overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що [INFO] року помер його батько [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,04 га, яка розташована в [ADDRESS] та грошовий вклад в Ощадному банку на рахунку №[NUMBER]. Спадкоємцем першої черги після смерті батька є позивач, так як його мати - [PERSON] померла ще раніше. Позивач вчасно не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки він протягом тривалого часу перебував на лікуванні у м. Києві в інституті серцево-судинної хірургії та не мав можливості звернутись до нотаріальної контори для оформлення спадщини. Вважає, що причина, яка перешкоджала йому прийняти спадщину є поважною. Просив визначити йому додатковий строк, три місяці для прийняття спадщини. Позивач у судове засідання не з'явився, у поданій суду заяві підтримав позов і просив його задовольнити. Представник Підлузької сільської ради Тисменицького району Івано-Франківської області в судове засідання не з'явився, однак сільський голова Бурачок Н.М. подала до суду заяву про те, що не заперечує проти задоволення позову та просить розглянути справу у відсутності представника сільської ради. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] року помер батько позивача [PERSON]. Після його смерті залишилось спадкове майно, а саме земельна ділянка площею 0,04 га, яка розташована в [ADDRESS] та грошовий вклад в Ощадному банку на рахунку №[NUMBER]. Спадкоємцем першої черги після смерті батька є позивач, так як його мати - [PERSON] померла ще раніше. Позивач вчасно не звернувся в державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, оскільки він протягом тривалого часу перебував на лікуванні у м. Києві в інституті серцево-судинної хірургії та не мав можливості звенутись до нотаріальної контори для оформлення спадщини. В даний час позивач [PERSON] не може оформити свідоцтво про право на спадщину, за законом, після смерті [PERSON] у зв'язку з тим, що пропустив строк для прийняття спадщини. Суд вважає, що позивач з поважних причин пропустив передбачений ст.1270 ЦК України шестимісячний строк для подання у нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяви про прийняття спадщини. Тому йому слід визначити додатково три місяці для подання вказаної заяви. Правовідношення, які відповідають вказаним фактичним обставинам, врегульовані ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-23 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними 28.08.2010 року у Виконкомі Калитянської селищної ради Броварського району Київської області було зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис №21. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO]. Сімейне життя з відповідачем не склалось через різні характери та погляди на життя, внаслідок чого виникали сварки та суперечки, що призвело до припинення шлюбних відносин. Вважає подальше спільне життя з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. В судове засідання позивач не з'явилась, про день, час та місце його проведення повідомлялась належним чином, звернулась до суду з заявою, згідно якої просить розглянути справу у її відсутність, просить позовні вимоги задовольнити, вважає недоцільним надання строку на примирення. В судове засідання відповідач не з'явився, про день, час та місце його проведення повідомлявся належним чином, звернувся до суду з заявою, згідно якої просить розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає, вважає недоцільним надання строку на примирення. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Шлюб між сторонами зареєстрований 28.08.2010 року у Виконкомі Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, про що зроблено актовий запис №21 (а.с.3). Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] (а.с.4). Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З матеріалів справи вбачається, що сторони не проживають однією сім'єю, подальше спільне життя та збереження сім'ї неможливе, надання строку на примирення - недоцільно, про що вказують як позивач так і відповідач, що свідчить про обгрунтованість позовних вимог і необхідність їх задоволення судом. На підставі ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 12 липня 2013 року відповідач взяла у позивача в борг грошову суму у розмірі 2860 грн., яку зобов'язалась повернути до 01.12.2013 року. Про викладене свідчить розписка. До теперішнього часу відповідач борг йому не повернула та ухиляється від виконання взятих на себе зобов'язань. Тому позивач звернувся з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача на його користь борг у сумі 2860 грн. 00 коп. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити та не заперечував щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, причину неявки суду не повідомила (а.с. 18, 22, 23). Суд прийняв рішення про розгляд справи по суті в заочному порядку. 10 лютого 2014 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З розписки від 12.07.2013 року вбачається, що [PERSON] взяла у борг у [PERSON] грошові кошти у сумі 2860 гривень, які зобов'язалась повернути до 01.12.2013 року (а.с. 8). Згідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов'язання мають виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України - позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Суд вважає аргументованими вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь суми боргу за договором позики у розмірі 2860 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-07 00:00:00

12.12.2013року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає, у зв'язку з чим, позивач змушена звернутися до суду з позовом. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 12.06.2010р. відділом РАЦС по м. Павлограду Павлоградського МРУЮ Дніпропетровської області, мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження (а.с.4 ). Відповідач є батьком дитини, матеріальної допомоги на її утримання не надає. Відповідач не працює, інших дітей немає та інших стягнень з нього не проводиться. Позивачу коштів на утримання дитини не вистачає, дитина фактично знаходиться на її утриманні. Відмова відповідача у добровільний спосіб надавати допомогу їх спільній дитині ставить позивача у скрутне матеріальне становище, в зв'язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок покладається на обох батьків у рівних частка. Згідно ч.2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за доцільне стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 229,40грн., оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що сім'я фактично розпалася, між ними втрачені почуття любові і поваги один до одного. На примирення не згодна. У судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву відповідно до якої просить ухвалити по справі заочне рішення, позовні вимоги задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, відповідно до якої просить розглянути позов за його відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вважає за можливе розглянути справу по суті у відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21.04.2007 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб. Сторони подружні стосунки не підтримують, сумісне господарство не ведуть. Від сумісного життя мають двох неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньку - [PERSON], [INFO]. Ухвалою Гагарінського районного суду м. Севастополя від 17.01.2014 було затверджено мирову угоду, якою вирішено спір про розділ майна. З моменту подачі позову по теперішній час сторони не примирилися, фактичні шлюбні відносини припинились в листопаді 2013 року. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки причини, за якими позивач наполягає на розірванні шлюбу є поважними, родина існує формально тому що сімейні відносини дружина та чоловік не підтримують, спільного господарства не ведуть, інших інтересів між ними немає, збереження родини стало неможливим. Оскільки спір про розірвання шлюбу вирішений на користь позивача, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 114,70 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернувся до Ясинуватського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення сплаченої за неякісний товар грошової суми, неустойки та моральної шкоди. Свої вимоги обґрунтувала наступним. Позивач придбав нетбук Asus Eee PC 1025 CE (1025 CE-BLU001B) Mysterious Blue серійний номер c8oabc034890 через інтернет-магазин Fotomag.com.ua, а саме у фізичної особи підприємця - [PERSON] за 2860 грн. В подальшому позивач був виявлений дефект у придбаному товарі. Позивач звернувся до відповідача з проханням про усунення дефекту, останній в свою чергу направив товар до сервісного центру. Коли позивач прийшов до відповідача, щоб забрати з ремонту товар, то вияви, що дефект не усунено, тому він знову віддати товар продавцю. На час звернення позивача до суду з позовом товар все ще знаходиться у продавця, який в свою чергу стверджує, що він - позивач - відмовляється забирати товар після ремонту. Позивач звертався до відповідача з заявою про повернення сплачених за товар грошових коштів, але відповідач відмовився. Позивач просить суд стягнути з відповідачки на його користь грошові кошти сплачені за неякісний товар у розмірі 2860 грн., неустойку у розмірі 4232,80 грн., моральну шкоду у розмірі 5000 грн. Позивач у судове засідання не з'явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити. Не заперечував проти винесення заочного рішення у разі неявки відповідачки. Відповідачка у судове засідання не з'явилася, про час місце та дату проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Суд, розглянувши заяву позивача,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-05 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 04 червня 1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Тривалий час з відповідачем були непорозуміння та суперечки, спільне проживання стало неможливим, що призвело до фактичного розірвання шлюбних стосунків. Подружні відносини припинені з січня 2013 року. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач заперечував проти їх задоволення. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 04 червня 1994 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Павлоградської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області (а.с.11). Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.7). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через несумісність характерів подружжя, суперечок, що відбувалися у зв'язку з цим. 06 лютого 2014 року сторонам надавався строк для примирення, проте бажання позивача розірвати шлюб з відповідачем залишилось незмінним. Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Аналогічне положення закріплено в ст. 112 Сімейного кодексу України, яка визначає підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя. Звертаючись до суду з позовом про розірвання шлюбу, позивач послався на наявність підстав для цього, оскільки шлюбні відносини з відповідачем припинено, подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. За таких обставин у суду є всі підстави для задоволення позову. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-04 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача в якому просить стягнути з відповідача на її користь :700,00 гривень суми боргу та 243,60 гривень суму судових витрат. В судове засідання позивач не з*явилась але подала заяву в якій просила справу розглянути за її відсутністю та наполягала на позовних вимогах при обставинах викладених нею у позовній заяві . Ухвалою суду прийняте рішення розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у порядку її заочного розгляду. Судом при дослідженні письмових доказів по справі встановлено, що 09.09.2013 року між сторонами було укладено договір підряду (а.с.4-9) відповідно до якого позивач зобов*язалась здійснити пошук найкращіх умов кредитування для відповідача , а той в свою чергу зобов*язався сплатити за це позивачу 10 відсотків від отриманого кредиту. Позивачем умови договору було виконано, у зв*язку з чим вілповідач отримав кредит в розмірі 7000,00 гривень , але на вимогу позивача щодо сплати грошових коштів за виконану роботу не відреагував ( а.с.3). Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав: Відповідно до ч.1 ст.865 ЦК України- за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Таким чином ,оскільки позивачем як підрядником було виконано зобов'язання передбачене умовами договору а відповідачем виконана робота не була сплачена, то позивач має право на сплату йому грошових коштів від відповідача-замовника по умовам укладеного між ними договору і таким чином порушене право позивача підлягає захисту. Крім того відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачену суму судового збору в розмірі 243,60 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-09 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визначення додаткового строку протягом 2 місяців для прийняття спадщини після смерті її матері [PERSON], як спадкоємцем за законом, мотивуючи позов тим, що вона своєчасно не звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у зв'язку з тим, що проживає за межами України в США. В судове засіданні сторони не з'явилась, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 5-6). Після її смерті залишилось спадкове майно - грошові вклади, що зберігаються в ощадбанку в м. Чернігові. Відповідно до повідомлення першої Чернігівської державної нотаріальної контори від 26.11.2013 року спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заводилась. Оскільки причини, по яким позивач пропустила строк для прийняття спадщини, суд вважає поважними, її позов про визначення додаткового строку для прийняття спадщини достатнього для подання заяви підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення суми боргу до [PERSON] вказавши, що 18.07.2012 року між позивачем та відповідачем був укладений договір безпроцентної позики на суму 32000,00 доларів США, без встановлення строку повернення. 25.10.2013 року позивач пред'явила відповідачу вимогу повернути позику. Вважає, що відповідач повинна була повернути позику протягом тридцяти днів від дати пред'явлення вимоги, тобто до 25.11.2013 року. На теперішній час відповідач суму позики не повернула. Станом на 05.12.2013 року, курс валют склав 799,30 гривень за 100 доларів США. Тому просив стягнути з відповідача на свою користь суму боргу у розмірі 32000,00 доларів США, що еквівалентно 255776,00 гривень України та понесені нею судові витрати в розмірі 2557,76 гривень, а всього 258333,76 гривень. Позивач в попередньому судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача в попередньому судовому засіданні проти задоволення позовних вимог не заперечував, про що надав письмову заяву. Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обгрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності зі ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні (позичальнику) гроші або інші речі, які визнані родовими ознаками, а позичальник зобов'язується передати позикодавцю таку ж суму грошей (суму позики) або рівну кількість речей того ж роду та якості. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник повинен повернути позикодавцю позику (грошові кошти в тій же сумі або речі, визначені родовими ознаками, тією ж кількістю, того ж роду та якості, які були надані йому позикодавцем) в строк і в порядку, встановлених договором. Як встановлено у судовому засіданні 18 липня 2012 року відповідач отримав від позивача позику у розмірі 32000,00 доларів США, без кінцевого строку повернення (а.с.4), однак дотепер борг не повернув. Відповідно до вимоги від 25.10.2013 року, позивач пред'явила відповідачу вимогу повернути позику (а.с. 5). Як вбачається з квитанції № 191 від 11 грудня 2013 року позивач при зверненні до суду сплатила судові витрати: судовий збір у розмірі 2557,77 гривень (а.с. 1). У відповідності з вимогами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню вказані судові витрати. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума позики в розмірі 255776,00 гривень, що еквівалентно 32000,00 доларів США та понесені нею судові витрати в розмірі 2557,76 гривень. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 1046, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

12.12.2013 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на те, що сторони шлюбні стосунки не підтримують, проживають окремо з травня 2013 року, спільного господарства не ведуть. В судове засідання позивач надала письмову заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище - [PERSON]. В судове засідання відповідач не з'явився, надав письмову заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги визнав. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, сторони розуміють наслідки відповідних процесуальних дій, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони зареєстрували шлюб у Московському відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції 02.08.2008 року, від шлюбу мають дітей - доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], які проживають з позивачкою. На протязі тривалого часу між сторонами виникали конфлікти, шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, спору про майно не мають. Суд вважає, що в наданні сторонам строку для примирення немає підстав, оскільки встановлено, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу неможливо. Таким чином, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, встановивши, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін, вважає за необхідне позов задовольнити.

Outcome: approved