Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-09 00:00:00

10.08.2021 позивач [PERSON] звернувся до Артемівського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою, в якій просить суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS] . Позовна заява обґрунтована тим, що позивач є власником квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . В належному позивачу квартирі з 20.06.2012 як член сім`ї була зареєстрована племінниця позивача відповідач [PERSON] , яка деякий час проживала за адресою реєстрації. Однак, з початку червня 2014 року відповідач у вищевказаній квартирі не проживає, оскільки виїхала до Росії, де має намір постійно проживати. Вказує, що відповідач в оплаті комунальних послуг участі не приймає, її реєстрація перешкоджає позивачу вільно користуватись та розпоряджатись належним майном та змушує нести додаткові витрати на житлово-комунальні послуги, перешкоджає в оформленні житлової субсидії. Узв`язку з чим позивач вимушений звернутися з даним позовом до суду. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 14.09.2021 по вказаній справі було відкрито провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті в порядку спрощеного позовного провадження, відповідачамбуло надано строк для подання відзиву на позовну заяву. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату , час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Від неї не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Також відповідач не скористалася своїм правом подати відзив на позовну заяву, а тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи, відповідно до вимог ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] , яка належить йому на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого Госпрозрахункове бюро по приватизації житла при відділі по обліку та розподілу житлової площі виконавчого комітету Артемівської міської ради народних депутатів 24.03.1998, та свідоцтва про право на спадщину за заповітом (НАР 967799) від 04.08.2016, виданого державним нотаріусом Соледарської державної нотаріальної контори Степановим В.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 294 (а.с.15-16, 17). \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки Соледарської міської ради від 05.08.2021 № 3243/1013 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). \~ \~ \~ \~Крім того, факт реєстрації відповідача за вищевказаною адресою підтверджується інформацією відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Соледарської міської ради (від 26.08.2021 № 615/10-12), наданої на запит суду 06.09.2021 (а.с.23). Відповідно до акту щодо встановлення не проживання за місцем реєстрації, складеного 05.08.2021старостою вуличного комітету № 6 Соледарської міської ради Заходило Л.М., проведено обстеження за адресою: [ADDRESS] та встановлено факт не проживання за місцем реєстрації [PERSON] , [INFO] , з 01 червня 2014 року по теперішній час (а.с.13). На підставі вказаного акту було видано довідку щодо не проживання за місцем реєстрації громадян на території Соледарської міської ради № 1739/01-19 від 05.08.2021 (а.с.14). Глава 23\~ЦК України встановлює, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на свій розсуд. Однак, як зазначено у ч. 3\~ст. 13 Конституції України, власність зобов`язує, вона не повинна використовуватись на шкоду людині, суспільству. Тому, право власності на житло охороняється правом лише настільки, наскільки його реалізація відповідає імперативним нормам закону.\~\~\~\~ Згідно ч.1\~ст. 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Та обставина, що відповідач не знята з реєстрації із даного житлового приміщення, перешкоджає позивачу, як власнику будинку, володіти, користуватися та розпоряджатися приміщенням в повному обсязі, що є порушенням його права власності. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~За змістом ч. 1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст. 383\~ЦК України\~встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. \~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Вимогами\~ст. 386 ЦК України\~передбачено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ \~ \~ \~ \~Як зазначено в\~ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1 ст.156 Житлового кодексу Української РСР з урахуванням положень ч.1 ст.405 Цивільного кодексу України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. За згодою власника будинку (квартири) член його сім`ї вправі вселяти в займане ним жиле приміщення інших членів сім`ї. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей згоди власника не потрібно. Частиною 2 ст.405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відповідно до\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути обмежений у здійсненні цього права. Виходячи з того, що\~Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»\~є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення\~ст. 7 цього Закону\~підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. 156 ЖК України;\~ст. 405 ЦК України). Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести тіобставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або\~заперечень. Згідно\~ст. 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Нарахування позивачу комунальних платежів з урахуванням реєстрації у спірному жилому приміщенні відповідача, суд розцінює як порушення прав позивача, таке порушення підлягає захисту. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи\~позивачем були обґрунтовані обставини, на які він посилався як на підставі своїх вимог. Судом достовірно встановлено, що відповідач не проживає у спірній квартирі з червня 2014 року, нею\~не користується, витрати пов`язані з оплатою комунальних послуг не сплачує, а тому суд визнає [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] .

Outcome: approved