Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-05 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № ML-010/170/2008від 24.01.2008 року у розмірі 29 900,65 дол. США, що еквівалентно 807 942,47 грн. по курсу НБУ станом на 10.01.2017 року та судових витрат в розмірі 12 119,14 грн., обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 24.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» (правонаступником якого є ПАТ«ОТП Банк») та [PERSON] укладено кредитний договір № ML-010/170/2008 про надання кредиту в розмірі 56 554,40 дол. США строком до 24.01.2038 року. 24.02.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі-продажу кредитного портфелю та договір про відступлення права вимоги, згідно якого останнім було прийнято право вимоги за кредитним договором № ML-010/170/2008 від 24.01.2008 року. Станом на 30.12.2016 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором складає 29 900,65 доларів США, ніяких кроків відповідач до сплати зазначених коштів не зробив, ухиляється від виконання кредитних зобовязань, що і стало підставою для звернення позивача до суду. Представник позивача в судове засідання не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.78). Відповідач та її представник у судове засідання не зявилися, через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі (а.с.80), просять відмовити в задоволенні позову із підстав, зазначених в запереченні та наявних в матеріалах справи, в яких зазначено, що позивачем не надано суду первинних бухгалтерських документів відносно видачі кредиту та його часткового погашення, крім того, позивачем не виконано вимоги ним п.4.3 договору купівлі-продажу кредитного портфелю та вимог ч. 1 ст. 1082 ЦК України щодо належного повідомлення боржника про укладення цього договору протягом 20 робочих днів. Зазначає, що позивачем не надано належного розрахунку заборгованості відповідача за вказаним кредитним договором, з якого вбачалося б, яким чином та за який період пораховані кожна із складових зазначеної позивачем загальної суми заборгованості, позивач не надав доказів того, що на момент переходу до нього прав за вказаним кредитним договором на підставі договору факторингу у банку, а потім у позивача існувало право вимоги до відповідача саме в тому обсязі, що заявлений в позові. Крім того, просить застосувати строк позовної давності, так як строк предявлення вимоги сплив ще 19.12.2015 року і станом на день звернення до суду 06.04.2017 року відповідач пропустив строк позовної давності для звернення до суду (а.с.46-52). Дослідивши матеріали справи та докази надані сторонами, суд вважає, що даний позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Обовязок позичальника виконати свої зобовязання за кредитним договором випливає з норм цивільного права: ст.ст. 1049, 1054, 526, 530 ЦК України, які вказують про обовязок позичальника належним чином виконувати свої зобовязання та повернути позику в строк та в порядку, передбаченому договором та нормами права. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі» у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Як вбачається із матеріалів справи, 24.01.2008 року між ЗАТ «ОТП Банк» і [PERSON] укладено кредитний договір № ML-010/170/2008 про надання кредиту в розмірі 56 554,40 дол. США строком до 24.01.2031 року; відповідно до п.4 даного договору повернення кредиту та сплата відсотків мала здійснюватись щомісячними платежами рівними частинами з нарахуванням процентів на залишок заборгованості по кредиту(а.с.4-12). Згідно розрахунку заборгованості [PERSON] за кредитним договором № ML-010/170/2008 від 24.01.2008 року станом на 30.12.2016 року виникла заборгованість в розмірі 29 900,65 USD залишок заборгованості за кредитом та 2\~975 669,07 UAH сума пені за прострочення зобовязань. Зазначений розрахунок підготовлений 04.01.2017 року та підписаний старшим економістом та бухгалтером ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (а.с.27). Згідно матеріалів справи, 24.02.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» було укладено договір купівлі - продажу кредитного портфелю (далі - Договір), відповідно до умов якого Продавець ПАТ «ОТП Банк» продає (переуступає) покупцю ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на Кредитний портфель, який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а Покупець приймає такий Кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь Продавця винагороду (а.с.13-25). Відповідач в своїх запереченнях на позовні вимоги зазначила, що останній платіж за рахунок продажу предмета застави квартири в м. Житомир, вона востаннє внесла в рахунок погашення заборгованості за вказаним договором 19.12.2012 року 32\~500,00 доларів США (а.с.47), при цьому представник позивача зазначену обставину внесення відповідачем останнього платежу за кредитним зобовязанням 19.12.2012 року підтвердив в своїх запереченнях (а.с.79 зворот.). Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 29.03.2017 року у справі № 132/3645/14-ц, якщо умовами кредитного договору передбачено окремі самостійні зобов'язання боржника про повернення боргу щомісяця частинами та встановлено самостійну відповідальність боржника за невиконання цього обов'язку, то в разі неналежного виконання позичальником цих зобов'язань позовна давність за вимогами кредитора до нього про повернення заборгованих коштів повинна обчислюватися з моменту настання строку погашення кожного чергового платежу. В постанові Верховного Суду України від 06.11.13 у справі № 6-116цс13\~також викладено, що відповідно до\~ст. 261 ЦК України\~початок перебігу позовної давності співпадає з моменом виникнення у зацікавленої сторони права на позов. Перебіг позовних давності за вимогами кредиторів, які випливають із порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини від дня, коли відбулось це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Несплачені до моменту звернення кредитора до суду платежі, підлягають стягненню в межах позовної давності по кожному із платежів. Положеннями ч. 3\~ст. 267 ЦК України\~встановлено, що позовна давність застосовуються судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. На виконання вищезазначених положень, відповідачем до суду було подано відповідні заяви від 11.05.2017, 22.06.2017 року (а.с.46-52, 69-72). Таким чином, враховуючи, що відповідачем останній раз здійснено погашення кредитної заборгованості 19.12.2012 року, а з відповідним позовом позивач звернувся до суду 12.04.2017 року, суд дійшов висновку, що позивач втратив право на стягнення заборгованості за період до 12.04.2014 року. При цьому, встановити розмір заборгованості, який знаходиться поза межами строків позовної давності судом не можливо, оскільки позивачем на вимогу суду не надано розгорнутого та обґрунтованого розрахунку виникнення щомісячної заборгованості, а з наявного в матеріалах справи розрахунку не вбачається, за який термін виникла заборгованість зі сплати кредиту, що унеможливлює прийняття розрахунку, не перевірено, коли і які суми вносились відповідачем на погашення кредиту (а.с.27). Щодо правомірності вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» на стягнення заборгованості по кредитному договору № ML-010/170/2008від 24.01.2008 року, укладеному між [PERSON] та ПАТ «ОТП Банк», суд зазначає наступне. Позивачем у справі виступає ТОВ «ОТП Факторинг Україна», який своє право мотивує укладеним між ним та ПАТ «ОТП Банк» договором купівлі-продажу кредитного портфелю від 24.02.2012 та договору уступки права вимоги. Ст. 1077 ЦК України передбачено, що за договором факторингу, фактор передає грошові кошти в розпорядження другій стороні (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобовязується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи. Згідно ст. 517 ЦК України, первісний кредитор у зобовязанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Із п. 3.1. Договору купівлі-продажу кредитного портфелю вбачається, що Продавець продає (переуступає) Покупцю права на Кредитний портфель (права вимоги до Боржників щодо сплати загальної суми заборгованості … - стаття 1 Договору), який включає в себе Кредитні договори (перелік яких міститься у Додатку 1 до цього Договору), а Покупець приймає такий кредитний портфель та зобовязується сплатити на користь Продавця винагороду. П.6.2 вказаного Договору Продавець зобовязується у дату набрання чинності передати Покупцю усі Кредитні документи; повідомити Боржників про укладення цього Договору відповідно до вимог чинного законодавства, а покупець згідно п.6.3 зобовязується вчасно та в строки сплатити винагороду Продавцю (а.с.16,18). При цьому самого Додатку 1 до Договору суду надано не було, надана позивачем таблиця (а.с.26) не відповідає формі і змісту документу та не є належним доказом в розумінні ст.ст. 57, 58 ЦПК України, оскільки не можливо ідентифікувати документ, вірність якого засвідчується, чи сторінку документа, з якої її зроблено. Відповідно до ст. 10, 11, 60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Ухвалою від 12.05.2017 року судом було задоволено клопотання представника відповідача про витребування від позивача оригіналу кредитної справи по кредитному договору № ML-010/170/2008від 24.01.2008 року; повного розрахунку кредитної заборгованості [PERSON] по договору № ML-010/170/2008від 24.01.2008 року; оригінали доказів направлення [PERSON] повідомлення про зміну кредитора (а.с.60). З текстом зазначеної ухвали представник позивача [PERSON] був ознайомлений та отримав її копію (а.с.62,66), однак, витребувані докази в визначений строк суду не надав, причини неможливості подати докази не повідомив, в судові засідання не зявлявся, що ставить під сумнів наявність у ТОВ «ОТП Факторинг Україна» права на стягнення заборгованості по кредитному договору, який є предметом розгляду у даній справі. Таким чином, проаналізувавши зазначені вимоги чинного законодавства та встановлені судом обставини, за відсутності належних та допустимих доказів, обгрунтовуючих заявлені вимоги та за умови ненадання ТОВ «ОТП Факторинг Україна» документів, що підтверджують право вимоги позивача до відповідача, суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ТОВ «ОТП Факторинг Україна» у повному обсязі. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до\~ст. 88 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed