Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-13 00:00:00

10.09.2014 року [PERSON] звернулася до суду з вищезазначеною позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні - з 22.04.2013 року по день фактичного розрахунку 29.08.2014 року. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона працювала на посаді провідного інженера-економіста Відділу процедур та стандартів Комплексу наземного обслуговування у відповідача. 25.03.2013 року її було звільнено з роботи на підставі п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників. Проте, заробітну плату за період грудень 2012 року - березень 2013 року відповідач не виплатив. В зв язку з чим рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2013 року було стягнуто з відповідача грошові кошти, належні до виплати при звільненні, та середній заробіток за час затримки розрахунку - з 25.03.2013 року по 22.04.2013 року (день винесення рішення. Проте стягнуті відповідно до рішення суду грошові кошти відповідач перерахував лише 29.08.2014 року. Позивач в судове засідання не з явилася, надала заяву, в якій просить слухати справу в свою відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач свого представника за викликом суду повторно не направив, про день, час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, заяви про слухання справи у відсутність свого представника та письмових заперечень не надав. Суд ухвалив слухати справу у відсутність позивача та представника відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, виходячи з наступних підстав. Встановлено, що позивач працювала на посаді провідного інженера-економіста Відділу процедур та стандартів Комплексу наземного обслуговування у відповідача - Закрите акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», яке змінило найменування на Приватне акціонерне товариство «Авіакомпанія «АЕРОСВІТ», що вбачається з трудової книжки позивача. З 25.03.2013 року позивача було звільнено з роботи за п.1 ст.40 КЗпП України - у зв язку зі скороченням штату працівників, відповідно до наказу № 1030-ос від 22.03.2013 року та відповідного запису в трудовій книжці. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов'язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. В частині 1 ст.116 КЗпП України зазначено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Позивачу при звільненні відповідачем не було виплачено заробітну плату за період грудень 2012 року - березень 2013 року , внаслідок чого рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2013 року було стягнуто з відповідача грошові кошти, належні до виплати при звільненні, та середній заробіток за час затримки розрахунку - з 25.03.2013 року по 22.04.2013 року (день винесення рішення). Однак, грошові кошти, стягнуті на користь позивача на підставі рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2013 року, відповідачем були перераховані лише 29.08.2014 року, що підтверджується випискою з карткового рахунку позивача № 1116458 від 08.09.2014 року. Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. В п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати зазначено, що нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. З довідки про доходи вбачається, що заробітна плата позивача за січень 2013 року склала 8126,34 гривень, за лютий 2013 року - 7784,30 гривні, кількість робочих днів у січні та лютому 2013 року становить 41. Отже, середньоденна заробітна плата позивача за січень-лютий 2013 року склала: (8126,34 грн. + 7784,30 грн.) : 41 = 388,06 гривень. Разом з тим, враховуючи, що рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.04.2013 року на користь позивача з відповідача було стягнуто середній заробіток за час затримки розрахунку - з 25.03.2013 року по 22.04.2013 року (день винесення рішення), з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за період з 22.04.2013 року по 29.08.2014 року (перерахування коштів на рахунок позивача), кількість робочих днів в якому становить 337. Таким чином, середній заробіток позивача за час затримки розрахунку, який підлягає стягненню на користь останньої з відповідача, склав: 388,06 грн. х 337 = 130776,22 гривень. З відповідача, відповідно до ст.88 ЦПК України, на користь держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого було звільнено позивача при подачі позову, так як позов підлягає задоволенню у повному обсязі. В зв'язку з вищевикладеним, на підставі ст.ст.47 ч.1, 116 ч.1, 117 ч.1 КЗпП України,

Outcome: approved