Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

11.01.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особи, - [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) право вимоги до [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) за договорами позики, що підтверджуються розписками від 10.01.2014 р. та від 11.05.2014 р.; - стягнути з [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) основну заборгованість у розмірі 15 000,00 грн. (п'ятнадцять тисяч гривень 00 копійок); - стягнути з [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер 280НР10365) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) проценти від позики у розмірі 173,60 грн. (сто сімдесят гривень 60 копійок); - стягнути з [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) три проценти річних за користування чужими грошовими коштами, що становить 623,75 грн. (шістсот двадцять три гривні 75 копійок); - стягнути з [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) витрати від інфляції, що складають 8 055,00 грн. (вісім тисяч пятдесят пять гривень 00 копійок); - стягнути з [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) сплачену суму судового збору у розмірі 487,20 грн. (чотириста вісімдесят сім гривень 20 копійок). 13.01.2016 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст..ст. 122, 127 ЦПК України відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. 25.01.2016 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки [PERSON] про збільшення позовних вимог, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільськім РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) право вимоги до [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) за договорами позики, що підтверджуються розписками від 10.01.2014 р. та від 11.05.2014 р.; - стягнути з [PERSON] \паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) основну заборгованість у розмірі 15 000,00 грн. (пятнадцять тисяч гривень 00 копійок); - стягнути з [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Поді льським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) проценти від позики у розмірі 25 200,00 грн. (двадцять пять тисяч двісті гривень 00 копійок); - стягнути з [PERSON] (паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) три проценти річних за користування чужими грошовими коштами, що становить 675,54 грн. (шістсот сімдесят пять гривень 48 копійок); - стягнути з [PERSON] \паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер 280ь/10365) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) витрати від інфляції, що складають 8901,83 грн. (вісім тисяч девятсот одна гривня 83 копійки); - стягнути з [PERSON] \паспорт серії СТ № 167538, виданий Кагарлицьким РВ ГУ МВС в Київській обл. 19 лютого 2010 року, ідентифікаційний номер [NUMBER]) на користь [PERSON] (паспорт серія СН № 782160, виданий Подільськім РУ ГУ МВС України в м. Києві 10 березня 1998 року, ідентифікаційний номер - [NUMBER]) сплачену суму судового збору у розмірі 551,20 грн. (пятсот пятдесят одна гривня 20 копійок). 17.02.2016 року Кагарлицьким районним судом винесено ухвалу, якою залучено до участі в справі в якості третіх осіб [PERSON], [PERSON]. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилася, з»явився її представник, - [PERSON] В судовому засіданні представник позивачки, - [PERSON] уточнені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, які викладені в мотивувальній частині позовної та уточненої позовної заяви. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 26.01.2016 року, проти позову заперечувала, в подальші судові засідання, а саме, 02.02.2016, 17.02.2016, 29.02.2016 року не з»являлася, хоча була повідомлена судом належним чином про день, час та місце слухання справи, в зв»язку з чим судом було винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи, обґрунтування чого судом буде наведено нижче. Суд, вислухавши представника позивача [PERSON], дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 8 ЦПК «Заочний розгляд справи». Так, в ст.. 224 ЦПК України зазначено, що в разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Як вказано вище, представник позивача [PERSON] не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи, та, відповідно, винесення заочного рішення по даній справі. Згідно ч. 1 ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Згідно ч. 2 ст. 225 ЦПК України розгляд справи та ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, встановлених цією главою. Згідно ст.. 226 ЦПК України за формою та змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим ст. ст. 213, 215 ЦПК України і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Підсудність. Відповідно до ст. 109 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її перебування. Як видно з паспорту відповідачки [PERSON], ( паспорт серії СТ 167538, виданий 19 лютого 2010 року Кагарлицьким РВ ГУ МВС України в Київській області), відповідачка зареєстрована за адресою: [INFO], відповідно, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 10 січня 2014 року [PERSON] надав [PERSON] (надалі - «Відповідач») грошову позику у розмірі 10000,00 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок). Проценти за користування позикою встановлені у розмірі 8 % щомісяця від суми позики. Позика надана на пять місяців, тому грошові кошти мали бути повернені 10 червня 2014 року. 11 травня 2014 року [PERSON] надав Відповідачу ще одну грошову позику у розмірі 5 000,00 грн. (пять тисяч гривень 00 копійок). Проценти за користування позикою встановлені у розмірі 8 % щомісяця від суми позики. Позика надана на пять місяців, тому грошові кошти мали бути повернені 10 жовтня 2014 року. На підтвердження надання позики та її умов, Відповідач надала розписки 10 січня 2014 року та 11 травня 2014 року, які посвідчують передання їй зазначених грошових коштів (Додатки № 2, 3). 10 листопада 2015 року Відповідач повернула лише 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок), а щодо решти частини позики та процентів за користування позикою Відповідач не повернула та не вчиняє жодних дій, спрямованих на їх повернення. Позикодавець, [PERSON], помер 28 вересня 2014 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 03 жовтня 2014 року Серія І-БК № 314241, (Додаток № 4). Відповідно до свідоцтва про право на спадщину єдиним спадкоємцем [PERSON] є його дочка, - [PERSON] (надалі також - «Позивач»), (Додаток № 5). Стаття 1216 ЦК України передбачає, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 1230 ЦК України, до спадкоємця переходить право на відшкодування збитків, завданих спадкодавцеві у договірних зобовязаннях. Згідно п. 13 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі смерті особи, якій були заподіяні збитки в результаті невиконання договору, до складу спадщини входить право на відшкодування як реальних збитків, так і упущеної вигоди (стаття 22 ЦК). До спадкоємців переходить і право вибору способу відшкодування. Відповідно до ст. 1046 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ст. 202 ЦК України зазначає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно з висновками Верховного Суду України, викладеними у Постанові від 18.09.2013 р. у справі № 6-63цс13 про стягнення боргу за договором позики (надалі також - «Постанова»), «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей», (Додаток № 3). Аналогічна позиція викладена в Ухвалі від 23.09.2015 р. у справі № 6-14950св 15 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, (Додаток № 4). Також, як зазначено у Постанові, договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обовязки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ч. 1 ст. 530 ЦК України передбачає, якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Розрахунок процентів від суми позики відповідно до розписки від 10.01.2014 року: період нарахування процентів з 10.01.2014 р. - 10.01.2016 р. (кількість місяців 24): Розмір процентів за 1 місяць: 10000.00 грн. * 8 % = 800 грн., де 10 000,00 грн. - сума заборгованості; 8 % - проценти за користування позикою; Загальний розмір процентів за період 10.01.2014 - 10.01.2016 р. (24 місяців) складає: 800 грн.* 24 = 19200,00 грн. Розрахунок процентів від суми позики відповідно до розписки від 11.05.2014 року: період нарахування процентів з 11.05.2014 р. - 11.01.2016 р. (кількість місяців 20): Розмір процентів за 1 місяць: 5000.00 грн.*8 % = 400 грн., де 5000,00 грн. - сума заборгованості, 8 % - проценти за користування позикою; Загальний розмір процентів за період 11.05.2014 - 11.01.2016 р. (20 місяців) складає: 400 грн.*20=8000.00 грн. Відповідно до Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобовязання, на вимогу кредитора зобовязаний сплатити Ліму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. якщо інший розмір процентів не встановлено договором або законом. Розрахунок втрати від інфляції та 3 % річних відповідно до розписки від 10.01.2014 року: Сума позикиНалежний строкПеріодК-ть днівСума 3 % річних (грн.) (грн.)поверненняпрострочення 10 000,0010.06.201411.06.2014- 20.01.2016589484.06 Проценти за користування чужими грошовими коштами: 3 % річних. Проценти = 10000,00 грн. (сума боргу) * 3 %/100 %/365* кількість днів прострочення. Втрати від інфляції = 10 000,00 грн. (сума боргу) * індекс інфляції / 100% - 10 000,00 грн. сума боргу). Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції періодСумаЗагальний індекс інфляції заІнфляційне збільшення суми простроченнязики (грн.)період прострочення заборгованості (грн.) 11.06.2014 - 100001.6206200.48 31.12.2015 Розрахунок втрати від інфляції та 3 % річних відповідно до розписки від 11.05.2014 року: Сума позикиНалежний строкПеріодК-ть днівСума 3 % річних (грн.) (грн.)поверненняпрострочення 5 000,0011.10.201412.10.2014- 20.01.2016466191.48 Розрахунок заборгованості з урахуванням індексу інфляції Період простроченняСума зики (грн.)Загальний індекс інфляції за період прострочення 1Інфляційне збільшення суми заборгованості 12.10.2014- 31.12.201550001.5402701.35 З урахуванням вищезазначених розрахунків за розписками від 10.01.2014 р. та від 11.05.2014 р., загальний розмір процентів за користування позиками складає 19 200,00 грн. + 8 000,00 грн. = 27 200,00 грн. (двадцять сім тисяч двісті гривень 00 копійок); загальний розмір 3 % річних складає: 484.06 грн. + 191.48 грн. = 675,54 грн. (шістсот сімдесят пять гривень 48 копійок); загальний розмір втрат від інфляції складає: 6200.48 грн. + 2701.35 грн. = 8901,83 грн. вісім тисяч девятсот одна гривня 83 копійки). Відповідно до ст. 534 ЦК України у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання грошового зобовязання у повному обсязі ця сума погашає вимоги кредитора у такій черговості, якщо інше не встановлено договором: 1. У першу чергу відшкодовуються витрати кредитора, повязані з одержанням виконання; 2.У другу чергу сплачуються проценти і неустойка; 3.У третю чергу сплачується основна частина боргу. Відповідач 10.11.2015 року надала грошові кошти у розмірі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 копійок). Відповідно до вимог ст. 534 ЦК України за рахунок цих коштів сплачуються проценти. Розмір процентів за двома розписками складає 27 200,00 грн. (двадцять сім тисяч двісті гривень 00 копійок), а за вирахуванням сплачених 2000,00 грн., остаточний розмір процентів складає 25 200,00 грн. (двадцять пять тисяч двісті гривень 00 копійок). Отже, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню проценти за користування позикою у розмірі 25 200,00 грн. (двадцять пять тисяч двісті гривень 00 копійок); три проценти річних за користування чужими грошовими коштами у розмірі 675,54 грн. (шістсот сімдесят пять гривень 48 копійок); витрати від інфляції у розмірі 8901,83 грн. (вісім тисяч девятсот одна гривня 83 копійки). Судові витрати. Суд на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, де, зокрема, зазначено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, приходить до висновку щодо стягнення з [PERSON] на користь позивача [PERSON] кошти в сумі 551 (п»ятсот п»ятдесят одну) грн.. 20 коп. сплаченого позивачкою судового збору. Факт сплати позивачкою судового збору підтверджується квитанціями № ПН316347 від 10.12.2015 року та № ПН370286 від 20.01.2016 року, оригінали яких містяться в матеріалах справи. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved