Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-29 00:00:00

11.07.2018 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області про визначення додаткового строку достатнього для прийняття спадщини, вказуючи на те, що є спадкоємцем за законом після смерті її матері [PERSON], проте, в звязку з тим, що протягом тривалого часу хворіла пропустила строк для подання заяви про прийняття спадщини. Просить визначити додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Представник позивача у судовому засіданні, викладені в позові вимоги підтримав. Додатково вказав, що поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріуса вважає віддаленість місця проживання позивача, яка проживає у м. Дніпропетровську та місця смерті її матері [PERSON], яка померла та похована у Російській Федерації. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, не заперечує проти задоволення позову. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] (після одруження «Лисенко») [PERSON] є донькою померлої [PERSON], що стверджується копією свідоцтва про народження від 07.02.1953 року серії ЯГ №836449 (а.с.9). За життя [PERSON] була власником земельної ділянки площею 2,68 га, розташованої на території [PERSON] сільської ради Славутського району, що підтверджується копією державного акту про право власності на земельну ділянку від 19.10.2000 року серії ХМ №0403788 (а.с.13). Факт смерті [PERSON] 26.09.2004 року підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-НА №703448, виданим відділом РАЦС адміністрації міста Владимир Владимирської області (а.с.11). Згідно відповіді приватного нотаріуса від 05.07.2018 року №359/01-16 спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, позивачу рекомендовано звернутись до суду в порядку ст. 1272 ЦК України для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.26). Надаючи правову оцінку відносинам, що склались суд приходить до наступного висновку. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України\~позивач є спадкоємцем за законом. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини ( ч.1статті 1269\~ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобовязує спадкоємця, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. В пункті 24\~постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування»\~зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані із обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Таким чином, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно із правовою позицією ВСУ від 04.11.2015 у справі №6-148цс15, правила частини 3 ст. 1272\~ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. [PERSON] вказала, що не прийняла спадщину вчасно у звязку з поганим станом здоровя, що стверджується довідкою лікаря. Представник позивача додатково зазначив, що поважними причинами пропуску строку звернення до нотаріуса вважає віддаленість місця проживання позивача, яка проживає у м. Дніпропетровську та місця смерті її матері [PERSON], яка померла та похована у Російській Федерації. В судовому засіданні оглянуті довідки про перебування позивача на лікування, проте жодна з них не підтверджує перебування позивача на лікуванні саме у період, який законом визначений для прийняття спадщини. Зокрема, мати позивача померла 26.09.2004, а довідки про лікування стосуються 2014, 2017 років. Таким чином доводи позивача про неможливість вчасно звернутися із заявою про прийняття спадщини не підтверджуються належними і допустимими доказами. Це ж саме стосується доводів представника позивача про віддаленість місць проживання позивача та смерті її матері, оскільки жодних доказів цим твердженням надано не було, хоча ст. 81 ЦПК України вимагає, що кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки позивачем не доведено наявність перешкоди для подання відповідної заяви та поважність причин пропуску строку звернення з такою заявою, тому суду приходить до переконання, що доводи позивача про поважність пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини є безпідставними та не обґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Outcome: dismissed