Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

11.07.2016 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом , обгрунтовуючи свої вимоги тим , що 20.12.2010 р. між сторонами у справі був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,96 га, належної на праві власності відповідачу, розташованої в с. Гвоздавка Друга Любашівського району Одеської області, який був зареєстрований в Держкомземі 12.03.2012 р. за № 512330004000606. 28.08.2014 р. відповідач виявив бажання обробляти належну йому земельну ділянку самостійно і самовільно став її використовувати всупереч укладеному договору. Посилаючись на те , що [PERSON] отримав орендну плату відповідно до умов вказаного договору за 2015 р., а самовільне зайняття вказаної земельної ділянки носить неправомірний характер , просить суд зобов»язати відповідача усунути перешкоди в користуванні ТОВ ВНФ «Зеленогірське» орендованої вказаної земельної ділянки шляхом надання доступу для її обробітку , посіву та збору врожаю , зобов»язати відповідача виконувати умови діючого договору оренди земельної ділянки від 20.12.2010 р. , стягнути з відповідача судові витрати у справі. 09.11.2016 р. відповідач звернувся з зустрічним позовом до позивача про визнання зазначеного договору недійним, посилаючись на те , що спірний договір він не укладав і не підписував. Тому він просив визнати вказаний договір недійсним. В ході розгляду справи відповідач збільшив позовні вимоги і просив суд стягнути з позивача на його користь судовий збір в сумі 560 грн., витрати на проведення експертизи - 2763,60 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 1000 грн. Представник позивача у судовому засіданні первісний позов підтримав , зустрічний позов не визнав. Представник відповідача у судовому засіданні первісний позов не визнав , зустрічний позов підтримав та пояснив , що відповідач не укладав та не підписував спірний договір , а отримуючи орендну плату вважав , що позивач користується належною йому земельною ділянкою згідно з раніше укладеним договором. Вислухавши сторони , дослідивши матеріали справи , суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову та задоволенні зустрічного позову частково з таких підстав. Судом безспірно установлено , що 20.12.2010 р. між сторонами у справі був укладений договір оренди земельної ділянки загальною площею 1,96 га, належної на праві власності відповідачу, розташованої на території Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області, який був зареєстрований в Держкомземі 12.03.2012 р. за № 512330004000606. Як видно зі спірного договору , останній був укладений на 10 років (а.с.- 18). Акт приймання передачі зазначеної земельної ділянки в оренду оформлений 20.12.2010 р.(а.с.- 20) Як видно з заяви [PERSON], останній звернувся до директора ТОВ ВНФ «Зеленогірське» з наміром особисто використовувати належну йому земельну ділянку(а.с.-24) Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально Згідно з ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким , що вчинений у письмовій формі , якщо він підписаний його стороною ( сторонами) Згідно з ст.. 203 ЦК України особа , яка вчиняє правочин , повинна мати обсяг необхідної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі . Правочин має вчинятись у формі , встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків , що обумовлені ним. Відповідно до статті 215 ЦПК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною ( сторонами ) вимог , які встановлені частинами першою- третьою, п»ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Як зазначено у висновку судово-почеркознавчої та технічної експертизи № 2472/2473/17-21 від 22.06.2017 р., підписи від імені [PERSON] у примірниках оригіналу договору оренди земельної ділянки від 20.12.2010 року та примірниках оригіналів акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.12.2010 року виконані рукописним способом кульковою ручкою без попередньої технічної підготовки чи застосування технічних засобів. Підписи від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» у примірниках оригіналу договору оренди земельної ділянки від 20.12.2010 року та у графі «Передав» на примірниках оригіналів акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.12.2010 р. виконані одною і тою ж особою. Підписи від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» у примірниках оригіналу договору оренди земельної ділянки від 20.12.2010 року та у графі «Передав» на примірниках оригіналів акту приймання-передачі земельної ділянки від 20.12.2010 р. виконані не [PERSON] , а іншою особою ( а.с.- 131 ) Відповідно до статті 60 ЦПК України кожна сторона зобов»язана довести ті обставини , на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень , крім випадків , встановлених статтею 61 цього Кодексу. Представник позивача в судовому засіданні не надав жодного доказу на підтвердження того , що даний договір був підписаний відповідачем , або іншою особою за його згодою Тому суд дійшов висновку, що відповідач [PERSON] не здійснював вільно своє волевиявлення як учасник правочину. З врахуванням чого зустрічний позов [PERSON] в частині вимоги про визнання недійсним спірного договору підлягає задоволенню. Задоволення зустрічного позову в указаній частині виключає можливість задоволення первісного позову. Суд не приймає до уваги такий аргумент представника позивача на підтвердження укладання відповідачем спірного договору як отримання відповідачем орендної плати у 2015 р. , оскільки отримання такої плати не спростовує відсутність волевиявлення відповідача на укладення вказаного договору. Відповідно до статті 88 ЦПК України з позивача належить стягнути на користь відповідача за первісним позовом судовий збір у розмірі 551 гривня 20 коп. , сплачений відповідачем на користь держави при подачі зустрічного позову та витрати , понесені за проведення почеркознавчої експертизи, в сумі 2723 грн.60 коп ,які підтверджуються відповідними квитанціями ( а.с.- 69, 149 ) Витрати на правову допомогу у розмірі 1000 гривень не підлягають стягненню з позивача на користь відповідача , оскільки розрахунок таких витрат не відповідає вимогам Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах » Крім того , відповідач не надав суду фінансові документи , які б свідчили про те , що він дійсно сплатив представнику зазначену грошову суму. На підставі викладеного ,

Outcome: partial