Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-12 00:00:00

11 лютого 2019 року до Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області з Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області надійшли матеріали позову [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Кременчуцького філіалу АТ СГ «ТАС» про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, для розгляду на підставі ухвали від 18 січня 2019 року. Згідно змісту позову, позивач [PERSON] просив суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача - Кременчуцьку філію АТ «СГ «ТАС» (приватне) визнати подію, що мала місце 28 липня 2017 року, страховим випадком; стягнути з відповідача, Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача, [PERSON] : суму страхового відшкодування в розмірі 41 500 грн. 32 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 700 грн. 00 коп.; витрати на послуги евакуатора з транспортування автомобіля в розмірі 6 280 грн. 00 коп.; витрати на проведення судового автотехнічного дослідження в розмірі 2 574 грн. 00 коп.; судові витрати в розмірі 736 грн. 40 коп. Вимоги позову мотивовані тим, що 28 липня 2017 року близько 10 год. 00 хв. на автодорозі М-05 Київ - Одеса, 293 км + 60 м, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та незастрахованого транспортного засобу ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] Транспортний засіб Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , застрахований згідно полісу обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності №АК/4459108 ПрАТ «Княжа Вієнна іншуранс груп», яка є членом фонду захисту потерпілих Моторного (транспортного) страхового бюро України, у зв`язку із чим після дорожньо - транспортної пригоди близько 12 год. 00 хв. позивач повідомив на гарячу лінію Моторного (транспортного) страхового бюро України про страховий випадок. За наслідками вказаної дорожньо - транспортної пригоди працівниками поліції відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР № 272820 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння), а також складено постанову про адміністративне правопорушення за статтею 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі поліса (договору) обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів). Окрім того, як вказує позивач, відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР №272819 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, однак в подальшому рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області встановлено відсутність в діях позивача порушень правил дорожнього руху, провадження у справі закрито. Натомість, як зазначає позивач, висновком експертного автотехнічного дослідження встановлено в діях іншого водія - [PERSON] невідповідність вимогам пунктів 10.1, 10.4 Правид дорожнього руху України, які, з технічної точки зору, знаходились у причинному зв`язку з виникненням даної пригоди. Постановою Любашівського районного суду Одеської області від 06 березня 218 року встановлено наявність в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Позивач зазначає, що 11 квітня 2018 року віз звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України із заявою про страхову подію, додавши всі необхідні документи для виплати належного відшкодування, та працівниками ПрАТ «Страхова група «ТАС» за дорученням Моторного (транспортного) страхового бюро України проводився збір всіх необхідних документів по даному страховому випадку. Однак, 25 червня 2018 року позивач отримав лист, датований 18 червня 2018 року, із рішенням про відмову у виплаті відшкодування, мотивоване тим, що на момент звернення позивача із заявою про виплату страхового відшкодування транспортний засіб вже був відремонтований, посилаючись на вимоги пункту 37.1.3 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Оскільки після отримання повідомлення про дорожньо - транспортну пригоду Моторним (транспортним) страховим бюро України не було надано позивачу відповіді щодо проведення оцінки, останній звернувся до незалежного судового експерта Сумцова С.С. із заявою про визначення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , та відповідний висновок про оцінку вартості пошкодження автомобіля було додано разом з пакетом документів до заяви про страхове відшкодування, поданої Моторному (транспортному) страховому бюро України. За викладених обставин позивач [PERSON] і вимушений звернутись до суду із позовом про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо - транспортної пригоди. На виконання ухвали Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 22 грудня 2018 року про залишення позовної заяви [PERSON] до Моторного (транспортного) страхового бюро України, Кременчуцького філіалу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», про відшкодування матеріального збитку, заподіяного внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, без руху, позивачем було надано до суду уточнену позовну заяву, згідно якої останній просить суд ухвалити рішення, яким зобов`язати відповідача - Кременчуцьку філію АТ «СГ «ТАС» (приватне) визнати подію, що мала місце 28 липня 2017 року, страховим випадком; зобов`язати відповідача - Моторне (транспортне) страхове бюро України визнати подію, що мала місце 28 липня 2017 року, страховим випадком; стягнути з відповідача Моторного (транспортного) страхового бюро України на користь позивача суму страхового відшкодування в розмірі 41 500 грн. 32 коп., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в сумі 700 грн. 00 коп., витрати на послуги евакуатора в розмірі 6 280 грн. 00 коп.; стягнути з відповідачів на користь позивача витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 700 грн. 00 коп., витрати на проведення судового автотехнічного дослідження в розмірі 2 574 грн. 00 коп., судовий збір в розмірі 1 409 грн. 60 коп. Ухвалою Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 15 лютого 2019 року відкрито провадження у справі. 14 березня 2019 року Крюківським районним судом міста Кременчука Полтавської області винесено ухвалу про витребування доказів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак завчасно надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача, Моторного (транспортного) страхового бюро України, в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак згідно змісту відзиву, наданого представником відповідача Гусєвим П.В. , останній просив суд розглянути справу без участі представника Моторного (транспортного) страхового бюро України. Згідно змісту відзиву, представник Моторного (транспортного) страхового бюро України просив суд відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, вважаючи, що: по - перше, саме винна в настанні дорожньо - транспортної пригоди особа, а в даному випадку [PERSON] , має відповідати за завдану шкоду; по - друге, в порушення вимог чинного законодавства, а саме статей 33.3, 34.2, 34.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», Моторне (транспортне) страхове бюро України не було повідомлено позивачем про настання страхового випадку та про проведення огляду пошкодженого транспортного засобу, натомість [PERSON] повідомив відповідача про настання страхового випадку лише через дев`ять місяців з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, що унеможливлює розрахунок страхового відшкодування у зв`язку із відновленням пошкодженого транспортного засобу; з наданих позивачем [PERSON] відповідачу документів на додаток до заяви про виплату страхового відшкодування вбачається, що державна реєстрація транспортного засобу Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , здійснена на [PERSON] , а відтак останній, в силу Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», є потерпілою особою, внаслідок чого у позивача відсутнє право отримання страхового відшкодування в даному випадку. Представник відповідача, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, однак представник відповідача Швець С.М. надав до суду заяву, згідно якої просив суд розглянути справу без його участі та зазначив, що просить суд відмовити позивачу в задоволенні позову в повному обсязі. Згідно змісту відзиву, наданого представником відповідача, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Швець С.М., останній заперечує проти задоволення позову до зазначеної страхової компанії з тих підстав, оскільки остання є неналежним відповідачем, так як лише здійснює функцію щодо врегулювання подій та не приймає рішення щодо здійснення регламентної виплати, а також не виплачує її. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі письмових матеріалів справи. Суд, приймаючи до уваги думку позивача [PERSON] , враховуючи до уваги зміст відзиву, наданого представником відповідача, Моторного (транспортного) страхового бюро України - Гусєвим П.В., та думку представника відповідача, Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» - Швець С.М., ретельно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Частиною 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України передбачено право особи на звернення в порядку, встановленому цим Кодексом, до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 5 Цивільного процесуального кодексу України, здійснюючі правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. В судовому засіданні встановлено, що 28 липня 2017 року близько 10 год. 00 хв. на автодорозі М-05 Київ - Одеса, 293 км + 60 м, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Вказаний факт підтверджується: змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 272819 від 28 липня 2017 року; змістом висновку експертного дослідження №1 від 12 жовтня 2017 року, складеного судовим експертом Кирилишен О.М.; постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2017 року по справі №524/6312/17; постановою Любашівського районного суду Одеської області від 06 березня 2018 року по справі №507/165/18. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , автомобіль Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] . В судовому засіданні встановлено, що цивільно - правова відповідальність власника наземного транспортного засобу Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , застрахована у АТ «УСК «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» згідно полісу №АК/4459108 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Цивільно - правова відповідальність іншого учасника дорожньо - транспортної пригоди, [PERSON] , на момент настання дорожньо - транспортної пригоди не була застрахована. Як встановлено в судовому засіданні, за наслідками зазначеної вище дорожньо - транспортної пригоди, відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення серії БР [NUMBER] від 28 липня 2017 року за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та постановою Автозаводського районного суду міста Кременчука Полтавської області від 17 жовтня 2017 року по справі №524/6312/17 встановлено відсутність в діях [PERSON] невідповідностей вимогам Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились у причинному зв`язку подією дорожньо - транспортної пригоди, та провадження у справі закрито у зв`язку із відсутністю в діях [PERSON] складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Натомість, змістом постанови Любашівського районного суду Одеської області від 06 березня 2018 року по справі №507/165/18, яка набрала законної сили 19 березня 2018 року, встановлено в діях [PERSON] наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, внаслідок чого 28 липня 2017 року близько 10 год. 00 хв. на автодорозі М-05 Київ - Одеса, 293 км + 60 м, сталася дорожньо - транспортна пригода за участю транспортних засобів Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Відповідно до частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Окрім того, за висновком експертного дослідження №1 від 12 жовтня 2017 року, складеного судовим експертом Кирилишен О.М. на підставі заяви [PERSON] , в дорожній обстановці, що мала місце 28 липня 2017 року: водій автомобіля Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , не мав технічної можливості екстреним гальмуванням запобігти зіткнення з автомобілем ВАЗ - 2121, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] ; в діях водія автомобіля Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , невідповідностей з вимогами Правил дорожнього руху України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв`язку з виникненням даної пригоди, не вбачається; водій автомобіля ВАЗ - 2121, державний номерний знак [NUMBER] , мав технічну можливість уникнути дорожньо - транспортної пригоди шляхом виконання вимог пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, для чого у нього не було будь - яких перешкод технічного характеру; в діях водія автомобіля ВАЗ - 2121, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] вбачаються невідповідності з вимогами пунктів 10.1, 10.4 Правил дорожнього руху України, які з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку із виникненням даної пригоди. Приймаючи до уваги викладені вище обставини та із врахуванням положень частини 6 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає доведеним факт вини [PERSON] у настанні дорожньо-транспортної пригоди. В судовому засіданні встановлено, що внаслідок дорожньо - транспортної пригоди, що сталася 28 липня 2017 року за участю транспортного засобу ВАЗ 2121, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та транспортного засобу Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , зокрема, останньому автомобілю було завдано пошкодження. 14 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до судового експерта Сумцова С.С. із заявою про встановлення вартості матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля Renault Duster, державний номерний знак [NUMBER] , в результаті чого 22 серпня 2017 року експертом було складено висновок №111, за висновками якого вартість матеріального збитку складає величину 41 500 грн. 32 коп. Згідно частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Пунктом 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, згідно із пунктом 1 частини 1 статті 1188 Цивільного кодексу України, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Водночас, пунктом 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року передбачено, що МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі, зокрема, її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Моторне (транспортне) страхове бюро України здійснює виплати компенсацій та відшкодування на умовах, передбачених Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року. 11 квітня 2018 року позивач звернувся до Моторного (страхового) бюро України із заявою про виплату йому суми матеріального збитку, встановленого висновком експертного товарознавчого дослідження №111 від 22 серпня 2017 року, в розмірі 41 500 грн. 32 коп., а також витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 700 грн. 00 коп., послуг евакуатора в розмірі 6 280 грн. 00 коп., витрат на проведення судового автотехнічного дослідження в розмірі 2 574 грн. 00 коп. 18 червня 2018 року за вих.№3.1-05/19470 на адресу позивача представником Моторного (транспортного) страхового бюро України Білошицькою Л. було надано відповідь про відмову у виплаті відшкодування, посилаючись на положення підпункту 37.1.3 пункту 37.1 статті 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року, оскільки на момент звернення до МТСБУ транспортний засіб Renault, державний номерний знак [NUMBER] , був вже відремонтований, із посиланням на рапорт АТ «СГ «ТАС» (приватне), який також міститься в матеріалах справи. Пунктом 33.3 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року передбачено, що водії та власники транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, власники пошкодженого майна зобов`язані зберігати пошкоджене майно (транспортні засоби) у такому стані, в якому воно знаходилося після дорожньо-транспортної пригоди, до тих пір, поки його не огляне призначений страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) представник (працівник, аварійний комісар або експерт), а також забезпечити йому можливість провести огляд пошкодженого майна (транспортних засобів). Згідно із пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року, якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Отже, наведеними правовими нормами встановлено обов`язок особи невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо - транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування, повідомити страховика про настання дорожньо - транспортної пригоди. Такий обов`язок установлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини дорожньо- транспортної пригоди власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Однак, в даних правовідносинах факт настання страхового випадку ніким із учасників справи не оспорюється, він зафіксований правоохоронними органами, судовим рішенням, яке набрало законної сили, встановлено в діях [PERSON] як учасника дорожньо - транспортної пригоди порушення Правил дорожнього руху України, що призвело до даної дорожньо - транспортної пригоди та до пошкодження транспортних засобів. Відтак, сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку у встановлений чинним законодавством строк не може бути покладений в основу ухвалення рішення, яке в своїй основі має базуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях. Зазначений правовий висновок відображений у постановах Верховного Суду № 753/16761/14-ц від 28 листопада 2018 року, № 300/847/16-ц від 24 жовтня 2018 року, № 300/847/16-ц від 24 жовтня 2018 року. На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги встановлені обставини справи та факт заподіяння учасником дорожньо - транспортної пригоди [PERSON] , цивільно - правова відповідальність якого на момент дорожньо - транспортної пригоди не була застрахована, матеріальної шкоди позивачу, оскільки в судовому засіданні доведений факт настання страхового випадку, суд вважає, що вимоги позивача щодо стягнення з Моторного (страхового) бюро України страхового відшкодування, встановленого висновком експерта, в розмірі 41 500 грн. 32 коп. такими, що підлягають задоволенню. Твердження сторони відповідача, викладені останнім у відзиві на позовну заяву щодо відсутності у позивача законних підстав щодо звернення до суду із вимогою про стягнення страхового відшкодування, спростовуються наявним в матеріалах цивільного провадження полісом №АК/4459108 обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зі змісту якого вбачається, що пункт 8 полісу містить відмітку щодо особливих умов використання забезпеченого транспортного засобу, а саме: до керування допущені особи з водійським стажем менше трьох років та/або водійський стаж страхувальника менше трьох років. Водночас, в частині вимог позивача щодо зобов`язання Моторного (транспортного) страхового бюро України та Кременчуцького філіалу приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» визнати подію, що мала місце 28 липня 2017 року, страховим випадком, суд вважає, що вони задоволенню не підлягають, оскільки така вимога не є належним способом захисту порушених прав, які передбачені статтею 16 Цивільного кодексу України, а саме цією статтею встановлено вичерпний перелік способів захисту цивільних прав та інтересів: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Статтею 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року встановлено, що шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, на підставі положень статей 28 і 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року, суд вважає вимоги позивача [PERSON] щодо стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на оплату послуг евакуатора, такими, що підлягають задоволенню, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача кошти в розмірі 6 280 грн. 00 коп., які підтверджені розрахунковою квитанцією №34 від 28 вересня 2017 року та актом №34 від 28 вересня 2017 року здачі - прийняття робіт (надання послуг). Водночас, суд наголошує, що заявлені позивачем до стягнення витрати на проведення автотоварознавчої експертизи в розмірі 700 грн. 00 коп., та факт понесення позивачем яких підтверджено квитанцією №111 від 21 серпня 2017 року, не відносяться до судових витрат, оскільки пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року, віднесені до витрат на проведення експертизи. За таких обставин, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені на проведення експертизи, в розмірі 700 грн. 00 коп. Згідно пункту 41.4 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-ІV від 01 липня 2004 року, МТСБУ за рахунок коштів відповідного централізованого страхового резервного фонду здійснює оплату послуг осіб, залучених для встановлення причин, обставин подій, за якими може бути проведена регламентна виплата, та розміру заподіяної внаслідок них шкоди, а також банківських витрат МТСБУ при здійсненні регламентних виплат. За таких обставин, оскільки позивачем [PERSON] було самостійно залучено до участі експерта для встановлення причин та обставин подій дорожньо - транспортної пригоди, внаслідок чого судовим експертом Кириленко О.М. було складено висновок №1 від 12 жовтня 2017 року, та згідно рахунку від 02 жовтня 2017 року та квитанції №0.0.863764632.1 від 05 жовтня 2017 року позивачем за вказані послуги було сплачено грошові кошти в розмірі 2 574 грн. 00 коп., суд вважає, що вони підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо позовних вимог в частині стягнення судових витрат, суд виходить з положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, якою передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З наведеного вбачається, що оскільки позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме в частині вимог майнового характеру до Моторного (транспортного) страхового бюро України, то з останнього підлягає стягненню на користь позивача сума сплаченого ним судового збору при подачі позову до суду за позовні вимоги майнового характеру в розмірі 704 грн. 80 коп.

Outcome: partial