Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-04 00:00:00

10.09.2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою в якій просила: збільшити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її (позивача) користь на підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.06.2010 року, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , визначивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2,500 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що на даний час, їх спільний син потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, розмір витрат на його утримання значно зріс. Ухвалою суду від 16.09.2019 року зазначену позовну заяву залишено без руху з зазначенням обставин які перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі. 02.10.2019 року позивач подала до суду уточнену позовну заяву в якій просила: змінити розмір аліментів, які стягуються з [PERSON] , [INFO] , на її (позивача) користь на підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.06.2010 року, на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , на тверду грошову суму в розмірі 2,500 гривень щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з врахуванням індексу інфляції, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, мотивуючи тим, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області 14.06.2010 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, аліментів які стягуються недостатньо для утримання сина, що ставить її (позивача) в скрутне матеріальне становище. Також, син навчається в Новобузькому коледжі Миколаївського національного аграрного університету, а тому потребує значно більших матеріальних коштів. Відповідач приховує дійсний розмір своїх доходів, належної матеріальної допомоги не надає. Ухвалою суду від 25.11.2019 року було прийнято позовну заяву та відкрито провадження за вказаним позовом за правилами загального позовного провадження, з призначенням підготовчого засідання та повідомленням учасників справи. 06.12.2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву в якому не заперечував проти збільшення мінімального розміру аліментів у частині їх стягнення у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В задоволенні іншої частини позовних вимог просив відмовити та розглядати справу у відсутність відповідача, мотивуючи тим, що прожитковий мінімум на його дитину з 01.12.2019 року становить 2218 грн., а позивач, змінюючи спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн.,не надавши до суду доказів про розмір витрат взагалі та щодо витрат на навчання сина, покладає утримання сина лише на нього. Також, спростовуючи безпідставне, на його (відповідача) думку, твердження позивача на приховування ним доходів зазначає, що він перебуває на обліку Казанківської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості як безробітний та отримує державну допомогу з якої проводиться відрахування аліментів згідно виконавчого листа. Інших прибутків він не має. З моменту присудження аліментів у частковій формі його матеріальне становище і джерело прибутків не змінилося, відповідно, відсутні підстави для зміни способу стягнення аліментів в твердій грошовій сумі. Ухвалою суду від 16.01.2020 року, в зв`язку з неявкою позивача без поважних причин, підготовче судове засідання було відкладено на 22.01.2020 року з викликом учасників справи у підготовче судове засідання та повідомленням про наслідки неявки. 21.01.2020 року на електронну адресу суду від позивача надійшла заява в якій вона просила розглядати справу за її позовом без її участі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Ухвалою суду від 22.01.2020 року постановлено, закрити підготовче провадження та призначити зазначену справу до судового розгляду на 05.02.2020 року. У судове засідання позивач не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі. У період шлюбу у сторін народилася дитина, - син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області від 14.06.2010 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина\~ [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Стягнення проводити щомісячно, починаючи з 03.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. Шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Казанківського районного суду Миколаївської області від 20.04.2011 року. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частина третя статті 181\~СК України визначає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За положеннями\~статті 183 СК України\~частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. В ч.1\~ст.192 СК України\~встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. \~Згідно з пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»,\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей\~181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Згідно довідки за №21, виданої 27.09.2019 року [PERSON] , вона дійсно працює в ФОП [PERSON] та займає посаду фармацевта з 16.11.2018 року. Загальна сума доходу з 01.03.2019 року по 31.08.2019 року становить 25082 грн. Згідно довідки за №887, виданої 04.12.2019 року [PERSON] , він дійсно зареєстрований як безробітний в Казанківській районній філії Миколаївського обласного центру зайнятості з 12.02.2019 року. Його дохід за період з 12.02.2019 року по 30.10.2019 становить 20309 грн. 78 коп., утримано аліментів на суму 5875 грн. 76 коп. Сімейний кодекс\~України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (частина третя\~статті 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Обґрунтовуючи позов стосовно збільшення розміру аліментів позивач посилається на те, що на даний час розмір аліментів, який був визначений за рішенням Казанківського районного суду Миколаївської області 20.04.2011 року, значно менший ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, аліментів які стягуються недостатньо для утримання сина, що ставить її (позивача) в скрутне матеріальне становище. Згідно положень ч.1\~ст.182 СК України,\~при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно роз`яснень, викладених у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17.05.2017 року за №2037-VIII, частину другу\~статті 182\~СК України викладено в такій редакції: «Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку». Отже, вказаним законом збільшено мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів. Визначаючи розмір аліментів на дитину (дітей), суд не може визначити їх розмір на одну дитину менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін у\~статтю 182 СК України, яким визначався розмір - 30 %). Таким чином, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до\~статті 192 СК України. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Верховний Суд у своїй Постанові від 12.09.2018 року (справа №459/2181/17 провадження №61-37114св18) визначив правову позицію, відповідно якої, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою\~статті 182 СК України. Отримувати підвищений мінімальний розмір аліментів - це безумовне право, визначене законом, яке захищається в судовому порядку. Разом з тим, збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку розміру аліментів. Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України,\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як вбачається із матеріалів справи, позивачем, відповідно до вимог ст.ст.12,\~81 ЦПК України, не доведено обставин, які б мали підтвердити той факт, що після ухвалення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, погіршився її матеріальний стан, поліпшився матеріальний стан відповідача чи виникли інші обставини, які у відповідності із\~ст.192 СК України, є підставою для збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду. Враховуючи вищенаведене, суд при розгляді вимог позивача про збільшення розміру аліментів враховує те, що після ухвалення попереднього рішення суду про стягнення аліментів змінився визначений положеннями\~Сімейного кодексу України\~мінімальний розмір аліментів, відтак попередньо визначений судом розмір аліментів цим вимогам не відповідає, тому з вказаних підстав розмір присуджених аліментів підлягає збільшенню. Таким чином, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи, зміст правовідносин, що виникли між сторонами, оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд, дійшов до висновку про часткове задоволення позову. Позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до вимог\~ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд вважає за доцільне відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 768,40 грн. в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial