Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

11 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частину житлового будинку та колодязя, як на майно набуте подружжям в період перебування в зареєстрованому шлюбі. В позові зазначено, що 20.12.2033 року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб. [PERSON] та [PERSON] за спільні кошти придбали житловий будинок з надвірними будівлями в [PERSON] Після сплати його вартості, [PERSON] оформила на імя [PERSON] довіреність для переоформлення права власності на житловий будинок на [PERSON], що позивач і зробила. Сторони вирішили оформити купівлю будинку на імя [PERSON] шляхом оформлення договору дарування житлового будинку з надвірними будівлями. [PERSON] вважає, що вищезазначений будинок є майном, яке набуте подружжям в період перебування в зареєстрованому шлюбі. Крім того, в подальшому, а саме в 2010 році, сторони за сумісні грошові кошти викопали колодязь на території домоволодіння, за що сплачено 12\~000 грн. для проведення водопостачання до домоволодіння. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року, шлюб між сторонами розірвано. [PERSON] вимагає визнати за нею та за [PERSON] право власності по 1/2 частині на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: Харківська область, Валківський район, смт. Ковяги, вул. Фрунзе, №17, колодязь, як на майно набуте подружжям в період перебування в зареєстрованому шлюбі. 08 травня 2015 року [PERSON] уточнила позовні вимоги та окрім іншого, вимагає визнати договір дарування житлового будинку ВВС №815410 від 13.05.2004 року укладений [PERSON] удаваним, таким який укладений для приховування іншого договору договору купівлі-продажу. В судовому засіданні [PERSON] позов підтримала та пояснила, що їй не важливо було яким чином, як сімя буде оформляти право власності на будинок і мати її чоловіка умовила зробити це шляхом укладення договору дарування, мотивуючи це тим, що такий шлях є менш затратний. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та пояснив, що при укладенні договору дарування, сторони фактично здійснили договір купівлі-продажу, так як, [PERSON] надала довіреність на продаж житлового будинку лише після того, як їй було сплачено грошові кошти в сумі 1\~000 дол. США, тому такий договір дарування повинен бути визнаний удаваним, а тому вищезазначене майно повинно бути визнане як таке, що набуте подружжям в період перебування в зареєстрованому шлюбі. Відповідач [PERSON] та його представник в судовому засіданні заперечили проти задоволення позову та пояснили, що він набув права власності на спірний будинок законно, оскільки зміст договору дарування укладеного його колишньою дружиною [PERSON] від імені [PERSON] відповідає дійсності. В судовому засіданні третя особа приватний нотаріус [PERSON] заперечила проти задоволення позову та пояснила, що до неї зверталась [PERSON] щодо оформлення договору дарування на житловий будинок, який є предметом спору. Нею був посвідчений договір дарування, а саме, що позивач діяла від імені [PERSON] та подарувала [PERSON] житловий будинок. Позивач, як дружина відповідача, надавала письмову згоду на таке укладення договору. Суд, вислухавши пояснення учасників, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. Судом встановлено, що відповідно до інформаційної довідки №1000 від 31.10.2013 року виданої КП «Валківське бюро технічної інвентаризації», власником житлового будинку за адресою: Харківська область, Валківський район, смт. Ковяги, вул. Фрунзе, №17 є [PERSON] Право приватної власності на вищезазначений житловий будинок було оформлено на підставі договору дарування посвідченого приватним нотаріусом [PERSON] (а.с.10) Відповідно до договору дарування ВВС №815410 від 13.05.2004 року, [PERSON], діючи від імені [PERSON] передала в дар своєму чоловіку [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: Харківська область, Валківський район, смт. Ковяги, вул. Фрунзе, №17.(а.с.11-12) Згідно доручення посвідченого Ковязькою селищною радою Валківського району Харківської області від 27.04.2004 року, [PERSON] уповноважила [PERSON] подарувати житловий будинок за адресою: Харківська область, Валківський район, смт. Ковяги, вул. Фрунзе, №17 [PERSON] Зі змісту заяви від 13.05.2004 року вбачається, що [PERSON] надала згоду на прийняття в дар її чоловіком [PERSON] належного [PERSON] житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: Харківська область, Валківський район, смт. Ковяги, вул. Фрунзе, №17. Підпис [PERSON], зазначений в заяві, засвідчений приватним нотаріусом [PERSON] Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть, [PERSON] померла 16.10.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу вимог і заперечень. Сторона позивача не довела будь-якими належними і допустимими доказами ту обставину, що продавцю [PERSON] з боку подружжя [PERSON], було передано певну суму грошей в рахунок реалізації договору купівлі-продажу будинку. Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на лист складений за життя [PERSON], згідно змісту якого, як вважає сторона позивача, будинок був переданий не одному із подружжя, а обом [PERSON] та [PERSON] Хоч відповідач і його представник заперечили проти долучення до матеріалів справи зазначеного документу, з огляду на те, що [PERSON] померла, суд приймає в якості належного і допустимого доказу у справі, оскільки письмові пояснення [PERSON] були завірені належним чином 07.04.2014 року секретарем виконавчого комітету Бзівської сільської ради Баринівського району Київської області та скріплені печаткою і підписом. Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЦПК України, письмовими доказами є будь-які документи, акти, довідки, листування службового або особистого характеру або витяги з них, що містять відомості про обставини, які мають значення для справи. Суд не погоджується з оцінкою зазначеного письмового доказу сторони позивача, оскільки в своїх поясненнях [PERSON] однозначно зазначила, що відчужуваний будинок вона бажала подарувати, тобто укласти безвідплатний договір, та ніяких грошей від подружжя [PERSON], вона не отримувала. За таких обставин, підстав для визнання договору дарування ВВС №815410 від 13.05.2004 року удаваним, тобто укладеного з метою приховання договору купівлі-продажу не вбачається. Згідно рішення Валківського районного суду Харківської області від 18.12.2012 року, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Посилання позивача на обставину, що житловий будинок набутий нею та [PERSON] під час перебування їх в зареєстрованому шлюбі, судом не приймається, так як, право власності на нього, [PERSON] набув на підставі договору дарування. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування. За таких підстав, вимоги [PERSON], щодо визнання за нею права власності на 1/2 частину житлового будинку за адресою: Харківська область, Валківський район, смт. Ковяги, вул. Фрунзе, №17 та колодязя - задоволенню не підлягають. Враховуючи, що в задоволенні позову [PERSON] відмовлено, вимоги щодо стягнення з відповідача судового збору задоволенню також не підлягають. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: dismissed