Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

10.09.2019 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить визнати відповідача такими, що втратив право користування житловим приміщенням будинком за адресою: [ADDRESS] . Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . У цьому житловому будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , який фактично не проживає у будинку за місцем реєстрації з 2003 року. Реєстрація відповідача у будинку створює позивачу перешкоди у користуванні і розпорядженні його майном, оформленні субсидії з оплати житлово-комунальних послуг. Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовну заяву, зазначила, що позивач не чинив ніяких перешкод по мешканню відповідача за місцем реєстрації, однак відповідач з 2003 року не проживав в спірному будинку. Відповідач про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій\~статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою позивача вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомлених про судове засідання відповідачів у порядку заочного провадження з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст.13\~ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 12.07.1972р., що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 8). Згідно копії домової книги, в будинку [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-16). З відповіді виконавчого комітету Балаклійської міської ради Харківської області від 16.09.2019 року на запит суду вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в будинку [ADDRESS] (а.с. 21, 22). Згідно акту, складеного 28.03.2019 року депутатом Балаклійської міської ради Харківської області Коновалової О.В. у присутності свідків, що є сусідами: [PERSON] та [PERSON] , відповідач [PERSON] з 2003 року не проживає у будинку [ADDRESS] (а.с. 17). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердила, що [PERSON] не проживає у будинку [ADDRESS] , з 2003 року. Згідно із ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частиною 1 статті 317\~ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.319\~ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Судом встановлено, що відповідач у належному позивачу на праві приватної власності будинку не проживає з 2003 року. Оскільки відповідач у зазначеному будинку не проживає понад встановлені строки, протягом яких зберігається право користування житловим приміщенням, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно ст.7\~Закону України\~«Про свобод\~у пересування\~та вільний\~вибір місця\~проживання в\~Україні» зняття з реєстрації з місця проживання здійснюється за рішенням суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або про позбавлення права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою). Як убачається з матеріалів справи, позивач за подання до суду даної позовної заяви сплатив 768,40 гривень судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ст.\~141\~ЦПК України покладає зазначені судові витрати на відповідача.

Outcome: approved