Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-02 00:00:00

12.07.2019 року позивачка [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів та зазначила, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який був розірваний в 2007 році. Від шлюбу з [PERSON] має неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , на утримання якого рішенням суду від 28 березня 2007 року стягнуті аліменти в розмірі ј частини від заробітку відповідача, щомісячно, до повноліття дитини. Рішення суду виконувалось відповідачем частково. За період січня 2018 року по 18 березня 2019 року виникла заборгованість в сумі 12472 грн. 02 коп., що підтверджується довідкою державного виконавця ВДВС Сумського РУЮ. Посилаючись на ст. 196 СК України, позивачка просила стягнути з відповідача пеню в сумі 4500,92 грн., оскільки відповідач ухилявся від їх сплати в повному обсязі. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направивши заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи був увідомлений належним чином. Суд, дослідивши і оцінивши в сукупності докази по справі, прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Судом встановлено, що рішенням суду № 2-305 від 28 березня 2007 року з [PERSON] , вирішено стягувати на користь [PERSON] , аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі по 400 гривень на кожну дитину, щомісячно, починаючи з 22 червня 2011 року і до повноліття дітей (а.с.3). Як вбачається з довідки - розрахунку державного виконавця ВДВС Сумського РУЮ від 29 жовтня 2014 року станом на 01.08.2014 року, у в зв`язку з неповною сплатою [PERSON] аліментів утворилася заборгованість за період з січня 2018 року по 18 березня 2019 року в сумі 12472 грн. 02 коп. (а.с. 7). Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 22 Постановою «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року № 3 ст. 196 СК України передбачена відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках, як вказано в п.22 зазначеної постанови, стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК України умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про необхідність відступити від висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у раніше ухвалених судових рішеннях (постановах) Верховного Суду України, а саме: від 2 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16; від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15; від 3 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15; від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16. Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у раніше ухвалених судових рішеннях Верховного Суду України. Так, відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 квітня 2019 рок у справі № 333/6020/16-ц викладена наступна Позиція Великої Палати Верховного Суду Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та один відсоток: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не в повному розмірі, пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помноженого на 1%. Між тим, наданий позивачкою розрахунок неустойки в розмірі 12472 грн. 02 коп. є невірним, оскільки у відповідності з законодавством, неустойка повинна нараховуватися із суми боргу, яка виникла у даному місяці, тому суд, з ним погодитися не може. Зважаючи на зазначене сума неустойки (пені) від суми прострочених аліментів за кожен день прострочення за період з травня 2018 року по 18 березня 2019 року складає помісячно: Травень 2018 (1095,91*322/100)=3528,83 Червень 2018 (1095,91*292/100)=3200,06 Липень 2018 (1095,91*261/100)=2860,33 Серпень 2018 (1095,91*230/100)=2520,59 Вересень 2018 (1095,91*200/100)=2191,82 Жовтень 2018 (1095,91*169/100)=1852,09 Листопад 2018 (1095,91*139/100)=1523,31 Грудень 2018 (1095,91*108/100)=1183,58 Січень 2019 (1441*77/100)=1109,57 Лютий 2019 (1441*46/100)=662,86 Березень 2019 (837,18*18/100)=150,69 Таким чином загальна сума неустойки за період з травня 2018 року, тобто з початку виникнення заборгованості по сплаті аліментів, по 18 березня 2019 року становить 20783 гривні 73 коп., що підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, як вбачається з позовних вимог позивачка просить суд стягнути з відповідача 4500,92 грн. та враховуючи матеріальний стан платника аліментів, суд вважає за можливе на підставі ч. 2 ст. 196 СК України зменшити розмір неустойки та позовні вимоги задовольнити, стягнувши з відповідача на її користь неустойку в розмірі 4500,92 гривень В зв`язку із задоволенням позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved