Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

11 жовтня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить розірвати їхній з відповідачем шлюб, що зареєстрований 18 серпня 2007 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №474, а також залишити після розірвання шлюбу прізвище «Кузіна». В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 18 серпня 2007 року перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого подружжя дітей не має. Зазначила також, що у звязку з втратою почуттів поваги та любові один до одного та погіршенням стосунків, подружжя не знайшло шляхів для примирення та з жовтня 2013року припинило сумісне проживання та ведення спільного господарства. Посилаючись на те, що шлюб існує лише формально, відповідач відмовляється від спроб збереження сімї, при цьому добровільно розірвати шлюб у позасудовому порядку не бажає, [PERSON] вважала, що є підстави для розірвання шлюбу судом. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розглядати справу без її участі. В судове засідання відповідач, належним чином сповіщений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з'явився. Про причини неявки суд не повідомив. Суд, у звязку з повторною неявкою відповідача та неповідомленням про причини неявки в судове засідання, зі згоди позивача ухвалює заочне рішення у справі в порядку, визначеному главою 8 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Як вбачається з долученого до матеріалів справи свідоцтва про шлюб, [PERSON], [INFO], та [PERSON], 03 травня 1987року народження, перебувають у шлюбі, зареєстрованому 18 серпня 2007року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Малиновського районного управління юстиції м.Одеси, актовий запис №474, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] (а.с.16). Вирішуючи спір, що виник між сторонами з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до вимог ст.110 цього Кодексу, якою закріплено право одного з подружжя на подання позову про розірвання шлюбу. Обмеження права на подання позову, визначені ч.2 ст.110 СК України, судом не встановлені. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Досліджені матеріали справи дають підстави вважати, що подальше збереження шлюбу між позивачем та відповідачем суперечитиме їхнім інтересам, порушуватиме принцип добровільності шлюбу, визначений ст.24 СК України. Крім того, за змістом ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Частиною 2 ст.114 СК України передбачено, що у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, а також беручи до уваги те, що позивач позбавлена можливості розірвати шлюб у позасудовому порядку, оскільки проживає на значній відстані від відповідача, і він не бажає його розірвати добровільно в органах реєстрації цивільного стану, суд вважає, що вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] є обґрунтованими, відповідають нормам сімейного законодавства і тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Судом встановлено, що при подачі позову, позивач сплатила судовий збір у розмірі 551грн.20коп. (а.с.1). Докази на підтвердження понесення позивачем інших витрат в матеріалах справи відсутні. За таких обставин, сплачений [PERSON] судовий збір у розмірі 551грн.20коп., підлягає стягненню з відповідача на її користь. З огляду на викладене,

Outcome: approved