Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

10 січня 2014р. прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.2012р. Сихівський районний суд м.Львова виніс рішення, яким встановив [PERSON] та [PERSON] графік побачень з їх малолітнім внуком [PERSON], [INFO], а саме у першу і третю суботу місяця з 11.00 до 13.00 год., та другу і четверту неділю місяця з 17.00 до 19.00 год., на нейтральній території, в присутності матері дитини [PERSON] Дане рішення не оскаржувалось та набрало законної сили 16.12.2012р. 29.01.2013р. [PERSON] звернулась до голови Пустомитівської РДА з заявою встановити інший графік побачень з внуком, пославшись на те, що [PERSON] створювала перешкоди щодо її участі у вихованні внука. На підставі поданої [PERSON] заяви, голова Пустомитівської РДА, незважаючи на згадане рішення суду та всупереч ч.2 ст.257 СК України, виніс 22.02.2013р. розпорядження №66, яким встановив інший графік побачень з малолітньою дитиною, ніж той, який був встановлений судом. З цих підстав просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Пустомитівської РДА №66 від 22.02.3013р. В судовому засіданні прокурор повністю підтримав позов з вище зазначених підстав та просить його задовольнити. Представник відповідача, будучи належним чином повідомлений, в судове засідання повторно не з»явився, не надав свої докази та заперечення на позов, від нього не надійшло повідомлення про причину неявки чи заява про розгляд справи за його відсутності. Тому суд ухвалює заочне рішення в порядку ст.224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] в судове засідання не явилась, її представник [PERSON] в судовому засіданні заявлений прокурором позов підтримав. Зазначив, що рішенням суду було встановлено графік побачень діда та баби з їх малолітнім внуком, і голова РДА, згідно вимог діючого законодавства, не наділений повноваженнями змінювати графік побачень, встановлений судом. Крім того, комісія з питань захисту прав дитини Пустомитівської РДА на своєму засідання від 19.02.2013р. розглянула питання зміни графіку побачень з малолітньою дитиною без участі матері такої дитини, що суперечить приписам Сімейного кодексу України. Розпорядження №66 вважає незаконним. Треті особи [PERSON] та [PERSON], будучи повідомлені належним чином, в судове засідання не явилася та не повідомили причини неявки. Їх неявка не являється перешкодою для прийняття рішення по справі. З»ясувавши дійсні обставини справи, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, підтверджених дослідженими в судовому засіданні доказами, давши їм оцінку в сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити. Встановлено, що 16.10.2012р. Сихівський районний суд м.Львова, розглянувши цивільну справу за позовом [PERSON] та [PERSON] до [PERSON], виніс рішення, яким встановив [PERSON] та [PERSON] графік побачень з малолітнім внуком [PERSON],[INFO], у першу і третю суботу місяця з 11.00 до 13.00 год., та другу і четверту неділю місяця з 17.00 до 19.00 год., на нейтральній території, в присутності матері житини [PERSON] Дане рішення не оскаржувалось сторонами та набрало законної сили 16.12.2012р. Приймаючи дане рішення, суд врахував Висновок органу опіки та піклування Пустомитівської РДА від 06.09.2012р., яким [PERSON] та [PERSON] був встановлений т вище зазначений графік побачень з їх малолітнім внуком . 22.02.2013р. голова Пустомитівської РДА видав розпорядження №66, яким встановив [PERSON] та [PERSON] графік побачень з малолітнім внуком [PERSON],[INFO], а саме: у першу і третю суботу місяця з 11.00 до 13.00 год.; другу і четверту неділю місяця з 17.00 до 19.00 год. , та щотижня у вівторок і четвер з 17.00 год. до 19.00 год. Зустрічі повинні відбуватися в будинку за місцем проживання дитини за адресою [ADDRESS] Пустомитівського району, або на будь-якій іншій території за домовленістю з [PERSON] та в її присутності. З аналізу згаданих двох графіків слідує, що графік побачень, встановлений розпорядженням голови РДА 22.02.2013р., суттєво відрізняється від графіка побачень, встановленого рішенням суду від 16.10.2012р., та дане розпорядження прийняте в часі значно пізніше - через 4 місяці. Згідно ст.14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов»язкові для всіх органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України. Статтею 158 СК України встановлено, що за заявою матері,батька дитини орган орпіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкування з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інші обставини , що мають істотне значення. Відповідно до ст.159 СК України, якщо той з батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий з батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини, місце і час їхнього спілкування, та інше. Згідно ст.263 СК України, спір щодо участі баби, діда у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст.159 цього Кодексу. З аналізу зазначених норм діючого законодавства слідує, що при виникнення спору щодо участі баби, діда у вихованні дитини , такий спір вирішується судом, який визначає способи участі баби, діда у вихованні дитини, місце і час їхнього спілкування, та інше. Рішення суду , яким визначено способи участі баби, діда у вихованні дитини, місце і час їхнього спілкування, та інше, являється обов»язковим для всіх органів державної влади та місцевого самоврядування, посадових чи службових осіб та громадян, і підлягають виконанню на всій території України. Згідно зі статтями 3, 19, 32 Конституції України людина, її життя і здоров»я визнаються в найвищою соціальною цінністю; ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством; органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов»язані діяти лише на підставах, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.;ніхто не може зазнавати втручання в його сімейне життя. Відповідно до приписів статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються лише в тій частині, у якій це є допустимим і можливим з точки зору інтересів їх учасників та інтересів суспільства. Регулювання сімейних відносин здійснюється з урахуванням права на недопустимість свавільного втручання у сімейне життя та максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Статтею 21 ЦК України встановлено, що суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Таким чином , прийняте 22.02.2013р. головою Пустомитівської районної державної адміністрації розпорядження №66, суперечить діючому законодавству та порушує цивільні права дитини [PERSON], [INFO] та його матері [PERSON], оскільки таке унеможливлює виконання рішення суду, так як з його прийняттям фактично встановлюється інший графік побачень з дитиною. З цих підстав дане розпорядження необхідно визнати незаконним та скасувати .

Outcome: approved