Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

10.11.2020 [PERSON] (далі позивач) засобами поштового зв`язку звернулась до суду з вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] (далі відповідач) на свою користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання в Комунальному закладі «Костянтинівський медичний фаховий коледж», в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), яка не може бути меншою ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення сином 23 років, починаючи від дня пред`явлення позову до суду. В обґрунтування позову зазначено, що сторони від шлюбу мають сина [PERSON] , який є повнолітнім, проживає з позивачем, знаходиться на утриманні позивача та навчається на денній формі навчання в Комунальному закладі «Костянтинівський медичний фаховий коледж» на спеціальності медсестринство, освітньо-професійна програма - лікувальна справа, термін навчання - до 30.06.2022. Стверджує, що відповідач сплачував аліменти до повноліття сина, допомогу ж сину на час навчання після його повноліття відповідач не надає, хоча має таку можливість. Ухвалою суду від 16.11.2020 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.13). Позивач до суду не прибула, надала пояснення на відзив, за якими просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1/5 частини від усіх його доходів та врахувати, що вона також є інвалідом 3 групи, має дитину від другого шлюбу, син [PERSON] потребує значних витрат з огляду на його вік, зріст та вагу, між тим відповідач будь-якої допомоги після досягнення сином повноліття не надає, а дохід позивача невеликий (а.с.28-31). Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти сплати аліментів на час навчання сина в розмірі 1/10 частини від усіх видів заробітку (доходу), але до закінчення навчання, тобто до 30.06.2022. Вказує, що не відмовляється допомагати сину, якому завжди надав матеріальну допомогу. Зауважує, що позивачем не надано доказів того, які саме матеріальні витрати позивач несе у зв`язку з навчанням сина. Також відповідач вважає, що стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, що продовжує навчання, повинно здійснюватися до 30.06.2022, а не до досягнення ним 23 віку, тобто до [INFO] (а.с.22-23). До суду відповідач не прибув, надав заяву в якій просить розглянути справу за його відсутністю, його інтереси буде представляти адвокат Токарєва О.Г. (а.с.40). Представник відповідача - адвокат Токарєва О.Г. надала заяву, в якій просить розглянути справу за її відсутністю, позовні вимоги просить задовольнити частково, а саме, в частині стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх доходів відповідача та до закінчення його сином навчання, а саме, до 30.06.2022; від клопотання про витребування довідки про розмір стипендії сина відмовляється (а.с.35). В силу приписів ст.223 ЦПК України суд вважає за можливе здійснити розгляд справи по суті за відсутністю сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Позивач та відповідач, шлюб між якими розірваний 19.11.2007, є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.6-7), який зареєстрований та проживає з позивачем за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). Після розірвання шлюбу з відповідачем позивач зареєструвала шлюб з [PERSON] та змінила прізвища на « [PERSON] » (а.с.3,8). Із довідки КЗ «Костянтинівський медичний фаховий коледж» від 03.11.2020 вбачається, що [PERSON] навчається на 3 курсі Комунального закладу «Костянтинівський медичний фаховий коледж» за освітньо-професійною програмою лікувальна справа, денна форма навчання - з 01.09.2018 по 30.06.2022 (а.с.10). Від другого шлюбу позивач має дитину [PERSON] , [INFO] (а.с.29). Позивач є інвалідом 3 групи, загальне захворювання, інвалідність встановлена на строк до 01.12.2021 (а.с.30). З розрахункового листка за листопад 2020 р. вбачається, що позивач працює, оклад дорівнює 2826 грн, зі слів позивача - працює в Покровській клінічній лікарні інтенсивного лікування на посаді молодшої операційної медсестри (а.с.28, 31). Відповідач знаходиться на «Д» обліку в поліклініці КНП «Покровська клінічна ЛІЛ» з 2008 року, є інвалідом ІІІ групи з 60 % регресу на 3 роки відповідно до висновку МСЕК 2018 року (а.с.36). Відповідач отримує щомісячні страхові виплати в розмірі 8397,69 грн, пенсію по інвалідності в розмірі 2389,71 грн та заробітну плату (працює на ПАТ ШУ «Покровське»), розмір якої за травень жовтень 2020 року дорівнює 39\~358,93 грн (після утримання обов`язкових платежів) (а.с.37-39). Суд враховує такі норми права. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання визначені гл.16 СК України. Згідно зі ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За приписами ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи наведені законодавчі приписи, оскільки матеріалами справи підтверджено, що син сторін досяг повноліття, при цьому його вік є меншим 23 років, він навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, а відповідач має стабільний дохід, інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина не має, а отже, має можливість надавати матеріальну допомогу сину [PERSON] , суд доходить висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти до закінчення навчання сина, але не більше, ніж до досягнення останнім 23 років. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач (платник аліментів) є інвалідом 3 групи з 60% регресу на 3 роки відповідно до висновку МСЕК 2018 року, потребує санаторно-курортне та медикаментозне лікування, масаж ЛФК курсами, а також відсутність у відповідача на утриманні інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Покликання відповідача щодо денної форми навчання та отримання сином стипендії не є підставою для зменшення розміру аліментів до 1/10 частини від доходів відповідача, оскільки, як вбачається зі змісту ст.199 СК України та як роз`яснив Пленум ВСУ в своїй постанові «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 №3, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає незалежно від форми навчання та за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи викладене, суд доходить висновку про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів в розмірі 1/6 частини від всіх його доходів. Отже, позов підлягає частковому задоволенню, оскільки законодавець покладає обов`язок з утримання повнолітніх дітей як на батька, так і на матір. Одночасно суд відмічає відсутність правових підстав для визначення мінімального розміру аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, в розмірі не менше 50% прожиткового мінімуму, адже Сімейним кодексом України такого граничного розміру при визначенні розміру аліментів на утримання повнолітніх дочки, сина не встановлено, а мінімальний розмір аліментів на підставі ст.182 СК має враховуватись судом при визначенні розміру аліментів на дитину (до 18 років). Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 29.03.2018 (справа № 642/36/16-ц, провадження № 61-6238св18). Рішення суду у справах про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць (ч.1 ст.430 ЦПК України). Враховуючи приписи ст.141 ЦПК України, оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені частково, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 571,74 грн. (пропорційно розміру задоволених вимог).

Outcome: partial