Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-22 00:00:00

10.08.2017 року на адресу Приморського районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], по якій позивач просила визнати [PERSON], [INFO] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням квартирою № 23 в буд. 18 по вул. Черняховського в м. Одеса. При цьому посилаючись на те, що перебувала з 08.07.1994 року в шлюбі з [PERSON], [INFO]. Заочним рішенням суду від 26 лютого 2016 року, шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. У 2005 році, мати позивача [PERSON], [INFO], як власник квартири прописала за договором найму [PERSON] З 2013 року відповідач проживає в іншому місці та жодного разу не зявлявся в квартирі [ADDRESS], де позивач проживає і виконує всі обовязки, які встановлені договором найму житлового приміщення. На сьогоднішній день відповідач з сімєю не проживає, не приймає участі у вихованні спільної з позивачем дитини, а також не приймає участі у веденні спільного господарства, у звязку з чим була змушена звернутися до суду з даним позовом Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялася належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином у відповідності до ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Суд у зв'язку з неявкою відповідача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача та за згодою позивача, у порядку ст. ст. 224-225 ЦПК України при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі суттєві обставини справи та перевіривши їх наявними доказами, суд дійшов наступного. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У відповідності до ч. 1 ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло та копії розпорядження органу приватизації № 286 від 19 травня 2000 року, [PERSON] та членам її сімї на праві приватної спільної сумісної власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS]. [PERSON] є матірю позивача. [PERSON] перебувала з 08.07.1994 року в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], [INFO]. У 2005 році [PERSON] прописала відповідача у вищевказану квартиру. З копії довідки з місця проживання про склад сімї та реєстрації від 07.09.2017 року, за адресою: м. Одеса, вул. Черняховського б. № 18 кв. № 23 вбачається, що у вказаній квартирі зареєстровані: [PERSON] (сестра позивача) [PERSON] (піднаймач), [PERSON] (дочка позивача) та [PERSON]. Відповідно до копії заочного рішення Приморського районного суду від 26 лютого 2016 року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано. Позивач стверджує, що [PERSON] на сьогоднішній день з сімєю не проживає, не приймає участі у вихованні спільної з позивачем дитини, а також не приймає участі у веденні спільного господарства, у звязку з чим є таким, що втратив право на користування житловим приміщенням у звязку з відсутністю в ньому понад шість місяців без поважних причин. Системний аналіз ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» дає підстави для висновку про те, що зняття з реєстрації можливе при винесенні судом рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням. Згідно ч.1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідач не проживає за вказаною адресою та як вбачається з матеріалів справи фактично виселився. Згідно ч.1 ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Відповідно до ч.1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Зі змісту ст. 72 ЖК України вбачається, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Враховуючи, що відповідач оплату комунальних платежів не здійснює, фактично в квартирі не проживає, тому суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Також, суд присуджує з другої сторони понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень 00 коп., сплачений ним при зверненні до суду згідно квитанції № [NUMBER] від 10.08.2017 року.

Outcome: approved