Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

11 червня 2013 року публічне акціонерне товариство Банк «ТРАСТ»( надалі ПАТ Банк «ТРАСТ») звернулось з позовом до суду до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування своїх позовних вимог посилаються на те, що 19.02.2008 року між [PERSON] та ВАТ Банк «РНС», правонаступником якого є ПАТ Банк «ТРАСТ» був укладений кредитний договір №R021.0000997, згідно умов якого банк надає кредитні кошти у розмірі 10000 грн. зі сплатою відсоткової ставка за користування кредитом в розмірі 17,99 % річних. Згідно кредитного договору дата остаточного повернення кредиту 20.02.2012 року, кредит було отримано відповідачем 19.02.2008 року, що підтверджується платіжним дорученням №899 від 19.02.2008 року. Відповідач порушив зобов'язання, передбачені кредитним договором та має станом на 09.01.2013 рік заборгованість по кредиту на загальну суму 59422,14 грн., яку і просить позивач стягнути з відповідача. Також просить стягнути сплачені позивачем за подання позовної заяви суму судового збору 594,23 грн. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, просив розглядати справу у його відсутність при заочному розгляді справи, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, ніяких заяв до суду не подав, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність, при заочному розгляді справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє позов, вважаючи його обґрунтованим, і при цьому виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно вимог ст. 526,530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України у встановлений строк. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, а за правилами ч.1 ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як встановлено в судовому засіданні, 19.02.2008 року між ВАТ Банк «РНС» правонаступником якого є ПАТ банк «Траст» та [PERSON] був укладений кредитний договір №R021.0000997 шляхом прийняття банком оферти відповідача, згідно платіжного доручення від 19.02.2008 року №899, позивач надав відповідачу кредит на суму 10000,00 грн. Згідно умов кредитного договору відповідач зобов'язався своєчасно та у повному обсязі сплачувати позивачу відсотки за користування кредитом та комісії, повертати кредит частинами у сумах та терміни, визначені у графіку платежів. Однак за весь час дії зазначеного кредитного договору [PERSON] сплатив лише 6037,00 грн., порушивши графік платежів та умови договору, не виконав взяті на себе обов'язки, внаслідок чого утворилася заборгованість. Суду наданий розрахунок заборгованості за кредитним договором, яка на 09.01.2013 року складає 59422,14 грн., що складається з основної суми заборгованості по кредиту - 8618,10 грн., суми за відсотками за користування кредитом - 314,93 грн., комісії за обслуговування кредиту - 3861,00 грн., суми пені за прострочення платежів - 46628,11 грн. Відповідно до вимог ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію. Припинення зобов'язання на вимогу однієї сторони допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, під час судового розгляду встановлено, що вимоги договору відповідачем належним чином не виконані, що є порушенням ст.ст. 526-530 ЦК України. Таким чином, враховуючи обставини по справі та те, що відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, суд вважає позовні вимоги банку обґрунтованими та такими, що знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та підлягаючими задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України суд також стягує з відповідача на користь позивача понесені та документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved