Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

12.04.2017 року Орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації звернувся до суду з цим позовом , в якому просили: - позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO]; - стягнути з [PERSON] на утримання сина, [PERSON],[INFO], аліменти в розмірі - 1/3 частки усіх видів заробітку, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття; малолітнього [PERSON],[INFO] передати для подальшого влаштування службі у справах дітей та сім'ї Бориспільської райдержадміністрації. В обґрунтування зазначили, що [PERSON] є матір'ю малолітнього [PERSON], [INFO]. Батько дитини записаний відповідно до ч.1 ст. 135 СК України. Проживає з 2007 року в будинку, який нібито купила, без реєстрації за адресою: [ADDRESS]. В будинку електро- та газопостачання відсутнє, у вікнах частина шибок вибита, біля будинку та в будинку бруд, безлад, антисанітарія, огорожі немає. На підставі заяви [PERSON], 18.01.2016 року малолітній [PERSON] влаштований до центру соціально-психологічної реабілітації «Сезенків», де і перебуває на даний час. За час перебування малолітнього в дитячому закладі його мати впродовж всього часу не цікавилася здоров'ям хлопчика, щоденними потребами та матеріально не допомагала, лише один раз, 09.06.2016 р., навідала сина. Зазначили, що за час перебування малолітнього [PERSON] в дитячому закладі, [PERSON] не приклала зусиль для впорядкування будинку, продовжує вести аморальний спосіб життя, ніде не працює. Вважають, що в таких умовах дитина проживати не може, тому є всі підстави для позбавлення відповідача батьківських прав відносно її малолітнього сина. У судовому засіданні представник позивача, органу опіки та піклування Бориспільської РДА, пред'явлений позов підтримала та просила суд його задовольнити у повному обсязі, не заперечувала щодо заочного розгляду справи. Прокурор Бориспільської місцевої прокуратури Київської області підтримав позовні вимоги та не заперечував щодо його задоволення. Відповідач повторно не з'явилася у судове засідання, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, за відомим суду місцем проживання, заяв та заперечень щодо позову від відповідача не надійшло. Третя особа, орган опіки та піклування Кучаківської сільської ради, в судове засідання не з'явився, на адресу суду за підписом сільського голови Кучаківської сільради М.М. Дженжебіра надійшов лист, в якому просить розглянути справу без представника сільської ради. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, прокурора, дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON], що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. (а.с.5). В графі «мати» вказано [PERSON], в графі «батько»- [PERSON]. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про реєстрацію народження, відомості про батька записані за заявою матері, згідно з ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України( а.с.6). З досліджених в судовому засіданні доказів встановлено, що 18 січня 2016 року малолітній [PERSON] влаштований до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків».( а.с.19). З зазначеного позивачем слідує, що мати дитини - [PERSON] самоусунулася від виконання батьківських обов'язків по вихованню свого малолітнього сина, зловживає спиртними напоями, не має постійного місця роботи, не приділяє уваги вихованню сина, не дбає про його ні фізичне ні моральне здоров'я, матеріально не забезпечує. Вказані обставини підтверджуються дослідженими в ході розгляду матеріалами справи, а саме: довідкою сільської ради № 235 від 06.03.2017р.( а.с.9); актом обстеження житлово-побутових умов (а.с.12-14); актом обстеження умов проживання( а.с.13,14), актом відвідування малолітнього( а.с.15-18), висновком органу опіки та піклування Бориспільської райдержадміністрації про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав від 15.08.2017(а.с.51). Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно до ст. 150 СК України «батьки зобов'язані виховувати дитину у дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов'язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Частиною 1 ст. 164 СК встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України п.16 постанови №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов від 17.02.2017 року, 23.08.2016 року, в будинку [ADDRESS], опалення та електрика відсутні, вікна не утеплені, у деяких вибиті шибки, в будинку повна антисанітарія, безлад, бруд, паркан та огорожа відсутні. Будинок не придатний для проживання малолітньої дитини, потребує капітального або косметичного ремонту, підключення до електро- та газопостачання. Зі слів сусідів [PERSON] в даному будинку не проживає.( а.с. 12). З актів відвідування малолітнього вихованця КОЦСПРД «Сезенків» встановлено, що за час перебування малолітнього [PERSON] в дитячому закладі з 18.01.2016 р. по 29.03.2017р. [PERSON] відвідувала сина лише один раз - 09.06.2016 року, впродовж всього часу не цікавилася його здоров'ям, щоденними потребами та матеріально не допомагала.( а.с.15-18). Крім того, як вбачається з висновку органу опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації від 15.08.2017 року № 7-46-3092, [PERSON] разом з малолітнім сином [PERSON] проживає в будинку [ADDRESS], без реєстрації, не має будь-яких правовстановлюючих документів на будинок. В будинку відсутнє електропостачання, у вікнах частина шибок вибита, біля будинку бруд, безлад, антисанітарія, огорожі немає. [PERSON] веде аморальний спосіб життя, не працює, постійного заробітку немає, вихованням дитини не займається. Малолітній хлопчик повинен був у 2015 році піти навчатися до першого класу, але мати його на навчання не влаштувала. За час перебування дитини в дитячому закладі не приклала зусиль для впорядкування будинку, продовжуючи вести аморальний спосіб , дитину навідала один раз, не цікавиться його здоров'ям, повсякденними потребами, розвитком. Тому, враховуючи зазначене та рішення районної комісії з питань захисту прав дітей, орган опіки та піклування Бориспільської райдержадміністрації вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно її малолітнього сина [PERSON], [INFO].( а.с.51,52). Аналізуючи вищенаведені обставини, слід прийти до висновку, що дійсно поведінка відповідача вказує на те, що вона не виявляє батьківського піклування щодо свого сина [PERSON], [INFO], не має бажання займатися його вихованням, утриманням та належним доглядом, а тому, з метою захисту законних прав та інтересів малолітнього, [PERSON] слід позбавити батьківських прав. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, чинній з 08.06.2017 року, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням викладених, встановлених в судовому засіданні обставин, зокрема щодо матеріального стану відповідача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів підлягають частковому задоволенню, а саме: з відповідача належить стягнути аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з 12.04.2017 та до досягнення ним повноліття,оскільки позивачем будь-яких належних доказів в обґрунтування заявленого розміру аліментів на утримання дитини не надано, а визначений позивачем розмір аліментів - 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача є необґрунтовано завищеним. Вказані аліменти слід перераховувати на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України, який зобов'язати відкрити на ім'я малолітнього у відділенні Державного ощадного банку України за місцем його проживання, орган опіки та піклування - Бориспільську державну адміністрацію Київської областіу місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Суд також враховує, що малолітній з 18.01.2016 року влаштований до Київського обласного центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Сезенків». У відповідності до ч.3 ст.88 ЦПК України у разі, якщо сторона, на користь якої ухвалено рішення, не сплатила судові витрати, вони присуджуються судом з відповідача в дохід держави. При пред'явленні позову орган опіки та піклування Бориспільської районної державної адміністрації не сплатив судовий збір, оскільки звільнений від його сплати, а тому з відповідача [PERSON] належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 1280 гривень. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 367 ЦПК України суд зобов'язаний допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial