Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-30 00:00:00

11.02.2020 року [PERSON] подав до суду позов, в якому просить: визнати за ним в порядку спадкування за законом право на земельну частку (пай) у розмірі 6,56 умовних кадастрових гектарів в КСП «Чепіль» Балаклійського району Харківської області, згідно Державного акту на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000276 від 26.01.1996р., після смерті брата [PERSON] , який за життя був членом КСП «Чепіль» та був внесений до списку-додатку до Державного акту на право колективної власності на землю. Обґрунтовуючи позов зазначив, що [PERSON] є його братом, який за життя отримав право на земельну частку (пай), але відповідний сертифікат не отримав. Внаслідок відсутності правовстановлюючого документа на земельну частку (пай) він не може оформити право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом у нотаріуса. Позивач надав письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за його відсутності (а.с. 25). Голова Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області надала заяву про визнання позову, розгляд справи за відсутності їхнього представника (а.с. 26). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлені такі обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Матеріалами справи підтверджено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є братом [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 5, 6). 26 січня 1996 року КСП «Чепіль» видано Державний акт на право колективної власності на землю серії ХР-01-00-000276 про передачу йому у колективну власність 3899,0 гектарів землі для ведення сільськогосподарського виробництва відповідно до рішення Чепільської сільської ради народних депутатів від 16 травня 1995 року № 52 (а.с. 12, 13). У списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства - додатку 1 до вказаного державного акта, [PERSON] (у списку вказано російською мовою « [PERSON] ») значиться під № 472 (а.с. 14). Згідно архівної довідки КП БРР «Балаклійського районного трудового архіву» від 03.02.2020 року в архівному фонді колгоспу ім. ХІХ парт з`їзду, КСП «Чепіль», СТОВ «Чепіль» у відомостях нарахування заробітної плати [PERSON] значиться з серпня 1991 року по листопад 2003 року водієм (а.с. 17). Із відповіді відділу у Балаклійському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 29.01.2020 року вбачається, що згідно додатку до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Чепіль» серії ХР 01-00-000276 зареєстрованого в Книзі записів (реєстрації) державних актів на право колективної власності на землю 26.01.1996 року за № 18, у списку громадян-членів КСП [PERSON] зареєстрований за № 472. Сертифікат на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] не зареєстровано. Розмір земельної частки (паю) по КСП «Чепіль» складає 6,56 умовних кадастрових гектарів (а.с. 11). Згідно зі ст. 1217 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України). Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України спадщина належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. 17.06.2016 року [PERSON] звернувся до Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] , який помер [INFO] , згідно ст. 1262 ЦК України (а.с. 8). Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 27.12.2016 року за [PERSON] визнано право на 1/2 частину земельної частки (паю) в порядку спадкування за законом, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) від 07.10.1997 року серії ХР № 0183348, спадкоємцем якої був [PERSON] , померлий [INFO] , із земель колективної власності КСП «Чепіль» Балаклійського району Харківської області (а.с. 9, 10). Спірні правовідносини врегульовані положеннями Земельного кодексу України, Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання прав, як передбачено п. «а» ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України. Згідно до п. 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до п. 7 Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо. Відповідно до ч. 2 ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003р. № 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Як убачається з відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області СМУ МЮ (м. Харків) після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , 17.06.2016р. із заявою про прийняття спадщини звернувся брат померлого [PERSON] та була заведена спадкова справа № 331/2016, номер у спадковому реєстрі № 59121604, що підтверджується витягом та інформаційною довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 7, 31, 32). Відповідно до довідки Чепільської сільської ради Балаклійського району Харківської області від 10.02.2020 року, позивачу [PERSON] буде виділено земельну ділянку за рахунок земель колективної власності, розташовану за межами населеного пункту, площею 6,56 фізичних гектарів (а.с. 18). Наведене свідчить, що брат позивача [PERSON] мав право на спірну земельну ділянку, однак не отримав ні сертифікат на право на земельну частку (пай), ні Державний акт на право власності на землю, які на цей час вже не можуть бути видані, що зумовлює необхідність визнання права лише в судовому порядку. Вирішуючи цивільний позов суд виходить з положень ст. 1269 ЦК України, констатуючи наявність у позивача прав, як спадкоємця другої черги за законом, на земельну частку (пай) в розмірі 6,56 умовних кадастрових гектарів за рахунок земель колективної власності КСП «Чепіль», в порядку спадкування за законом після смерті [INFO] брата - [PERSON] , який був членом КСП «Чепіль». Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, то на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved