Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

11.11.2013 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання. 28.02.2014 року позивачкою надано уточнення до позовної заяви, в якій просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по аліментам за минулий час у розмірі 44232,09 гривень та аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 609,00 гривень, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму, від дня пред'явлення позову, тобто з 11.11.2013 року і до закінчення навчання, тобто до досягнення 23-річного віку. Позивач у судове засідання не з'явилася,надала до суду заяву, відповідно до якої просила суд задовольнити уточнені позовні вимоги в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечувала. При цьому, позивач у позовній заяві посилалась на те, що відповідач на теперішній час жодної допомоги їй не надає. Позивач вказує, що їх син - [PERSON] вступив у 2011 році до денного відділення технікуму газової і нафтової промисловості Одеської національної академії харчових технологій і на теперішній час є студентом вищевказаного закладу, на бюджетній основі, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вищевикладене, позивач на даний час не може сама повністю забезпечити витрати на дитину. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Правовідносини між сторонам виникли з сімейних відносин та врегульовані положеннями Сімейного Кодексу України. З 1994 року по 1998 рік позивачка перебувала у шлюбних відносинах з відповідачем. Від даного шлюбу у сторін по справі народився син - [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки від 17.10.2013 року [PERSON], дійсно є студентом денного відділення технікуму газової і нафтової промисловості Одеської національної академії харчових технологій, бюджетної форми навчання. Згідно з вимогами ст. 199 СК України, якщо повнолітні донька чи син продовжують навчання і у зв'язку із цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дітей з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. На підставі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх доку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 Сімейного Кодексу право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Таким чином, [PERSON] має право звернутися до суду про стягнення аліментів на утримання сина, що продовжує навчання. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування та найважливішим обов'язком батьків. Враховуючи те, що [PERSON], [INFO], навчається на стаціонарній формі навчання у навчальному закладі, не має ніякого джерела доходів, не працює та знаходиться на утриманні матері, суд прийшов до висновку що позивач потребує матеріальної допомоги. Враховуючи викладене, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 609,00 грн. щомісячно, враховуючи обов'язок відповідача як батька утримувати сина. Крім того, відповідно до ст.. 194 СК України аліменти можуть бути стягнуті за виконавчим листом за минулий час, але не більш як за три роки, що передували пред'явленню виконавчого листа до виконання. Якщо за виконавчим листом, пред'явленим до виконання, аліменти не стягувалися у зв'язку з розшуком платника аліментів або у зв'язку з його перебуванням за кордоном, вони мають бути сплачені за весь минулий час. Заборгованість за аліментами, які стягуються відповідно до статті 187 цього Кодексу, погашається за заявою платника шляхом відрахувань з його заробітної плати, пенсії, стипендії за місцем їх одержання або стягується за рішенням суду. Заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років. Однак, враховуючи, що рішення про стягнення аліментів за минулий час було винесено та виконавчий лист надано до виконання, у задоволенні позовної вимоги щодо стягнення заборгованості по аліментам за минулий час у розмірі 44232,09 гривень, слід відмовити. Суд також вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 229,40 гривень відповідно до Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст. 367 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконаню в межах оплати платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial