overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачкою не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сім'ї вважає неможливим. Зазначив, що шлюб з відповідачкою існує формально, оскільки вони з 2008 року фактично проживають окремо, кожен своїм життям, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Відповідно до ст. 111 СК України судом надавався строк для примирення подружжя на три місяці, після закінчення якого подружжя не примирилося. В судовому засіданні позивач пояснив, що не бажає примирення. Подальше зберігання шлюбу неможливе. Позивач вважає примирення не можливим та просить розірвати шлюб. Відповідачка у судовому засідання не заперечувала проти розірвання шлюбу, позовні вимоги визнала. Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 27 листопада 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Очакова Миколаївської області, за актовим записом №139. Від даного шлюбу у сторін неповнолітніх дітей немає. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з 2008 року сторони проживають кожен своїм життям, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Післяшлюбне прізвище відповідача визначити як [PERSON]. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з [PERSON] В обґрунтування заявлених вимог вказала, що 17 серпня 2014 року померла її тітка [PERSON] по лінії спорідненості батька. Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді грошових заощаджень на банківському рахунку ПАТ «[PERSON] Аваль». Заявниця є спадкоємицею за законом та звернулась до Дзержинської нотаріальної контори, склала заяву на прийняття спадщини. Оскільки у заявниці відсутнє свідоцтво про народження батька та померлої тітки, вона не має можливості підтвердити родинні відносини. Тому заявниця просить встановити факт родинних відносин з нею у судовому порядку. Заявниця до суду не прибула, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи ПАТ «[PERSON] Аваль» до суду не прибув. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 17 серпня 2014 року померла [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про смерть серії І-НО № 802451 (а.с.11). Після її смерті відкрилась спадщина у вигляді грошових заощаджень на банківському рахунку ПАТ «[PERSON] Аваль» (а.с.12). Відповідно до повідомлення Державного нотаріуса Дзержинської державної нотаріальної контори, після серті [PERSON] подана заява про прийняття спадщини від імені її племінниці - [PERSON], спадкова справа № 3 від 13.01.2015 року. Відповідно до п.1\~ст. 256 ЦПК України\~суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, тощо. Факт родинних відносин обґрунтований та доведений у судовому засіданні, також підтверджений матеріалами справи, а саме: копією паспорту заявника (а.с.4-7); копією свідоцтва про народження [PERSON] (а.с.8); копією свідоцтва про смерть (а.с.11); копією свідоцтва про шлюб (а.с.9); копією банківської карти (а.с.12).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з заявою, у якій просить розірвати шлюб між нею і [PERSON], зареєстрований 29.07.2011 року у Відділі РАЦС Червонодонецької селищної ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 38. Мотивуючи позовну заяву вказала, що від шлюбу з заінтересованою особою має доньку [PERSON], [INFO]. Шлюб виявився невдалим. Гарної родини вони не створили. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Шлюб носить формальний характер. Вироком Балаклійського районного суду Харківської області від 14.11.2013 року [PERSON] був засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі. В теперішній час відбуває покарання в місцях позбавлення волі. Заявниця просить розірвати шлюб та зазначає, що примирення з [PERSON] не можливе, буде суперечити її інтересам. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, у наданій заяві зазначила, що підтримує заявлені вимоги, просить розглянути справу за її відсутності. Від [PERSON] з арештного дому Диканівської виправної колонії №12 до суду надійшла заява, в якій він про розірвання шлюбу із заявницею не заперечував. Перевіривши матеріали справи, суд вважає заяву [PERSON] обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню враховуючи наступне. Згідно ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно ч. 3 ст. 234 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про розірвання шлюбу за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 29.07.2011 року у Відділі РАЦС Червонодонецької селищної ради Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 38, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.5). Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER], виданого Червонодонецькою селищної радою Балаклійського району Харківської област (а.с.8) . Вироком Балаклійського районного суду Харківської області 14.11.2013 року [PERSON] був засуджений до 5 років 1 місяця позбавлення волі (а.с.9-10). В теперішній час відбуває покарання в Диканівській ВК № 12 Харківської області (а.с.12). Як слідує з матеріалів справи, сторони сімейні стосунки не підтримують, примирення між ними не можливе, майновий спір відсутній. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-15 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини - [PERSON], яка продовжує навчання. В обґрунтуванні позову позивач вказує, що відповідач [PERSON] є батьком її доньки [PERSON], [INFO]. В даний час донька повнолітня і навчається на денному відділені Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», строк навчання по 30.06.2017 року. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач [PERSON] не надає. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча був повідомлений у встановленому Законом порядку. Третя особа в судове засідання не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивачки [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, - а.с.4. Донька вже повнолітня, навчається на денному відділені Гірничого коледжу Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет», строк навчання по 30.06.2017 року, - а.с.9. Матеріальної допомоги на утримання доньки відповідач не надає. Донька проживає з матір'ю [PERSON] та перебуває на її утриманні, - а.с. 8. У відповідності ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно ст. 200 СК України, Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів Таким чином, суд вважає необхідним позов задовольнити і відповідно до ст.ст.182, 198-200 Сімейного кодексу України, стягувати з [PERSON] щомісяця аліменти на користь [PERSON], на утримання повнолітньої доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, у твердій грошовій одиниці в сумі 700 грн. щомісячно з урахуванням індексації відповідно до закону, починаючи з 11.09.2015 року і до закінчення нею навчання, тобто до 30.06.2017 року. Згідно зі ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст.182, 198-200 Сімейного Кодексу України та ст.ст.61, 88, 130 ч.4, 174 ч.4, 212-215, 224-227, 367 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання і взаємоповаги, збереження сімї вважає неможливим. Зазначила, що шлюб з відповідачем існує формально, оскільки вони з вересня 2014 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, підтвердила обставини, що викладені у позовній заяві. Відповідач до судового засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності не направляв. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 12 лютого 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Комінтернівського районного управління юстиції м. Харкова, за актовим записом №56. Від даного шлюбу у сторін народилися діти [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 №11, проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Вище викладені вимоги законодавства регламентовані також ст.112 СК України. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Встановлено, що з вересня 2014 року сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, подружні стосунки не підтримують. Таким чином, вище викладені обставини свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим та таким, що суперечить інтересам сторін. Тому на підставі ст.112 Сімейного кодексу України суд вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-06 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення колишньої невістки [PERSON], та внуків [PERSON], [PERSON] безвістно відсутніми, мотивуючи тим що, її син [PERSON],[INFO] зареєстрував шлюб із [PERSON]. У період шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилися діти - внуки заявниці [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. 21.10.20103 року шлюб між [PERSON] і [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу [PERSON] забрала свої речі і виїхала з будинку у невідомому напрямку. Після досягнення повноліття [PERSON] у 2009 році зібрав свої речі і також виїха у невідомому напрямку. Таким самим способом [PERSON] у 2011 році також залишив будинок і виїхав у невідомому напрямку. Відомості щодо місця проживання [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] заявниці невідомі. На сьогоднішній день заяниця бажає оформити субсидію, але поскільки в будинку за її місцем проживання, [INFO] зареєстровані вищевказані особи, вона не може цього вчинити. В судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала і просила їх задовольнити. Первомайський районний відділ ДМС України у Миколаївській області надав заяву з проханням слухати справу у відсутність представника, та прийняти рішення на розсуд суду. Свідки [PERSON], [PERSON] в судовому засіданні підтвердили, що [PERSON], [PERSON] та [PERSON] залишили будинок № 39 по вул. Знаменській в м.Первомайську Миколаївської області і виїхали у невідомому напрямку, до цього часу не повернулися. Вислухавши пояснення сторін по справі, свідків , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Згідно з вимогами ст.43 ЦК України громадянин може бути визнаний безвісно відсутнім у судовому порядку, якщо на протязі одного року у місці його постійного проживання немає відомостей про місце його перебування. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Відповідно до ст. 246 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. Згідно з ст. 249 ЦПК України суд розглядає справу за участю заявника, свідків, зазначених у заяві, та осіб, яких сам суд визнає за потрібне допитати, і ухвалює рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Судом встановлено факт, що [PERSON] являлася заявниці невісткою. [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO] є внуками заявниці. [PERSON] не проживає [INFO] , по вул. Знаменській, в м.Первомайську з 2003 року. [PERSON] не проживає [INFO] , по вул. Знаменській, в м.Первомайську з 2009 року. [PERSON] не проживає [INFO] , по вул. Знаменській, в м.Первомайську з 2011 року. Визнання [PERSON]., [PERSON] та [PERSON] безвісно відсутніми має для заявника юридичне значення. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON]., [PERSON] та [PERSON], безвісно відсутніми. На підставі ст.43 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-01 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.10.1996 року Южноукраїнським міським відділом ЗАГС м. Южноукраїнськ Миколаївської області, актовий запис № 214. Свої вимоги мотивує тим, що 12.10.1996 року вони з [PERSON] уклали шлюб, від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Причиною розірвання шлюбу є втрата почуття поваги та любові один до одного, між ними часто виникали сварки та непорозуміння. Вважає подальше спільне проживання з відповідачем та збереження сім'ї неможливим. На даний час вони фактично припинили шлюбні відносини. Оскільки, їх шлюб з відповідачем існує лише формально, зберігати сім'ю наміру не має, просить суд його розірвати. В попереднє судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надіслала на адресу суду заяву, в якій просить справу розглядати без її участі, підтримала свою позовну заяву, просила суд її задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON]в попередньому судовому засіданні позов визнав повністю та просив розірвати шлюб між ним та позивачем. Суд, вислухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає повному задоволенню, на підставі вимог ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного Кодексу України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 113 СК України, суд вважає необхідним позивачу [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) останнього на утримання дитини, посилаючись на те, що від спільного шлюбу з відповідачем вона має доньку Маргариту, [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Позивачка також зазначила, що відповідач допомогу в утриманні дитини їй не надає, хоча зобов'язаний це робити за законом. В судове засідання позивачка не з'явилася, надавши письмову заяву про підтримання позову, в якій одночасно клопотала про розгляд справи за її відсутності, в т.ч. в заочному порядку. Відповідач в судове засідання не зявився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Заперечень проти позову не подав. У звязку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів. Дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. З 08.03.2008 року сторони перебували в шлюбі, від якого вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням Миколаївського районного суду Миколаївської області від 20.04.2015 року шлюб між сторонами розірваний. (а.с. 3, 4) Згідно довідки Степівської сільради Миколаївського району Миколаївської області від 14.09.2015 року дитина проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьомусудом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачем по утриманню дитини. З довідки Миколаївського РЦЗ від 12.10.2015 року вбачається, що відповідач перебуває на обліку як безробітний з 22.09.2015 року. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. З відповідача також належить стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 300 грн. на користь позивачки і судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-14 00:00:00

11.09.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, вказуючи на те, що вона народилася 24.10.1993 року від шлюбу батьків, та батько сплачував аліменти до її повноліття. З 01.07.2015 року вона продовжує навчатися в Державному вищому учбовому закладі «Українського державного хіміко-технологічного університету» м.Дніпропетровськ, на факультеті компютерних наук інженерії, на денному відділенні, на 5 курсі, де буде навчаться по 01.07.2016 року. В зв'язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги на придбання харчів, одягу, на проїзд, на придбання літератури. Вона знаходиться на утриманні матері, якій одній важко її утримувати. Відповідач працює та має можливість надавати їй допомогу, але добровільно її не надає. Просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно на час навчання. В судове засідання позивач надав заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі та просить розглядати справу без її участі, в зв»язку з навчанням. Відповідач в судове засідання надав письмову заяву, в якій повністю визнає вимоги дочки, просить розглядати справу без його участі. 3 особа [PERSON], згідно наданої письмової заяви, підтримала вимоги дочки, просить слухати справу без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, що продовжує навчання, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Згідно ст.199 СК України, якщо повнолітні дочки, син продовжують навчання і в зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно свідоцтва про народження відповідач [PERSON] є батьком позивача [PERSON] ( копія свідоцтва в матеріалах справи). Згідно довідки за №330 від 02.09.2015 року, наданої Державним вищим учбовим закладом «Український державний хіміко-технологічний університет», факультет компютерних наук інженерії, [PERSON] дійсно навчається на 5 курсі з 28.07.2015 року по 01.07.2016 року, денна форма навчання, за бюджетною формою навчання. Судом встановлено, що позивач дійсно є дочкою відповідача, що підтверджено свідоцтвом про народження, та навчається за денною формою навчання до 01.07.2016 року, потребує матеріальної допомоги. З урахуванням викладеного, враховуючи матеріальний стан сторін, визнання позову відповідачем, суд вважає, що стягнення з відповідача аліментів на користь позивача у розмірі 1/6 частини заробітку /доходу/ на час навчання буде відповідати принципу справедливості, інтересам сторін. Відповідно до ст.ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову.

Outcome: approved