Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-24 00:00:00

11.10.2018 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у сумі 58287 грн. 32 коп. Позов мотивовано систематичним невиконанням відповідачем умов кредитного договору. У судове засідання представник позивача не з'явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно та належним чином, причин неявки суду не повідомив. Представник відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, 13.02.2019 року подала письмову заяву в якій просила застосувати до спірних правовідносин строків позовної давності у зв'язку із чим у задоволенні позову просила відмовити. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 02.06.2015 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансовою компанією «Центр фінансових рішень» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 383757471 відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у розмірі 25461,00 грн. з яких: 20700,00 грн., за дорученням відповідача, було перераховано на її рахунок в ПАТ «ОТП «Банк», а 4347,00 грн. - на користь ПАТ «Страхова компанія «ТАС» як оплата страхового платежу за договором № 383757471-С від 02.06.2015 року, строком на 42 місяці зі сплатою 14,99 % річних (а.с. 4-9). На підтвердження перерахування грошових коштів на користь [PERSON] та на рахунок ЗАТ СК «ТАС» у сумі 4347,00 грн. представником позивача надано оригінал витягу з реєстру перерахування грошових коштів за дорученням клієнтів. 14.07.2017 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Центр фінансових рішень» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» уклали договір про відступлення права вимоги № 20170714 за умовами якого (п. 1.1), кредитор відступив новому кредиторові за плату, а новий кредитор прийняв належні кредиторові права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами вказаними у Реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками і до боржника [PERSON] за кредитним договором № 38375747 від 02.06.2015 року (а.с. 18-21). Свої зобов'язання за вказаним кредитним договором відповідач належним чином не виконувала, у зв'язку з чим станом на 20.07.2017 року виникла заборгованість в сумі 58287 грн. 32 коп., з якої 23853 грн. 60 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 2234 грн. 79 коп. - простроченої заборгованості за річними процентам, 19468 грн. 43 коп. - простроченої заборгованості за щомісячними процентами та 12730 грн. 50 коп. - пені, що підтверджується розрахунком (а.с. 17). 01.03.2019 року представником позивача на запит суду було надіслано копію платіжного доручення № 12408С1А68 з якого вбачається, що 01.12.2016 року на рахунок ТОВ «ФК «Центр фінансових рішень» від [PERSON] надійшли грошові кошти в розмірі 800,00 грн. із призначенням платежу - погашення кредиту згідно договору № 383757471 від 02.06.2015 року (а.с. 103). Відповідачем, окрім підписання заяви № 383757471 віл 02.06.2015 року про отримання кредиту, заяви про приєднання до умов отримання кредитів та інших послуг від ТОВ «ФК «ЦФР» було також підписано загальні умови ТОВ «ФК «ЦФР» з надання фізичним особам кредитів пунктом 25 яких передбачено, що сторони досягли згоди про те, що позовна давність за спорами, щодо захисту прав кредитодавця становить 50 років. Зазначене застереження до кредитного договору є договором про збільшення строку позовної давності (а.с. 7-8). Статтею 257 ЦК України передбачено, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Частиною 1 статті 258 ЦК України передбачено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю. Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог - про стягнення неустойки (штрафу, пені). Статтею 259 ЦК України передбачено, що позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі. Таким чином заява представника відповідача про застосування до спірних відносин строків позовної давності є необґрунтованою, так як сторони погодили збільшення строків позовної давності. Даний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним судом України в постанові від 24.02.2016 року у справі № 6-1824цс15. Згідно ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню. Відповідно до частини 1, пунктів 1, 2 частини 2 статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача; Таким чином відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в розмірі 1762 грн. 00 коп.

Outcome: approved