Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

10.11.2015 року до суду звернулася Гуляйпільська районна державна адміністрація Запорізької області в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], з позовом до [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав. В позові позивач посилався на те, що відповідач у справі має малолітнього сина [PERSON], [INFO], батько якого записаний відповідно до ст.135 СК України, до служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області 04.11.2015 року звернувся Гуляйпільський районний центр соціальних служб сім'ї, дітей та молоді з листом, в якому вказав, що відповідач знаходилася під соціальним супроводом з 07.07.2015 року по 27.10.2015 року, 28.04.2015 року відповідач в стані алкогольного сп`яніння потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, знаходилась на лікуванні в медичному закладі, в цей час дитиною опікувалася її бабуся, відповідач втекла з лікарні, до дитини не з`явилася, не відвідувала сина, не цікавилась його життям, 04.11.2015 року під час відвідування відповідача за місцем проживання за адресою: [INFO] було встановлено, що відповідач була відсутня в будинку, там перебували невідомі особи з наявними ознаками алкогольного сп`яніння, малолітня дитина мала неохайний зовнішній вигляд, одягнута не по сезону, була голодна, в будинку був низький температурний режим, порушені санітарно-гігієнічні норми проживання та утримання дитини, практично відсутні продукти харчування, вважали, що подальше перебування в будинку є небезпечним для його життя та здоров`я, відповідно до розпорядженням голови Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області від 04.11.2015 року малолітній був відібраний у матері та направлений до комунальної установи Гуляйпільська центральна районна лікарня, відповідач характеризується негативно, не працює, отримує соціальні виплати на дитину як мати-одиначка та в зв`язку з народженням дитини, зловживає спиртними напоями, притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виховання свого сина, бабуся малолітнього [PERSON] не бажає виховувати онука, мати зобов'язана утримувати свого сина відповідно до ст.180 СК України, прохає відібрати у [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав малолітнього сина [PERSON], [INFO], передати малолітнього [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області для подальшого влаштування до комунальної установи «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко», стягувати з [PERSON], [INFO], на користь комунальної установи «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко» аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 26.11.2015 року до суду звернувся прокурор Гуляйпільського району Запорізької області з заявою про долучення його до участі у справі в інтересах малолітньої дитини. 30.11.2015 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області прокурора Гуляйпільського району Запорізької області долучено до участі у цивільній справі в якості представника малолітнього [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні представник Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області [PERSON] позов підтримав, суду пояснивши, що відповідач у справі має малолітнього сина [PERSON], [INFO], батько якого записаний відповідно до ст.135 СК України, до служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області 04.11.2015 року звернувся Гуляйпільський районний центр соціальних служб сім'ї, дітей та молоді з листом, в якому вказав, що відповідач знаходилася під соціальним супроводом з 07.07.2015 року по 27.10.2015 року, 04.11.2015 року під час відвідування відповідача за місцем проживання за адресою: [INFO] було встановлено, що відповідач була відсутня в будинку, там перебували невідомі особи з наявними ознаками алкогольного спяніння, один з яких на час обстеження спав, дитина перебувала у манежі, поряд з яким був працюючий електроприлад, в будинку було зимно, так як при видиху йшла пара з рота, не топлено, був низький температурний режим, підгузок у дитини був повний, не мінявся протягом доби, малолітня дитина мала неохайний зовнішній вигляд, одягнута не по сезону, була голодна, порушені санітарно-гігієнічні норми проживання та утримання дитини, практично відсутні продукти харчування, вважали, що подальше перебування в будинку є небезпечним для його життя та здоров`я, відповідно до розпорядженням голови Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області від 04.11.2015 року малолітній був відібраний у матері та направлений до комунальної установи Гуляйпільська центральна районна лікарня, з 26.11.2015 року малолітній знаходиться в комунальній установі «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко», відповідач характеризується негативно, не працює, отримує соціальні виплати на дитину як мати-одиначка та в звязку з народженням дитини, зловживає спиртними напоями, притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виховання свого сина, у грудні 2014 року відповідач після дорожньо-транспортної пригоди перебувала на стаціонарному лікуванні, дитина передувала під опікою сестри та бабусі відповідача, бабуся малолітнього [PERSON] не бажає виховувати онука, мати зобов'язана утримувати свого сина відповідно до ст.180 СК України, прохає відібрати у [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав малолітнього сина [PERSON], [INFO], передати малолітнього [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області для подальшого влаштування до комунальної установи «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко», стягувати з [PERSON], [INFO], на користь комунальної установи «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко» аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні прокурор прокуратури Гуляйпільського району Запорізької області [PERSON] позов підтримав, суду пояснивши, що відповідач у справі має малолітнього сина [PERSON], [INFO], батько якого записаний відповідно до ст.135 СК України, до служби у справах дітей Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області 04.11.2015 року звернувся Гуляйпільський районний центр соціальних служб сім'ї, дітей та молоді з листом, в якому вказав, що відповідач знаходилася під соціальним супроводом з 07.07.2015 року по 27.10.2015 року, 04.11.2015 року під час відвідування відповідача за місцем проживання за адресою: [INFO] було встановлено, що відповідач була відсутня в будинку, там перебували невідомі особи з наявними ознаками алкогольного спяніння, один з яких на час обстеження спав, дитина перебувала у манежі, поряд з яким був працюючий електроприлад, в будинку було зимно, так як при видиху йшла пара з рота, не топлено, був низький температурний режим, підгузок у дитини був повний, не мінявся протягом доби, малолітня дитина мала неохайний зовнішній вигляд, одягнута не по сезону, була голодна, порушені санітарно-гігієнічні норми проживання та утримання дитини, практично відсутні продукти харчування, вважали, що подальше перебування в будинку є небезпечним для його життя та здоров`я, відповідно до розпорядженням голови Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області від 04.11.2015 року малолітній був відібраний у матері та направлений до комунальної установи Гуляйпільська центральна районна лікарня, з 26.11.2015 року малолітній знаходиться в комунальній установі «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко», відповідач характеризується негативно, не працює, отримує соціальні виплати на дитину як мати-одиначка та в звязку з народженням дитини, зловживає спиртними напоями, притягувалась до адміністративної відповідальності за неналежне виховання свого сина, у грудні 2014 року відповідач після дорожньо-транспортної пригоди перебувала на стаціонарному лікуванні, дитина передувала під опікою сестри та бабусі відповідача, бабуся малолітнього [PERSON] не бажає виховувати онука, мати зобов'язана утримувати свого сина відповідно до ст.180 СК України, прохає відібрати у [PERSON], [INFO], без позбавлення батьківських прав малолітнього сина [PERSON], [INFO], передати малолітнього [PERSON], [INFO], органу опіки та піклування Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області для подальшого влаштування до комунальної установи «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко», стягувати з [PERSON], [INFO], на користь комунальної установи «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко» аліменти на утримання малолітнього [PERSON], [INFO], не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач позов визнала, суду пояснивши, що вона має малолітнього сина [PERSON], [INFO], з яким мешкала за адресою: [ADDRESS], вона є матір`ю-одиначкою, так як вона не перебувала у шлюбі і батько дитини записаний з її слів, вона не працює, отримує соціальну допомогу в зв`язку з народженням сина та як мати-одиначка, земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень з доходів, кредитів в установах банків не має, стан її здоров`я та сина задовільний, раніше вона співмешкала з [PERSON] - біологічним батьком дитини, станом на 04.11.2015 року вона мешкала удвох з сином, 04.11.2015 року до неї прийшли її знайомі, які перебували в стані алкогольного спяніння, з пляшкою горілки, вона їх не вигнала, вони в її присутності розпили пляшку горілки, вона попрохала одного з них подивитися за дитиною, а сама пішла до магазину по хліб, в хаті був порядок, однак не топила, так як не було дров, вживання алкоголю пояснює тим, що вона постраждала під час дорожньо-транспортної пригоди і знаходилась на лікуванні, дитина в цей час перебувала під доглядом сестри, а потім бабусі, на теперішній час вона вагітна, вагітність близько 5 місяців, на обліку в жіночій консультації не перебуває, після відібрання сина проживає у матері за адресою: [ADDRESS], утримується за рахунок пенсії матері за віком в розмірі 1300 грн. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, вважає встановленими наступні обставини. 10.02.2014 року народився [PERSON], матір'ю якого є відповідач у справі, відомості про батька записані по вказівці матері, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України. Відповідач зареєстрована та мешкала зі своїм малолітнім сином [PERSON], [INFO], за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї та її поясненнями. 28.04.2015 року відповідач, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, потрапила у дорожньо-транспортну пригоду, знаходилась на лікуванні в медичному закладі, в цей час дитиною опікувалася її бабуся, відповідач втекла з лікарні, до дитини не з`явилася, не відвідувала сина, не цікавилась його життям. 27.07.2015 року постановою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Романько О.О. відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та попереджено за те, що в період з 12.05.2015 року по 12.06.2015 року відповідач неналежним чином виконувала свої обовязки по вихованню свого малолітнього сина [PERSON], [INFO], а саме не цікавилася його життям та здоров'ям. Відповідач характеризується з місцем проживання негативно, не працює, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя, сусіди скаржаться на те, що в її будинку відбуваються шумні гулянки, остання часто залишає сина одного вдома, в будинку холодно, що підтверджується характеристикою з місця проживання від 09.11.2015 року. 04.11.2015 року комісією було обстежено умови проживання відповідача за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що відповідач була відсутня вдома, в будинку перебували невідомі особи з явними ознаками сп`яніння та малолітній син відповідача, який був голодний, мав занедбаний вигляд, вдягнений не по сезону при низькому температурному режимі в будинку, відсутні продукти харчування, комісія прийшла до висновку про направлення дитини до дитячого відділення комунальної установи Гуляйпільська центральна районна лікарня, відповідача притягнути до адміністративної відповідальності, розпочати збір матеріалів на відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, що підтверджується копією акту обстеження умов проживання від 04.11.2015 року. 04.11.2015 року розпорядженням №235 голови Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області вирішено негайно відібрати малолітнього [PERSON], [INFO], у матері [PERSON], надіслати інформацію прокурору, підготувати документи для звернення до суду з позовом про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, влаштувати малолітнього до комунальної установи «Запорізький обласний спеціальний будинок «Сонечко», що підтверджується копією розпорядження. Відповідач не працює, отримує соціальну допомогу в зв`язку з народженням сина в розмірі 860 грн. та як мати-одиначка в розмірі 350,10 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, стягнень з доходів, кредитів в установах банків не має, стан її здоров`я та сина задовільний, на теперішній час вона вагітна, вагітність близько 5 місяців, на обліку в жіночій консультації не перебуває, після відібрання сина проживає у матері за адресою: [ADDRESS], утримується за рахунок пенсії матері за віком в розмірі 1300 грн. Бабуся малолітнього: [PERSON] не бажає виховувати онука, що підтверджується її заявою. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного. Правовідносини, які склалися між сторонами регулюються ст.51 Конституції України,ст.ст. 170, 164, 180-184, 191 Сімейного Кодексу України. Судом встановлено, що до суду відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.170 СК України звернувся орган опіки та піклування Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], з позовом до матері малолітнього [PERSON] про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав в зв`язку з тим, що залишення дитини у відповідача є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дитини. Відповідно до ч.1 ст.170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи батьківських прав, у випадках, передбачених п.п.2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.170 СК України у цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Відповідно до ч.2 ст.170 СК України у виняткових випадках, при безпосередній загрозі для життя або здоровя дитини орган опіки та піклування або прокурор мають право постановити рішення про негайне відібрання дитини від батьків. Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.170 СК України у цьому разі орган опіки та піклування зобов`язаний негайно повідомити прокурора та у семиденний строк після постановлення рішення звернутися до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. Суд доходить висновку, що вимога про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, так як підстава, на яку посилається позивач знайшла своє підтвердження під час встановлення обставин та перевірки її наданими суду доказами, а саме залишення дитини у відповідача є небезпечним для життя, здоров`я і морального виховання дитини, на що вказує те, що матір малолітньої дитини - відповідач у справі, яка мешкала вдвох з малолітнім, що підтверджується довідкою про склад сім'ї та поясненнями відповідача, зловживає спиртними напоями, залишає дитину вдома саму, веде аморальний спосіб життя, що підтверджується характеристикою з місця проживання, 04.11.2015 року залишила свого 8-ми місячного малолітнього сина [PERSON], [INFO], в квартирі [ADDRESS] під наглядом двох сторонніх осіб, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, один з яких на час обстеження спав, дитина перебувала у манежі, поряд з яким був працюючий електроприлад, в будинку було зимно, при видиху йшла пара з рота, не топлено, підгузок у дитини був повний, не мінявся протягом доби, був низький температурний режим, малолітня дитина була занедбана, вдягнута не по сезону, що підтверджується актом обстеження умов проживання від 04.11.2015 року та поясненнями представника позивача [PERSON] Відповідно до ч.4 ст.170 СК України при задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Так як суд доходить висновку про те, що позов про відібрання дитини від матері без позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню, то суд відповідно до ч.4 ст.170 СК України вирішує питання про стягнення з відповідача аліментів на дитину. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що до суду звернувся орган опіки та піклування Гуляйпільської районної державної адміністрації Запорізької області в інтересах малолітнього [PERSON], [INFO], з вимогою про стягнення аліментів на утримання сина до досягнення сином повноліття в зв`язку з тим, що відповідач зобов'язана відповідно до ст.180 СК України утримувати сина до його повноліття, не виконує свого зобов`язання - не надає матеріальної допомоги на його утримання, чим порушує його право на утримання до виповнення повноліття. Суд враховуючи обставини, передбачені ст.182 СК України: матеріальний стан відповідача, задовільний стан здоров`я її та її сина, відсутність аліментних обов`язків у відповідача, вважає, що розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання сина повинен становити 1/4 частку від доходів відповідача. А тому позов підлягає задоволенню як такий, що грунтується на законі, підтверджений встановленими обставинами та перевірений наданими доказами. Відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від оплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно задоволеної чи відхиленої частини позовних вимог. Так як рішення ухвалено на користь позивача, якого звільнено від сплати судового збору в сумі 487,20 грн., то судовий збір в сумі 487,20 грн. підлягає стягненню відповідно до ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved