overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-29 00:00:00

10.11.2015 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою 12.05.2015 року її матірю [PERSON] Лукічною, щоб отримати спадщину померлої земельну ділянку, площею 1,69 га, що розташована на території Авдіївської сільської ради Куликівського району Чернігівської області, а також належності спадкодавцю Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЧН №167199. В судове засідання заявник та заінтересована особа не прибули, в поданих заявах просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність. Судом встановлено що 12.05.2015 року в с.Авдіївка Куликівського району Чернігівської області у віці 93 років померла [PERSON] (а.с.4-5 Заявник (на підставі свідоцтва про народження матері - [PERSON], яка народилася 05.02.1922 року в с.Авдіївка Куликівського району Чернігівської області, двох свідоцтва про одруження спадкодавця, свідоцтв про народження та одруження заявника) довів факти, що померла 12.05.2015 року [PERSON] є її матірю, оскільки в різних документах при написанні по батькові спадкодавця була допущена помилка внаслідок невірного перекладу з російської мови і їй також належить Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЧН №167199, а тому встановлені судом обставини є підставами для задоволення заяви (а.с.6-7,10-11). Встановлення в судовому порядку зазначених юридичних фактів необхідно заявнику для отримання спадщини матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-06 00:00:00

10.11.2015 року заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Вимоги мотивовані тим, що 01.02.2002 р. померла її мати [PERSON], після якої відкрилась спадщина на право на земельну частку (пай), яка розташована на землях с. Поліянівка Новоград-Волинського району Житомирської області. Проте отримати свідоцтво про право на спадщину вона не має можливості, оскільки в свідоцтві про її народження імя матері помилково записане як «Ніна», замість вірного «Марія», тому вона звернулась до суду з даною заявою. В судовому засіданні заявник свою заяву підтримала, просила суд її задовольнити та встановити той факт, що вона [PERSON] є дочкою [PERSON], яка померла 01.02.2002 року. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, повідомлявся судом вчасно та належним чином. Направив до суду заяву в якій просить суд розглянути справу без участі представника сільської ради. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що матір заявниці вони знали, її звали [PERSON], яка померла на початку лютого 2002 року. Суд, заслухавши пояснення заявниці та свідків, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 5) ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено судом, що по паспорту громадянина України заявниця записана як [PERSON], що народилася 12.03.1949 року в м. Здолбунів, Рівненської області (а.с.4). В свідоцтві про народження ЯФ №471207 від 03.06.1949р. батьками заявниці [PERSON] зазначені [PERSON] та [PERSON] (а.с.7). Між тим, як вбачається з матеріалів справи мати заявниці Тичина отримала прізвище [PERSON] внаслідок реєстрації шлюбу 30.05.1949 року із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб ІІ-АБ №217781, від 04.03.1977 року. При цьому, у вказаному свідоцтві імя матерів заявниці записано як [PERSON],а по батькові як [PERSON] (а.с.8). Крім того, згідно свідоцтва про народження І-ТП №338518 мати заявниці Тичина записані як [PERSON], що народилася 10.01.1922 року (а.с.6). Також, вказані обставини щодо справжнього імя матері заявниці як «Марія» підтверджуються довідкою Поліянівської сільської ради Новоград-Волинського району Житомирської області від 06.11.2015 року за №466. Оцінюючи, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що досліджені у судовому засіданні докази підтверджують факт того, що [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер, [NUMBER], являється донькою [PERSON], яка померла 01 лютого 2002 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

10.11.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позовній заяві посилався на те, що 22.07.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №500953124, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 49\~142 грн. 64 коп., з процентною ставкою за користування кредитом 15,99% терміном дії до 23.07.2019 року. Станом на 20.10.2015 року відповідач належним чином умов договору не виконує, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 78 385 грн. 63 коп. Просили суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. В судове засідання представник позивача не зявився, попередньо надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомила, клопотань до суду не подавала. За таких обставин, суд, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності осіб, що не з'явилися в судове засідання, з постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.11.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір №500953124, згідно якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 49\~142 грн. 64 коп., з процентною ставкою за користування кредитом 15,99% терміном дії до 23.07.2019 року. Станом на 20.10.2015 року відповідач належним чином умов договору не виконує, в звязку з чим виникла заборгованість в розмірі 78 385 грн. 63 коп., яка складається з: -49\~142,64 грн. заборгованість за кредитом; -9\~175,29 грн. заборгованість по відсотках; -17\~667,70 грн. заборгованість по комісії; -2\~800 грн. неустойки; -2 400 грн. штраф. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Встановивши дані обставини, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню загальна сума заборгованості в розмірі 78 385 грн. 63 коп. Також відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню понесені судові витрати в сумі 1 218 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-17 00:00:00

10.11.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» звернувся до суду з позовом, де прохає стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 500954809 від 06.08.2014 року у сумі 79995,10 грн. та судовий збір в сумі 1218 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 06.08.2014 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500954809, відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 57570,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, неустойки та інших платежів в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 07 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість в сумі 57570,88 грн., за відсотками-8436,98 грн. та по комісії-10397,24 грн. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду. Представник позивача надав суду заяву, в якій позов підтримав повністю, просив розглянути справу без його участі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився. Суд про причини неявки не повідомив. Суд вважає можливим розглянути справу без їх участі, на підстав доказів, що містяться в справі. Судом встановлено, що 06.08.2014 року між Банком та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір № 500954809, відповідно до якого Банк надав відповідачу грошові кошти у сумі 57570,88 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом, неустойки та інших платежів в сумі, строки та на умовах, що передбачені договором та додатком до нього. Відповідач взятих на себе зобов'язань не виконує, а тому станом на 07 жовтня 2015 року має прострочену заборгованість в сумі 57570,88 грн., за відсотками-8436,98 грн. та по комісії-10397,24 грн. Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ст. 550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання. У зв'язку з систематичним порушенням боржником своїх обов'язків зі сплати кредиту, було нараховано неустойку. Станом на 07.10.2015 року розмір неустойки становить-штраф-2400 грн. На виконання умов договору відповідачу була направлена вимога про дострокове повернення кредиту, однак вказана вимога на даний час не виконана. Відповідно до ст. ст. 525, 526ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, а зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до договору та вимог ЦК України. Аналізуючи встановлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

10.11.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 32816,09 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору №KRK0RK03540092 від 05.10.2004 року, ПАТ КБ «Приватбанк» надало [PERSON] кредит у розмірі 3088,59 грн. у зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору відповідач зобовязався погашати заборгованість за кредитом, відсотки за його використання, а також оплачувати комісії на умовах договору. Заборгованість відповідача станом на 22.09.2015 року становить 32816,09 грн. і складається з наступних сум: 2925,07 грн. заборгованість за кредитом; 124,98 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10745,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 19020,70 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1218 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 05.10.2004 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] було укладено договір №KRK0RK03540092, згідно якого Банк надав відповідачу кредит у розмірі\~\~3088,59 грн. у зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24,00%,\~а.с. 6-7. Відповідач взяті на себе зобовязання, по поверненню кредиту, сплаті відсотків, штрафів не виконує, має заборгованість перед ПАТ КБ «Приватбанк» по договору в розмірі 32816,09 грн. і складається з наступних сум: 2925,07 грн. заборгованість за кредитом; 124,98 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 10745,34 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 19020,70 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобовязання за договором, а.с.4-5. Відповідно до ст.526, 527, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі\~ст. 88 ч.1 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» про стягнення з [PERSON] боргу за договором в розмірі 32816,09 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1218 грн., є обґрунтованими та підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-02 00:00:00

10.11.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 15.07.2006 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 235. Від цього шлюбу мають двох синів: [PERSON], 22.11.2006р.народження, та [PERSON], 02.11.2011р.народження, які мешкають з відповідачкою. Спільне життя не склалось і з квітня 2015р. вони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, оскільки в них відсутнє взаєморозуміння, постійні спори та сварки, відповідачка проявляє неповагу до нього, спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо, на цей час він мешкає з іншою жінкою. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягав на задоволенні своїх позовні вимог та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні визнала позовні вимоги, не заперечувала проти їх задоволення. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON](до шлюбу Віннікова) М.В. перебувають в шлюбі з 15.07.2006 року. Шлюб зареєстрований в Відділі реєстрації актів цивільного стану по м.Красноармійську Красноармійського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 235.(а.с.7). Від шлюбу сторони мають синів: [PERSON], 22.11.2006р.народження, та [PERSON], 02.11.2011р.народження (а.с.8-9) Судом встановлено, що з квітня 2015р. сторони припинили сімейно-шлюбні відносини оскільки в них відсутнє взаєморозуміння, постійні спори та сварки, спільне господарство сторони не ведуть, позивач має іншу жінку, мешкають окремо, шлюб суперечить інтересам сторін. Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам сторін, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], шлюб між ним та [PERSON] слід розірвати, прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-10 00:00:00

10.11.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що з 11 жовтня 2008 року вони з відповідачкою перебувають в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 523. Неповнолітніх дітей від цього шлюбу не мають. Спільне життя не склалось і з вересня 2014р. вони припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, між ними постійні спори та суперечки, спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе, а тому просить розірвати шлюб. Позивач [PERSON] до в судового засідання на зявився, надав суду заяву про розгляд справи в його відсутність, в якій повністю підтримав свої позовні вимоги та просить їх задовольнити. (а.с.16). Відповідачка [PERSON] до в судового засідання не зявилася, належним чином повідомлена про дату та час слухання справи, надала суду заяву про розгляд справи в її відсутність, в якій визнала позовні вимоги, не заперечувала проти їх задоволення, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити [PERSON].(а.с.11). Суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенню ст.224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З свідоцтва про шлюб вбачається, що [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Мелешко) перебувають в шлюбі з 11 жовтня 2008 року. Шлюб зареєстрований в відділі реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис № 523. (а.с.5). Судом встановлено, що неповнолітніх дітей сторони не мають, з вересня 2014р. припинили підтримувати сімейно-шлюбні відносини, оскільки мають різні погляди на сімейне життя та на ведення спільного господарства, між ними постійні спори та суперечки, спільне господарство сторони не ведуть, мешкають окремо, шлюб суперечить інтересам сторін Згідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України, суд може розірвати шлюб, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст..235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що цей шлюб суперечить інтересам позивача, а тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON], шлюб між ним та [PERSON] слід розірвати, прізвище відповідачці після розірвання шлюбу залишити [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-30 00:00:00

10.11.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства « Шахтоуправління «Покровське», третя особа: Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Красноармійськ про стягнення моральної шкоди. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-22 00:00:00

10.11.2015 року позивач, [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просила розірвати укладений шлюб між нею та [PERSON] У судове засідання позивач не з'явилась, подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з'явився, заяв та клопотань суду не надав, був належним чином повідомлений про день, час та місце слухання справи, про що свідчить його особистий підпис в повідомленнях про вручення поштових відправлень із вкладенням повісток про виклик у судові засідання (а.с. 14, 23,24). Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Судом встановлені наступні обставини. Сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 03.07.2015 р. Виконкомом Червонопартизанської сільської ради Носівського району Чернігівської області, актовий запис № 06 (а.с. 5). Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені з 03 серпня 2015 р. Згідно ст.112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Оскільки шлюбні відносини між сторонами фактично припинені та їх збереження є неможливим, суд приходить до висновку про те , що позовна вимога [PERSON] про розірвання шлюбу є обґрунтованою та підлягає задоволенню, враховуючи також, що існування шлюбу протирічить інтересам обох сторін. Відповідно до\~ст. 88 ч. 1 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню судом у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-22 00:00:00

10.11.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на неповнолітню дитину з [PERSON] посилаючись на те, що з відповідачем по справі з 05.02.2011року знаходиться у шлюбі, від якого у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання доньки, тому вона просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до її повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні на позові наполягала, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав в повному обсязі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведені попереднього судового засідання. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 ЦПК України за наявності для того законних підстав про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що сторони з 05.02.2011року знаходяться у шлюбі (а.с.5), від якого у них народилася донька [PERSON],[INFO] (а.с.6), яка мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.10). Відповідач на утримання доньки матеріальної допомоги не надає позивачу, хоча відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Таким чином, визнання відповідачем пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі - 487,20 грн., згідно до ст. 88 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при подачі позову про стягнення аліментів.

Outcome: approved