Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

11 травня 2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їхніх доньок [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], та коштів на сплату за зберігання компонентів крові в розмірі 150 доларів США щорічно на кожну дитину до досягнення дітьми 21-річного віку, а також аліментів на своє утримання до досягнення [PERSON] трьохрічного віку. В обґрунтування позову зазначає, що під час перебування у шлюбі із відповідачем у них народилося дві доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які на даний час проживють із нею і перебувають на її утриманні. Повідомляє, що на даний час вона не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років та отримує в звязку з цим державну допомогу, інших доходів немає. Вказаних коштів не вистачає на утримання дітей, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на утримання їхніх дітей у твердій грошовій сумі по 550, 00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Окрім того, зазначає, що на даний час навчається на денній формі навчання, проте стипендії не отримує, а тому просить стягувати з відповідача аліменти на своє утримання в твердій грошовій сумі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною трирічного віку. Крім цього, зазначає, що згідно договорів про зберігання компонентів крові від 19.07.2014р. та від 15.09.2012р. в інституті клітинної терапії на зберіганні знаходиться кров та її компоненти, за таке зберігання щорічно до 31 січня одному із батьків слід сплачувати кошти в сумі 150, 00 доларів США до досягнення дітьми 21-річного віку. З огляду на зазначене, просить також стягувати з відповідача кошти у розмірі 150,00 доларів США по кожному договору на кожну дитину з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми 21-річного віку. Дана позовна заява двічі залишалась без руху ухвалами суду від 18.05.2016р. та від 08.06.2016р. з підстав, зазначених в ухвалах. 29 червня 2016р. ухвалою суду відкрито провадження у справі, з врахуванням вжитих позивачем заходів для усунення недоліків позовної заяви. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, однак, в позовній заяві зазначила, що просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити в повному обсязі. Відповідач [PERSON], будучи неодноразово у встановленому порядку повідомленим про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень № 6023600989053, № 60236831587 (а.с. 54, 64), повторно в судове засідання не зявився; про причини своєї неявки не повідомив, письмових заперечень проти позову не надав; жодних заяв чи клопотань не надсилав. У звязку з неявкою в судове засідання сторін по справі відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд постановив розглянути справу без участі сторін, ухваливши рішення у даному судовому засіданні на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Встановивши дійсні обставини справи, дослідивши подані письмові докази, суд встановив, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.07.20012 року, який було розірвано рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20.08.2014р. по справі № 719/523/14-ц (а.с. 6-7). У сторін народилось дві доньки [PERSON] Ніколь Олександрівна, [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-БК № 336620, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві 25.12.2012р. (а.с. 8), та [PERSON] Мадлєн Олександрівна, [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження серії І-БК № 423238, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м.Києві 16.12.2014р. (а.с. 9). Згідно довідки № 1954 від 10.05.2016р., виданої КП «Новодністровський житловик», із [PERSON] за адресою Чернівецька область, м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS], зареєстровані, зокрема, доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.10). Згідно довідки № 89 від 11.05.2016р., виданої службою у справах дітей Новодністровської міської ради Чернівецької області, на утриманні [PERSON], 1984р.н., яка проживає за адресою м. Новодністровськ, мікрорайон «Сонячний»[ADDRESS], перебувають дві доньки [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] (а.с.11). У довідці Відділу державної виконавчої служби Новодністровського міського управління юстиції Чернівецької області № 715/02-43 від 10.05.2016р. зазначено, що виконавчі документи про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] або інших осіб не перебувають (а.с.12). Разом з тим, судом встановлено, що рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20.08.2014р. по справі № 719/523/14-ц з відповідача [PERSON] стягуються на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 550,00 грн., починаючи з 28 липня 2014 року і до повноліття дитини (а.с. 6-7). Також позивач [PERSON] надала довідку № 6/27 від 01.06.2016р., видану Інститутом релігійних наук св. [PERSON], з якої вбачається, що остання навчається на 5 курсі денної форми навчання (стаціонару) в Інституті релігійних наук св. [PERSON] у м. Києві за спеціальністю «магістр релігійних наук»; стипендії не отримує (а.с. 31). Судом також встановлено, що рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20.08.2014р. по справі № 719/523/14-ц з відповідача [PERSON] стягувались на користь позивача [PERSON] аліменти на її утримання в розмірі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з 28 липня 2014 року і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трьохрічноговіку (а.с. 6-7). На даний час дитиною [PERSON], [INFO], досягла віку трьох років та 6 місяців. Як вбачається із листа Головне управління ДФС у м. Києві № 6495/9/26-15-08-02-31 від 14.07.2016р. про надання інформації, в інформаційному фонді Державного реєстру фізичних осіб платників податків Державної фіскальної служби України відсутні відомості про доходи [PERSON] за період з 01.01.2016р. по 31.03.2016р. Окрім того, повідомляють, що відомості про доходи відповідача за ІІ квартал 2016р. (з 01.04.2016р. по 30.06.2016р.) можливо буде отримати лише після 26.08.2016р. (а.с. 58). Судом також встановлено, що позивач уклала з Інститутом клітинної терапії (надалі Кріобанк) договори № 1217/09-12 від 15.09.2012 року та № 621/07-14 від 19.07.2014 року про зберігання компонентів крові (надалі Договори) (а.с. 13-20), відповідно до п.п. 1.1., 1.2. якого Кріобанк зобовязується переробити кров на її компоненти та зберігати компоненти крові у відповідності до умов договору. Кров та/або компоненти крові будуть використовуватись для дитини в майбутньому, зокрема, для проведення аутологічних трансфузій або ж інших необхідних медичних застосувань. При цьому, один з батьків зобовязаний вчасно вносити платежі, передбачені умовами даного Договору. Згідно п. 1.3 Договорів строк зберігання крові та компонентів крові за цим договором становить 21 рік від дати народження дитини, а у п. 8.1.3 Договорів передбачено, що щорічна плата за зберігання компонентів крові до моменту припинення зберігання компонентів крові становить на даний час у розмірі суми в гривні, що еквівалентна 150,00 доларів США по курсу НБУ на дату сплати платежу, але не пізніше 31 січня щорічно. У разі невнесення річної плати, відповідно до п.п. 6.5., 12.2. Договорів Кріобанк має право вирішити долю Компонентів крові самостійно та розірвати даний Договір. Вищезгадані Договори підписані і позивачем, і відповідачем. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989р., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991р. та набула чинності для України 27.09.1991р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При цьому, згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. В інших випадках аліменти присуджуються в частці від заробітку (доходу) та згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30 % (тридцяти відсотків) встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. А згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2016рік» прожитковий мінімум на дитину до 6-ти років з 01.05.2016р. по 30.11.2016р. становить 1228, 00 грн. При визначенні розміру аліментів суд зобовязаний у відповідності до ст. 182 СК України враховувати стан здоровя та матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; а також інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобовязані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). У п.п. 17, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК. До передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може грунтуватися на припущеннях. Оскільки відповідач не має постійного місця праці та регулярного доходу, при цьому, обовязок утримувати дитину є обовязком як матері, так і батька, а відповідач [PERSON] не надає матеріальної допомоги на утримання дитини в добровільному порядку, виходячи з розумності та достатності розміру аліментів, необхідних для задоволення потреб на утримання дитини, а також з реальної можливості відповідача такий розмір аліментів сплачувати щомісячно, не порушуючи при цьому прав відповідача, беручи до уваги стан здоровя, сімейне та матеріальне становище позивача, відповідача та їх дітей, суд приходить до висновку, що відповідно до ст.ст. 180, 184 СК України позов слід задоволити частково та проводити стягнення аліментів з відповідача на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO], в сумі 550, 00 грн. щомісячно з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття. Разом з тим, враховуючи, що рішенням Новодністровського міського суду Чернівецької області від 20.08.2014р. по справі № 719/523/14-ц з відповідача [PERSON] уже стягуються на користь позивача [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], та позивач не ставить питання про зміну (збільшення) розміру аліментів, оскільки просить стягувати аліменти в тому ж таки розмірі 550,00 грн., що уже судом задоволено, а тому немає підстав повторно виносити рішення про стягнення з відповідача аліментів на доньку [PERSON], [INFO] З огляду на те, що позивач не працює, так як перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до трьох років, отримує лише державну допомогу, інших доходів, окрім державної допомоги у звязку із здійсненням догляду за дитиною до трьох років, немає, раніше присуджені аліменти на її утримання до досягнення старшою донькою трьохрічного віку уже не стягуються, окільки 15.12.2015р. дитина [PERSON], [INFO], досягла трьохрічного віку, суд приходить до висновку, що позивач, як мати доньки Мадлєн 12.12.2014р.н., що проживає із нею, має право на утримання від батька дитини, а відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, беручи до уваги розмір доходів сторін, можливість надання утримання позивачу іншими особами, враховуючи стан здоровя, сімейне становище сторін, суд приходить до висновку, що відповідно до ст. 84 СК України з відповідача підлягають стягненню аліменти на користь [PERSON] на її утримання в твердій грошовій сумі 450,00 грн. щомісячно, починаючи з дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], трирічного віку. Щодо стягнення з відповідача коштів у розмірі 150,00 доларів США по договорах № 1217/09-12 від 15.09.2012р. та № 621/07-14 від 19.07.2014р. на кожну дитину з дня подачі позову до суду і до досягнення дітьми 21-річного віку, то суд приходить до висновку, що в розумінні ст. 185 СК України такі витрати по договорорах не є додатковими витратами на дитину, що зумовлені хворобою або каліцтвом дитини чи іншими особливими обставинами, повязаними із здоровям дитини. Окрім того, позивачем не надано доказів проведення відповідних оплат за попередні періоди та відповідно чинності Договорів на даний час. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в задоволені цієї частини позову слід відмовити. Питання про судові витрати вирішити відповідно до ст. 88 ЦПК України з врахуванням ст. 80 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір». На підставі ст.ст. 79, 80, 84, 180-184, 191 СК України,

Outcome: approved