Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

11.12.2018 до Петриківського районного суду Дніпропетровської області за підсудністю надійшла цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позові представник позивача вказує, що 04 лютого 2008 року між Акціонерним комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», та [PERSON] був укладений Договір кредиту № 105/2-4-8, згідно якого відповідач отримала кредит. Відповідач у порушення умов Кредитного договору свої зобов`язання по вищевказаному кредитному договору належним чином не виконала, в результаті чого, станом на 23.02.2018 року, утворилась заборгованість за кредитом, що підтверджується розрахунком. У зв`язку з чим представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором кредиту у розмірі 3 408,71 доларів США, з яких: 2 521,26 доларів США - за кредитом, 887,45 доларів США - за відсотками. Також просив стягнути на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1762,00 грн. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: 13.12.2018 ухвалою суду справу прийнято до провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. 21.02.2019 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача адвокат Ружицький О.А. в судове засідання не з`явився, однак спрямував до суду заяву, згідно якої вимоги позову підтримує та просить його задовольнити у повному обсязі, справу розглянути у його відсутність на підставі наявних доказів у справі. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі. В судовому засіданні представник відповідача адвокат Малюк О.П. заперечувала проти задоволення позову з підстав викладених у відзиві, просила відмовити у повному обсязі, застосувавши позовну давність. У поданому відзиві проти позову посилається на безпідставність доводів позивача про право на стягнення заборгованості з відповідача, вказує, що останній платіж відповідач здійснила 20.01.2010 у розмірі 24,68 доларів США, з цього часу по теперішній час особисто не вчиняла жодної дії щодо сплати заборгованості за тілом кредиту, відсотками. 10.08.2017 внесення 1,16 доларів США в погашення заборгованості за відсотками категорично заперечує, так як позивач є зацікавленою особою шляхом зарахування 1,16 доларів США в рахунок погашення заборгованості за процентами було перервано строк позовної давності. Строк дії кредитного договору № 105/2-4-8 сплинув 03.02.2010, а тому вважає що 04.02.2013 і сплинув строк позовної давності. В якості аргументу твердження стосовно заборони кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув посилається на п.7 ч.11 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції від 13.01.2006 р. Також заперечує проти нарахування процентів з 01.10.2009, після дострокового розірвання кредитного договору, а саме 30 денного строку з моменту отримання письмової вимоги Банку, що тримала в серпні 2009 року. Крім цього, звертає увагу, що наданий розрахунок заборгованості станом на 23.02.2018 не може підтверджувати існування заборгованості, оскільки не є касовим документом та документом первинного бухгалтерського обліку відповідно до ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Таким чином вважає, відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, застосувавши позовну давність. Вислухавши пояснення представника відповідача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: dismissed