overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-12 00:00:00

12.07.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові позивач посилалася на те, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач у справі, який матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. У судовому засіданні позивач позов підтримала, суду пояснивши, що від шлюбу з відповідачем має неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач у справі, який матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, з 2012 року сторони мешкають окремо, з червня 2016 року шлюб між сторонами розірвано за рішенням суду, вона мешкає у будинку матері, за проживання в якому не сплачує, працює медичною сестрою в комунальному закладі Гуляйпільська центральна районна лікарня, її середньомісячний заробіток складає 2300-2400 грн., земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів не має, стан її здоров`я та її доньки задовільний, стан здоров`я сина незадовільний, останній перебуває на обліку в медичному закладі з вадою серця, їй відомо, що відповідач мешкає у будинку матері, за проживання в якому не сплачує, не працює, земельної ділянки, майнового паю, внесків в установах банків, кредитів, стягнень з доходів відповідач не має, стан його здоров`я задовільний, угоди про спосіб утримання дітей з відповідачем не досягнуто, прохає стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини доходів відповідача, починаючи з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

12.07.2016 року до суду надійшла вищевказана позовна заява і 16.08.2016 року суддею Жмурком П.Я. відкрито провадження у справі. Після відкриття провадження у справі 23.08.2016 року, до суду надійшла заява позивача [PERSON] про відвід судді Жмурка П.Я. В судовому засіданні позивач підтримала вимоги заяви про відвід. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, зазначаючи при цьому, що проти задоволення позову він заперечує, вимоги позивача вважає безпідставними. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 20 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо:є обставини, які викликають сумнів в об'єктивності та неупередженості судді. Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦПК України, на підставах, зазначених у статтях 20, 21 і 22 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у справі. Заявляючи відвід судді Жмурку П.Я. позивач посилається на те, що у квітні 2016 року суддя Жмурко П.Я. був головуючим у справі між цими самими сторонами про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, де позовні вимоги [PERSON] були задоволені частково. Зазначене рішення суду було змінено в суді апеляційної інстанції. Таким чином, право позивача та її повнолітнього сина рішенням суду було відновлене не повністю, що дає підстави позивачу сумніватись в обєктивності та неупередженості судді під час розгляду даної справи. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву про відвід судді Жмурка П.Я., подану [PERSON] Відповідно до ч. 1 ст. 25 ЦПК України, уразі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому частиною третьою статті 11-1\~цього Кодексу. Частиною 3 даної статті передбачено - якщо після задоволення відводів (самовідводів) або за наявності підстав, зазначених устатті 21\~цього Кодексу, неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи, суд постановляє ухвалу про визначення підсудності справи в порядку, встановленому цим Кодексом. Станом на 07.09.2016 року в Карлівському районному суді працює 2 судді Жмурко П.Я. та Попов М.С. Повноваження судді Попова М.С. закінчились 28.12.2015 року. Таким чином, на момент задоволення заяви про відвід судді Жмурка П.Я. не можливо утворити новий склад суду для розгляду справи. Згідно з положеннями п. 3 ч. 1 ст. 116 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо після задоволення відводів (самовідводів) неможливо утворити новий склад суду для розгляду справи. За таких обставин, одночасно із задоволенням заяви про відвід головуючому у справі судді Жмурку П.Я., вважаю за необхідне постановити ухвалу про передачу справи для розгляду до Машівського районного суду Полтавської області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-28 00:00:00

12.07.2016 року за вх. № 8052 [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві [PERSON] зазначає, що з 12 серпня 1989 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], актова запис № 28. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні та яка після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Сімейне життя не склалось, вони втратили взаємоповагу та взаєморозуміння. Між ними часто виникали сварки, в ході сварок вони взаємно ображали один одного, що негативно впливає на здоров'я. В даний час вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. Майнового спору в них в даний час немає. Просить розірвати шлюб між нею [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 12 серпня 1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Срібнянського райвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 28 В судовому засіданні позивач [PERSON] позовну заяву підтримала, просила її задовольнити та розірвати шлюб між нею і відповідачем [PERSON], зареєстрований 12 серпня 1989 року відділом реєстрації актів громадянського стану Срібнянського райвиконкому Чернігівської області, актовий запис № 28 та не стягнути з відповідача понесені нею судові витрати. Після розірвання шлюбу неповнолітня дочка буде проживати з нею. Майнового спору в них немає. Просить залишити їй післяшлюбне прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, який про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином та який 18.07.2016 року за вх. № 8287 надав до суду письмову заяву, в якій просить розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Суд вважає можливий розгляд справи без нез'явившогося відповідача, повідомленого належним чином про час і місце розгляду справи та який просив розглядати справу без його участі і не заперечує проти розірвання шлюбу. Вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню із слідуючих підстав. В копії свідоцтва про шлюб серії ІІ-ЕЛ № 288617 зазначено, що [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб 12 серпня 1989 року, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 12 серпня 1989 року зроблено запис № 28. Після реєстрації шлюбу прізвища: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON]. В копії свідоцтва про народження серії І-ЕЛ № 088524 зазначено, що [PERSON], [INFO], її батько [PERSON], а мати [PERSON]. В судовому засіданні встановлено, що подальше спільне життя та збереження сім'ї стало неможливе, воно б суперечило інтересам позивачки, тому суд вважає можливим шлюб між сторонами розірвати, залишити позивачці [PERSON] післяшлюбне прізвище [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-10 00:00:00

12.07.2016 року заявник звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просить призначити її опікуном над недієздатним онуком - [PERSON], [INFO], який страждає хронічним психічним захворюванням, не розуміє значення своїх дій та не може керувати ними. В судовому засіданні представник заявника підтримала заявлені вимоги, просила їх задовольнити по вищезазначеним обставинам. Заявник в судове засідання не з»явилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку. Представник заінтересованої особи - Виконавчого комітету Суворовської районної у м.Херсоні ради в судовому засіданні підтримала заяву, проти задоволення заяви не заперечувала, надала подання, згідно якого просила призначити [PERSON] опікуном над її онуком [PERSON], 1997 р.н., який за рішенням суду визнаний недієздатним. Представник заінтересованої особи - КЗ Херсонської обласної ради Каїрський психоневрологічний будинок-інтернат в судове засідання не з»явився, від директора закладу на адресу суду надійшла на адресу суду заява про розгляд заяви [PERSON] без участі представника, також зазначив, що проти заявлених вимог не заперечує. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає заявлені вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області №664/147/15-ц від 19.06.2015 року [PERSON], [INFO], уродженця м.Херсона визнано недієздатним (а.с.6). Згідно Довідки до акта огляду медико - соціальною експертною комісією серія 12 ААА №280281 Спеціалізованої психіатричної медико-соціальної експертної комісії ХОР [PERSON], [INFO], є інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с.7). Рішенням Горностаївського районного суду Херсонської області №655/871/15-ц від 07.09.2015 року здійснення опіки на недієздатним [PERSON], [INFO], покладено на адміністрацію комунального закладу Херсонської обласної ради «Каїрський психоневрологічний будинок - інтернат» (а.с.10). З Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №23894360 від 07.07.2014 року встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить чотирикімнатна квартира [ADDRESS] (а.с.8). З Довідки Управління інформаційного забезпечення Міністерства внутрішніх справ України вбачається, що [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи не погашеної судимості не має та в розшуку не перебуває (а.с.23). Також [PERSON] за станом здоров'я може виконувати обов'язки опікуна (а.с.23 на звороті - 24). Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Таким чином, зібрані у справі докази вказують на наявність підстав для призначення [PERSON] опікуном недієздатного онука [PERSON], [INFO].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

12.07.2016 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту проживання однією сім'єю без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON], який помер [INFO], з серпня 2002 року по [INFO]. В обґрунтування вимог представник заявника вказує, що у вказаний період [PERSON] та [PERSON] проживали разом однією сім'єю без реєстрації шлюбу, вели спільне господарство, були пов'язані спільним побутом, взаємними правами та обов'язками, піклувалися одне про одного. Встановлення факту проживання однією сім'єю необхідне для оформлення прийняття спадщини. В судове засідання заявник не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі та задовольнити її вимоги (а. с. № 31). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак від міського голови до суду надійшов лист з проханням розглядати справу без участі представника, заперечень проти заявлених вимог не має (а. с. № 28). Під час розгляду справи по суті встановлено, що з серпня 2002 року заявник та [PERSON] фактично проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, ввели спільне господарство, підтримували один одного, мали спільний сімейний бюджет в квартирі за адресою: [ADDRESS]. Після смерті [PERSON], який помер [INFO], заявник не має можливості оформити прийняття спадщини, оскільки шлюб між нею та [PERSON] не був укладений в органах РАЦС. Статтею 234 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу. У судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім'єю без реєстрації шлюбу є встановленим в судовому засіданні, оскільки заявником надано докази проживання її та [PERSON] однією сім'єю з серпня 2002 року по [INFO], тобто по день смерті [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

12.07.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 13.05.2011 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 31.05.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 26750,88 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 13.05.2011 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 13200,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 31.05.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 11753,81 грн.; по відсоткам за користування кредитом 12281,91 грн.; по комісії 965,12 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1250,04 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 26750,88 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-16 00:00:00

12.07.2016 року ПАТ КБ Приватбанк звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що 26.08.2013 року він уклав з відповідачем кредитний договір, за яким видав останньому кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30,00 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Посилаючись на невиконання зобов'язань по договору з боку відповідача позивач просив стягнути з відповідача заборгованість станом на 30.04.2016 року по кредиту, процентам за користування ним, комісії, а також штрафні санкції в загальній сумі 27350,46 грн. В судове засідання представник позивача не з'явився. Подав письмову заяву про підтримання позову з клопотанням розглянути справу за його відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі суд дійшов наступного. 26.08.2013 року сторони уклали договір, за яким позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі 3600,00 грн. зі сплатою 30 % річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки, обслуговування якої здійснюється за тарифами і правилами банку. Факт виконання позивачем умов договору в частині надання відповідачу кредитних коштів сторонами не оспорюється. Отримавши кредитні кошти відповідач належним чином не виконав свої зобов'язання за договором, допустив прострочення визначених платежів, внаслідок чого у нього станом на 30.04.2016 року виникла заборгованість по договору, яка складається із заборгованості: по кредиту 3599,57 грн.; по відсоткам за користування кредитом 19122,30 грн.; по комісії 2850,00 грн. Крім того, позивачем за умовами кредитного договору відповідачу нараховані: штраф (фіксована частина) 500 грн.; штраф (процентна складова) 1278,59 грн. Таким чином, на підставі ст. ст. 526, 527, 530, 549-551, 612, 625 ч. 1, 1050, 1054 ЦК України позовні вимоги підлягають задоволенню і з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором разом зі штрафними санкціями в загальній сумі 27350,46 грн., а також судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON]. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 10 травня 2011 року. Від шлюбу у них є дочка [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав заяву про проведення судового розгляду справи у його відсутності, зазначивши, що позов підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала заяву про проведення судового розгляду справи у її відсутності, зазначивши, що позов визнає, та просить після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 10.05.2011 року. За час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

12.07.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Голосіївського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 04.06.2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Від шлюбу спільних дітей не мають. Також зазначає, що сімейне життя між ним та відповідачем не склалося, оскільки з моменту реєстрації шлюбу вони проживали окремо, не вели разом домогосподарство, жили кожен своїм життям як і до шлюбу. Таким чином, просив розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем. Позивач звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити, шлюб розірвати Відповідач надала суду заяву про розгляду справи за її відсутності, зазначила, що проти розірвання шлюбу не заперечує. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що 04 червня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. Від шлюбу спільних дітей не мають. В силу ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Зі змісту позову вбачається, що сторони з моменту реєстрації шлюбу разом не проживали, спільного господарства не вели, збереження сім'ї не бажають та вважають неможливим. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За таких обставин, у суду немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, оскільки це буде суперечити моральним засадам суспільства і інтересам одного з подружжя, а тому відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України такий шлюб розривається судом. На підставі ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, який згідно положень Закону України «Про судовий збір» становить 551,20 грн.

Outcome: approved