Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

10.12.2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до Першої миколаївської державної нотаріальної контори про скасування обтяжень на житловий будинок [ADDRESS] у вигляді заборони на нерухоме майно, номер запису обтяження 0489220, зареєстрованого 24.06.2006 року державним реєстратором Горобченко С.Г. Третьої миколаївської державної нотаріальної контори, на підставі ухвали б/н, виданої 24.10.1985 року народним судом Центрального району, індексний номер 20935804 від 27.04.2015 року, суб`єктом майно/право якої обтяжуються - [PERSON] , архівний запис №576-21 від 24.10.1985 року та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження - заборону на нерухоме майно, реєстраційний номер обтяження - 3378099, зареєстрованого 24.06.2006 року реєстратором: Перша миколаївська державна нотаріальна контора на підставі ухвали б/н від 24.10.1985 року народного суду Центрального району на об`єкт обтяження - будинок за адресою: [ADDRESS] , власник - [PERSON] Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначила, що на підставі свідоцтва про право на спадщину від 27.04.2015 року вона є власником житлового будинку [ADDRESS] . Вказаний будинок було побудовано її матір`ю [PERSON] у період 1999-2005 р.р. на земельній ділянці виділеній їй у власність під будівництво та обслуговування житлового будинку та господарських споруд, на підставі рішень виконкому Великокоренихської селищної ради народних депутатів у 1990 р. і 1994 р. Рішенням суду від 2008 року право власності на вказаний будинок визнано за [PERSON] Проте, під час оформлення документів про прийняття спадщини, їй стало відомо, що Першою миколаївською державною нотаріальною конторою на підставі ухвали б/н від 24.10.1985 року народного суду Центрального району м. Миколаєва, де власником нерухомого майна вказано [PERSON] , на будинок накладено обтяження - заборона на нерухоме майно та вказане обтяження було зареєстровано у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у вигляді заборони на нерухоме майно за адресою житлового будинку позивача. 27.04.2015 року Третьою миколаївською державною нотаріальною конторою вказані обтяження було перенесено (зареєстровано) в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. При цьому, Першою миколаївською державною нотаріальною конторою повідомлено, що документи, які були підставою для внесення даних про обтяження знищені. Центральний районний суд м. Миколаєва листом повідомив, що згідно архівних даних в алфавітних покажчиках за 1983-1985 р.р. не значиться справа за зверненням Першої миколаївської державною нотаріальної контори до [PERSON] Ухвалою від 17.12.2018 року відкрите провадження у справі. 07.03.2019 року відповідач надав відзив на позов в якому зазначив Перша миколаївська державна нотаріальна контора не є належним відповідачем по справі , оскільки не приймав рішення про накладення арешту, а лише вніс реєстраційний запис до Базового реєстру, при цьому чинним законодавством не передбачено жодних строків давності накладених заборон, будь-яких даних про вилучення об`єкта нерухомого майна до нотаріальної контори не надходило В судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву, просив розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити. В судове засідання представник відповідачане з`явився, про час, дату та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив та від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, відзив на позов не надано. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного: Так, згідно рішення Великокоренихської селищної ради народних депутатів №18 від 20.02.1990 року [PERSON] було виділено земельну ділянку по [ADDRESS] площею 600 кв.м. для індивідуального будівництва будинку та вказаної земельній ділянці присвоєно номер [NUMBER]. Рішенням Великокоренихської селищної ради народних депутатів №14/17 від 13.04.1994 року [PERSON] у приватну власність передано в [ADDRESS] земельну ділянку, дану їй для обслуговування житлового будинку та господарських будівель і споруд (присадибної ділянки) площею 0,06 га. Право [PERSON] власності на земельну ділянку площею 0,06 га в [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю, виданого 28.04.1994 року. В подальшому на вказаній земельній ділянці [PERSON] було самочинно побудовано житловий будинок, право власності за [PERSON] на житлового будинку [ADDRESS] визнано на підставі рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2008 року, яке набрало законної сили та право власності ті зареєстровано в ММБТІ 23.07.2008 року . Мати позивача [PERSON] померла [INFO] . Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2015 року, після смерті [PERSON] , позивач [PERSON] є власником житлового будинку, з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Проте, під час оформлення документів про прийняття спадщини, позивачу стало відомо, що Першою миколаївською державною нотаріальною конторою на підставі архівних даних - ухвали б/н від 24.10.1985 року народного суду Центрального району м. Миколаєва, на нерухоме майно - будинок [ADDRESS] , власником якого вказано [PERSON] , накладено обтяження - заборона на нерухоме майно 3378099 від 24.06.2006 року, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №14490578 від 06.11.2018 року. 27.04.2015 року державним реєстратором Горобченко С.Г. Третьої миколаївської державної нотаріальної контори вказане обтяження за 0489220 зареєстрованого 24.06.2006 року, було перенесено (зареєстровано) в Державний реєстр речових прав на нерухоме майно. Згідно листа Першої миколаївської державної нотаріальної контори №2118/01-16 від 13.11.2018 року вбачається, що документи, які були підставою для внесення даних про обтяження об`єкта нерухомого майна - знищені та нотаріальна контора була тільки реєстратором накладеної заборони за №3378099 від 24.06.2006 року. Центральний районний суд м. Миколаєва листом №0702/1996 від 04.12.2018 року повідомив, що згідно архівних даних в алфавітних покажчиках за 1983-1985 р.р. не значиться справа за зверненням Першої миколаївської державною нотаріальної контори до [PERSON] Виходячи зі змісту ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становище, яке існувало до порушення. Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, на підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність скасувати обтяження на житловий будинок [ADDRESS] у вигляді заборони на нерухоме майно та виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про обтяження - заборону на нерухоме майно, оскільки необхідність у даній забороні та підстави накладення обтяження не підтверджено, не надано документів на підтвердження, що існував спір щодо вказаного нерухомого майна, що власником будинку [ADDRESS] є [PERSON] та з врахуванням того, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.04.2008 року встановлено та не підлягає доказуванню, що спірний будинок був самочинним будівництвом, збудованим [PERSON] , якій під його будівництво будо виділено земельну ділянку, без зазначення, що на вказаній ділянці була будь-яка будівля. Відповідно до пп.5.1 п. 5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні, у тому числі, рішення суду. Тому, на підставі зібраних по справі доказів та встановлених фактичних обставин справи, позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved