Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-25 00:00:00

10.08.2021 року до Хотинського районного суду Чернівецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтуванні своєї позовної заяви позивач зазначає, що вона є власником житлового будинку з належними до нього будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У вище зазначеному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , але з 2007 року по даний час в ньому фактично не проживає, вселитися до будинку не намагався та до нього взагалі не з`являвся. Крім того не оплачує плату за користування жилим приміщенням і комунальними послугами не несе інші витрати по утриманню спірного житлового будинку, а підстав для збереження права користування житловим приміщенням за відсутнім протягом більше як шести місяців немає, що підтверджується доказами доданих до позовної заяви. Враховуючи вище викладене позивач просить суд задовольнити її позовну заяву та визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Ухвалою Хотинського районного суду Чернівецької області від 11 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд може розглядати справу в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача [PERSON] , в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій просив розглядати справу у його відсутності та без участі позивача, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Інші сторони в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи, причини неявки суду не повідомили. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Так судом встановлено, що відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.11.2016 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами загальною площею 47 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] власником якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 863 виданий 01.11.2016 року приватним нотаріусом Хотинського нотаріального округу Мартинюк В.А. Згідно до технічного паспорта житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами загальною площею 47 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] власником якого є [PERSON] , та до будинку входить: літ. «А1» житловий будинок; літ. «Б» літня кухня; літ. «В» сарай; літ. «Г» сарай; літ. «Д» навіс; літ. «Ж» вбиральня; літ. «ПГ» підвал; літ. «№3» огорожа; літ. «№4» криниця; літ. «ІІ» замощення. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 02.08.2021 року № 819 в якому зазначено, що брат [PERSON] в господарстві яке розташоване за адресою: [ADDRESS] не проживає довгий час та не має у своїй власності ні будинку ні земельної ділянки. Як вбачається з довідки виданої Топорівською сільською радою Грозинецьким старостинським округом від 22.07.2021 року № 762 в якій зазначено, що [PERSON] дійсно в даний час зареєстрований в господарстві яке розташоване за адресою: [ADDRESS] але з 2007 року по теперішній час не проживає. Крім того відповідно до довідки виданої Топорівською сільською радою Грозинецьким старостинським округом від 22.07.2021 року № 761 в якій зазначено, що [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] та до складу її сім`ї входить: мати - [PERSON] 1962 року народження, брат - [PERSON] 1984 року народження, донька - [PERSON] 2012 року народження. Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.08.2021 року житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами загальною площею 47 кв.м., житловою площею 39,7 кв.м., який розташовано за адресою: [ADDRESS] власником якого є [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину серія та номер 863 виданий 01.11.2016 року приватним нотаріусом Хотинського нотаріального округу Мартинюк В.А. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред`явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір сплачений позивачем при пред`явленні позову до суду. На підставі викладеного, та

Outcome: approved