Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

11.05.2018 р. позивачка звернулась в суд з позовом до відповідача, у якому просить стягувати з останнього аліменти на утримання їх двох дітей у виді 1/4 частини його доходів щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування позову покликається на ст.ст. 180-182, 184 СК України та зазначає, що останній добровільно коштів на утримання дітей не надає. 15.06.2018 р. відповідач подав відзив, у якому вказав, що діти проживають з ним у його будинку, він їх матеріально утримує та виховує, оскільки на відміну від позивачки має офіційний заробіток. Вважає, що відсутні підстави для задоволення позову. 25.06.2018 р. представник позивачки подав відповідь на відзив та заяву про зміну предмету позову, у яких заперечив доводи відповідача з приводу неможливості стягнення аліментів та покликаючись на ч. 3 ст. 49 ЦПК України просить стягувати аліменти на утримання двох дітей у розмірі ? частини доходів відповідача. Розгляд справи здійснено 09.07.2018 р. у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання сторін про інше (ч. 7 ст. 279 ЦПК України). У відповідності положень ст. 247, ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Дослідивши докази і письмові пояснення, що викладені у заявах по суті справи, суд прийшов до наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], сторони уклали шлюб 23.07.2005 р. [INFO] у них народився син [PERSON], а [INFO] син [PERSON], що стверджується копіями відповідних свідоцтв серії [NUMBER], [NUMBER]. Як видно з довідок № 578 від 31.08.2017 р., № 179 від 19.04.2018 р., № 1/06/18 від 22.06.2018 р., відповідач працевлаштований у ВП «Шахта «Відродження» ДП «Львівугілля», а позивач працює у ФОП [PERSON] Згідно рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 25.01.2018 р., шлюб між сторонами розірвано. У заявах по суті справи видно, що сторони разом з дітьми проживають у житлі, що належить відповідачеві. Заяву про зміну предмету позову суд розцінює як таку що не змінює предмету та розміру позовних вимог, оскільки наведені у ній формулювання фактично відображають той же самий розмір аліментів, котрий заявлений позивачкою у позовній заяві. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи з принципів розумності та справедливості, враховуючи обставини, що мають істотне значення, якими в даному випадку суд вважає інтереси та потреби неповнолітніх дітей, суд приходить до переконання, що позовні вимоги є обґрунтованими. Поряд з цим, заявлений до стягнення розмір аліментів суд вважає необґрунтованим. Виходячи із засад справедливості й розумності, суд вважає, що адекватним і достатнім буде розмір аліментів у виді 1/3 частини щомісячного доходу відповідача. Враховуючи викладене, позов підлягає частковому задоволенню. Посилання відповідача на те, що він утримує дітей, надає їм матеріальну допомогу в добровільну порядку, не звільняє позивача від права на визначення та одержання аліментів у судовому порядку. В силу приписів ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. від якого була звільнена позивачка при подачі позову.

Outcome: partial