Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

1.07.05.2021 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до АТ КБ «Приватбанк», приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. 2.З урахуванням збільшених позовних вимог позивач просив суд: -стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 23 200, 55 грн., стягнуті за виконавчим написом нотаріуса № 8192 від 12.07.2017; -стягнути з приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Долинського М.М. на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у розмірі 2 202,99 грн., стягнуті за виконавчим написом нотаріуса № 8192 від 12.07.2017. 3.Ухвалою від 21.05.2021 відкрито провадження у справі. 4.17.11.2021 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. Заяву подано до початку першого судового засідання щодо розгляду справи по суті, тобто у строк, встановлений ч. 2 ст. 49 ЦПК України. 5.Позивач та його представник позов підтримали, просили задовольнити. 6.Відповідач АТ КБ «Приватбанк» просив відмовити в задоволенні позову. 7.Відповідач приватний виконавець Долинський М.М. у судове засідання не з`явився. Відзив не подав. 8.Позивач позов обґрунтовує тим, що в 2018 році приватним виконавцем відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису нотаріуса № 8192 від 12.07.2017 за яким з [PERSON] підлягає стягненню на користь АТ КБ «Приватбанк» 142431,33 грн. Проте рішенням суду від 08.02.2021 визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса. Приватним виконавцем стягнуто з [PERSON] 24808,40 грн., з яких 23200,55 грн. - стягнуто на користь банку (стягувача), 1614,40 грн. - стягнуто на користь приватного виконавця (виконавчий збір). Позивач вважає, що оскільки в судовому порядку скасовано виконавчий напис нотаріуса, кошти набуті приватним виконавцем та стягувачем є коштами набутими без достатньої правової підстави. Тому на підставі статті 1212 ЦК України кошти слід стягнути з відповідачів на користь позивача. 9.АТ КБ «Приватбанк» визнає, що внаслідок стягнення з [PERSON] коштів у виконавчому провадженні, на користь банку стягнуто 23 200, 55 грн. Проте вважає, що в банку не виникає обов`язку їх повернути, так як в межах іншої судової справи банк стягує кошти з [PERSON] . Тому ці кошти банком використовуються на умовах притримання до моменту повного виконання зобов`язань позичальником. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 10.20.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. видано виконавчий напис № 8192 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором № ODA0RK03450022 від 24.01.2005 у розмірі 142432,33 грн. 11.16.08.2018 приватним виконавцем Долинським М.М. відкрито виконавче провадження №56006738 на підставі виконавчого напису № 8192 від 20.07.2017 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» коштів у розмірі 144231,33 грн. Визначено винагороду приватного виконавця у розмірі 14423,13 грн. 12.21.06.2019 постановою приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звернуто стягнення на доходи [PERSON] , які він отримує у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області у вигляді утримання 20% до погашення у повному обсязі. 13.Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18.12.2020 зупинено стягнення за виконавчим написом № 8192 від 20.07.2017. 14.Постановою приватного виконавця від 23.12.2020 зупинено утримання з пенсії [PERSON] . 15.08.02.2021 рішенням Малиновського районного суду м. Одеси (справа № 521/11829/20) визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис№ 8192, вчинений 12.07.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. 16.13.05.2021 постановою приватного виконавця Парфьонова Г.В. виконавче провадження № 56005738 передане до виконання приватному виконавцю Парфьонову Г.В. 17.14.05.2021 постановою приватного виконавця поновлено вчинення виконавчих дій у виконавчому провадженні № 56006738. 18.14.05.2021 постановою приватного виконавця виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису № 8192 від 12.07.2017 закінчено у зв`язку з набранням законної сили рішенням у справі № 521/11829/20. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. 19.Предметом позову є грошові кошти стягнуті на підставі виконавчого напису нотаріуса на користь стягувача та кошти стягнуті виконавцем як винагорода приватного виконавця, підставою - повернення коштів як безпідставно набутих відповідно до ст. 1212 ЦК України. 20.Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. 21.Положення 83 глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. 22.Аналіз статті 1212 Цивільного кодексу України дає підстави для висновку, що передбачений нею вид позадоговірних зобов`язань виникає за таких умов: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали. 23.Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. 24.Судом встановлено, що виконавчий напис рішенням суду було визнано таким, що не підлягає виконанню. 25.Представник АТ КБ «Приватбанк» не заперечував факту отримання коштів на виконання виконавчого напису нотаріуса, який в подальшому було визнано таким що не підлягає виконанню. 26.Тобто, з урахуванням визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, відпали правові підстави для набуття стягувачем коштів, примусово стягнутих на виконання виконавчого напису, який визнаний таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з чим, до спірних правовідносин підлягає застосуванню стаття 1212 ЦК України. 27.Зазначена позиція підтверджується відповідає постанові Верховного Суду від 06.03.2019 у справі № 910/1531/18. 28.Згідно з довідкою Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області з пенсії [PERSON] відповідно до постанови ВП № 56006738 від 21.06.2019 у період з серпня 2019 року по листопад 2020 року відраховано 24 808,40 грн. 29.Згідно з випискою з банківського рахунку АТ КБ «Приватбанк» на виконання виконавчого провадження № 56006738 перераховано стягувачу кошти у розмірі 23 200,55 грн. 30.Суд погоджується, що оскільки виконавчий напис нотаріуса в судовому порядку визнано таким, що не підлягає виконанню, підстава, на якій відповідач стягнув з позивача 23200,55 грн. відсутня. Таким чином, вимоги позивача про повернення стягувачем коштів у розмірі 23200,55 грн. на підставі ст. 1212 Цивільного кодексу України є обґрунтованими та підлягають задоволенню. 31.Водночас суд відхиляє доводи банку про його право на притримання цих коштів, оскільки ці кошти не предметом правовідносин, в яких банк має намір на притримання коштів. Крім того, доказів юридичного характеру про застосування права на притримання не надано. 32.Щодо стягнення коштів з приватного виконавця суд зазначає наступне. 33.Загальна умова частини першої статті 1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі статті 1212ЦК України тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. 34.Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому. 35.Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для застосування статті 1212 ЦК України до спірних правовідносин, які виникли у зв`язку з безпідставним, на думку позивача, стягненням основної винагороди приватного виконавця, які не можуть вважатися безпідставно набутими коштами у розумінні статті 1212 ЦК України, а є витратами виконавчого провадження. 36.Спірні правовідносини врегульовано законами України «Про виконавче провадження», «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів», Порядком виплати винагород державним виконавцям та їх розміри і розмір основної винагороди приватного виконавця, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 вересня 2016 року № 643, Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5. 37.Виконавчий напис, на підставі якого було відкрито виконавче провадження №56005738 визнаний таким, що не підлягає виконанню, що в свою чергу відповідно до приписів статті 39 Закону України «Про виконавче провадження», є підставою для закриття виконавчого провадження. 38.Відповідно до ч.3 ст. 45 «Про виконавче провадження» основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. 39.Відповідно до ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. 40.Частинами першою, другою, четвертою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України. 41.Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає примусовому стягненню, поверненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом, заборгованості із сплати аліментів (частина друга статті 27 із змінами, внесеними згідно із Законом № 2475-VIII від 03.07.2018). 42.Державний виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (крім виконавчих документів про стягнення аліментів). 43.Витрати органів державної виконавчої служби та приватного виконавця, пов`язані з організацією та проведенням виконавчих дій щодо забезпечення примусового виконання рішень, є витратами виконавчого провадження (частини 2 та 4 статті 42 Закону 1404-VIII). 44.На стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу чи закінчення виконавчого провадження у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення. 45.Отже, підставами для повернення стягнутого виконавчого збору є: 1) закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню; 2) визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. 46.Тому підстав для оскарження боржником постанови про стягнення виконавчого збору та його стягнення немає, оскільки на час її винесення виконавець діяв правомірно. Натомість виключні підстави повернення виконавчого збору визначено ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження». 47.Враховуючи, що виконавче провадження закінчено у зв`язку з визнанням судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, з приватного виконавця підлягають стягненню кошти у розмірі 1614, 40 грн., що є винагородою приватного виконавця у даному виконавчому провадженні. 48.При розрахунку суми, яка підлягає стягненню суд виходить з того, що з пенсії позивача відраховано кошти у розмірі 24 808,40 грн., до КБ АТ «Приватбанк» перераховано 23200,55 грн. Різниця складає 1614,40 грн., що є винагородою приватного виконавця та підлягає поверненню. 49.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 50.

Outcome: approved