Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

10 серпня 2021 року позивач звернувся до суду в інтересах малолітньої дитини з відповідним позовом у якому зазначив, що відповідач, [INFO] , є батьком малолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] . Батьки дитини у зареєстрованому шлюбі не перебували, її мама, [PERSON] , померла [INFO] , а батько, відповідач по справі, перебував в місцях позбавлення волі і повернувся 17.01.2014 року. Від працівника Мурахівської сільської ради 16.02.2015 року стало відомо, що [PERSON] не займається вихованням своєї доньки, зловживає алкогольними напоями. З 19 лютого 20215 року [PERSON] взято на облік, як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах. З батьком дитини проводилася профілактична бесіда, проте його відношення до дитини після цього не змінилося, в зареєстрованому будинку відповідач не проживає, так як він напівзруйнований, зі слів односельців [PERSON] постійного місця проживання не має. Дівчинка знаходиться на вихованні та утриманні у рідного дядька і тітки, які теж зловживають спиртними напоями та не мають належних умов для проживання дитини. [PERSON] було попереджено про відповідальність за невиконання батьківських обов`язків та запрошено на комісію з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Березнегуватської селищної ради, проте на зазначену дату він не з`явився. Посилаючись на викладене позивач вважає, що [PERSON] свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, тому просить суд позбавити його батьківських прав у відношенні малолітньої [PERSON] та стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до її повноліття. Представник позивача [PERSON] (за довіреністю № 5001/25-05 від 01 вересня 2021 року) в судове засідання направила заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного порядку розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов від нього не надходило, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 280 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи та наявні у ній докази суд доходить наступного. З копії свідоцтва про народження [PERSON] убачається, що її батьком є відповідач у справі: [PERSON] . Мама дівчинки померла [INFO] , відповідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.9-10). Відповідач [PERSON] зареєстрований по [ADDRESS] , але у вказаному будинку не проживає (а.с.26). Згідно характеристики виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області № 526/05.1-07 від 16.07.2021 року [PERSON] характеризується негативно, своєю донькою не цікавиться, пенсію у разі втрати годувальника, яку він отримує на доньку, він витрачає на себе, веде аморальний спосіб життя, участі у вихованні дитини не бере. На його поведінку неодноразово надходили скарги від жителів села за місцем реєстрації проте на зауваження працівників сільської ради він не реагує (а.с.24, 27). З актів обстеження житлово-побутових та матеріально-побутових умов проживання №85 від 29.06.2021 року, №87 від 14.07.2021 року, 06 липня 2021 року слідує, що в зареєстрованому будинку по [ADDRESS] ні відповідач, ні дитина не проживають, так як зазначене житло напівзруйноване. [PERSON] ніде не працює, зловживає спиртними напоями, не реагує на зауваження і не бажає покращувати життя, своєю неповнолітньою донькою взагалі не опікується. Дівчинка проживала та навчалася в Кавказькому ЗЗС, потім її із закладу забрав рідний дядько [PERSON] та його дружина [PERSON] , в яких вона проживає разом з їх дітьми і в яких також не найкращі умови для проживання (11, 13, 28-29). Згідно висновку Березнегуватської селищної ради Миколаївської області від 04 серпня 2021 року № 4074/25-05 - є доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої [PERSON] , оскільки він ухиляється від виховання дитини та свідомо нехтує щодо неї батьківськими обов`язками (а.с.22-23). Відповідно до ч. 2, 4 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, поважати дитину. Згідно ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. У ст.164 СК України визначено вичерпний перелік підстав, за яких можливо позбавити батька чи матір батьківських прав, а саме: коли вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини; примушують її до жебракування та бродяжництва; засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Що стосується такої підстави для позбавлення батьківських прав як ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини, то для її наявності є необхідним встановити, в чому полягає винна поведінка батьків, нехтування ними своїми обов`язками, чи вживались для цього заходи реагування, чи існують інші способи впливу на особу для зміни її ставлення до виховання дитини. Така вимога випливає із змісту п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення і поновлення батьківських прав» (із змінами та доповненнями). Відповідно до неї ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя: зокрема не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною, в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу: не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків свідомого нехтування своїми обов`язками. Про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , свідчить висновок комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Березнегуватської селищної ради Миколаївської області №4074/25-05 від 04 серпня 2021 року. Суд, вважає даний висновок обґрунтованим, повним та таким, що прийнятий в інтересах дитини, а тому враховує його під час вирішення спору. За такого суд доходить висновку, що відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, оскільки він не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не цікавиться здоров`ям, життям та потребами дитини, не спілкується з дитиною, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, що є достатньою підставою для позбавлення його батьківських прав. Відповідно до ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Згідно ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Разом з тим, статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» передбачено, що для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року прожитковий мінімум становить 2395 грн., з 1 липня - 2510 грн., з 1 грудня - 2618 грн. За вищевказаних обставин суд дійшов висновку про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання його доньки в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно до її повноліття. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

Outcome: approved