Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

10 вересня 2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факт смерті. В обґрунтування заявлених вимог зазначила, що [INFO] помер батько заявниці [PERSON], залишивши спадщину у вигляді земельних ділянок площею 4,1121га та 4,1124га, які розташовані на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області. Заповіт складено не було, тому [PERSON] є спадкоємцем за законом. За повідомленнями жителів с.Новопідгороднє, Межівського району, Дніпропетровської області [PERSON] проживав по [ADDRESS] та за хвороби виїхав на лікування в м.Донецьк до доньки [PERSON], де і помер. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року заявниці визначено додатковий строк для прийняття спадщини, однак в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріусом було відмовлено, оскільки свідоцтво про смерть [PERSON], видане 15 жовтня 2014 року реєстраційним органом на неконтрольованій території в м.Донецьку, де зупинена реєстрація актів цивільного стану громадян України та не створює правових наслідків. Відсутність свідоцтва про смерть [PERSON] унеможливлює прийняття спадщини [PERSON] Заявниця просить суд встановити факт смерті [PERSON], 1937 року народження, громадянина України, мешканця с.Новопідгороднє, Межівського району, Дніпропетровської області, померлого [INFO] на території проведення антитерористичної операції в м.Донецьку. Заявник та його представник в судове засідання не з'явилися, подали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, наполягають на задоволенні вимог. Представник заінтересованої особи надала суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, заперечень по справі не має. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ч.1 ст.257 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER], зареєстрованого Димитрівським ЗАГСом Красноармійського району Донецької області 20 лютого 1963 року, підтверджується, що батьком [PERSON] є [PERSON], якому належали земельні ділянки площею 4,1121га та 4,1124га, що розташовані на території Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області, державні акти на право власності на земельні ділянки серії [NUMBER] та серії [NUMBER] відповідно. Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], зареєстрованого Райпільською сільською радою Межівського району Дніпропетровської області 11 вересня 1982 року, заявниці внаслідок укладення шлюбу з [PERSON] присвоєно прізвище [PERSON]. Рішенням Межівського районного суду Дніпропетровської області від 17 серпня 2015 року справа №181/605/15-ц заявниці визначено додатковий строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON], померлого [INFO]. Довідками виконкому Райпільської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області від 07 вересня 2015 року підтверджується, що за адресою: [ADDRESS] до дня смерті [INFO] проживав [PERSON], заповіт від його імені в Райпільській сільській раді не посвідчувався і не реєструвався. В зв'язку з тим, що свідоцтво про смерть [PERSON], видане 15 жовтня 2014 року реєстраційним органом на неконтрольованій території в м.Донецьку, де зупинена реєстрація актів цивільного стану громадян України, постановою державного нотаріуса Васильківської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області від 10 вересня 2015 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Заявами свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON] помер в 2014 році, якого на лікування в м.Донецьк забрала донька [PERSON]. До самої смерті [PERSON] проживав в с.Новопідгороднє, Межівського району, Дніпропетровської області. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Калінінського районного управління юстиції у місті Донецьку 15 жовтня 2014 року, [PERSON] помер [INFO]. Зазначений документ не приймається судом, як доказ, через його неналежність у зв'язку з тим, що його видано неправомочним органом, а тому є недійсним і не створює правових наслідків, що позбавило [PERSON], яка є громадянином України, можливості отримати свідоцтво про смерть її батька та прийняти спадщину за місцем знаходження нерухомого майна. Відповідно до п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що орган державної реєстрації актів цивільного стану не має можливості зареєструвати смерть [PERSON] у відповідності до Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року. Так п.5 розділу ІІІ Правил передбачено, що підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); б) фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08 серпня 2006 року №545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. На підставі вищевикладеного, враховуючи те, що заявник не має можливості надати документи, необхідні для прийняття спадщини, зокрема свідоцтво про смерть її батька, так як реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті неможлива в даний час, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] щодо встановлення факту смерті [PERSON], оскільки це не можливо без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Судові витрати, понесені заявником у відповідності до ч.7 ст.235 ЦПК України необхідно віднести за рахунок заявника. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе встановити факт, про який зазначає заявник у своїй заяві. Ч.2 ст.256 - тільки у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. На підставі викладеного,

Outcome: approved