Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

11 серпня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 10 квітня 2020 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем, зареєстрований в реєстрі за № 1033, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» невиплачені в строк грошові кошти за кредитним договором № 2008986153 від 07 липня 2014 року в сумі 48176 грн. 50 коп. та плату за вчинення виконавчого напису в сумі 481 грн. 76 коп. Обґрунтовано позов тим, 06.08.2020 [PERSON] не зміг отримати пенсійні кошти, у зв`язку із тим, що його рахунок було заблоковано. Звернувшись до АТ «ОТП Банк» 07.08.2020, він дізнався про перехід права вимоги за його кредитним договором № 2008986153 від 07.07.2014. В той же день від приватного виконавця Коваля В.О. позивач дізнався про відкриття виконавчого провадження № 62497358 з виконання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим О.О. 10 квітня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1033. Позивач вважає, що виконавчий напис було вчинено з порушенням діючого законодавства, сума заборгованості, яка визначена стягувачем, не є безспірною, стягнення заборгованості проведено поза межами трьохрічного строку позовної давності, крім того, боржник не був належним чином повідомлений про вчинення виконавого напису, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 14 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Також, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 26 серпня 2020 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Зупинено стягнення на підставі виконавчого напису від 10 квітня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1033, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» заборгованості за кредитним договором № 2008986153 від 07 липня 2014 року. В установлений судом строк відповідач подав відзив на позов, в якому зазначено, що ТОВ «Фінансова компанія «Прайм Альянс» наділене правом грошової вимоги до [PERSON] . У зв`язку з невиконання [PERSON] своїх зобов`язань за кредитним договором, нотаріусом було вчинено відповідний виконавчий напис, а вказані позивачем обставини не можуть слугувати підставами для задоволення позову. Представник позивача у судове засідання подала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи без його участі, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кравцов ОО. у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся завчасно та належним чином. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 07 липня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту № 2008986153, за умовами якого позивач отримав кредит на споживчі цілі в сумі 35497 грн. 90 коп. зі сплатою процентів за користування ним строком на 36 місяців (а.с. 75). Відповідно до п. 3.3 даного договору банк має право відступити повністю чи частково свої права вимоги за Кредитним договором та/чи Угодою третій особі. На підставі цього, 13 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством «ОТП Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» було укладено договір факторингу № 13/06/16, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» набуло право нового кредитора до позивача за кредитними договорами № 2008986153 від 07.07.2014. (а/с 83-86, 87, 88). Після укладення даного договору ПАТ «ОТП Банк» було направлено [PERSON] повідомлення про відступлення прав вимоги (а.с. 77). В подальшому, 29 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» було укладено договір факторингу № 29/01/19-2 від 29 січня 2019 року, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Прайм Альянс» набуло право нового кредитора до позивача за кредитним договором № 2008986153 від 07.07.2014 (а/с 89-92, 93, 94). На підставі зазначеного договору, 05 березня 2019 року [PERSON] було направлено повідомлення про відступлення права вимоги грошових зобов`язань та вимогу про погашення заборгованості за кредитним договором № 2008986153 від 07.07.2014 (а/с 78, 79, 80, 81, 82). У зв`язку із невиконаннням позивачем вимоги про погашення заборгованоності за кредитним договором ТОВ «ФК «Прайм Альянс» звернулося до нотаріуса для вчинення виконавчого напису і 10 квітня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравцовим Олександром Олександровичем було вчинено виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за № 1033, за яким стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Прайм Альянс» невиплачені в строк грошові кошти за кредитним договором № 2008986153 від 07 липня 2014 року в сумі 48176 грн. 50 коп. та плату за вчинення виконавчого напису в сумі 481 грн. 76 коп. (а.с. 11). Як, зазнає у позовній заяві позивач, про перехід права вимоги за кредитним договором він дізнався лише 07 серпня 2020 року від працівників АТ «ОТП банк». В той же день він дізнався про існування вказаного вище виконавчого напису від приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. Також, позивач вказав, що кошти, отримані за кредитним договором з ПАТ «ОТП Банк» в 2014 були повернуті шість років тому, у тому ж році. З цього часу жодних претензій банк до нього не пред`являв. Позивач був упевнений, що погасив усю суму заборгованості, оскільки АТ «ОТП Банк» жодного разу протягом шести років не повідомляло ані про суму простроченої заборгованості, ані про продаж права вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія», а згодом - ТОВ «ФК «Прайм Альянс». Зі змісту виконавчого напису вбачається, що строк платежу за кредитним договором № 2008986153 від 07 липня 2014 року настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 29 січня 2019 року по 28 лютого 2020 року. Сума заборгованості складає 48176 грн. 50 коп., в тому числі: заборгованість по основному боргу (тілу кредиту) - 35323 грн. 20 коп. та заборгованість по відсотках - 12853 грн. 30 коп. Також, стягнуто з боржника плату за вчинення виконавчого напису - 481 грн. 76 коп. Вказаний виконавчий напис знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. 07 липня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. відкрито виконавче провадження № 62497358 з примусового виконання виконавчого напису від 10.04.2020, зареєстрованого за № 1033 (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п.п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбаченими Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, п.п. б п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідачем не було надано доказів про надання нотаріусу для вчинення нотаріальної дії оригіналу кредитного договору, виписки по рахунку боржника чи розрахунку заборгованості. Крім того, кредитний договір № 2008986153 від 07 липня 2014 року, укладений між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк» не був нотаріально посвідчений, а доданий до відзиву на позовну заяву розрахунок заборгованості не оформлений належним чином, а містить лише таблицю, з якої не вбачається за який період утворилась заборгованість, з чого вона складається, і як нараховувалась, відтак вказаний розрахунок не є належним і допустимим доказом. Щодо правомірності нарахування вказаних сум суд зазначає наступне. Так, п. 1.1. Договору про надання споживчого кредиту № 2008986153 від 07.07.2014 визначено строк кредитування до 07.07.2017. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Припис абзацу другого частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Таким чином, право відповідача нараховувати відсотки за користування кредитом та неустойку за несвоєчасне погашення кредиту, припинилося зі спливом строку кредитування 07 липня 2017 року. При цьому у виконавчому написі зазначено період стягнення з 29.01.2019 по 28.02.2020, тобто нарахування проведено після спливу строку кредитування. З наведеного випливає, що, зазначена у виконавчому написі грошова сума кредитної заборгованості не є безспірною, оскільки включає нарахування за період, протягом якого відповідач не мав право нараховувати відсотки. Таким чином, оцінивши наявні у справі докази, суд дійшов висновку, що заборгованість, вказана в виконавчому написі, не є безспірною, у зв`язку з чим наявні підстави для задоволення позову. Також, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved