Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-05 00:00:00

11.12.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення частки майна, належної померлій на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позовних вимог зазначала, що [INFO] померла її мати - [PERSON] Після її смерті, залишилася спадщина, до складу якої входить частка у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 655 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS], що належала їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку. Іншим співвласником зазначеної земельної ділянки є [PERSON], померлий [INFO]. Звернувшись до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері, їй (позивачу) було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв'язку з тим, що не виділена частка померлої у спільному сумісному майні. Посилаючись на наведене, [PERSON] просила визначити, що частка [PERSON], яка померла [INFO] в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку площею 655 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] - становила 1/2. Позивач в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно Державного акту на право власності на земельну ділянку від 11.12.2006 року (Серії ЯГ№597526), [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить земельна ділянка площею 655 кв.м., яка розташована за адресою: [ADDRESS]. [INFO] помер [PERSON] [INFO] померла [PERSON] Відповідно до Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.11.2014 року, приватного нотаріуса Воробйової Т.А., [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлої [PERSON] на земельну ділянку по [ADDRESS], в зв'язку з тим, що частки у спільній сумісній власності не виділені. В силу ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. За ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Статтею 370 ЦК України визначено, що співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому ст. 364 цього Кодексу. Відповідно ст. 372 ЦКУ, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Згідно ст. 1226 ЦК України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону, або не порушує права, свободи чи інтересів інших осіб. Оскільки [PERSON], внаслідок відсутності відомостей про частку спадкодавця у праві сумісної власності в спадковому майні, не може оформити спадщину, належність цього майна померлій [PERSON] підтверджується належними доказами, частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, домовленості між співвласниками про розподіл часток не встановлювалося, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню. Враховуючи вищевказане, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved