Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

11.11.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій [PERSON] просить : визнати за нею право власності на житловий будинок загальною площею 114,4 кв.м. (житлова площа - 62,7 кв.м.), з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що в 1980 році нею та її чоловіком було побудовано будинок по [ADDRESS] та з того часу вони проживають в ньому, сплачують комунальні послуги. В червні 2020 року вона виявила відсутність будь-яких документів на присадибну ділянку, на якій розташований будинок і тому звернулась до Бориспільської міської ради Київської області з клопотанням щодо надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність по [ADDRESS] . Крім того позивач зазначає, що вона отримала відповідь виконавчого комітету Бориспільської міської ради про неможливість розгляду клопотання у зв`язку з тим, що на запитуваній земельній ділянці знаходиться жилий будинок. Відповідно до технічного паспорта від 2 вересня 2020 року загальна площа будинку становить 114,4 км. м, житлова 62,7 кв. м, будинок складається з чотирьох житлових кімнат, кухні, двох коридорів, санвузла, котельні. Відповідно до звіту про проведення огляду (обстеження) житлового будинку та господарських будівель, споруд експертом з технічного обстеження будівель і споруд [PERSON]. , зроблено висновок про повну відповідальність житлового будинку вимогам державних будівельних норм. 18.01.2021 до суду від виконавчого комітету Бориспільської міської ради надійшов відзив, за змістом якого здійснене позивачем будівництво є самочинним, так як відсутні докази того, що будівництво здійснювалось на земельній ділянці, що була їй відведена в установленому порядку для цієї мети, а також те, що об`єкт нерухомості збудовано за наявності належного дозволу чи належно затвердженого проекту (а.с. 41-44). Ухвалою судді від 13.11.2020 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків (а.с. 26-27). Ухвалою від 29.12.2020 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 32-33). Ухвалою від 18.03.2021 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду (а.с. 58). У судове засідання позивач та її представник не з`явились, від представника позивача [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу без їх участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, а судові витрати просив залишити за позивачем ( а.с. 80). Представник відповідача Бориспільської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений. Від третьої особи Відділу державного архітектурно-будівельного контролю Бориспільської міської ради Київської області також надійшла заява з проханням слухати справу без участі представника, при вирішенні спору покладаються на розсуд суду ( а.с. 54). Від третьої особи [PERSON] надійшла заява з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав ( а. с. 81). Дослідивши матеріали справи, допитавши у судовому засіданні 13.05.2021 свідків [PERSON] та [PERSON] , суд дійшов наступних висновків. У судовому засіданні встановлено, що у 1989 році позивачем побудовано житловий будинок та господарські будівлі, споруди сарай 2010 року побудови, ганок - 1991 року, вигрібна яма - 1991 року, свердловина - 1991 року, що розташовані за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується технічним паспортом виготовленим 02.09.2020 ФОП [PERSON] (а.с. 5-9), а також показами допитаних в суді свідків [PERSON] та [PERSON] .. Згідно з даними технічної інвентаризації будинку, наведеними у технічному паспорті, загальна площа житлового будинку становить 114,4 кв.м., житлова 62,7 кв.м. (а.с. 5-10). Відповідно до Звіту щодо проведення технічного огляду (обстеження) житлового будинку та господарських будівель від 02.08.2020, складеного експертом - ФОП [PERSON] , який діє на підставі кваліфікаційного сертифікату відповідального виконавця окремих видів робіт (послуг), пов`язаних зі створенням об`єктів архітектури Серія АЕ №003585 від 13.03.2015 (а.с.10-18), житловий будинок та господарські будівлі та споруди, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , відповідають вимогам державних будівельних норм. Вказаний житловий будинок газифікований, підключено електроенергію, позивачем сплачується податок за землю, що підтверджується актом обстеження житлових умов (а.с. 19). Також встановлено, що спір щодо новоствореного нерухомого майна відсутній. З моменту здійснення будівництва позивач з родиною більше 20 років відкрито та вільно користується будинком та господарськими спорудами Відповідно до ст. ст. 55, 41 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способом захисту цивільних прав та інтересів згідно ст.16 цього Кодексу може бути, зокрема, визнання права. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч.1,2 ст.331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Згідно ч.3 та ч.5 ст.376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно. На вимогу власника (користувача) земельної ділянки суд може визнати за ним право власності на нерухоме майно, яке самочинно збудоване на ній, якщо це не порушує права інших осіб. Крім того згідно роз`яснень викладених в п. 16 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 30.03.2012 «Про практику застосування судами ст. 376 ЦК України, позов особи, яка самочинно збудувала нерухоме майно на земельній ділянці, власником або користувачем якої є інша особа, про визнання права власності на цю нерухомість може бути задоволено судом на підставі частини третьої статті 376 ЦК, якщо буде встановлено, що власник або користувач земельної ділянки не заперечує проти цього, будівництво не порушує права інших осіб і відповідає будівельним, архітектурним, санітарним, екологічним та іншим нормам і правилам, державним стандартам. Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (в редакції Постанови КМУ від 23 серпня 2016 року №553), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно. Беручи до уваги вищенаведені обставини, зокрема, враховуючи те, що позивач побудувала житловий будинок та з дотриманням будівельних і технічних норм та правил, який не порушує права чи інтереси інших осіб, на земельній ділянці, що перебуває у комунальній власності, та відповідач, як орган місцевого самоврядування, протягом тривалого часу не порушував питання щодо звільнення земельної ділянки позивачем та зустрічних вимог щодо знесення самочинного будівництва не заявляє, суд дійшов висновку, що є всі підстави для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на вказаний житловий будинок. Вимоги щодо відшкодування понесених судових витрат позивач не заявляє. На підставі викладеного,

Outcome: approved