Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-23 00:00:00

10 червня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просила суд визнати за нею право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], який помер 19.11.2014 року. В обґрунтування вимог зазначала, що померлим 01.09.2011 року було складено заповіт на користь позивача. На підставі заповіту на імя позивача було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири за адресою: [ADDRESS]. В той же час, інша ? частка вказаної квартири, що також належала померлому [PERSON], не була включена до складу спадкового майна, що перейшло позивачу в порядку спадкування за заповітом, так як за життя [PERSON] отримав частки квартири у спадщину після смерті дружини, а потім після смерті доньки, що підтверджується свідоцтвами про його право на спадщину, але не здійснив державну реєстрацію права власності на цю частку квартири. Посилаючись на норми ст. ст. 1223, 1216, 1218, 1233 ЦК України, позивач зазначає, що вона є єдиною спадкоємицею за заповітом всього майна померлого [PERSON], але так як померлий не встиг за життя зареєструвати право власності на частку квартири на своє імя, то позивач в свою чергу не має можливості оформити на себе дану частку квартири в порядку спадкування за заповітом, а тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В першому судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позов підтримали в повному обсязі, зазначили, що будь-які інші можливі спадкоємці [PERSON] після його смерті не звертались із заявами про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Дружина та донька [PERSON] померли раніше за нього, ще одна донька [PERSON] не має права на обовязкову долю, так як ще є працездатною особою, і крім того, вона не претендує на вказану квартиру і не зверталась із заявами про прийняття спадщини після смерті своїх батьків. В судове засідання 24.07.2015 року позивач та її представник не зявились, подали письмову заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, надали письмову відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку квартири (а.с. 129-131). Представник відповідача [PERSON] міської ради в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без його участі, подав письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що в матеріалах справи відсутні обґрунтована постанова про відмову нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину. У вирішенні справи відповідач покладається на розсуд суду. Третя особа приватний нотаріус [PERSON] міського нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутність. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, дослідивши надані позивачем та витребувані судом докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] являвся зареєстрованим власником ? частки квартири за адресою: [ADDRESS]; а інша ? частина цієї квартири (1/4 +1/4) належала йому в порядку спадкування за законом після смерті дружини та доньки, після смерті кожної з яких він успадкував по ? частині, та 22.10.2011 року і 29.11.2011 року отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, які підлягали державній реєстрації (а.с.12-15). 01.09.2011 року [PERSON] склав заповіт на імя [PERSON] (а.с. 9). [PERSON] помер 19.11.2014 року (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] за життя не провів державної реєстрації свого права на спадщину яке він отримав після смерті дружини та доньки (1/2 частини квартири). Як вбачається з технічного паспорту на квартиру [ADDRESS], власником квартири зазначений [PERSON] (а.с.16). На час розгляду справи власником ? частки квартири за адресою: [ADDRESS] вже являється позивач [PERSON], і дане право власності підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.10). Із спадкоємців лише [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с.30). Будь-хто з інших спадкоємців із відповідною заявою не звертався, спадщину не приймав. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, та вбачається з копії спадкової справи, що крім спадкоємця за заповітом [PERSON], протягом шестимісячного строку з часу відкриття спадщини більше ніхто із можливих спадкоємців не подав заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Як вбачається з пояснень позивача, померлий [PERSON] мав ще одну доньку [PERSON], однак не складав заповіт на її імя з тих міркувань, що донька проживає в Російській Федерації, не претендує на квартиру, і не доглядатиме за ним, а том склав заповіт на імя [PERSON], яка допомагала та доглядала його. Як вбачається з заповіту, заповіт складався у присутності свідків, зокрема і [PERSON], тобто донька була обізнана про те, що її батько склав заповіт на імя іншої особи [PERSON], і не оскаржувала цього. За вказаних обставин, суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину після смерті [PERSON] Під час розгляду справи судом було достовірно встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON] та після смерті доньки [PERSON], та отримав свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частку від 1/2 частки квартири та на 1/4 частку квартири (а.с.12, 14), але за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку своє право власності на успадковане нерухоме майно та помер. Таким чином, суд приходить до висновку, що фактично на день смерті [PERSON] належала на праві власності вся квартира, однак в силу похилого віку та стану здоровя [PERSON] не зробив державну реєстрацію успадкованих часток квартири. При цьому вбачається, що у заповіті [PERSON] зробив розпорядження на все належне йому майно (а.с.9). Суд також враховує те, що право позивача [PERSON] на спадкування за заповітом після смерті [PERSON] ніким не оспорюється. Дослідивши всі докази у їх сукупності, суд вважає необхідним визнати за [PERSON], [INFO], право власності на ? частину квартири за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], [INFO], який помер 19.11.2014 року. На підставі ст.ст. 16, 1258, 1264, 1268, 1272 ЦК України,

Outcome: approved