Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

12.09.2014 року позивач звернулась в суд з позовом, в якому просила стягнути аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею та перебувають на її утриманні та на своє утримання до досягнення молодшим сином трьох років. Зазначила, що на час звернення в суд спільне проживання з відповідачем припинено, діти проживають з нею, а тому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей: в розмірі 1/2 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення повноліття дітьми, а також на своє утримання у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення сином [PERSON] трьох років, тобто до [INFO] , допустити негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.10.2014 року позов [PERSON] задоволено та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, починаючи з 12.09.2014 року та на її утримання до досягнення молодшим сином трьох років в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача. 16.10.2020 року відповідачем подана заява про перегляд даного заочного рішення і за результатами розгляду заяви про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.10.2014 року прийнято рішення про скасування вказаного рішення, справа призначена до розгляду в загальному порядку. В судове засідання від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог в якій вона зазначає, що проживала однією сім`єю з відповідачем та знаходилась на його утриманні разом з дітьми до 01.09.2019 року. 30.09.2020 року шлюб між ними розірвано, а тому просить стягнути аліменти на утримання дітей з 01.09.2019 року у визначеному законом порядку, позовні вимоги щодо стягнення аліментів на її утримання просить залишити без розгляду, справу розглянути без її участі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей з 01.09.2019 року. Вивчивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.05.2008 року. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 24.10.2014 року позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів задоволено та стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей, починаючи з 12.09.2014 року. Як зазначили сторони після винесення судом рішення вони проживали разом та вели спільне господарство до 01.09.2019 року. Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.09.2020 року шлюб між сторонами розірвано. Після розірвання шлюбу діти проживають з позивачем. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 181 СК України визначено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, зокрема, такі способи визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до вимог ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів судом враховуються положення статті 182 СК України та те, що відповідач працездатна особа, не має виплат по іншим виконавчим документам. Згідно з положеннями ст. 183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припала на дитину, яка досягла повноліття. Вказане також кореспондується частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1089 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, якаю держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, моральної і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, передбачено, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Сторони дійшли згоди, що стягнення аліментів має бути з дня припинення ними спільного проживання, тобто з 01.09.2019 року. Ухвалою суду від 19.04.2021 року позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дружини залишені без розгляду. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь позивача на утримання дітей в розмірі Ѕ частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до повноліття старшої дитини із наступною зміною часток до повноліття дітей, з 01.09.2019 року. Пунктом 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в частині суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України судові витрати у даній справі вважаються фактично понесеними, так як відповідачем сплачено судовий збір відповідно до рішення суду від 24.10.2014 року. На підставі викладеного і ст.ст. 180, 181 - 183, 191 СК України,

Outcome: approved