Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-18 00:00:00

10 серпня 2018 р. [PERSON] звернувся в суд з позовом до\~ [PERSON] третьої особи: третя особа: Служби у справах дітей Кам»янка-Бузької районної державної адміністрації, в якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON], [INFO] з ним по місцю його реєстрації та проживання за адресою: с.Желдець Кам»янка-Бузького району Львівської області. В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що 25.06.2018 року рішенням Кам»янка-Бузького районного суду Львівської області його визнано батьком дитини [PERSON], \~ \~ \~ \~та постановлено внести зміни в актовий запис про народження сина, вказавши його батьком дитини. Фактично з квітня 2018 року дитина проживає з ним та його батьками в с.Желдець Кам»янка-Бузького району Львівської області та перебуває на його утриманні, він займається його вихованням, піклується про його розвиток,\~ створив для нього належні соціально-побутові умови проживання. Відповідачка самоусунулась від виховання та надання допомоги дитині, за місцем реєстрації вона відсутня і де вона знаходиться позивачу не відомо, тому він звернувся до суду з вказаним позовом. У судовому засідання позивач зазначив, що з відповідачкою не знаходився в зареєстрованих шлюбних відносинах, в них народився син [PERSON] який проживає з ним, про місцезнаходження відповідачки йому не відомо. Представник третьої особи Служби у справах дітей Кам»янка-Бузької райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні проти позову не заперечила та підтримала розпорядження Кам»янка-Бузької районної державної адміністрації від 06.09.2018р. №607/02-08/18 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини», вказала, що відповідачка являється не благонадійною, веде розгульний спосіб життя, вихованням дитини не займається. Свідок [PERSON] в судовому засідання вказав, що позивач по справі є її сином, дитина [PERSON] проживає разом з ними з квітня 2018 року, мати до дитини не навідується, дитиною не цікавиться. Свідок [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що відповідачка жила з нею, її днями не було вдома, приходить в стані алкогольного сп»яніння, вказує, що дитині буде краще проживати з батьком. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, суд за згодою позивача, ухвалив розглядати справу на підставі наявних у справі доказів без участі відповідача, який, будучи належним чином повідомлена про час та дату розгляду справи, до суду не прибувала, заяви про розгляд справи за її відсутності не подавала. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оцінивши письмові докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов\~ підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно рішення Кам»янка-Бузького районного суду від 25 червня 2018 року [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON], та постановлено внести зміни в актовий запис про народження сина, вказавши його батьком дитини. \~Згідно розпорядження Кам»янка-Бузької районної державної адміністрації від 06.09.2018р. №607/02-08/18 «Про визначення місця проживання малолітньої дитини» визначено місце проживання малолітнього: [PERSON], [INFO] з батьком [PERSON] за адресою : вул.. Вишнева, 14, с.Желдець Кам»янка-Бузького району Львівської області. Відповідно до ч.1, 2 ст.161 СК України\~у разі якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров'я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має постійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч.7\~ст.СК України \~дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч.2 ст.1 Європейської Конвенції про здійснення прав дітей (1991р), предметом цієї Конвенції є підтримка у найвищих інтересах дітей їхніх прав. Зі змісту ст. 3 Конвенції вбачається, що першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до\~ст.141 СК України\~мати і батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. \~Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Враховуючи вищенаведене, ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов'язків, з огляду на те, що позивач має постійний дохід, може забезпечити належні соціально-побутові умови проживання,\~ суд приходить до висновку, що позовні вимоги є підставними, обгрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved