Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

11 червня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати таким, що втратив право користування житлом [PERSON] та свої вимоги мотивує наступним. Позивач є власником квартири за адресою: [ADDRESS]. Відповідач є сином позивача та зареєстрований у вказаній квартирі, однак більше десяти років не проживає за місцем реєстрації, не оплачує плату за користування, комунальні послуги, не несе інші витрати по утриманню квартири. Позивач зазначає, що факт реєстрації відповідача у квартирі порушує право власності позивача та утворює перешкоди у користуванні власністю, що виражається у сплаті зайвих комунальних платежів. Посилаючись на ст. 71,72 ЖК України, позивач просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням у квартирі позивача. Позивач та його представник до суду не зявилися, надали суду заяву про розгляд справ у їх відсутність, позов підтримали, не заперечують проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач повідомлявся про час та місце розгляду справи за зареєстрованим місцем проживання, будь-яких заяв, заперечень чи пояснень до суду не подав. Представник третьої особи подав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника. Зі згоди позивача та його представника, викладеній в письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. В звязку з неявкою сторін у судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.247 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є єдиним власником квартири за адресою: [ADDRESS], що підтверджується копією свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с.12). Згідно відомостей ЦНАП Сумської міської ради від 15 червня 2018 року, [PERSON], [INFO], зареєстрований за адресою: [INFO] (а.с.14). Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно із ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 156 Житлового Кодексу України, члени сімї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до роз'яснень п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 01 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка вселилась туди і проживала як член сім'ї власника приміщення, або ж для відмови їй у цьому.\~\~ Із пояснень позивача, зазначених ним у позові, та письмових матеріалів справи вбачається, що відповідач є членом сімї власника квартири, і що відповідач не проживає за місцем реєстрації більше року. Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у квартирі порушує права позивача як власника, так як позивач обмежений у своєму праві розпорядження власністю, а крім того відповідач в квартирі не проживає, витрат по утриманню житла не несе, і позивач несе зайві комунальні витрати. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, є обґрунтованою, і відповідач визнається судом таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS]. Згідно ст. 141 ЦПК України, в звязку із задоволенням позову, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 391, 405 ЦК України,

Outcome: approved