Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

11 грудня 2012 року Комунальний заклад «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про виселення з гуртожитку без надання іншого житлового приміщення, стягнення заборгованості за проживання та надані житлово-комунальні послуги, зняття з реєстраційного обліку 24 лютого 2014 року Комунальний заклад «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» звернувся до суду з уточненим позовом. В обґрунтування вимог позивач посилався на те, що [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані в кімнаті [ADDRESS]. [PERSON] перебувала в трудових відносинах з адміністрацією закладу з 09 червня 1997 року по 03 березня 2003 року, кімната для проживання була надана за усним розпорядженням головного лікаря без видачі спеціального ордеру, договір на тимчасове проживання в гуртожитку також не укладався. Відповідачі, фактично, утримують за собою право користування кімнатою в гуртожитку, але, фактично не користуються нею, у відповідності до ст.ст. 127-132 ЖК України вони втратили право користування зазначеним жилим приміщенням. Крім того, у відповідності до Правил внутрішнього розпорядку гуртожитку для молодих спеціалістів та сімей медпрацівників Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», громадяни, які проживають в гуртожитку, зобов'язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею та за комунальні послуги. Відповідачі не виконують зазначені правила. Не вносять оплату за користування житловим приміщенням, не сплачують комунальні послуги, в зв'язку з чим, з лютого 2011 року утворилася заборгованість по сплаті за користування гуртожитком в сумі 11 872, 20 грн. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора. Зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві Комунальний заклад «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» просив суд: - виселити [PERSON] та [PERSON] з кімнати [ADDRESS], без надання іншого житлового приміщення. - стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» заборгованість за проживання у гуртожитку та надані комунальні послуги за період з 01 лютого 2011 року в сумі 11 872,20 грн., 3% річних та суму інфляції в сумі 425,42 грн., а також судові витрати в сумі 214,60 грн. - зобов'язати Новомосковський районний відділ Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] та [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: кімната [ADDRESS]. В судовому засіданні представник позивача Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради» підтримав позов в повному обсязі, посилався на підстави звернення до суду, викладені в заяві, просив суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засідання позов не визнала, в наступному в судове засідання не з'являлася. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, дату і час розгляду справи належним чином повідомлений. Представник Новомосковського районного відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не з'явився. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази, надані сторонами, суд приходить до наступного. У відповідності до ст. 127 ЖК України, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Жилі будинки реєструються як гуртожитки у виконавчому комітеті районної, міської, районної в місті Ради народних депутатів. Судом встановлено, що [PERSON] та її син [PERSON] зареєстровані в кімнаті [ADDRESS], що підтверджується відповідною довідкою. У відповідності з довідкою позивача, гуртожиток по [ADDRESS] знаходиться на балансі Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради». Судом встановлено, що [PERSON] працювала на посаді медреєстратора-оператора організаційно - медичного кабінету Центральної районної лікарні з 09 червня 1997 року, була звільнена за п.1 ст. 38 КЗпП України з 03 березня 2003 року, що підтверджується копією трудової книжки. На підставі ст. 128 ЖК України, порядок надання жилої площі в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жила площа в гуртожитку надається за спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету і комітету комсомолу. Згідно до вимог ст. 129 ЖК України, на підставі рішення про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. У відповідності до ст. 61 ЦПК України, обставини, які визнані та не заперечуються сторонами, не підлягають доказуванню Так, сторони не заперечували той факт, що кімната для проживання в гуртожитку [PERSON] була надана за усним розпорядженням головного лікаря без видачі ордеру та договір на проживання в гуртожитку, також не укладався. Незважаючи на відсутність рішення адміністрації підприємства та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку, відсутність спеціального ордеру, суд приходить до переконання, що відповідачі вселилися в спірне жиле приміщення не самовільно, оскільки не заперечували факту усного дозволу керівника на вселення, тому, відповідачі н час вселення набули права користування зазначеним жилим приміщенням. На підставі ст. 132 ЖК України, сезонні, тимчасові працівники і особи, що працювали за строковим трудовим договором, які припинили роботу, а також особи, що вчились у навчальних закладах і вибули з них, підлягають виселенню без надання іншого жилого приміщення з гуртожитку, який їм було надано у зв'язку з роботою чи навчанням. Інших працівників підприємств, установ, організацій, які поселилися в гуртожитку в зв'язку з роботою, може бути виселено без надання іншого жилого приміщення в разі звільнення за власним бажанням без поважних причин, за порушення трудової дисципліни або вчинення злочину. Як зазначалося вище, [PERSON] була звільнена з роботи на підставі ч. 1ст. 38 КЗпПУ - за власним бажанням. В зв'язку з наведеним, відповідач [PERSON] та її син [PERSON], у відповідності до ст. 132 ЖК України, втратили право користування зазначеним жилим приміщенням та можуть бути виселені без надання іншого жилого приміщення, в зв'язку з чим, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - це внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси, за якою з особою може вестися офіційне листування або вручення офіційної кореспонденції. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі., в тому числі, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В зв'язку з наведеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині зняття відповідачів з реєстраційного обліку не підлягають задоволенню, оскільки між сторонами не вбачається спору про право, а заняття з реєстрації повинно бути проведене відповідним органом на підставі рішення суду про виселення фізичних осіб з жилого приміщення. У відповідності до ст. 130 ЦК України, Порядок користування жилою площею в гуртожитках визначається законодавством Союзу РСР і Української РСР. Згідно до Правил внутрішнього розпорядку гуртожитку для молодих спеціалістів та сімей медпрацівників Комунального закладу «Новомосковська центральна районна лікарня» Дніпропетровської обласної ради», затвердженого Головним лікарем установи у 2012 році, громадяни, які проживають в гуртожитку, зобов'язані своєчасно вносити плату за користування жилою площею та за комунальні послуги. Судом встановлено, що відповідачі не вносять оплату за користування житловим приміщенням, не сплачують комунальні послуги, в зв'язку з чим, з лютого 2011 року утворилася заборгованість по сплаті за користування гуртожитком в сумі 11 872, 20 грн., що підтверджується відповідними довідками. У відповідності до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора. Зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Індекс інфляції за час прострочення та три проценти річних від простроченої суми складають 425,42 грн. В зв'язку з наведеним, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за проживання у гуртожитку та надані комунальні послуги, з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також трьох процентів річних від простроченої суми підлягають задоволенню. Враховуючи викладене,

Outcome: partial