Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

11 січня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить визнати право власності в порядку спадкування на домоволодіння, що належало її свекрусі [PERSON]. Мотивує свої вимоги тим, що [INFO] померла її свекруха - [PERSON], яка постійно до дня смерті мешкала в [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина у виді вказаного вище домоволодіння з господарськими спорудами. Син спадкодавця - [PERSON], помер [INFO]. Онук спадкодавця рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 серпня 2014 року був усунутий від права на спадкування за законом. Цим же рішенням суду був установлений факт проживання позивача більше п'яти років однією сім'єю з покійною свекрухою. Тому єдиним спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є позивач по справі. В оформленні прав на спадщину у виді домоволодіння з господарськими спорудами в нотаріальній конторі позивачу відмовили через те, що за свого життя її свекруха не оформила та не зареєструвала право власності на зазначений вище об'єкт нерухомості. Просила визнати за нею право власності на домоволодіння з господарськими спорудами в [ADDRESS]. Позивач в судове засідання не з'явилась. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги заяви підтримала. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, судом отримано заяву відповідача про визнання позову та відсутність заперечень проти розгляду справи за відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. [INFO] померла [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до довідки № 30 від 19 січня 2016 року, виданої Липоводолинської селищної ради Сумської області, та копії погосподарської книги [PERSON] до дня смерті проживала разом зі своїм онуком [PERSON] та невісткою [PERSON] (а.с. 29). Рішенням Липоводолинського районного суду Сумської області від 12 серпня 2014 року встановлено факт спільного проживання по [ADDRESS] однією сім'єю більше п'яти років позивача з [PERSON] до дня смерті останньої, яка настала [INFO] та усунуто [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті його баби [PERSON] (а.с. 7-8). З довідки приватного нотаріуса Липоводолинського районного нотаріального округу Бондаренко О.В. № 9/01-16 від 18 січня 2016 року вбачається, що після смерті [PERSON] 10 жовтня 2014 року за заявою [PERSON] приватним нотаріусом Бондаренко О.В. заведена спадкова справа № 56/2014. Інші особи не зверталися із заявами щодо цієї справи (а.с. 27). 18 листопада 2014 року позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідчене приватним нотаріусом Липоводолинського районного нотаріального округу Бондаренко О.В., на земельну ділянку, яка за життя належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER], виданого Липоводолинською селищною радою 22 вересня 2011 року для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Згідно довідки Липоводолинської селищної ради від 15 грудня 2015 року № 4350, у зв'язку із змінами в архітектурному плані с. Побиванка та згідно записів у погосподарській книзі номер об'єкта погосподарського обліку 0017-1 змінено нумерацію домоволодіння, власником якого являється померла [PERSON] із [ADDRESS], на [ADDRESS] (а.с. 9). Із звіту про оцінку майна від 22 грудня 2015 року вбачається, що вартість житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходяться в [ADDRESS] становить 18720 грн. Осіб, які мають право на обов'язкову частку в спадщині, судом не встановлено, проте матеріалами справи підтверджено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом. При вирішенні цього спору, суд виходить з таких положень закону чинного на час виникнення спірних правовідносин зі спадкування. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За приписами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім'єю не менш як п'ять років до часу відкриття спадщини. Визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Також судом достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON], яка володіла за життя домоволодінням з господарськими спорудами в [ADDRESS], але не зареєструвала на себе право власності. Через відсутність правовстановлюючого документу на спадкове домоволодіння [PERSON] не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на вказане домоволодіння і зареєструвати право власності на нього, а тому її право на спадщину підлягає захисту саме у спосіб визнання за нею права власності на вищевказане домоволодіння з господарськими спорудами. Таким чином, вимоги позивача суд вважає обґрунтованими, отже позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved