Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

11 лютого 2021 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] у якій остання прохає: - шлюб, зареєстрований 02 листопада 2010 року в виконавчому комітеті Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 6 між нею, [PERSON] [INFO] , та [PERSON] [INFO] - розірвати; - після розлучення залишити їй прізвище « [PERSON] »; - стягнути з відповідача понесені судові витрати судовий збір в сумі 908 гривень 00 копійок. На обґрунтування позову [PERSON] зазначає, що 02.11.2010 вони з відповідачем уклали зазначений шлюб, від якого мають одну дитину: сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , який проживає з позивачкою та щодо місця проживання якого між сторонами спору немає. За твердженням позивачки, фактично їхня сім`я розпалася, шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені більше двох років через суперечки та непорозуміння з приводу потреби подальшого сімейного проживання та розбіжностей у поглядах на шлюб та сім`ю. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу суперечить її інтересам, поновлювати шлюбні стосунки вона не збирається. Ухвалою від 04 березня 2021 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання 24 березня 2021 року: \~ - позивачка [PERSON] не з`явилася, 04 березня 2021 року до суду надійшла письмова заява [PERSON] , відповідно до якої остання прохає розгляд справи проводити за її відсутності, прохає позов задовольнити та не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 21). - відповідач [PERSON] не з`явився, 24 березня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] , відповідно до якої останній прохає справу розглянути за його відсутності, позов визнає (а.с. 26). Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. За змістом речення 2 частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до частин 4,5 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, приходить до висновку, що позов [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 02 листопада 2010 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 02 листопада 2010 року, виданим виконавчим комітетом Гоголівської селищної ради Великобагачанського району Полтавської області, актовий запис № 6 (а.с. 5). Від зазначеного шлюбу сторони мають одну спільну дитину: сина [PERSON] , дата народження: [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 6). Відомостей про наявність спору про поділ майна між сторонами позовна заява не містить. Питання про місце проживання неповнолітнього сина у позовній заяві не ставиться. Сторонами не заявлено клопотання про надання строку для примирення. Позивачка не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем. Позивачка прохає задовольнити позовну заяву про розірвання шлюбу. Відповідач до початку розгляду справи по суті позов визнав, про що подав письмову заяву. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС неможливо, оскільки сторони мають неповнолітню дитину. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки, це суперечило б інтересам сторін. Спір між сторонами виник із сімейних правовідносин та його вирішення регулюється нормами сімейного законодавства. На час розгляду справи перешкоди для розірвання шлюбу, визначені статтею 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлені. \~ Відповідно до статті 111 Сімейного кодексу України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Статтею 24 Сімейного кодексу України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом частин 1, 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи вищевикладені обставини та з огляду на визнання відповідачем позову, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки перебування її у шлюбі з відповідачем не ґрунтується на принципі вільного волевиявлення, а за таких обставин позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Зважаючи на думку позивачки, суд вважає, що після розірвання шлюбу позивачку слід надалі іменувати прізвищем « [PERSON] ». Відповідно до частини 1 статті 133 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до частини 1 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом частини 1 статті 142 Цивільного процесуального кодексу України визнання у разі позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до квитанції про сплату судового збору № 11-9506658/С від 11.02.2021 позивачкою при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір в розмірі 908 гривень 00 копійок (а.с. 1). З урахуванням визнання відповідачем позову до початку судового розгляду, позивачці підлягає поверненню з державного бюджету 50 % сплаченого нею судового збору, а саме: в розмірі 454 гривні 00 копійок. Решта 50 % сплаченого судового збору, а саме: в розмірі 454 гривень 00 копійок, підлягає стягненню на користь позивачки з відповідача.

Outcome: approved