Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-30 00:00:00

11 травня 2021 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до Солом`янського районного суду м. Києва із спільною заявою, у якій просять розірвати шлюб, зареєстрований 11 квітня 2018 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №412, після розірвання шлюбу [PERSON] залишити прізвище [PERSON] , витрати пов`язані з розірванням шлюбу покласти на [PERSON] . В обґрунтування заявлених вимог заявники покликаються на те, що 11 квітня 2018 року між ними був укладений шлюб. У шлюбі у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між ними не склалось, тривала відсутність між ними сімейних стосунків, а також відсутність бажання їх відновити стало причиною для подання спільної заяви про розірвання шлюбу. Вказали, що примирення між ними та збереження сім`ї є неможливим та суперечитиме їх інтересах та інтересам їх малолітніх дітей. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу справи між суддями від 11 травня 2021 року справу розподілено головуючому судді Аксьоновій Н.М. Ухвалою суду від 14 травня 2021 року справу прийнято до провадження та відкрито окреме провадження у справі, судове засідання призначено на 01 липня 2021 року. В судове засідання заявники не з`явились, однак подали до суду заяву, з якої вбачається, що вони просять розглядати справу без їх участі, вимоги спільної заяви підтримують. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши доводи та аргументи заявників, обставини, на яких ґрунтуються їх вимоги, дослідивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку, що заяву необхідно задовольнити з огляду на таке. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Як вбачається з ч.2 та ч.3 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.2 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Крдексу. Відповідно до ст.109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Договір між подружжям про розмір аліментів на дитину має бути нотаріально посвідчений. У разі невиконання цього договору аліменти можуть стягуватися на підставі виконавчого напису нотаріуса. Як встановлено ч.3 ст.109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 11 квітня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу мають заявники мають спільних дітей - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). 07 травня 2021 року заявники уклали договір між батьками про проживання, виховання та матеріальне забезпечення дітей, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Онищенко М.О., зареєстрований в реєстрі за № 6302-6303. Зі спільної заяви вбачається, що заявники не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім`ї буде носити формальний характер. Враховуючи, що бажання розірвати шлюб відповідає дійсній волі заявників [PERSON] та [PERSON] , при цьому після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей, суд дійшов висновку, що збереження шлюбу за таких обставин є недоцільним. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки заявник [PERSON] на підставі ст.113 СК України має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що необхідно залишити її прізвище [PERSON] .

Outcome: approved