Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-09 00:00:00

10 липня 2018 року до Корольовського районного суду м. Житомира звернулось ПАТ «Кредобанк» із вказаним позовом, в якому його представник просить стягнути солідарно з [PERSON] і [PERSON] на користь позивача заборгованість за кредитним договором №5750.06.00.2329 від 14 квітня 2015 року в загальному розмірі 227 432,35 грн. Представник позивача в обґрунтування своїх вимог зазначив, що відповідачі прострочили виконання грошового зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку з чим просить захистити у судовому порядку порушені права ПАТ «Кредобанк». Ухвалою судді від 03 серпня 2018 року позовну заяву ПАТ «Кредобанк» було прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Враховуючи заперечення представника відповідача щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження від 08 серпня 2019 року, ухвалою судді від 08 серпня 2019 року розгляд справи даної вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. 23 жовтня 2019 року до суду від представника відповідачів надійшов відзив на позовну заяву ПАТ «Кредобанк», в якому адвокат Струкова Л.В. просить відмовити у задоволенні позову за безпідставністю і вказує, що її довірителі сплачують заборгованість за кредитним договором №5750.06.00.2329 від 14 квітня 2015 року відповідно графіку, який є невід`ємною частиною договору. Сплачені позивачами щомісячні платежі ПАТ «Кредобанк» зараховано не за узгодженим графіком, а за графіком, який розрахований позивачем в одностороньому порядку, що є недотримання умов кредитного договору ПАТ «Кредобанк» (103-128). 22 листопада 2019 року під ПАТ «Кредобанк» до суду надійшли письмові пояснення, в яких його представник звертає увагу на те, що графік платежів за кредитним договором різниться з графіком розрахунку боргу по тій причині, що банком було збільшено процентну ставку за договором на 5% внаслідок незастрахування [PERSON] транспортного засобу в одній із страхових компаній, фінансовий стан яких відповідає вимогам банку. Сторони у судове засідання не з`явились, про причини неявки не повідомили. 22 жовтня 2019 року, 18 квітня 2020 року, 04 вересня 2020 року до суду від представника позивача надійшли клопотання про розгляд справи за його відсутності, в яких підтримує позовні вимоги, просить їх задовольнити повністю з підстав викладених у позові та поясненнях і не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.96, 189, 195-196). 10 вересня 2020 року представник відповідачів також надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності її довірителів, в якій просить при ухвалені рішення врахувати сплачені відповідачами грошові кошти за спірним кредитним договором і відмовити у позові повністю (а.с.200-206). Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Встановлено, що 14 квітня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Кредобанк» укладено кредитний договір №5750.06.00.2329, згідно якого банк зобов`язався надати у її власність, як позичальникові грошові кошти у сумі 195 418,01 грн. на строк до 01 квітня 2022 року (а.с.16-17). Відповідно до п.п.2.2 договору, кредит надавався для здійснення повної/часткової оплати за Договором купівлі-продажу транспортного засобу марки GELL, модель GС7 1,5, дата випуску 2014, номер кузова [NUMBER] , укладеного між [PERSON] та ТОВ «Автодрайв Плюс». Крім того, в забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] перед банком по договору, 14 квітня 2014 року між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] 14 квітня 2015 року укладено договір поруки №5750.06.00.2329/S-1 (а.с.32), а з [PERSON] договір застави, згідно якого предметом застави визначено зазначений транспортний засіб вартістю 234 900,0 грн. (заставна вартість 164 340,0 грн.) (а.с.24-25). Як вбачається з «Графіку погашення заборгованості» (додаток №1 до договору №5750.06.00.2329 від 14.04.2015), підписаного сторонами, [PERSON] зобов`язалась з 01.05.2015 по 01.04.2022 сплачувати банку щомісячно внески по кредиту у сталій сумі, а саме, 4 343,0 грн., з яких конкретні суми відсотків за користування кредитом та основного кредиту у сумах, визначених в графіку (а.с.18). У позовній заяви представник позивача вказує, що загальна сума заборгованості [PERSON] перед банком станом на 15.03.2018 становить 227 432,35 грн., з якої 176 212,29 грн. - неповернута сума кредиту, 25 693,58 грн. - прострочені відсотки, 24 920,16 грн. - пеня та 606,32 грн. - несплачені судові витрати. Як вбачається з представлених відповідачем доказів, [PERSON] на виконання кедитного договору, з часу його укладення, регулярно сплачує платежі за ним, а саме, в період часу з квітня 2015 року по червень 2018 року відповідачем сплачено 141 797,0 грн., що підтверджується копіями квитанцій (а.с.119-126). У період з липня 2018 року (після звернення позивача до суду) по 10 вересня 2020 року [PERSON] погашено кредит в сумі 130 000,00 грн. (а.с.204-206). Всього на виконання кредитного договору №5750.06.00.2329 від 14.04.2015 [PERSON] сплачено позивачу грошові кошти у сумі 271 797,00 грн. Пунктом 3.2 договору, за користування кредитом, встановлено змінювану процентну ставку, яка згідно його п.3.3, на момент укладання і на перший період дії ставки -до 01.05.2018 визначена у розмірі 19,99 %. Згідно п.3.8 договору, про зміну процентної ставки банк зобов`язався повідомляти позичальника письмово шляхом надсилання на його поштову адресу письмового повідомлення не пізніш як за 15 календарних днів до дати зміни Ставки. Згідно п.3.12 договору, у випадку незастрахування на користь Банку позичальником та/або Третіми особами: в одній із страхових компаній, фінансовий стан яких відповідає вимогам Банку та перелік яких розміщено на офіційній Інтернет сторінці банку, транспортного засобу, придбаного за отримані по цьому договору кредитні кошти чи несвоєчасного його страхування протягом терміну дії кредитного договору, в т.ч. і по закінченню дії попереднього договору страхуванню (згідно п.9.13 договору) та/або Позичальника від нещасних випадків чи несвоєчасного його страхування протягом дії кредитного договору, в т.ч. і по закінченню дії попереднього договору страхування (п.9.1.4 Договору) та/або цивільної відповідальності Позичальника чи несвоєчасного його страхування протягом дії кредитного договору, в т.ч. і по закінченню дії попереднього договору страхування (п.9.1.5 договору) розмір маржі в складі процентної ставки за користування кредитними коштами збільшується на 5% (п`ять процентних пункти) вище діючої, починаючи з 1-го числа місяця, наступного за тим, в якому дана умова була виконана. Як вбачається з представленого позивачем розрахунку суми заборгованості [PERSON] та письмових пояснень позивача, позивачем розраховано суму заборгованості за договором кредиту за відсотковою ставкою не 19,99%, а 24,99% з 01.11.2015 по причині незастрахування [PERSON] транспортного засобу у страховій компанії, фінансовий стан якої відповідає вимогам банку. Згідно Договору №0113-добровільного страхування транспортного засобу від 14 квітня 2015 року, строк дії якого визначено по 13.04.2016 та Полісу №АС/9064614 від 14 квітня 2015 року (а.с.141, 142), [PERSON] застраховано цивільно-правову відповідальність, як власника наземного транспортного засобу марки GELL, модель GС7 1,5, дата випуску 2014, номер кузова [NUMBER] у ПрАТ «СК «Український страховий стандарт». Незважаючи на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у страховій кампанії, рекомендованій банком, в супереч умов кредитного договору від 14.04.2015 №5750.06.00.2329 та незважаючи на те, що договір добровільного страхування транспортного засобу не припинили свою дію, позивач з 01.11.2015 збільшив відсоткову ставку для [PERSON] за кредитним договором від 14.04.2015 на 5%, тобто за 5 місяців до закінчення дії договору добровільного страхування. Згідно п.3.13 кредитного договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною у відповідності до Розділу 3 (Розрахунки між сторонами) цього Договору з моменту видачі кредиту до: терміну, вказаному у п.2.1 цього Договору (тобто до 01.04.2022), або до дати звернення Банку із заявою до: суду із вимогою про дострокове повернення кредиту та сплати процентів, комісій та інших належних до сплати за цим договором платежів; або нотаріуса про звернення стягнення на заставлене майно, для дострокового погашення за його рахунок суми кредиту, сплати процентів, комісій та інших належних досплати за цим договором платежів (п.п.4.9 і 4.10 договору). У передбачених цим пунктом випадках, разом із припиненням нарахування процентів за кредитом Банк припиняє нарахування комісій. У випадку, якщо рішення суду прийнято не на користь Банку/позовну заяву Банку залишено без розгляду або нотаріус відмовив у зверненні стягнення на заставлене майно, нарахування процентів/комісії відновлюється з дати припинення нарахування. З матеріалів справи вбачається, що за зверненням ПАТ «Кредобанк» 20.04.2016 приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Топоровською Н.В. за виконавчим написом, реєстровий номер 421, було звернуто стягнення на транспортний засіб марки GELL, модель GС7 1,5, дата випуску 2014, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] (а.с.26, 110). Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 14.12.2016 у справі №296/8208/16-ц, що набрало законної сили, позов [PERSON] до ПАТ «Кредобанк» було задоволено, виконавчий напис від 20.04.2016 №421 визнано таким, що не підлягає виконанню (а.с.112-113). На період розгляду цивільної справи №296/8208/16-ц, [PERSON] припинила сплату заборгованості по кредитному договору, яка була розпочата нею після 22.02.2017 згідно Графіку погашення заборгованості (додаток №1 до договору). Суд погоджується з позицією відповідачів щодо того, що в період часу з 20.04.2016 по 22.02.2017, відповідно до умов кредитного договору від 14.04.2015, банк зобов`язаний був припинити нарахування процентів та комісій і згідно п. 3.13 договору мав право відновити їх лише після 22.02.2017. Враховуючи те, що позивач безпідставно збільшив відсоткову ставку по кредиту на 5% з 01.11.2015, тобто визначив її у розмірі 24,99% замість 19,999%, вказана обставина призвела до невірного нарахування помісячних сум з відсотків на поточну суму заборгованості та по основному кредиту, невірного розподілення сплачених сум. Відповідно до 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч.1 ст.1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договром. Частиною 4 ст.1056 ЦК України встановлено, що у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов та порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних задоговором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. У зв`язку з тим, що позивачем було в одноосібному порядку зараховано суму сплачених [PERSON] коштів за кредитним договором від 14.04.2015, в супереч графіку погашення забогованості, суд вважає, що й пеня в сумі 24 920,16 грн. була визначена помилково. Статтею 76 ЦПК України передбачено, що, доказами в цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК, обставини справи, які за законом (як нормами матеріального права, так і процесуального права) мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За викладених обставин, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги ПАТ «Кредобанк» не ґрунтуються на вимогах Закону, у зв`язку з чим відмовляє в їх задоволенні.

Outcome: dismissed