Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

11 жовтня 2018 року позивач звернулася до суду із позовом до Приватного підприємства «Грандфінресурс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» про визнання недійсним договору, приведення сторін у первісний стан, стягнення сплачених коштів та спричинених збитків. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що 23.09.2013 року позивач уклала з ПП «Грандфінресурс» договір №220737 для отримання позики в сумі 250000 грн. на придбання автомобіля на умовах програми «Альянс Україна». Одночасно з укладення договору сторонами було підписано додаток 1, додаток 2 «Умови програми «Альянс Україна» до договору. Відповідно до умов договору ПП «Грандфінресурс» зобовязалось за відповідну плату з боку позивача, вчинити від імені та за рахунок позивачки юридично значимі дії, спрямовані на отримання нею зазначеної вище грошової позики на умовах діяльності програми «Альянс Україна», в тому числі сформувати реєстр учасників програми, забезпечити його адміністрування, організувати та провести заходи по розподілу грошового фонду та надати позивачці заявлену суму у позику на відповідних умовах. Відповідно до приписів договору позивачка у день підписання договору сплатила на користь ПП «Грандфінресурс» на розрахунковий рахунок №26000962497574 в ПАО «ПУМБ» м. Київ, МФО 334851, одноразовий комісійний внесок у розмірі 17500 грн. та 12.10.2013 року мінімальний платіж в сумі 1666,68 грн., в тому числі 1041,68 чистий внесок та 625 грн. адміністративний збір. 16.11.2013 року за вимогою ПП «Грандфінресурс» позивачка підписала додаткову угоду до договору про заміну сторони в зобовязанні, за якою права та обовязки адміністратора програми «Альянс Україна» перейшли від ПП «Грандфінресурс» до ТОВ «Гранфінресурс», після чого сплата загального внеску здійснювалась на рахунки останнього №260083700 в ПАО «ПУМБ» РЦ м. Донецьк, МФО 334851, та за іншими реквізитами, що змінювались. В подальшому, відповідно до умов договору та додаткової угоди, позивачка у перші два місяці платила відповідно до рахунків наданих ТОВ «Гранфінресурс», в тому числі 1666,68 грн. у листопаді 2013 року та у подальшому щомісяця до 09.2018 року, позивачка сплачувала загальний платіж в сумі 2708,35 грн., який включає чистий внесок в сумі 2083,35 грн., за рахунок якого за умовами договору адміністратор мав надавати заявлені для отримання кошти, та адміністративні витрати, в сумі 625,00 грн., що є платою за послуги адміністратора з організації діяльності програми. Протягом періоду дії договору, з 28.09.2013 року по 30.09.2018 року позивачкою було сплачено за реквізитами відповідачів загальних платежів на суму 177917.66 грн., в тому числі первинний внесок у розмірі 17500 грн., чистих внесків в сумі 122\~917,66 грн., та адміністративних витрат 37500,00 грн. В жовтні 2018 року позивачці стало відомо, що послуги, які надають відповідачі є фінансовою послугою, яка потребує відповідної ліцензії. Просила суд визнати недійсним договір №220737 від 24.09.2013 року укладений між [PERSON] та Приватним підприємством «Грандфінресурс» та додаткову угоду до нього укладену між [PERSON] та Приватним підприємством «Гранфінресурс», визнати недійсною додаткову угоду від 16.11.2013 року до договору №220737 від 24.09.2013 року укладену між [PERSON], Приватним підприємством «Грандфінресурс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс», застосувати наслідки недійсного договору стягнувши з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гранфінресурс» на користь [PERSON] суму у розмірі 237\~561,92 грн., в тому числі 177917,66 грн. сплачених грошових коштів за їх номінальною вартістю та 59644,26 грн. інфляційних збитків, заподіяних позивачу внаслідок знецінення грошових коштів у період з 24.09.2013 року по 10.2018 року. 22.10.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження ( а.с.30). Представник позивача в судове засідання не зявився повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгул справи за його відсутності в якій підтримував позовні вимоги в повному обсязі та просив їх задовольнити на підставі викладених обставин. Представник відповідача в судове засідання не зявився, повідомлений належним чином, причина неявки суду не відома, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ст.280 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні було встановлено, що 23.09.2013 року позивач уклала з ПП «Грандфінресурс» договір №220737 для отримання позики в сумі 250000 грн. на придбання автомобіля на умовах програми «Альянс Україна». Одночасно з укладення договору сторонами було підписано додаток 1, додаток 2 «Умови програми «Альянс Україна» до договору (а.с.8-9). Відповідно до умов договору ПП «Грандфінресурс» зобовязалось за відповідну плату з боку позивача, вчинити від імені та за рахунок позивачки юридично значимі дії, спрямовані на отримання нею зазначеної вище грошової позики на умовах діяльності програми «Альянс Україна», в тому числі сформувати реєстр учасників програми, забезпечити його адміністрування, організувати та провести заходи по розподілу грошового фонду та надати позивачці заявлену суму у позику на відповідних умовах. 16.11.2013 року за вимогою ПП «Грандфінресурс» позивачка підписала додаткову угоду до договору про заміну сторони в зобовязанні, за якою права та обовязки адміністратора програми «Альянс Україна» перейшли від ПП «Грандфінресурс» до ТОВ «Гранфінресурс», після чого сплата загального внеску здійснювалась на рахунки останнього №260083700 в ПАО «ПУМБ» РЦ м. Донецьк, МФО 334851, та за іншими реквізитами, що змінювались. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч.1, 6 ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин, що вчиняється батьками, не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. \~ \~ \~ \~Так, згідно з п.1, 5 ч.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» під фінансовою установою слід розуміти юридичну особу, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг, а також інші послуги, повязані з наданням фінансових послуг, у випадках, прямо визначених законом, та внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку. Відповідно до ч.5 ст.1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» під поняттям «фінансова послуга» розуміється операція х фінансовими активами, що здійснюється в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках передбачених законодавством і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. \~ \~ \~ \~За програмою «Альянс Україна» виконання послуг відповідачем полягає в тому, що учасник сплачує передбачені договором кошти, а відповідач формує обєднання учасників, в якому накопичується кошти учасників за рахунок чистих внесків, після чого учасником подається заява на участь в заході по розподілу грошового фонду, потім здійснюється сам захід по розподілу грошового фонду обєднання учасників, за результатами якого надається дозвіл, тобто право на отримання грошових коштів, якщо їх достатньо у цьому фонді. Право на отримання коштів надається в такому порядку: перевагу має той з учасників, який надіслав заяву, яка містить найбільшу кількість сплачених загальних платежів. \~ \~ \~ \~Відповідач від такої діяльності отримує прибуток у вигляді комісійних внесків та адміністративних платежів у розмірі 3,00% річних (додаток 1 до договору). Це свідчить про те, що діяльність відповідача має ознаки фінансової послуги, визначеної п.5 ч.1 ст.1 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», оскільки при її проведенні здійснюються операції з фінансовими активами за рахунок цих осіб з метою отримання прибутку. Отже, відповідно до умов договору відповідачами надається позивачу фінансова послуга щодо адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах, яка з 09.01.2013 року може бути надана лише фінансовою установою за умов отримання нею ліцензії. \~ \~ \~ \~Враховуючи що договір №220737 між позивачкою та ПП «Грандфінресурс» був укладений 24.09.2013 року, для його укладення та подальшого виконання ПП «Грандфінресурс», а в подальшому ТОВ «Гранфінресурс», мали бути включені до реєстру фінансових установ та мати ліцензію на адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах. \~ \~ \~ \~Згідно з ч.1 ст.202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Недодержання у момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені ч.1-3,5,6 ст.203 ЦПК України, є підставою для визнання його недійсності. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.2 та 3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. \~ \~ \~ \~За період дії договору №220737 від 24.09.2013 року як було зазначено вище та підтверджено доданими до цього позову письмовими доказами, позивачка перерахувала на розрахункові рахунки відповідачів 177\~917,66 грн., в тому числі первиний внесок у розмірі 175000 грн., чистих внесків в сумі 122917,66 грн. та адміністративних витрат в сумі 37500 грн. (а.с.13-25). \~ \~ \~ \~Відповідно до розрахунку, що міститься в матеріалах справи сума, що підлягає поверненню позивачці ц звязку із недійсністю договору приведена до реальної вартості сплачених грошових кошів і становить 237\~561,92 грн., в тому числі 177917,66 грн. сплачених грошових коштів за їх номінальною вартістю та 59644,26 грн. заподіяних позивачці внаслідок знецінення грошових коштів у період з 24.09.2013 року по 10.2018 року (а.с.7). \~ \~ \~ \~ Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та визнання спірного договору та угод до нього недійсними із застосуванням наслідків недійсності договору. У зв'язку з тим, що позивач при подачі позовної заяви був звільнений від сплати судового збору та його вимоги задоволенні, то з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 2375,61 грн.

Outcome: approved