Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

10 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] селищної ради Полтавської області, посилаючись на те, що вона являється єдиною спадкоємицею першої черги за законом після смерті чоловіка [PERSON], який помер 12 червня 2015 року, але відсутність необхідних правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями, що по вул. Симона Петлюри, 19 в с. Шишаки Полтавської області, який є предметом спадщини, перешкоджає її оформленню, тому просила визнати за нею у судовому порядку право власності на успадковане майно. Позивач [PERSON] та її представник - адвокат [PERSON] у судове засідання не зявилися, надіславши суду заяви про підтримання позову та розгляд справи у їх відсутність / а. с. 18, 22 - 24 /. У судове засідання також не зявився і представник відповідача [PERSON] селищної ради Полтавської області, який в письмовій заяві, адресованій суду, повністю визнав позов, тому розгляд справи просив провести у його відсутність / а. с. 21 /. Перевіривши фактичні обставини справи в межах наданих письмових доказів, суд, з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Так, 12 червня 2015 року в с. Шишаки Полтавської області помер [PERSON], про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби [PERSON] районного управління юстиції у Полтавській області 15 червня 2015 року складено відповідний актовий запис за № 45 та видано свідоцтво про смерть серії І КЕ, № 298211 / а. с. 6 /. З свідоцтва про укладення шлюбу серії І-КЕ № 275167 від 22 вересня 1974 року, виданого Хомутецькою сільською радою Миргородського району Полтавської області, слідує, що нині померлий [PERSON] являється чоловіком позивача [PERSON] / а. с. 19/. Останнім місцем проживання нині померлого [PERSON] було с. Шишаки, вул. Симона Петлюри, 19 Полтавської області, який на момент смерті проживав разом з дружиною [PERSON] та донькою [PERSON] / а.с. 20 /. Згідно свідоцтва на забудову садиби в сільських населених пунктах Української РСР, нині померлому [PERSON] була виділена земельна ділянка під забудову житлового будинку, яка розташована за адресою: с. Шишаки, вул. Симона Петлюри / колишня назва, - Фурмонова /, 19 Полтавської області. Забудова земельної ділянки дозволена рішенням виконкому [PERSON] районної Ради депутатів трудящих № 271 від 1975 року / а. с. 7 /. Разом з цим, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ПЛ 00037 від 04 травня 1995 року, [PERSON] на підставі рішення [PERSON] селищної ради народних депутатів № 89 від 09 грудня 1993 року передана у приватну власність земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та ведення особистого підсобного господарства, площею 0.60 га, яка розташована на території [PERSON] селищної ради Полтавської області / а. с. 8 /. За таких обставин, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Симона Петлюри, 19 в с. Шишаки Полтавської області, який відповідно до технічного паспорта від 12 лютого 2016 року, виготовленого на імя позивача, складається з житлового будинку літера « А- 1 », літньої кухні літери « Б, б », сараю літера « В », гаражу літера « Г », погребу вхідного літера « П ». Інвентаризаційна вартість цього домоволодіння становить 203122 грн. / а. с. 9-11 /. Виходячи з викладеного, позивач являється єдиним спадкоємцем першої черги за законом, яка вважається такою, що прийняла спадщину, але при зверненні до [PERSON] державної нотаріальної контори з відповідною заявою, їй у видачі свідоцтва про право на спадщину було відмовлено через відсутність необхідних правовстановлюючих документів на предмет спадщини на імя спадкодавця та, як наслідок, рекомендовано звернутися з позовом до суду про визнання права власності на спадкове майно. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять всі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі, зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частин першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, шляхом подання заяви до нотаріальної контори у межах строку, визначеного положеннями ст. 1270 цього ж Кодексу. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шестимісячного строку він не заявив про відмову від неї. Враховуючи, що після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями, що по вул. Симона Петлюри, 19 в с. Шишаки Полтавської області, єдиною спадкоємицею якого за законом являється дружина останнього [PERSON], яка прийняла спадщину та не відмовилася від неї, за нею може бути визнано право власності на успадковане нерухоме майно. На підставі викладеного,

Outcome: approved