Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

12.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про стягнення суми боргу за договором позики у розмірі 3000 гривень, процентів за користування грошовими коштами у розмірі 18720 гривень, суму інфляції у розмірі 3356 гривень, три проценти річних у розмірі 577 гривень, та пені у розмірі 35175 гривень на його користь. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 05.04.2011 року між ним та [PERSON] був укладений договір позики, відповідно до якого він надав позику відповідачці у сумі 3000 гривень, та до якого вона зобов'язалася повернути борг у строк до 05 травня 2011 року. На теперішній час сума боргу не повернута. Просить стягнути з відповідачки на свою користь суми боргу за договором позики, крім того, проценти за користування грошовими коштами, індекс інфляції, три відсотки річних від простроченої суми за весь період прострочки повернення боргу та пені, а всього у розмірі 60828 гривень. Позивач надав суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, причини неявки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена у встановленому законом порядку. Суд вважає, що причини неявки відповідачки, належним чином повідомленої про час та місце розгляду справи, не є поважними, в зв'язку з чим, зі згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно договору займу-позики від 05 квітня 2011 року, [PERSON] взяла в борг у [PERSON] грошові кошти у розмірі 3000 гривень, які зобов'язалася повернути у строк до 05 травня 2011 року. Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. Згідно ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та у порядку, що встановлені договором. Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Відповідно ст.625 ЦК України боржник не звільняться від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Таким чином, відповідачка не виконала свої зобов'язання по поверненню суми боргу, у зв'язку з чим з неї підлягають стягненню борг у сумі 3000 гривень, проценти за користування грошовими коштами у розмірі 18720 гривень, сума інфляції у розмірі 3356 гривень, три проценти річних у розмірі 577 гривень, та пеня у розмірі 35175 гривень. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 640 гривень. На підставі ст.ст. 536, 625, 1046, 1048, 1049, 1050 ЦК України,

Outcome: approved