overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-21 00:00:00

10 листопада 2011 року Дзержинським районним судом міста Харкова був виданий судовий наказ за заявою Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» про стягнення з боржника заборгованості. До суду надійшла заява боржника про скасування судового наказу, у поданій заяві вони просять скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржник не погоджується із наявністю у нього заборгованості. Сторони у судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду заяви про скасування судового наказу були повідомлені належним чином. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 червня 1996 року між ним та відповідачем був зареєстрований шлюб. Від цього шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Шлюбні стосунки з відповідачем не склались через несхожість характерів та різні погляди на життя, між ними втрачено почуття любові та поваги. На даний час та після розірвання шлюбу дитина проживатиме разом із відповідачем. Позивач просить розірвати шлюб. Позивач надав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с. 11). Відповідач надала до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю, позовні вимоги визнала в повному обсязі та просила розірвати шлюб (а.с. 10). Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 17 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] актовий запис № 221 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], відповідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], від 12 листопада 1997 року, актовий запис № 430 (а.с. 6). Дані правовідносини регулюються СК України. Так, відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу не відповідало б інтересам одного із них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Шлюбні стосунки між сторонами припинені. Спільне господарство вони не ведуть. Заходів до примирення сторони не бажають приймати. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачкою. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Статтею 212 ЦПК України, передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі припинені та більше не відновлювалися, суд дійшов висновку про те, що сім'я сторін розпалася остаточно, примирення бути не може і шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-02 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 08 серпня 2010 року відділом РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області. Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON], який на даний час проживає з позивачем. Шлюбні відносини між ними припинені в 2012 році, через відсутність порозуміння між ними. На примирення не погоджується. Позивач [PERSON] в письмовій заяві до суду, просить заявлені позовні вимоги задовольнити, розглянути справу без його присутності, так як він їде на роботу за межі області. Відповідач [PERSON] своєчасно була повідомлена про час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Від неї не надійшло заяви чи клопотання відносно позовних вимог. Тому, суд вважає можливим розглянути справу по суті та винести по справі заочне рішення відповідно до вимог ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 08 серпня 2010 року. Шлюб зареєстровано відділом ДРАЦС Теплицького РУЮ Вінницької області(а.с. 6). Від шлюбу мають одну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 7), який на даний час проживає з позивачем, що підтверджується довідкою Теплицької селищної ради №1676 від 03.11.2014 року (а.с. 8). З 2012 року сторони проживають окремо. Дані правовідносини регулюються ч. 2 ст. 112 СК України, де вказано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення Враховуючи викладене, приймаючи до уваги, що тривалий час сторони проживають окремо, подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-23 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 14 серпня 2009 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться у неї на вихованні. У грудні 2013 року шлюбно-сімейні відносини між нею та відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не явилась, подала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не явився, подав в суд заяву, в якій позов визнав повністю, проти розірвання шлюбу не заперечує, та просить розглянути справу за його відсутності. З’ясувавши у попередньому судовому засіданні вказану позицію сторін, а також те, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, за наявністю для того законних підстав, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони 14 серпня 2009 року у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції Донецької області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. У грудні 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 6 липня 2013 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться у неї на вихованні. У січні 2014року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не явилась, подала заяву, в якій позов підтримала у повному обсязі та просила розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання на повторний виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 6 липня 2013 року в міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розлучення залишиться на вихованні у позивачки. . У січні 2014 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їхньої малолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-27 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі від якого мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, хоча працює на шахті «Добропіллявугілля». На користь інших осіб аліменти не сплачує. У відкритому судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Відповідач до суду не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], його батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с. 7). За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. У відповідності з вимогами п.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривень 60 коп. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Судом встановлено, що в період шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-29 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що подальше спільне життя з відповідачем не можливе через постійні сварки та непорозуміння, з жовтня 2014 року вони з чоловіком разом не проживають Сторони в судове засідання не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позивач свій позов підтримала, відповідач позов визнав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Сторони уклали шлюб 23 липня 2005 року. Від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей: дочку [PERSON], 2003 року народження та дочку [PERSON], 2007 року народження. Спільне життя між ними не склалося, з жовтня 2014 року сторони сімейні стосунки не підтримують і проживають окремо. Наведене свідчить, що між сторонами склалися спірні сімейні правовідносини з приводу розірвання шлюбу. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 104,105,110, 112 Сімейного Кодексу України. Відповідно до ст.ст. 104 ,105,110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що подружжя припинили сімейні відносини, на примирення не згодні. На думку суду подальше спільне життя і збереження сім'ї суперечить інтересам сторін, тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що [PERSON], [INFO], є її та відповідача сином та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги на її утримання не надає, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 800 грн щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Сторони в судове засідання не з'явилися, позивачка надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, уточнила позовні вимоги - просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, крім цього, зазначила, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. [PERSON], [INFO], є сином позивачки і відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 3). Дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою про склад сім'ї № 3032 від 30 жовтня 2014 року, виданою КП «Очаківський комбінат комунальних послуг» (а. с. 4). Згідно довідки управління праці та соціального захисту населення Очаківської міської ради від 04 листопада 2014 року № 501 (а. с. 5) [PERSON] перебуває на обліку як отримувач державної соціальної допомоги при народженні дитини з 01 березня 2014 року. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дружини не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-12 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю та просила про їх задоволення. Крім того, зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, до суду не з'явився, про причини своєї неявки не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність до суду не подавав. Суд, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітніх [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копіями свідоцтв про народження дітей та довідкою про склад сім'ї позивачки. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-20 00:00:00

10 листопада 2014 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивачка мотивує тим, що з 27.04.1996 року по 26.12.2006 року вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають повнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Син є студентом 1-го курсу денної форми навчання механіко-математичного факультету Дніпропетровського національного університету імені О. Гончара. У зв'язку із навчанням син не працює, інших доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги від батьків на час навчання. Позивач просила ухвалити рішення яким стягнути з відповідача на користь позивача на утримання сина аліменти у розмірі ? частини всіх видів його заробітку. Представник позивача в судове засідання не з'явилася, до початку розгляду справи надана заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі. Суд беручи до уваги позицію позивача, відповідача, дослідивши наявні докази, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком повнолітнього [PERSON], [INFO] (а.с.4). [PERSON] є студентом 1-го курсу денної форми навчання механіко-математичного факультету Дніпропетровського національного університету імені О. Гончара, що підтверджується довідкою Дніпропетровського національного університету ім.. О. Гончара від 07.10.2014 року (а.с. 5). Відповідно до ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітній син, дочка продовжують навчання і у зв'язку у цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ч.2 ст.182 СК України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. В силу ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітної плати та інших доходів щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення 23-річного віку, починаючи з 14.11.2014 року. Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved