Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

10\~липня 2018\~року позивач\~звернулася до\~суду з\~вищезазначеним позовом,\~посилаючись на\~те,\~що 18 червня 2005 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис\~№ 624, від якого мають спільну дитину [PERSON], [INFO]. Шлюб дружньої сім'ї не створив, спільне життя з відповідачем не склалося, погляди чоловіка протирічать її розумінню значення сім'ї, тому вважає, що подальше спільне проживання та ведення сумісного господарства є неможливим. Шлюбні відносини припинились, спільного господарства не ведуть. Вважає, що подальше збереження сім'ї є неможливим, оскільки сім'я фактично розпалася і носить формальний характер. Просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], стягнути з нього на її користь понесені судові витрати. У підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, подала до суду заяву, в якій просить суд судовий розгляд проводити без її участі, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] у підготовче судове засідання не зявився, направив до суду заяву, в якій просить справу слухати за його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог, викладених у позовній заяві поданої позивачем. Зазначає, що відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Він є громадянином евакуйованим у 1986 році із зони відчуження, категорія 1, відповідно до посвідчення Серії А № 128560 від 25.05.2010, тому відповідно до Закону України «Про судовий збір» є звільненим від судового збору. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову, закону не суперечить, прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 18 червня 2005 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім'ї, актовий запис № 624. Від шлюбу мають спільну дитину доньку [PERSON], [INFO]. Суд встановив, що на даний час сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають разом. Примиритися вони не бажають. Подальше збереження шлюбу є неможливим та буде суперечити їх інтересам. Місце проживання доньки ними визначено, дитина з 12.07.2011 по теперішній час постійно проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS]. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов пророзірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у звязку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у розмірі 704 (сімсот чотири) грн.80 коп., що підтверджується квитанцією № 38 від 03.07.2018. Тому із відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. та позивачу повертається з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 352 (триста пятдесят дві) грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved