Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

12.02.2021\~року заявниця\~звернулася до\~суду із\~заявою,\~в якій\~просить суд,\~з урахуванням\~уточненої заяви\~від 31.03.2021\~року,\~встановити юридичний\~факт належності\~громадянці [PERSON] Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,18 га, що розташована на території с. Перше Травня Виноградарської сільської Ради народних депутатів для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, серія І-ОД № 026516, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 36, що виданий 12.02.1997 року громадянці [PERSON] , на підставі рішення Виноградарської сільської Ради народних депутатів від 09.03.1993 року № 10-ХХІ (присвоєна адреса земельній ділянці: [ADDRESS] ), посилаючись на такі обставини. Згідно заяви, Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,18 га, що розташована на території с. Перше Травня Виноградарської сільської Ради народних депутатів для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, серія І-ОД № 026516, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 36, що виданий 12.02.1997 року громадянці [PERSON] , а не [PERSON] , як вірно зазначено в паспорті заявниці. Виправити помилку в державному акті на право власності на земельну ділянку у заявника самостійно немає можливості. На теперішній час виправити виявлені неточності (помилку в написанні прізвища) в Державному акті у позасудовому порядку у заявниці не має можливості. Також, не можливо замінити, виготовити, видати чи посвідчити новий Державний акт, оскільки Законом України «Про Державний земельний кадастр» припинено посвідчення прав на землю шляхом видачі Державних актів, при цьому, раніше видані правовстановлюючі документи на землю залишаються чинними. Така технічна неточність із помилкового зазначення однієї літери в прізвищі заявниці не надає можливості реалізувати свої права як власника: вона не може належним чином зареєструвати земельну ділянку, присвоїти кадастровий номер, і як наслідок, укласти правочин на свій розсуд, чим порушується її право власності, передбачене ст. 328 ЦК України, а тому заявниця вимушена звертатись до суду з даною заявою. Заявниця в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про дату, час та місце судового засідання належним чином та своєчасно, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та вказала, що заяву підтримує та просить її задовольнити. Представник заінтересованої\~особи \~Роздільнянської міської\~Ради Одеської\~області \~ в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання заінтересовану особу було повідомлено належним чином та своєчасно. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що заява про встановлення факту належності документів підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих\~Конституцією\~і законами\~України прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~або юридичних\~осіб,\~вживати заходів\~щодо всебічного,\~повного і\~об`єктивного з`ясування\~обставин справи. З\~метою з`ясування\~обставин справи\~суд може\~за власною\~ініціативою витребувати\~необхідні докази. Справи\~окремого провадження\~розглядаються судом\~з додержанням\~загальних правил,\~встановлених цим\~Кодексом,\~за винятком\~положень щодо\~змагальності та\~меж судового\~розгляду.\~Інші особливості\~розгляду цих\~справ встановлені\~цим розділом. Справи\~окремого провадження\~суд розглядає\~за участю\~заявника і\~заінтересованих осіб. Справа\~про розірвання\~шлюбу за\~заявою особи,\~засудженої до\~позбавлення волі,\~може бути\~розглянута судом\~за участю\~представника такої\~особи. Справи\~окремого провадження\~не можуть\~бути передані\~на розгляд\~третейського суду\~і не\~можуть бути\~закриті у\~зв`язку з\~укладенням мирової\~угоди. Якщо\~під час\~розгляду справи\~у порядку\~окремого провадження\~виникає спір\~про право,\~який вирішується\~в порядку\~позовного провадження,\~суд залишає\~заяву без\~розгляду і\~роз`яснює заінтересованим\~особам,\~що вони\~мають право\~подати позов\~на загальних\~підставах. При\~ухваленні судом\~рішення судові\~витрати не\~відшкодовуються,\~якщо інше\~не встановлено\~законом. У рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Згідно п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. Так, Рішенням Виноградарської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 09.03.1993 № 10-ХХІ «Про передачу в приватну власність земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, ведення особистого підсобного господарства, які раніше були надані в постійне користування» заявниці - гр. [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,18 га, розташовану в с. Перше Травня. \~ \~ \~ \~12 лютого 1997 року, на підставі рішення Виноградарської сільської Ради народних депутатів від 09.03.1997 року № 10-ХХІ громадянці України [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю площею 0,18 га, розташовану на території с. Перше-Травня Виноградарської сільської Ради народних депутатів (Роздільнянський район Одеської області) для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, серія І-ОД № 026516, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 36. Згідно довідки Виноградарської сільської ради народних депутатів Роздільнянського району Одеської області від 27.10.2010 № 794, виданій громадянці [PERSON] , в неї на праві приватної власності знаходиться земельна ділянка, площею 0,18 га, якій присвоєна адреса: [ADDRESS] . Судом встановлено, при зверненні до нотаріальної контори в січні 2021 року для оформлення правочину на земельну ділянку, нотаріус повідомив про необхідність проведення незалежної оцінки, розробки технічної документації із землеустрою для подальшого присвоєння кадастрового номеру на земельну ділянку, та реєстрації її в Державному земельному кадастрі. Судом встановлено, що заявниця звернулась до: суб`єкта господарювання - ФОП [PERSON] для проведення оцінки майна; суб`єкта господарювання - ТОВ «Регіональна землевпорядна компанія» для розробки технічної документації із землеустрою для подальшого присвоєння кадастрового номеру, та 29.01.2021 року отримала від них відповіді про неможливість надання даних послуг із наступним роз`ясненням: Державний акт на право приватної власності на землю був виданий заявниці на прізвище « [PERSON] », а документ, який встановлює особу власника - паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 19.03.1997 Малиновським РВ УМВС України в Одеській області на прізвище [PERSON] , що унеможливлює ідентифікувати особу власника наданим правовстановлюючим документам на земельну ділянку, і потребує приведенню у відповідність. Судом встановлено, що Державний акт виданий помилково на прізвище « [PERSON] », хоча фактично прізвище заявниці « [PERSON] ». Документи, що встановлюють особу заявниці: паспорт громадянина України серії [NUMBER] , виданий 19.03.1997 року заявниці Малиновським РВ УМВС України в Одеській області на ім`я [PERSON] ; картка фізичної особи - платника податків (дублікат) про присвоєння ідентифікаційного номеру [NUMBER] , що видана 12.01.2009 року на ім`я [PERSON] ; диплом спеціаліста (дублікат) Одеського інституту народного господарства ЛК № 000530 від 08.01.2002 року, що виданий на ім`я [PERSON] , на підставі Рішення державної екзаменаційної комісії від 21.06.1990 року. Також, судом встановлено, що заявниця під прізвищем « [PERSON] », на виконання вимог Податкового кодексу України, сплачувала щорічно обов`язкові платежі, які справляються з власників земельних ділянок, даний факт підтверджується квитанціями в підтвердження оплати. Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦК України, у разі перекручення імені фізичної особи воно має бути виправлене. Якщо перекручення імені було здійснене у документі, такий документ підлягає заміні. Таким чином, через невідповідність «прізвища» вказаного у Державному акті на право власності на земельну ділянку, виданого « [PERSON] » замість « [PERSON] », унеможливлює присвоєння кадастрового номеру та подальшої державної реєстрації права власності у відповідності до норм законодавства. Вказана помилка створює складнощі при розпорядженні власністю, а тому необхідно встановити факт належності заявниці вказаного державного акту на право власності на земельну ділянку у судовому порядку, оскільки іншим чином заявник не може довести належність їй вказаного правовстановлюючого документа. Встановлення факту належності документів необхідна заявниці для подальшої реалізації свої прав власника на належну їй земельну ділянку. Звертаючись до Правил українського правопису прізвищ, суд зазначає наступне. «Правопис слов`янських прізвищ та імен. Основні правила правопису прізвищ та імен инших слов`янських народів: Російську літеру е передаємо: а) сполученням літер\~йо\~на початку слова, усередині після голосних, а також після\~б, п, в, м, ф, коли\~ё\~позначає звукосполучення [й+о]:\~ [PERSON] ; [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ». Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31 травня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» було дано роз`яснення що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: ?згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; ?чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; ?заявник не мас іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, якій посвідчує факт, що мас юридичне значення; ?встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення\~факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. На підставі вказаних доказів суд вважає можливим задовольнити заяву про встановлення факту належності документів [PERSON] , а саме: Державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, площею 0,18 га, що розташована на території с. Перше Травня Виноградарської сільської Ради народних депутатів для будівництва і обслуговування індивідуального житлового будинку та господарських будівель, серія І-ОД № 026516, зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за № 36, що виданий 12.02.1997 року громадянці [PERSON] , на підставі рішення Виноградарської сільської Ради народних депутатів від 09.03.1993 року № 10-ХХІ (присвоєна адреса земельній ділянці: [ADDRESS] ). Судом роз`яснюється, що це рішення є достатнім документом для підтвердження юридичного факту, про встановлення якого просив заявник, та не потребує вчинення додаткових дій щодо його виконання.

Outcome: approved