Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-17 00:00:00

11 квітня 2016 року до суду надійшла вказана позовна заява. В позовній заяві позивач просить: стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором від 19.10.2011 року в сумі 45 549,60 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що на підставі кредитного договору від 19.10.2011 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» та відповідачем, [PERSON] було надано кредит в сумі 68 530,00 грн. строком до 18.10.2015 року зі сплатою 16,80% річних. Як зазначає позивач, він належним чином виконав свої зобов'язання та надав кошти відповідачу, проте відповідач не виконує належним чином умов договору, а тому позивач звернувся до суду із позовом про стягнення заборгованості, яка станом на 03.02.2016 року становить: 24 990,60 грн. - сума пені, 20 559,00 грн. - сума штрафу, а загальна сума заборгованості складає 45 549,60 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився направив на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначає, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив. Відповідно до ст.224 ЦПК України суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних матеріалів за згодою представника позивача. Представник позивача не заперечував проти заочного розгляду справи, як зазначено в заяві, тому суд ухвалив про заочний розгляд справи. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 19.10.2011 року між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський банк розвитку» (далі - Банк) та [PERSON] (далі - Позичальник) було укладено Кредитний договір №IKAPNAIG.12892.001 за яким Банк надав [PERSON] кредит у сумі 68 530,00 грн. строком до 18.10.2015 року (включно) зі сплатою 16,80 % річних (п. 1.1, пп. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 Договору). Відповідно до пп. 1.1.4 Кредитного договору Позичальник сплачує Банку комісію за надання фінансового інструменту в розмірі 1,50 % від суми кредиту у день укладення кредитного договору. Сплата комісії здійснюється в гривні. Банк виконав свої зобов'язання по вказаному договору надавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 68 530,00 грн. За умовами пункту 2.4 Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний сплачувати кредит, комісії та проценти з 1-го по 10-те число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання даного договору. У відповідності до п.6.3 Договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. Крім того, пункт 6.6 Договору передбачає, що у випадку порушення Позичальником зобов'язань, передбачених п.4.2.10 цього Договору (Позичальник зобов'язаний продовжити строк дії договорів страхування та надати докази сплати страхового платежу), він сплачує на користь Банку штраф у розмірі 15 процентів від вартості предмету застави, яка визначена в п.35.5 Договору застави рухомого майна. Сплата штрафу здійснюється в гривні. Суду не надано копію договору застави, матеріали справи не містять доказів про вартість предмету застави та чи був укладений договір застави, тому суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафу у відповідності до п.6.6 Кредитного договору. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач належним чином свої зобов'язання не виконував, кредитні кошти в розміри та строки, визначені умовами договору не сплачував, а тому існувала прострочена заборгованість за кредитним договором, а тому суд вважає за можливе задовольнити вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача пені, яка станом на 25.03.2016 року, згідно розрахунку наданого позивачем, становить 24 990, 60 грн. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ч.2 ст.1050 та ч.2 ст.1054 ЦК України позивач має право вимагати повернення всієї суми кредиту внаслідок порушення відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення чергової суми кредиту. Відповідач в судове засідання не з'явився та не надав доказів, що він належним чином виконував зобов'язання за кредитним договором. Таким чином, встановлено, що позивачем виконані умови договору в повному обсязі, однак відповідач свої зобов'язання по зазначеному Договору належним чином не виконав, тому суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 24 990,60 грн., що є доведеною та такою, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. У відповідності до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача понесені останнім судові витрати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial