Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-23 00:00:00

1. 04 березня 2019 року позивач в інтересах малолітнього [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відібрання дитини. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що малолітній [PERSON] , [INFO] доводиться відповідачці сином. Мати з дитиною мешкають у гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . У січні 2019 року з управління-служби у справах дітей Чечелівської районної в м. Дніпрі ради позивачеві стало відомо про факти вчинення відповідачкою відносно дитини насильства (зокрема, систематичне зв`язування дитини по руках та ногах). В особистому спілкуванні з відповідачкою нею було визнано вказані факти. При цьому матір дитини пояснила таку поведінку запобіганням агресії з боку дитини, вигнанням бісів тощо. Профілактична робота з відповідачкою результатів не дала, у зв`язку з чим 29.01.2019 дитину було вилучено із сім`ї та поміщено до дитячого закладу. 20.02.2019 позивачем було складено висновок про доцільність відібрання дитини у відповідачки без позбавлення її батьківських прав. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про відібрання малолітнього [PERSON] , стягнення з відповідачки аліментів на його утримання (а.с.а.с. 1 - 8). 2. 19 липня 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с. 48). 3. Представниця позивача у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, пояснивши, що 29.01.2019 з управління-служби у справах дітей Чечелівської районної в м. Дніпрі ради позивачеві стало відомо про факти вчинення відповідачкою відносно дитини насильства (зокрема, систематичне зв`язування дитини по руках та ногах). В особистому спілкуванні з відповідачкою нею було визнано вказані факти. При цьому матір дитини пояснила таку поведінку запобіганням агресії з боку дитини, «вигнанням бісів» тощо. Профілактична робота з відповідачкою результатів не дала, у зв`язку з чим дитину було вилучено із сім`ї та поміщено до комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей «Барвінок». 4. Відповідачка, заперечуючи у суді проти позову, пояснила, що дійсно зв`язувала дитину, коли та приходила зі школи, оскільки дитина перебувала у неконтрольованому стані, намагалася отруїти членів сім`ї. Незважаючи на це, відповідачка прагне повернення сина додому. 5. Представник відповідачки у судовому засіданні також заперечував проти позову, пояснивши, що та є люблячою матір`ю та відповідальною особою, і всі вчинені нею дії були обумовлені винятково її опікою над дитиною. 6. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідачки, показання свідків, вивчивши матеріали справи, доходить висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з таких підстав. 7. Судом було встановлено, що малолітній [PERSON] народився [INFO] . Відповідачка доводиться дитині матір`ю (а.с. 10). 8. Відомості про батька дитини внесено до актового запису про її народження на підставі частини 1 статті 135 Сімейного кодексу України (далі - СК) (а.с. 11). 9. Відповідачка з дитиною зареєстровані і мешкають за адресою: [ADDRESS] (а.с. 12 ) . 10. 01 серпня 2018 року комісією управління-служби у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради було обстежено умови проживання малолітнього [PERSON] , за результатами чого складено акт, згідно з яким умови проживання незадовільні, кімната потребує покращення санітарного стану, у кімнаті немає ліжка для дитини (а.с. 14). 11. 28 січня 2019 року КЗО «Середня загальноосвітня школа №6» Дніпровської міської ради листом №65/2 звернулося до управління-служби у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради і повідомила, що до керівництва школи надійшла інформація про вчинення відповідачкою насильства над малолітнім [PERSON] Так, 25.01.2019 управління-служба у справах дітей Чечелівської районної в м. Дніпрі ради повідомило про факти зв`язування дитини відповідачкою. При бесіді з відповідачкою остання визнала такі факти, пояснивши їх побоюванням агресивних вчинків з боку дитини (а.с. 18). 12. 29 січня 2019 року комісією управління-служби у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради було обстежено умови проживання малолітнього [PERSON] , за результатами чого складено акт, згідно з яким умови проживання незадовільні, у кімнаті немає ліжка для дитини, столу для її навчання та занять. У кімнаті знаходить холодильник у неробочому стані та без їжі. Того ж дня дитину у зв`язку із здійсненням над нею фізичного насильства, загрози його життю та здоров`ю зі сторони матері було вилучено до комунального закладу соціального захисту центру соціально-психологічної реабілітації дітей « Барвінок » (а.с.а.с. 13, 19*). 13. 30 січня 2019 року Центральний районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді м. Дніпра звернувся до управління-служби у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради з листом №26/14, у якому повідомив про те, що відповідачка з дитиною за адресою реєстрація часто не мешкає. Зі слів відповідачки вона з дитиною неодноразово проживала у знайомих та в орендованому житлі. Факт постійної зміни адрес проживання відповідачка пояснювала тим, що непокоїться за власне життя. Крім того, відповідачка повідомляла, що її труять, і вона підозрює в цьому свого малолітнього сина, який створює загрозу її життю і здоров`ю. Через це вона змушена зв`язувати його на ніч. Бесіди фахівців з відповідачкою результатів не дали, вона не усвідомлювала змісту постановлених питань, давала неадекватні відповіді, перебувала у нестабільному емоційному стані (плакала, сміялася) (а.с. 15). 14. 05 лютого 2019 року виконавчий комітет Центральної районної в м. Дніпрі ради звернувся до управління-служби у справах дітей Центральної районної в м. Дніпрі ради з листом №10/12, у якому повідомив про те, що 29.01.2019 комісією спеціалістів відділу з гуманітарних питань було вжито заходів з профілактичної роботи з відповідачкою, «але та на контакт не йшла, спілкувалась в зневажливій формі, на задані питання відповідала не по суті, підвищувала голом, плакала, сміялась». Крім того, відповідачка визнала факт зв`язування дитини, а також «вигнання з неї бісів» (а.с. 16). 15. 19 лютого 2019 року СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області за вказаними вище фактами до Єдиного реєстру досудових розслідувань було внесено відомості про вчинення відповідачкою дій, передбачених статтею 1261 Кримінального кодексу України (а.с.а.с. 20, 69). 16. Згідно з характеристикою КЗО «Середня загальноосвітня школа №6» Дніпровської міської ради від 05.12.2018 №1151 малолітній [PERSON] часто приходив до школи з невиконаним домашнім завданням, заняття відвідував у неохайному вигляді, перебував у надмірно збудженому та гіперактивному емоційному стані, часто виявляв агресію до однолітків і до учнів, старших за віком, на зауваження вчителів та оточуючих не звертав уваги. Мати дитини успіхами та розвитком дитини не цікавилася, лише раз відвідала батьківські збори. Стосунки дитини з матір`ю не можна назвати довірливими та доброзичливими (а.с. 17). 17. Відповідно до висновку позивача від 20.02.2019 №16/63 відібрання дитини у відповідачки відповідатиме інтересам малолітнього [PERSON] (а.с.а.с. 21 - 23). 18. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 №2402-ІІІ (далі - Закон №2402-ІІІ) кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. 19. Згідно з частиною шостою статті 12 Закону №2402-ІІІ батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. 20. У відповідності з частинами 2, 7 статті 150 Сімейного кодексу України (далі - СК) батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. 21. За правилами, встановленими статтею 155 СК, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. 22. Частинами 1, 2 статті 170 СК визначено, що суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2 - 5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. У виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоров`я дитини, орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. 23. За змістом пунктів 2 - 5 частини 1 статті 164 СК мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. 24. Судом було встановлено, що відповідачка систематично жорстоко поводилася з малолітнім [PERSON] , що полягало у зв`язуванні дитини по руках та ногах та залишенні її у такому стані на ніч. 25. Зазначені факти підтвердилися не тільки визнавальними поясненнями відповідачки та письмовими доказами у справі, але й показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , допитаних судом за клопотанням самої відповідачки. 26. Так, свідки у суді показали, що відповідачка насправді постійно зв`язувала дитину, коли та приходила зі школи, оскільки син виявляв агресію та труїв членів сім`ї. Крім того, свідки, а також сама відповідачка у суді повідомили суд про випадки неодноразового ґвалтування дитини за гроші, які організовував старший син відповідачки [PERSON] разом зі своїм знайомим. 27. Таким чином, виходячи із засад розумності й справедливості при вирішенні судових спорів, закріплених у цивільному законодавстві України, ураховуючи встановлені судом обставини та виключно інтереси дитини, суд доходить висновку про те, що вимоги позивача необхідно задовольнити. 28. Відповідно до частини 4 статті 170 СК при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. 29. Згідно зі статтями 180 - 184, 191 СК батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я і матеріальне становище дитини, стан здоров`я і матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, жінки, батьків, доньки, сина, інші обставини, які мають суттєве значення. Розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня подання позову. 30. Відтак, ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у розмірі 1/4 част ини усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше за 50% прожиткового мінімуму для дітей його віку, починаючи від 04.03.2019 і до досягнення дитиною повноліття. 31. Суд при цьому вважає необґрунтованою вимогу позивача про стягнення з відповідачки аліментів у більшому розмірі, оскільки остання ніде не працює і не має будь-якого майна, достатнього для сплати таких аліментів. 32. Згідно зі статтею 367 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суд вважає за необхідне допустити рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць до негайного виконання. 33. У відповідності з частиною четвертою статті 17 Закону №2402-ІІІ суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, про що повідомляє нотаріуса за місцем знаходження майна та житла. 34. Зважаючи на приписи приведеної норми, суд вважає за необхідне накласти заборону на відчуження рухомого та нерухомого майна малолітнього [PERSON] , повідомивши про це відповідну нотаріальну контору та реєстраційну установу. 35. У порядку статті 141 ЦПК з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір у сумі 3 842,00 грн. 36.

Outcome: partial