Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-15 00:00:00

10 травня 2017 року позивач звернувся в суд з даним позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в якому зазначає, що відповідно до укладеного договору № б/н від 12 вересня 2011 року відповідач отримав кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. [PERSON] взяті на себе зобовязання згідно вказаного договору своєчасно не виконав, внаслідок чого станом на 31 березня 2017 року утворилась заборгованість в сумі 31758,02 грн. Просив суд стягнути із відповідача заборгованість за кредитним договором №б/н від 12 вересня 2011 року в розмірі 31758,02 грн., яка складається із заборгованості за кредитом 730,04 грн., заборгованості по процентам за користування кредитом 25089,75 грн., заборгованості за пенею та комісією 3949,75 грн., штрафи: 500 грн. фіксована частина, 1488,48 грн. процентна складова, а також стягнути судові витрати. Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, про що подав відповідну заяву, де просить справу розглянути без його участі, не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Крім цього, подав заяву, де просить стягнути із відповідача витрати за публікацію оголошення в газеті «Волинь-нова» про його виклик в розмірі 180 грн., на підтвердження чого додав платіжне доручення. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи шляхом публікації оголошення в пресі про його виклик та отримання судової повістки, тричі до суду не зявився, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що 12 вересня 2011 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк (далі ПАТ КБ) «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений договір шляхом підписання заяви, яка разом із умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між відповідачем та банком договір про надання банківських послуг (а.с. а.с. 6-31). Відповідно до умов договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У заяві на отримання кредиту зазначено, що [PERSON] ознайомився та згідний із Умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення, та своїм підписом підтвердив факт надання йому повної інформації про умови кредитування (а.с. 6 зворот). Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за вказаним кредитним договором від 12 вересня 2011 року у нього утворилася заборгованість перед позивачем, розмір якої, станом на 31 березня 2017 року згідно розрахунку заборгованості (а.с. а.с. 4-5) становить 31758,02 грн., що включає заборгованість за кредитом 730,04 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 25089,75 грн., заборгованість за пенею та комісією 3949,75 грн., штрафи: 500 грн. фіксована частина, 1488,48 грн. процентна складова. Відповідач [PERSON] не надав суду доказів, які б спростовували наявність у нього боргу перед позивачем, а тому позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором є обґрунтованими. Задовольняючи позов, суд, відповідно до ст. 88 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1600 грн. (а.с. 1) та витрати, повязані з публікацією оголошення в пресі про виклик [PERSON] в розмірі 180 грн., а всього 1780 грн. На підставі наведеного та

Outcome: approved