Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

12.08.2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ про зняття арешту. В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що на початку липня йому стало відомо, що на автомобіль, який належить йому на праві приватної власності PEUGEOT д/н [NUMBER], згідно технічному паспорту на автомобіль серії СХХ № 353911, постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] від 29.01.2014 року було накладено арешт. Згідно постанови про накладення арешту, арешт накладено на все майно боржника. 31.07.2015 року від стягувача за виконавчим листом надійшла заява про повернення вищевказаного виконавчого листа у звязку з належним його виконанням та відсутністю будь-яких претензій до боржника. Накладення арешту обмежує його законні права як власника автомобілю, щодо вільного розпорядження майном: унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо до належного йому автомобілю. Просить суд зняти арешт з автомобілю марки Peugeot Partner, 2009 року випуску, чорного кольору, д/н [NUMBER], накладений згідно постанови державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 29.01.2014 року. В ході розгляду справи позивачем було уточнено позовні вимоги, відповідно до яких вбачається, що йому стало відомо, що на його банківські рахунки № 26054054308780 та № 26001054303642 фінансової установи: ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» накладено арешт Постановою державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] про арешт коштів боржника від 17.07.2015 року. Просить суд зняти арешт з автомобілю марки Peugeot Partner, 2009 року випуску, чорного кольору, д/н [NUMBER], накладений згідно постанови державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] «Про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження» від 29.01.2014 року та зняти арешт з банківських рахунків № 26054054308780 та № 26001054303642 фінансової установи: ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» накладений Постановою Державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] «про арешт коштів боржника» від 17.07.2015 року. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача Першого Малиновського ВДВС Одеського МУЮ в судове засідання не зявився, але надав суду заяву (вх. №35809 від 28.08.2015 року) з проханням справу розглянути за їх відсутності та зазначив, що на примусовому виконанні у першому Малиновському відділі державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції перебував виконавчий лист № 2-6457/08 виданий Малиновським районним судом м. Одеси 27.11.2008 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [INFO], щомісячно у розмірі 450 грн., починаючи з 21.08.2008 року до 27.04.2020 року. Станом на 01.01.2014 року утворилась заборгованість по сплаті аліментів [PERSON] на користь [PERSON] у твердій грошовій сумі 14850 грн., у звязку з чим державним виконавцем 29.01.2014 року було накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника. 31.07.2015 року на адресу Відділу надійшла заява [PERSON] про повернення виконавчого документу без подальшого примусового виконання у звязку з відсутністю претензій по сплаті аліментів до боржника. Проти зняття арешту з майна [PERSON] не заперечують. Третя особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, але надала суду заяву (вх. № 37147 від 07.09.2015 року) з проханням справу розглянути за її відсутності. Суд, вивчивши зібрані в справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що на підставі постанови ВП № 19368140 від 29.01.2014 року державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-6457/08 виданого 27.11.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення штрафу з [PERSON], [INFO] за вимогою стягувача [PERSON] було накладено арешт в межах суми до стягнення у розмірі 14850 грн. на все майно, що належить [PERSON], [INFO] та заборонено здійснювати в межах суми до стягнення у розмірі 14850 грн. відчуження майна, що належить [PERSON]. Крім того, постановою від 17.07.2015 року державним виконавцем першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-6457/08 виданого 27.11.2008 року Малиновським районним судом м. Одеси про стягнення аліментів з [PERSON], [INFO] на користь стягувача [PERSON] було накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках фінансової установи ЮЖНЕ ГРУ ПАТ КБ «Приватбанк» та належать боржнику [PERSON]. Як вбачається з матеріалів справи 31.07.2015 року вх. 4619/0639/10на адресу першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції надійшла заява [PERSON] про повернення виконавчого документу без подальшого примусового виконання у звязку з відсутністю претензій по сплаті аліментів до боржника. Як вбачається з письмових пояснень начальника першого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції [PERSON] 04.08.2015 року на підставі п.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження закінчено. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв'язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. Крім цього,ч. 2 та ч. 3 ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачають, що у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. За заявою боржника державний виконавець видає йому додаткові копії постанови, зазначеної в частині другій цієї статті, для їх пред'явлення до органів, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження, для зняття арешту, накладеного на майно. Таким чином, станом на теперішній час відсутні правові підставі для обтяження майна боржника, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про задоволення даного позову.

Outcome: approved