Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-02 00:00:00

12.11.2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання про визнання свідоцтва про право на спадщину частково недійсним, визнання частково недійсними державних актів на землю та визнання права власності на майно у порядку спадкування за законом. У позові зазначив, що він є сином [PERSON] , [INFO] , який проживав в с. Лиса Гора Первомайського району Миколаївської області разом із своєю дружиною [PERSON] , [INFO] . [INFO] [PERSON] помер. Заповіту щодо належного йому майна він не складав. Після смерті батька залишилась спадщина у вигляді: житлового будинку, загальною площею 49,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,04 га та земельна ділянка частка (пай) площею 6,4 умовних кадастрових гектара, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0164901 від 14.01.1997 за № 5295 по КСП «Дружба» в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 03.02.2014 позивачу надано додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. На підставі вказаного рішення суду, 01 квітня 2014 року [PERSON] звернувся до Другої первомайської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини і вона була зареєстрована в книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 241 (спадкова справа № 201/2006). В жовтні 2018 року [PERSON] звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва з посиланням на те, що спадкове майно вже переоформлено на відповідача. Водночас, позивач випадково дізнався, що відповідач під час звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини вказав, що інших спадкоємців за законом після смерті [PERSON] , окрім нього немає, в зв`язку з чим отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на все вищевказане майно. Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна право власності на зазначений вище житловий будинок, на підставі свідоцтва про право на спадщину № 1490 від 04.09.2006 виданого Другою Первомайською державною нотаріальною конторою, 03.10.2006 року зареєстровано за відповідачем у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно, реєстраційний номер 15741258. Окрім того, як вказано в листі відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 15.07.2019 (вих. № 3182/178-19), «згідно з Книгою реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по КСП «Дружба» в межах території Лисогірської сільської ради, громадянин України [PERSON] на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 27.12.1996 року № 391, мав право на земельну частку (пай) площею 6,4 умовних кадастрових га, згідно з сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0164901 , виданого 14.01.1997 року, зареєстрованого за № 5295. На підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 07.04.2000 року № 66-р, затверджено новий розрахунок вартості земельної частки (паю) та її розміру. Згідно цього розпорядження розмір земельної частки (паю) по КСП «Дружба» складав 5,3 умовних кадастрових гектара. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 03.03.2007 № 290 право власності на земельну частку (пай) також зареєстровано за відповідачем». В подальшому, як вбачається з інформації відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 17.07.2019 (вих. № 3296/178-19) 21.10.2008 року відповідачка взамін сертифіката серії МК № 0164901 отримала державні акти на право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в межах території Лисогірської сільської ради, а саме, державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 131505 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Лисогірській сільській раді за № 010802200339 на земельну ділянку площею 3,54 га, кадастровий № 4825484600:03:000:1050; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 131506 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Лисогірській сільській раді за № 010802200340 на земельну ділянку площею 1,31 га, кадастровий № 4825484600:03:000:1051; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 131334 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Лисогірській сільській раді за № 010802200341 на земельну ділянку площею 0,11 га, кадастровий № 4825484600:03:000:1973; державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 131446 зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Лисогірській сільській раді за № 10802200342 на земельну ділянку площею 0,14 га, кадастровий № 4825484600:03:000:2889. В жовтні 2018 року позивач звернувся до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва з посиланням на те, що спадкове майно, яке належало померлому [PERSON] вже переоформлено на іншого спадкоємця - на [PERSON] (дружина померлого [PERSON] ). Позивач, син померлого [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Рожнятівського РУЮ в Івано-Франківській області є спадкоємцем першої черги, а тому є таким що прийняв спадщину та має право на отримання свідоцтва про право на спадщину, в межах належної йому частки, нарівні з іншим спадкоємцем - [PERSON] . Посилаючись на викладені обставини позивач просив поновити його порушені права наступним чином: Визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.09.2006 року за № 1490, видане [PERSON] державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області в частині успадкування нею після смерті [PERSON] , 1/2 частини житлового будинку загальною площею 49,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 49,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] . Визнати частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 131505 від 21.10.2008, виданий на ім`я [PERSON] , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Лисогірській сільській раді за № 010802200339 на земельну ділянку площею 3,54 га, кадастровий № 4825484600:03:000:1050, в частині 1/2 права власності на дану земельну ділянку; Визнати частково недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 131506 від 21.10.2008, виданий на ім`я [PERSON] , зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право приватної власності на землю по Лисогірській сільській раді за № 010802200340 на земельну ділянку площею 1,31 га, кадастровий № 4825484600:03:000:1051, в частині 1/2 права, власності на дану земельну ділянку; Визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки, площею 3,54 га (кадастровий № 4825484600:03:000:1050) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 131505 від 21.10.2008 р. Визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на 1/2 частину земельної ділянки, площею 1,31 га (кадастровий № 4825484600:03:000:1051) згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ № 131506 від 21.10.2008 р. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. Не заперечували проти заочного розгляду справи. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про час і місце слухання справи оповіщена відповідно до вимог ст. 130 ЦПК України. Заяв про розгляд справи у її відсутність до суду не надходило. Відзив на позов не надала. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, в тому числі матеріали спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що [INFO] помер [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді: житлового будинку, загальною площею 49,3 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: [ADDRESS] , земельна ділянка для обслуговування житлового будинку, площею 0,25 га, земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,04 га та земельна ділянка частка (пай) площею 6,4 умовних кадастрових гектара, посвідченого сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії МК № 0164901 від 14.01.1997 за № 5295 по КСП «Дружба» в межах території Лисогірської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Обставини, викладені у позові та приведені судом вище знайшли своє підтвердження у матеріалах справи. Згідно ст.4 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законами України. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно з ч.1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 ЦК України. У ч. 1 ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. В даному випадку свідоцтво про право на спадщину за законом від 04.09.2006 року за № 1490, видане [PERSON] державним нотаріусом Другої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області та державні акти на право власності на земельні ділянки, отримані відповідачем у спадок, не відповідають вимогам закону, так як порушують спадкові права позивача. З урахуванням наведеного позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та законними і підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач просив не стягувати судові витрати з відповідача, та залишити їх за ним.

Outcome: approved