Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-22 00:00:00

12.03.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 09.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №119134, згідно якого [PERSON] на умовах строковості, платності, повернення було надано кредит на умовах овердрафту з лімітом в розмірі 10 000 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних за користування кредитом. 25.02.2014 року ТОВ «ВВС Факторинг», на підставі Угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) № 1/06 від 26.06.2013р. набуло всіх прав кредитора за кредитними договорами (в тому числі, кредитним договором №119134 від 09.10.2012 року) відповідно до переліку, який є додатком до зазначеної угоди. В порядку та на умовах, визначених в договорі про відступлення прав вимоги від 04.09.2014 року первісний кредитор - ТОВ «ВВС Факторинг» відступив, а новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» набув права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями за кредитним договором №119134 від 09.10.2012 року. Датою остаточного повернення всіх отриманих в межах ліміту овердрафту сум кредиту відповідно до кредитного договору є 09.10.2013 року. В порушення договірних зобов'язань, отриманий кредит [PERSON] у встановлений строк не повернула, проценти в повному обсязі не сплатила, у зв'язку з чим станом на 05.02.2015 року по кредитному договору виникла заборгованість в розмірі 20 767,53 грн., з яких: заборгованість по кредиту 10000,00 грн.; заборгованість по комісії 10767,53 грн. В забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки, відповідно до умов якого ТОВ «Внутрішня Виконавча Служба» є поручителем та зобов'язалось перед позивачем відповідати по зобов'язаннях [PERSON] На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з'явився, про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив справу розглядати без його участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі в судове засідання не з'явилися, про день і час розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Суд, відповідно до ст.ст. 169, 224 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у ній матеріалів у їх відсутність, оскільки неявка відповідача не перешкоджає постановленню заочного рішення. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 09.10.2012 року між Публічним акціонерним товариством «ТЕРРА БАНК» та [PERSON] був укладений кредитний договір №119134, згідно якого [PERSON] було надано кредит на умовах овердрафту з лімітом в розмірі 10 000 грн. зі сплатою фіксованої процентної ставки у розмірі 0,01% річних за користування кредитом. За умовами кредитного договору скасування ліміту овердрафту здійснюється при настанні строку, зазначеному у п.п. 2.3 кредитного договору. Погашення кредиту має здійснюватись позичальником шляхом внесення готівки або шляхом безготівкових перерахувань на поточний рахунок. Сплата процентів за користування овердрафтом здійснюється шляхом дебетування поточного рахунку позичальника або за рахунок грошових надходжень на поточний рахунок позичальника щомісячно, починаючи з дня нарахування процентів, вказаного у п.п. 3.4 кредитного договору. У відповідності до п. 4.3.5 кредитного договору банк має право вимагати від позичальника (незалежно від настання дати остаточного повернення кредиту) достроково погасити у повному обсязі заборгованість за кредитом та/або процентами за користування кредитом комісійних винагород та/або сум штрафних санкцій у випадках, які визнаються істотними порушеннями умов кредитного договору, а саме якщо позичальник затримав сплату частини кредиту та/або процентів за користування кредитом щонайменше на один календарний місяць, або у разі несплати позичальником більше однієї виплати, яка перевищує 5% суми кредиту; та інші випадки передбачені п.п. 4.3.5 кредитного договору. В забезпечення кредитного договору було укладено договір поруки № 13191п від 04.09.2014 року за яким ТОВ «Внутрішня виконавча служба» виступила поручителем за зобов'язаннями [PERSON] перед кредитором за кредитним договором №119134 від 09.10.2012р. Відповідно до п.1.1. Договору поруки поручитель зобов'язався перед позивачем у випадку невиконання [PERSON] своїх зобов'язань за кредитним договором в частині повернення суми отриманого кредиту, відсотків за користування ним, сплати штрафних санкцій та комісійної винагороди, виконати зобов'язання [PERSON], що виникли за кредитним договором, згідно наданого кредитного розрахунку. Відповідно до п. 1.2. Договору поруки у випадку невиконання позичальником своїх зобов'язань за Кредитним договором, поручителі несуть відповідальність перед Кредитором як солідарні боржники в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. Встановлено, що банк виконав свої зобов'язання за кредитним договором №119134 від 09.10.2012р. в повному обсязі та здійснив видачу кредитних коштів в сумі 10000,00 грн. В свою чергу, [PERSON] скористалась кредитними коштами та свої зобов'язання за договором №119134 від 09.10.2012р. належним чином не виконала. Станом на 05.02.2015 року заборгованість [PERSON] за кредитним договором складає 20 767,53 грн., з яких: заборгованість по кредиту 10000,00 грн.; заборгованість по комісії 10767,53 грн. В порядку та на умовах, визначених в договорі про відступлення прав вимоги від 04.09.2014 року первісний кредитор - ТОВ «ВВС Факторинг» відступив, а новий кредитор - ТОВ «Фінансова компанія Смарт Груп» набув права вимоги заборгованості за кредитом, процентами, нарахованими за користування кредитом, комісійною винагородою та штрафними санкціями за кредитним договором №116435 від 21.08.2012 року. 25.02.2014 року ТОВ «ВВС Факторинг», на підставі Угоди про заміну сторони договору відступлення прав вимоги (заміни сторони у зобов'язанні) № 1/06 від 26.06.2013р. набуло всіх прав кредитора за кредитними договорами (в тому числі, кредитним договором №119134 від 09.10.2012р.) відповідно до переліку, який є додатком до зазначеної угоди. У випадку невиконання позичальником зобов'язань, передбачених кредитним договором, поручитель несе відповідальність перед кредитором як солідарний боржник в однаковому обсязі з позичальником всім своїм майном, грошовими коштами, майновими правами. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено у письмовій формі, зазначено його розмір та умови надання кредиту. Статтею 525 ЦК України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Сплата заборгованості по відсотках, пені за несвоєчасне повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом обумовлена договором і підлягає стягненню, оскільки відповідач своєчасно не погасив суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Відповідач [PERSON] не сплативши у вказаний в договорі строк кредит, порушила вимоги ст. 530 ЦК України відповідно до якої, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), тобто згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Позивач виконав взяті на себе зобов'язання в повному обсязі, а відповідач [PERSON] всупереч умовам кредитного договору, не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту та нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов'язання. Згідно ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього кодексу. Згідно ч. 4 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Виходячи із вищенаведеного, суд вважає, що [PERSON] порушила умови кредитного договору №116435 від 21.08.2012 року, а тому з відповідачів як солідарних боржників слід стягнути на користь позивача заборгованість в сумі 20 767,53 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Стаття 88 ЦПК України не передбачає солідарного стягнення судових витрат. Оскільки даний спір вирішено на користь позивача, позов задоволено, суд приходить до висновку, що судові витрати, понесені позивачем, повинні бути відшкодовані відповідачами. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved