Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-05 00:00:00

11.11.2020 [PERSON] в інтересах [PERSON] , [PERSON] звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом, в якому просив: - визнати за [PERSON] та [PERSON] право в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку за кожним на земельну частку (пай) № [NUMBER] , загальною площею 4,5246 га, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] ; - визнати за [PERSON] та [PERSON] право в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частку за кожним на земельну частку (пай) № [NUMBER] , загальною площею 3,6157 га (з них ділянка № 1 - 2,1199 га та ділянка №2 - 1,4958 га), цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території колишньої Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області, що рахується за [PERSON] , померлою [INFO] , спадщину після якої прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав [PERSON] , який помер [INFO] . Стислий виклад позиції позивача. [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка до дня смерті була зареєстрована та постійно проживала в [ADDRESS] та після смерті якої залишилось спадкове майно, що складається з земельної ділянки № [NUMBER] , загальною площею 3,6157 га, з них 1- 2,1199 га та №2 - 1,4958 га, що знаходиться на території Браїлівської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На момент смерті разом зі спадкодавицею [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований чоловік [PERSON] , який помер [INFO] та до дня свої смерті був зареєстрований та проживав в смт. Браїлів Жмеринського району, та після смерті якого залишилося спадкове майно: земельна ділянка № [NUMBER] , загальною площею 4,5246 га, що знаходиться на території Браїлівської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельна ділянка № [NUMBER] , загальною площею 3,6157 га, з них 1- 2,1199 га та №2 - 1,4958 га, що знаходиться на території Браїлівської селищної ради, з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала [PERSON] , спадкоємцем якої за законом був її чоловік [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформивши своїх спадкових прав - помер. На час смерті з [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований. Представник позивачів вказав, що при житті [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого все своє майно заповідав донькам [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожній. На вищевказані земельні ділянки державний акт не видавався. Постановою нотаріуса Жмеринської районної державної нотаріальної контори позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, розташовані на території Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області та належали померлій [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав, помер [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За наявності вищевикладених обставин позивачі змушені звернутись до суду з вищевказаною позовною заявою про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. 06.05.2021 позивачі [PERSON] , [PERSON] та їх представник [PERSON] в судовому засіданні подану позовну заяву підтримали з підстав викладених в ній та просили її задовольнити. Заперечення відповідачів. Відзив на позовну заяву від відповідачів до суду не надходив. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 13.11.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання на 11.01.2021. Витребувано з Жмеринської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області копії спадкових справи після смерті [PERSON] та [PERSON] 25.11.2020 до суду надійшла відповідь про відсутність спадкової справи після смерті [PERSON] та витребувана судом спадкова справа після смерті [PERSON] [INFO] розгляд справи відкладено на 10.02.2021. 10.02.2021 справа знята з розгляду у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному. В подальшому справа призначена до розгляду на 05.04.2021 05.04.2021 ухвалою суду за клопотанням представника позивачів залучено до участі у справі як правонаступника Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області Жмеринську міську раду. В підготовчому засіданні оголошено перерву до 20.04.2021. 20.04.2021 підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду на 26.04.2021. 26.04.2021 розгляд справи відкладено на 06.05.2021 16.04.2021 представник відповідача Жмеринської міської ради Вінницької області, як правонаступника Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області в судове засідання не з`явився. В наданій заяві представник просив розгляд справи проводити у його відсутність, вирішення справи залишив на розсуд суду. Представник третьої особи відділу у Жмеринському районі Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Суд за погодженням зі сторонами на підстав ч. 3 ст. 211, п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, розглянув справу у відсутність представника відповідача та третьої особи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] [PERSON] померла [INFO] (а.с.15). [PERSON] помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.16). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). Згідно копій свідоцтв про укладення шлюбу серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.19). [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.21). Відповідно до копії свідоцтва про одруження [PERSON] та [PERSON] одружились [INFO] . Після одруження [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.20). Згідно копії заповіту [PERSON] на випадок своєї смерті заповідав все своє майно, де б воно не було та з чого б не складалось дочкам [PERSON] та [PERSON] (а.с.22). Як вбачається з довідок Виконавчого комітету Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області від 17.08.2020 № 2480 та № 2481 на момент смерті разом зі спадкодавицею [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований чоловік [PERSON] , який помер [INFO] . На момент смерті разом зі спадкодавцем [PERSON] ніхто не проживав та не був зареєстрований (а.с.23-24). Відповідно до листів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області Відділ у Жмеринському районі від 02.10.2020 № 0-2-0.22-215/106-20 та № 0-2-0.22-216/106-20 правовстановлюючі документи на прізвище [PERSON] та [PERSON] відсутні. Згідно розпорядження Жмеринської РДА від 10.06.2011 №277 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та земельних ділянок для ведення особистих селянських господарств на території Браїлівської селищної та Людавської сільських рад для складення документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки…..» рахується номер рядка 118, номер земельної ділянки [NUMBER], площа земельної ділянки 3,6157 га на прізвище [PERSON] та номер рядка 121, номер земельної ділянки [NUMBER], площа земельної ділянки 4,5246 га на прізвище [PERSON] (а.с.25-26; 31-33). Постановою державного нотаріуса від 11.09.2020 № 513/02-31 позивачам було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки, розташовані на території Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області та належали померлій [INFO] [PERSON] , спадщину після смерті якої прийняв, але не встиг оформити своїх спадкових прав, помер [INFO] [PERSON] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.27). Як вбачається з копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину)/ Витягу зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась, заповіт відсутній. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа, заповіт чинний (а.с.27-30). Як вбачається з спадкової справи № 248/2008 до майна померлого [PERSON] , позивачі звернулись до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Інші спадкоємці після його смерті відсутні (а.с.43-50) Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, ніким не оспорені, одержані в порядку встановленому законом. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. Відповідно ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку визначеному законом. Право власності є непорушним. Статтею 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» передбачено, що основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до пунктів 16, 17 Перехідних положень Земельного кодексу України, громадянам - власникам земельних часток (паїв) за їх бажанням виділяються в натурі (на місцевості) земельні ділянки з видачею державних актів на право власності на землю. Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними прав вимоги на відведення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай), є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року за № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту. Відповідно до пункту «г» ч.1 статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Згідно статті 125 ЗК України право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. У відповідності до частини 1 статті 131 ЗК України, громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Відповідно до статті 202 ЗК України державна реєстрація земельних ділянок здійснюється у Державному земельному кадастрі в порядку, встановленому Законом. Згідно із частинами 2 та 4 статті 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження та припиняється у момент її смерті. Відповідно до пункту 11 частини 1 статті 346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника. Як роз`яснено в пункті 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 за № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування /зі збереженням її цільового призначення/ при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до пункту 23 наведеної вище в рішенні Постанови Пленуму Верховного Суду України, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно із статтею 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Згідно із статтями 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до частин 3 та 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із частиною 1 статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності до частин 1 та 2 статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає стаття 392 ЦК України, відповідно до якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Згідно з пунктом 9 частини 1 статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: в т.ч. рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. На аналогічні норми законодавства посилалась і позивач у своєму позові. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оскільки у позивачів іншого способу, крім як звернутися з позовом до суду щоб визнати за собою право в порядку спадкування на майно, яке належало померлим батькам, за умови відсутності правовстановлюючих документів на нього, немає, а тому за вищевикладених обставин позов слід задовольнити повністю, адже він повністю аргументований доказами дослідженими судовому засіданні, вказані докази суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, ніким не оспорюються та не суперечать один одному. Судові витрати слід залишити за позивачами, як вони того просили. На підставі викладеного,

Outcome: approved