Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-18 00:00:00

11 березня 2014 року Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська ухвалено рішення у цивільній справі за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, яким позовні вимоги задоволено частково. На зазначене рішення суду була подана апеляційна скарга. Ухвалою судді апеляційного суду Дніпропетровської області від 20 травня 2014 року справу було повернуто до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська для вирішення питання про ухвалення додаткового рішення. Сторони, їх представники, в судове засідання не з'явилися, про час та дату судового засідання повідомлені належним чином. Їх присутність, відповідно до вимог ч.3 ст.220 ЦПК України, не є обов'язковою. У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що необхідно ухвалити додаткове рішення у зв'язку з тим, що при винесенні рішення, судом не було наведено висновку щодо іншої частини вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна». Відповідно до п.1 ч.1 ст.220 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Як вбачається з матеріалів справи, позивач у своїй позовній заяві просив ухвалити рішення, яким стягнути солідарно з [PERSON], [PERSON] борг за кредитним договором №ML-303/100/2007 від 27.09.2007 року у розмірі 191847 грн. 35 коп. та борг за кредитним договором №ML-303/101/2007 від 27.09.2007 року від 27.09.2007 року у розмірі 965918 грн. 42 коп.; судові витрати по справі просив покласти на відповідачів (арк.с.96-98). Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 11 березня 2014 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором - задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-303/100/2007 від 27.09.2007 року у розмірі 184049 грн. 37 коп., яка складається із суми основної заборгованості за кредитом - 184049 грн. 37 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» заборгованість за кредитним договором №ML-303/101/2007 від 27.09.2007 року у розмірі 905525 грн. 75 коп., яка складається із суми основної заборгованості за кредитом - 905525 грн. 75 коп.; стягнуто з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» судовий збір у сумі 3441 грн. 00 коп. (арк.с.165-169). Тобто, судом при винесенні рішення не було наведено висновку щодо вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку відсотків за користування кредитом за період з 26.01.2010 року по 29.06.2010 року у розмірі 7097 грн. 98 коп. за кредитним договором №ML-303/100/2007 від 27.09.2007 року та відсотків за користування кредитом за період з 03.04.2009 року по 29.06.2010 року у розмірі 60392 грн. 67 коп. за кредитним договором №ML-303/101/2007 від 27.09.2007 року, а також висновку в частині позовних вимог до відповідача [PERSON]. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг трирічного строку позовної давності розпочався 30 червня 2010 року і закінчився 30 червня 2013 року, проте, позовна заява була подана до суду 08 липня 2013 року, що підтверджено вхідним штампом канцелярії суду (а.с.2), у зв'язку з чим, позивачем пропущено строк позовної давності по позовним вимогам по сплаті відсотків за користування кредитними коштами. У зв'язку із зазначеним, вважаю за необхідне відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» в частині стягнення з відповідачів в солідарному порядку відсотків за користування кредитом за період з 26.01.2010 року по 29.06.2010 року у розмірі 7097 грн. 98 коп. за кредитним договором №ML-303/100/2007 від 27.09.2007 року та відсотків за користування кредитом за період з 03.04.2009 року по 29.06.2010 року у розмірі 60392 грн. 67 коп. за кредитним договором №ML-303/101/2007 від 27.09.2007 року. Відповідно до ч.1 ст.553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Згідно із ч.4 ст.559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Відповідно до ст.251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов'язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов'язує термін, який визначається календарною датою, або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. З укладених між відповідачем [PERSON] та Закритим акціонерним товариством «ОТП Банк» правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ОТП Банк» договорів поруки №SR-303/100/2007 від 27 вересня 2007 року та №SR-303/101/2007 від 03 жовтня 2007 року вбачається, що в них не встановлено строку, після якого порука припиняється, а умови договорів поруки №SR-303/100/2007 від 27 вересня 2007 року (пункт 4.1) та №SR-303/101/2007 від 03 жовтня 2007 року (пункт 4.1) про їх дію до повного виконання боржником своїх зобов'язань перед банком за кредитним договором не є встановленим сторонами строком припинення дії поруки, оскільки суперечить ч.1 ст.251 та ч.1 ст.252 ЦК України, тому в цьому разі підлягають застосуванню норми ч.4 ст.559 ЦК України про те, що порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. За таких обставин, у ЗАТ «ОТПБанк» виникло право пред'явити вимогу до поручителя [PERSON] про виконання порушеного зобов'язання боржника [PERSON] щодо повернення кредиту, починаючи з 05 квітня 2010 року протягом наступних шести місяців (тобто до 05 жовтня 2010 року). Проте, такої вимоги до поручителя банком упродовж шести місяців в строк до 05.10.2010 року, заявлено не було, а отже порука, відповідно до вимог ч.4 ст.559 ЦК України, припинилася. За таких обставин, є підстави для припинення поруки та відмови позивачу у задоволенні позовних вимог до [PERSON]. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed