дитину, принципу законності, суд приходить до висновку, що в силу ст.ст. 180-183 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2018 року і до повноліття старшого сина, в подальшому стягувати аліменти в розмірі ј частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття молодшого сина. В решті слід відмовити. Задовільняючи позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання дитини, частково, суд виходить з того, що відповідач, як батько дітей, зобов'язаний утримувати дітей до досягнення повноліття. При цьому, суд враховує те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Також, виходить з розумності та достатності заявленого позивачем розміру стягуваних аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, враховуючи ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік», а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи прав останнього. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судові витрати розподіляються відповідно до ст. 141 ЦПК України. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved