Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-14 00:00:00

12.11.2019 року позивач, [PERSON] , звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП та стягнення моральної шкоди, в якій просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на його користь 139726,64 грн. в якості майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування, 800,00 грн. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків та сплачені ним судові витрати; стягнути з [PERSON] на його користь 5000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди, завданої протиправними діями. Ухвалою суду від 15.11.2019 року позовну заяву було залишено без руху у зв`язку з несплатою судового збору за вимогу про стягнення моральної шкоди та надано час для усунення даного недоліку. 18.11.2019 року до суду від позивача надійшла уточнена позовна заява до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якій просив суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на його користь 139726,64 грн. в якості майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування, 800,00 грн. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків та сплачені ним судові витрати. Того ж дня (18.11.2019 року) до суд від позивача надійшла уточнена позовна заява до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес», третя особа: [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП, в якій просить суд стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Юнівес» на його користь 139726,64 грн. в якості майнової шкоди у вигляді сплати страхового відшкодування, 800,00 грн. відшкодування за проведення оцінки визначення вартості матеріальних збитків та сплачені ним судові витрати. В обгрунтування позовних вимог останньої уточненої позовної заяви позивач зазначає, що [INFO], близько 12 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 111930» з реєстраційним номером [NUMBER] , під час виконання повороту ліворуч на перехресті з вулиці Гоголя на вулицю Сагайдачного (колишня назва вул. Жовтнева) у м. Оріхів Запорізької області, вчинив порушення вимог п. п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2000 року, що спричинило смерть [PERSON] , за таких обставин. [PERSON] на автомобілі ВАЗ-111930 «Калина» з реєстраційним номером [NUMBER] рухався по проїзній частині вул. Гоголя в м. Оріхів Запорізької області з боку вул. Йохана Янцена в напрямку вул. Каштанової. На передньому пасажирському кріслі його автомобіля знаходилась дружина [PERSON] - [PERSON] . Крім цього, в попутному з автомобілем «ВАЗ 111930» напрямку, позаду нього, цією ж автодорогою, рухався автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Т 13110» з реєстраційним номером [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В цей же час, цією ж автодорогою, у зустрічному автомобілю «ВАЗ 111930» напрямку, рухався автомобіль «Mazda 626» з реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до п. п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2000 року, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. На перехресті вул. Гоголя з вул. Сагайдачного водій автомобіля «ВАЗ 111930» [PERSON] почав виконувати маневр повороту ліворуч, для чого виїхав на зустрічну смугу руху та почав її перетинати. Однак при цьому [PERSON] , діючи в порушення наведених вище вимог п. п. 10.1, 16.3 ПДД, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та не дав дорогу автомобілю «Маzda 626» під керуванням водія [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі цієї ж дороги у зустрічному йому напрямку прямо. Водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Маzda 626», побачивши перед собою перешкоду у виді автомобіля ВАЗ-111390, заходів щодо гальмування не вжив. У зв`язку з цим сталося зіткнення вказаних автомобілів шляхом удару передньої частини автомобіля «Маzda 626» у правий бік автомобіля ВАЗ-111390, від чого автомобіль «Маzda 626», ставши некерованим, виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся автомобілем «ЗАЗ- Daewoo [NUMBER] » під керуванням водія [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 111930» [PERSON] отримала тілесні ушкодження, несумісні із життям, а саме тупу травму голови, шиї, тулубу та кінцівок, що ускладнилось травматичним шоком, від яких цього ж дня вона померла. Водій автомобіля «Маzda 626» отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Всі транспортні засоби учасників ДТП отримали механічні ушкодження. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого йому було завдано матеріальних збитків на суму 139726 (Сто тридцять дев`ять тисяч сімсот двадцять шість) гривень 64 копійки, що підтверджується проведеною спеціалістом-автотоварознавцем, оцінювачем Лісовським О.В. незалежною оцінкою визначення вартості матеріального збитку. Вироком Оріхівського районного суду Запорізької області у справі № 323/801/17 від 13.06.2018 року відповідача визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та іншого майна. Викладені факти та обставини були встановлені у судовому засіданні в ході кримінального провадження вина відповідача була встановлена та він за скоєну ДТП був притягнутий до відповідальності. Звернувшись до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС», в якій застрахована відповідальність водія [PERSON] , з заявою про відшкодування завданих йому матеріальних збитків він отримав відмову, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду з даною позовною заявою. Ухвалою суду від 19.11.2019 року було відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження та призначеного судове засідання на 19.12.2019 року, а також запропоновано сторонам надати до суду відзив на позовну заяву, відповідь на відзив на позовну заяву, заперечення на відзив на позовну заяву та третій особі запропоновано надати свої пояснення. 17.12.2019 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 11.10.2018 року відповідач отримав від позивача заяву про виплату страхового відшкодування у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, яка мала місце [INFO], тобто більш ніж через рік після ДТП, а тому позивачем пропущено річний термін на звернення із заявою про виплату страхового відшкодування, у зв`язку з чим було обґрунтовано відмовлено у виплаті. Розмір страхового відшкодування є необґрунтованим для стягнення. Просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Відповіді на відзив на позовну заяву від позивача та його представника до суду не надходило. 19.12.2019 року до суду від третьої особи - [PERSON] надійшли пояснення на позовну заяву, в яких він вказує, що застрахував свою цивільно-правову відповідальність у ПАТ «СК «ЮНІВЕС», що підтверджується полісом № АК/1621175 та даний поліс діяв на момент скоєння ДТП, у зв`язку з чим саме страхова компанія повинна відшкодовувати позивачу шкоду, завдану пошкодженням належного останньому автомобіля «Маzda 626», реєстраційний номер [NUMBER] . Судове засідання, яке було призначено на 19.12.2019 року за заявою представника відповідача було відкладено на 27.01.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 27.01.2020 року за заявою представника відповідача було відкладено на 19.02.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 19.02.2020 року було відкладено на 23.03.2020 року у зв`язку з витребуванням судом копії матеріалів страхової справи. 25.02.2020 року до суду надійшли копії матеріалів страхової справи, які були витребувані судом у судовому засіданні, яке відбувалося 19.02.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 23.03.2020 року за заявами представника позивача та представника відповідача було відкладено на 16.04.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 16.04.2020 року за заявою представника позивача було відкладено на 21.05.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 21.05.2020 року за заявами представника позивача та представника відповідача було відкладено на 18.06.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 18.06.2020 року за заявою представника відповідача було відкладено на 13.07.2020 року. Судове засідання, яке було призначено на 13.07.2020 року за заявою представника відповідача було відкладено на 15.09.2020 року. У сьогоднішньому судовому засіданні позивач та його представник (представник позивача також підтримав позовні вимоги та надав свої пояснення по справі у судовому засіданні, яке відбувалося 19.02.2020 року) позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав, які викладені у останній уточненій позовній заяві. Представник відповідача Кузьменков М.М. у сьогоднішньому судовому засіданні проти позовних вимог заперечував та просив у їх задоволенні відмовити з підстав, які були викладені у відзиві на позовну заяву (представник відповідача Артюшенко Д.О. заперечував проти позовних вимог та надав свої пояснення по справі у судовому засіданні, яке відбувалося 19.02.2020 року). Третя особа у судове засіданні не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі. Свої пояснення по справі третя особа надав у судовому засіданні, яке відбувалося 19.02.2020 року, а також у письмовому вигляді. Суд, заслухавши сторін по справі, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 27.01.2007 року на праві власності належить автомобіль «Маzda 626», реєстраційний номер [NUMBER] . [INFO], близько 12 год. 00 хв., [PERSON] , керуючи автомобілем «ВАЗ 111930» з реєстраційним номером [NUMBER] , під час виконання повороту ліворуч на перехресті з вулиці Гоголя на вулицю Сагайдачного (колишня назва вул. Жовтнева) у м. Оріхів Запорізької області, вчинив порушення вимог п. п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2000 року, що спричинило смерть [PERSON] , за таких обставин. [PERSON] на автомобілі ВАЗ-111930 «Калина» з реєстраційним номером [NUMBER] рухався по проїзній частині вул. Гоголя в м. Оріхів Запорізької області з боку вул. Йохана Янцена в напрямку вул. Каштанової. На передньому пасажирському кріслі його автомобіля знаходилась дружина [PERSON] - [PERSON] . Крім цього, в попутному з автомобілем «ВАЗ 111930» напрямку, позаду нього, цією ж автодорогою, рухався автомобіль «ЗАЗ-Daewoo Т 13110» з реєстраційним номером [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . В цей же час, цією ж автодорогою, у зустрічному автомобілю «ВАЗ 111930» напрямку, рухався автомобіль «Mazda 626» з реєстраційним номером [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до п. п. 10.1, 16.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2000 року, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху; перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч. На перехресті вул. Гоголя з вул. Сагайдачного водій автомобіля «ВАЗ 111930» [PERSON] почав виконувати маневр повороту ліворуч, для чого виїхав на зустрічну смугу руху та почав її перетинати. Однак при цьому [PERSON] , діючи в порушення наведених вище вимог п. п. 10.1, 16.3 ПДД, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та не дав дорогу автомобілю «Маzda 626» під керуванням водія [PERSON] , який рухався по зустрічній смузі цієї ж дороги у зустрічному йому напрямку прямо. Водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Маzda 626», побачивши перед собою перешкоду у виді автомобіля ВАЗ-111390, заходів щодо гальмування не вжив. У зв`язку з цим сталося зіткнення вказаних автомобілів шляхом удару передньої частини автомобіля «Маzda 626» у правий бік автомобіля ВАЗ-111390, від чого автомобіль «Маzda 626», ставши некерованим, виїхав на зустрічну смугу руху та зіткнувся автомобілем «ЗАЗ- Daewoo [NUMBER] » під керуванням водія [PERSON] . В результаті даної дорожньо-транспортної пригоди пасажир автомобіля «ВАЗ 111930» [PERSON] отримала тілесні ушкодження, несумісні із життям, а саме тупу травму голови, шиї, тулубу та кінцівок, що ускладнилось травматичним шоком, від яких цього ж дня вона померла. Водій автомобіля «Маzda 626» отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості. Всі транспортні засоби учасників ДТП отримали механічні ушкодження. Вказані обставини встановлені вироком Оріхівського районного суду Запорізької області від 13.06.2018, якою [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України, на підставі якої призначено покарання у виді чотирьох років позбавлення волі без позбавлення права керувати транспортними засобами, на підставі ст. 75 КК України останнього було звільнено від відбування покарання з випробуванням на іспитовий строк два роки з покладенням на нього обов`язків, передбачених ст. 76 КК України. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль зазнав механічних пошкоджень, внаслідок чого йому було завдано матеріальних збитків на суму 139726 (Сто тридцять дев`ять тисяч сімсот двадцять шість) гривень 64 копійки, що підтверджується проведеною спеціалістом-автотоварознавцем, оцінювачем Лісовським О.В. незалежною оцінкою визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до проведеної спеціалістом-автотоварознавцем, оцінювачем Лісовським О.В. незалежної оцінки визначення вартості матеріального збитку від 25.01.2017, вартість матеріального збитку, нанесеного володільцю автомобіля «Маzda 626», реєстраційний номер [NUMBER] , складає станом на 20.01.2017 року 139726,64 грн. На момент скоєння ДТП, цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована ПАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АК/1621175 від 21.10.2016 року. 11.10.2018 [PERSON] звернувся до ПАТ «СК «ЮНІВЕС» із заявою про виплату страхового відшкодування. ПАТ «СК «ЮНІВЕС» рішенням № ГО-5353-1/ЗП відмовив [PERSON] у виплаті страхового відшкодування, у зв`язку з перевищенням терміну подачі заяви про страхове відшкодування. Також, 22.10.2018 року на адресу [PERSON] ПАТ «СК «ЮНІВЕС» було направлено лист у якому зазначено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання [PERSON] заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, так як шкода завдана майну потерпілого. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. У першому абзаці пункті 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до пункту 37.1.4 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування є неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Визнаючи обов`язок страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів виплати страхового відшкодування законодавцем у положеннях ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» було передбачено випадки, з настанням яких страховик набуває правових підстав для відмови у здійсненні такої виплати, зокрема, у випадках, коли потерпілим чи особою, яка має право на отримання відшкодування, не було протягом року з моменту скоєння ДТП подано заяви про виплату страхового відшкодування. Тобто право кредитора (потерпілого) на отримання відшкодування завданої йому шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно - правої відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань не є безумовним, а пов`язується з поданням до такого страховика заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування), що у свою чергу законодавець обмежує річним строком з моменту скоєння відповідної дорожньо - транспортної пригоди. Відтак, право отримати відшкодування завданої шкоди шляхом виконання страховиком за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів узятих на себе зобов`язань виникає виключно за умови подання потерпілим у визначений законодавством строк заяви про здійснення страхової виплати (відшкодування) та пов`язаного з цим ризику, який полягає у можливості реалізації страховиком наданого йому положеннями підпункту 37.1.4 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» права на відмову у виплаті страхового відшкодування в разі подання заяви про страхове відшкодування продовж установлених строків. При цьому закріпляючи в положеннях указаної норми відповідні правові наслідки законодавець не ставив їх настання в залежність від суб`єкта звернення із заявою до страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів про здійснення страхового відшкодування, а навпаки презюмував те, що з відповідною заявою має звернутися потерпілий або інша особа, яка має право на отримання відшкодування, що закріплено в положеннях ст. 35 зазначеного вище Закону. З огляду на викладене вбачається, що закріплене в положеннях пп.37.1.4 пункту 37.1 ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» право страховика за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відмовити у здійсненні страхового відшкодування у випадку пропуску встановленого строку на звернення до нього з заявою про виплату страхового відшкодування не залежить від суб`єкта звернення з відповідною заявою та підлягає застосуванню. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 червня 2018 року у справі № 910/ 7449/17. Слід також зазначити, щоположеннями ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачена можливість поновлення відповідних строків, у зв`язку з пропуском їх з поважних причин. Судом встановлено, що ДТП мало місце [INFO], а з заявою про виплату страхового відшкодування позивач звернулася в 11.10.2018 року, тобто з пропуском встановленого законом строку, про що йому також було повідомлено страховою компанією. Відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду України у постанові від 03.10.2018 року у справі №753/5293/16-ц зазначений у пункті 37.1.4. статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк є присічним іпоновленню не підлягає. За таких обставин, незалежно від причин пропуску [PERSON] річного строку на подання заяви про страхове відшкодування, відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, завдану майну позивача. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: dismissed