Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

11.02.2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], в якій просить: визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: [ADDRESS]. Заявлені вимоги мотивує тим, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] вцілому. Крім неї, в будинку зареєстровані: її син [PERSON] та невістка - [PERSON] Зазначає, що відповідач по справі за зареєстрованим місцем проживання фактично з липня 2017 року і по теперішній час не мешкає, комунальні послуги не сплачує, її особистих речей у будинку не має. Добровільно з реєстрації за місцем проживання відповідач не знімається. Тому, відповідно до ст. 405 ЦК України вона має бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням. У судове засідання позивач та її представник не з'явились, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України. З клопотанням про відкладення слухання справи до суду не зверталась, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Ухвалою суду від 03.04.2019 року, в порядку ч. 1 ст. 281 ЦПК України, ухвалено провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] (а.с. 6). У будинку [ADDRESS], яка належить позивачу, крім неї, зареєстровані: [PERSON], [INFO] - син та [PERSON], [INFO] - невістка, що підтверджується копією домової книги та довідки про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої Управлінням адміністративних послуг Чернігівської міської ради від 16.01.2019 року № 488 (а.с. 7, 11-13). Згідно з довідкою № 33 від 18.09.2018 року, посвідченої головою вуличкому № 33, [PERSON], [INFO] за адресою: [ADDRESS] не проживає з липня 2017 року (а.с. 8). Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач [PERSON] не мешкає у спірному будинку без поважних причин більше одного року, витрати на житлово-комунальні послуги не несе, її особистих речей у квартирі не має, жодних перешкод відповідачу вчинено не було щодо користування спірним приміщенням. Згідно з вимогами ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. У відповідності до ст.. 141 ЦПК України, стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved