Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

12.03.2016 позивач звернулася до суду з позовом, в остаточній редакції якого прохала визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова від 21 березня 2002 року, укладеного на Товарній біржі «Харківська біржа нерухомості» від 31 березня 2002 року, зареєстрований в біржовій книзі за № П-5-3667; визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова, укладений між [PERSON] та [PERSON] 29 січня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] Витребувати квартиру № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова з чужого незаконного володіння у власність [PERSON] (а.с. 35-38). В обґрунтування позову зазначає, що вона - [PERSON], та [PERSON] є співвласниками квартири № 138 в будинку 141 по Салтівському шосе міста Харкова в рівних частинах по 1/2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1996, реєстраційний номер 5-96-65896, виданого Харківським міським центром приватизації житлового фонду. 29.08.2000 [PERSON] склала та посвідчила заповіт на належну їй 1/2 частину квартири № 138 по Салтівському шосе, міста Харкова на імя [PERSON]. 07.11.2015 [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 02.12.2015. При зверненні до приватного нотаріуса в грудні 2015 року для відкриття спадкової справи та прийняття спадщини [PERSON], позивачу стало відомо, що вказана квартира № 138 в будинку 141 по Салтівському шосе міста Харкова, продана невідомим їй особам. Також в грудні 2015 року [PERSON], з метою внесення до Державного реєстру прав власності на нерухоме майно та їх обтяжень, свого права власності на 1/2 частину квартири № 138 по Салтівському шосе 141 м. Харкова на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1996, звернулась до Реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції. Однак, Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] Харківського міського управління юстиції від 02.03.2016 № 28557549 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON], було відмовлено у державній реєстрації права власності в звязку із тим, що на квартиру № 138, що розташована Харківська обл., м. Харків, Салтівське шосе, будинок 141, проведена реєстрація права власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2016, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий номер 242 за іншою особою. Так, позивачу стало відомо, що 29.01.2016 був укладений та нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова, за яким гр. [PERSON] є продавцем, а гр. [PERSON] є покупцем вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] Також стало відомо, що попередньо, 21.03.2002 був укладений договір купівлі- продажу зазначеної квартири, який посвідчений Товарною біржею «Харківська біржа нерухомості» від 31 березня 2002 року, про що зроблено запис в біржовій книзі за номером П-5-3667. Відповідно до вказаного договору від 21.03.2002 набувачем прав власності на спірну квартиру є гр. [PERSON]. 04.03.2016 [PERSON] звернулась до Московського відділу ГУНП в Харківській області із заявою про вчинення злочину щодо укладення угод купівлі-продажу квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова. На даний час проводиться досудове розслідування в кримінальному провадженні за вказаною заявою, де позивач є потерпілою. Зазначає, що вона є законним власником 1/2 частини квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова, жодних угод на відчуження належної їй частини квартири не укладала, жодних угод передачі вказаної квартири в забезпечення боргових зобовязань не укладала. Померла власниця 1/2 частини квартири [PERSON], також жодних угод про відчуження належної їй частини квартири не укладала. Складений [PERSON] заповіт від 29.08.2000 на імя [PERSON], є дійсним та чинним на даний час. [PERSON] з часу придбання квартири в 1996 році до дня смерті 07 листопада 2015 року проживала в даній квартирі. Право власності на квартиру № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова за [PERSON] та [PERSON] підтверджується Довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1102916 від 08.12.2015, відповідно до якої власниками вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині кожна. Вважає, що угоди про відчуження квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова, а саме від 21.03.2002, укладеного на Товарній біржі «Харківська біржа нерухомості» від 31.03.2002, та договір купівлі-продажу квартири, укладений між [PERSON] та [PERSON] 29.01.2016, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] є такими, що порушують публічний порядок та мають бути визнані недійсними, у звязку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позов підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідачі по справі про час та місце розгляду цивільної справи були повідомлені судом належним чином та вчасно, заперечень або пояснень щодо позову суду не надали. Таким чином, у відповідності ч. 4 ст. 169 ЦПК України, суд розглядає справу на підставі наявних у ній доказів. Третя особа Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник третьої особи - Товарна біржа «Харківська біржа нерухомості» в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином та вчасно, причини неявки суду не повідомив. Зі згоди позивача, суд постановляє заочне рішення по справі, що відповідає положенням ст. ст. 224-226 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, прийшов до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні ним правовідносини. [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири № 138 в будинку 141 по Салтівському шосе міста Харкова в рівних частинах по 1/2 на підставі Свідоцтва про право власності на житло від 29.01.1996, реєстраційний номер 5-96-65896, виданого Харківським міським центром приватизації житлового фонду (а.с. 8). 29.08.2000 [PERSON] склала заповіт на належну їй 1/2 частину квартири № 138 по Салтівському шосе, міста Харкова на імя [PERSON], посвідчений державним нотаріусом Третьої Харківської державної нотаріальної контори, зареєстрований в реєстрі за № 2753 (а.с. 13). 07.11.2015 [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 02.12.2015, актовий запис про смерть № 17673 (а.с. 12). Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] Харківського міського управління юстиції від 02.03.2016 № 28557549 за результатами розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень [PERSON], було відмовлено у державній реєстрації права власності в звязку із тим, що на квартиру № 138, що розташована Харківська обл., м. Харків, Салтівське шосе, будинок 141, проведена реєстрація права власності на підставі договору купівлі-продажу від 29.01.2016, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON], реєстровий № 242 за іншою особою (а.с. 15). 21.03.2002 між [PERSON] та [PERSON] укладений договір купівлі- продажу № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова, який посвідчений Товарною біржею «Харківська біржа нерухомості», про що зроблено запис в біржовій книзі за номером П-5-3667. (а.с. 218-219). 29.01.2016 був укладений договір купівлі-продажу квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова, за яким гр. [PERSON] є продавцем, а гр. [PERSON] є покупцем вказаної квартири, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON]М (а.с. 214-217). В провадженні Московського ВП ГУ НП в Харківській області перебувають матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12016220470001958 від 05.03.2016, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України за заявою [PERSON] про те, що невстановлена особа, шахрайським шляхом заволоділа її квартирою № 138 по Салтівському шосе, 141 м. Харкова, чим спричинила матеріальну шкоду. Потерпілою визнано [PERSON] (а.с. 201). [PERSON] з часу придбання квартири в 1996 році до дня смерті 07 листопада 2015 року проживала в даній квартирі (а.с. 221). Право власності на квартиру № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова за [PERSON] та [PERSON] підтверджується Довідкою КП «Харківське міське бюро технічної інвентаризації» № 1102916 від 08.12.2015, відповідно до якої власниками вказаної квартири є [PERSON] та [PERSON] в 1/2 частині кожна (а.с. 9-10). Відповідно до вимог ст. 203 ч. 1 ЦК України, зміст правочину не може суперечити\~ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Відповідно до вимог частин 2; 3; 5 цієї статті, особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до вимог\~ст. 655 ч. 1 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобовязується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобовязується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Згідно вимог\~ст. 215 ч. 1 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1 - 3, 5 та 6\~ст. 203 ЦК України. Так, під час розгляду справи встановлено, що [PERSON] будь-яких правочинів щодо продажу або відчуження ? частини квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова не вчиняла, померла [PERSON] проживала у спірній та належній їй ? частині квартири по день смерті, тому договір купівлі-продажу між [PERSON] та [PERSON] квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова від 21 березня 2002 року, укладеного на Товарній біржі «Харківська біржа нерухомості» від 31 березня 2002 року, зареєстрований в біржовій книзі за № П-5-3667. Щодо договору купівлі-продажу квартири № 138 в будинку № 141 по Салтівському шосе міста Харкова, укладений між [PERSON] та [PERSON] 29 січня 2016 року, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО [PERSON], суд приходить до висновку, що законних підстав для його укладення у [PERSON] та [PERSON] не було, а тому договір купівлі-продажу є недійсним. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved