overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

11.08.2016 року позивач [PERSON] звернувся в Миколаївський районний суд Миколаївської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги він мотивує тим, що сім'я розпалась в результаті того, що в них різні погляди на взаємовідносини подружжя в сім`ї. Все це негативно впливало на їх сімейні стосунки. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Посилаючись на неможливість спільного проживання позивач просить розірвати шлюб. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, однак надав на адресу суду заяву, в якій просив слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте також надіслала на адресу суду заяву, в якій позов визнала та просила слухати справу за її відсутності, після розірвання шлюбу просила залишити їй шлюбне прізвище «Лазарєва» . Суд ухвалив розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. 25.03.2016 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили в липні 2016 року, спільне господарство ними не ведеться. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

11.08.2016 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про\~\~розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 20.07.2013 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 297. В період спільного проживання у шлюбі у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, у них різні погляди на життя, втрачено почуття любові та взаємоповаги один до одного, у родині часто виникають конфлікти, сварки, тривалий час вони проживають окремо, спільного побуту не ведуть. Позивач вважає, що сім'я з відповідачем розпалась остаточно, і не може бути відновлена, тому просить суд розірвати шлюб. У судове засідання сторони не з'явились, до суду надали заяви про розгляд справи у їх відсутність: [PERSON] на позові наполягає, та після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON], [PERSON] проти позову не заперечує ( а.с. 8,9 заяви). Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити без участі сторін та без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу (ч.2\~ст. 197 ЦПК України). Судом встановлено,\~\~що\~\~сторони\~\~зареєстрували\~\~шлюб\~20.07.2013 року, про що Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 297 ( а.с. 5 - копія свідоцтва про шлюбу). В період спільного проживання у шлюбі у них народився син: [PERSON], [INFO]. Сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тривалий час вони проживають окремо, не ведуть спільного побуту, тому шлюб суперечить їх інтересам, інтересам дитини, і його слід розірвати. Відповідно до ст.ст.\~105,110,112 СК України, якщо суд встановив, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить їх інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, він приймає рішення про його розірвання. Згідно\~ст. 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач просила залишити їй шлюбне прізвище [PERSON], суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON]. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

11.08.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 17.02.2014 року. Від даного шлюбу у них з відповідачем народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. У позивача відсутні почуття до відповідача, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, однак подала до суду заяву, в якій просить суд провести розгляд справи у її відсутності та задоволити позовні вимоги. Відповідач в судові засідання не зявився, надіслала на адресу суду заяву в якій позовні вимоги визнав та просить такі задоволити, проводити розгляд справи у його відсутності. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 17.02.2014 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сімї. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. Відповідно до ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи наведене, з відповідача слід стягнути судовий збір у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-25 00:00:00

11.08.2016 року позивач звернувся в суд з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право на користування квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги мотивуючи тим, що він є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 26.03.2015 року. За вище вказаною адресою зареєстровані відповідачі. Зважаючи на те, що відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] за даною адресою не проживають та не приймають ніякої участі в утримані майна, позивач вважає, що відповідачі втратили право користування квартирою. А тому, з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів, він змушений звернутися до суду та просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач в судовому засіданні позов підтримав, просив суд його задовольнити та пояснив, що відповідачі жодного дня не проживали в його квартирі, а були лише зареєстровані в ній. Відповідачі в судове засідання не з»явилися, будучи належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи через оголошення в газеті «Зоря Полтавщини» №141-142 від 20.09.2016 року, про причини неявки суду не повідомили. Крім того, від відповідачів не надійшло повідомлення про причини неявки, тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-20 00:00:00

11.08.2016 року позивач звернувся до відповідача вказаним позовом , та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 29.09.2014 року, укладеного між позивачем та відповідачем, у сумі 78870,54 гривень, так як відповідач добровільно сплати борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та дату розгляду справи його було повідомлено належним чином, оголошення у газеті «Донеччина» №38 від 21.10.2016 року. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини. 29.09.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем, договору кредиту на 18.07.2016 року склався борг перед банком 78870,54 гривень, а саме борг за тілом кредиту 49407,30 гривень, за відсотками 13678,89 гривень, за комісією 13384,35 гривень, штраф 2400,00 гривень. Відповідно до вимог ст. 525ЦК України одностороння відмова від зобов'язання , або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства ,а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог,що звичайно ставляться.Відповідно до ч.1 ст 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання ,або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання ,відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит ) позичальникові у розмірі та на умовах , встановленнях договором , а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

11.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості в сумі 8609 грн. 04 коп. Представник позивача до початку судового засідання через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду справи не заперечував.. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду невідомі.. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 08 травня 2012 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 6529-2012, відповідно до якого остання отримала кредит у розмірі 5400,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 22 % річних по 07 травня 2014 року (а.с. 4-7). Відповідач зобов'язання за вказаним договором та рішенням суду належним чином не виконав, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2016 року становить 8609,04 грн. та складається з: 3406,12 грн. - заборгованості за кредитом; 2601,16 грн. заборгованості за відсотками; 1107,00 грн. заборгованості за щомісячною комісією та 1494,76 грн. пені, що підтверджується розрахунком позивача (а.с. 19). Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено законом або договором, або розірвання договору, сплата неустойки. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по договору підлягає задоволенню. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-24 00:00:00

11.08.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказав, що 03 липня 2014 року уклав шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу стали сімейні сварки на побутовому ґрунті, що призвело до втрати взаєморозуміння один одного. Шлюбно-сімейні відносини між ними припинені. А тому позивач просив винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить його інтересам. Позовна заява одночасно містить клопотання позивача про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Від відповідача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги визнає. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 03 липня 2014 року зареєстрували шлюб; - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згоден і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить його інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

11.08.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO], дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дітьми повноліття. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що вона з відповідачем від шлюбу, укладеного 04.07.2008 року, мають дітей сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO], які знаходяться на її утриманні,\~ всупереч вимогам статті 180 Сімейного кодексу України відповідач в добровільному порядку не надає кошти на утримання неповнолітніх дітей, хоча має таку можливість, оскільки має постійне місце роботи та стабільну заробітну плату. Сторони в судове засідання не зявились. Позивач до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач до суду подав заяву, згідно якої позов визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд задовольняє\~ позов в повному обсязі. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-15 00:00:00

11.08.2016 року позивачі звернулися до суду з позовом до відповідачів про встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS]. Посилаючись на відсутність домовленості з приводу порядку оплати житлово-комунальних послуг просили: 1.) Встановити порядок користування квартирою, виділивши їм в окреме користування ізольовану жилу кімнату площею 17.3 м2, а відповідачу - ізольовану жилу кімнату площею 15.7 м2 разом із балконом площею 0.8 м2; інші приміщення квартири (кухню, ванну кімнату, вбиральню та коридори) просили залишити в спільному користуванні сторін. 2.) Зобов'язати співвідповідача розділити особові рахунки по оплаті за житлово-комунальні послуги. У судовому засіданні позивачі заявлені вимоги підтримали і наполягали на їх задоволенні; відповідач [PERSON] позов визнав; представник співвідповідача визнала позов частково, при цьому повідомила, що не визнає вимоги, заявлені до комунального підприємства «ЖЕК-13» Чернігівської міської ради, як передчасні. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивачі і відповідач [PERSON] проживають в [ADDRESS], яка знаходиться в комунальній власності. Квартира складається з двох ізольованих жилих кімнат площею 17.3 м2 і 15.7 м2. Загальна площа квартири складає 48.7 м2, з них житлова площа - 33 м2. Крім жилих приміщень квартира має два коридори, кухню, ванну кімнату і туалет. З кімнати площею 15.7 м2 влаштований вихід на балкон площею 0.8 м2. На теперішній час склався наступний порядок користування квартирою: позивачі користуються кімнатою площею 17.3 м2; відповідач користується кімнатою площею 15.7 м2 разом із балконом; інші приміщення (кухня, ванна кімната, туалет і два коридори) знаходяться в спільному користуванні вказаних осіб. Враховуючи ту обставину, що між позивачами і відповідачем [PERSON] існують суперечки з приводу оплати за житлово-комунальні послуги, суд вважає можливим встановити порядок користування квартирою, який фактично склався між сторонами, оскільки він не порушує житлові права сторін. В той же час, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги, заявленої до співвідповідача, оскільки вона є передчасною. Таким чином, пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

11.08.2016 року позивачка звернулась до Іллічівського районного суду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу зазначивши, що з 25 жовтня 2003 року вона перебуває у шлюбі з відповідачем, що був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Іллічівського району управління юстиції м. Маріуполя, актовий запис №459. Від шлюбу маються двоє неповнолітніх дітей, дочка [PERSON], [INFO], син - [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинились у зв'язку з психологічною несумісністю, оскільки з відповідачем різні погляди на життя, зловживання спиртними напоями, рукоприкладство та часті сварки призвели до втрати почуття любові та поваги один до одного. Вважає, що їх сімю зберегти неможливо. Просила розірвати шлюб. До судового засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала, зазначивши, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з серпня 2013 року, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Після розірвання шлюбу просила присвоїти прізвище - [PERSON]. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував, зазначив, що однією сім'єю не проживають з серпня 2013 року. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

11.08.2016 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, просила стягнути з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 5500,00 грн. щомісячно і до досягнення дітьми повноліття. Позивачка надала в судове засідання заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 08 листопада 2005 р., від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дітей не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5500 грн. на утримання дітей щомісячно і до досягнення дітьми повноліття.

Outcome: approved