Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-05 00:00:00

11.12.2019 року ПАТ « СК «ПЗУ Україна» звернулося до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до [PERSON] про стягнення страхового відшкодування у розмірі 19 080,00 грн. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова у складі судді Баркової Н.В. від 12 грудня 2019 року справу за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, спричиненої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, направлено за підсудністю до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя (а.с. 80-81). 10 січня 2020 року справа надійшла до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя та згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.01.2020 року передана в провадження судді Скользнєвої Н.Г. (а.с. 86) В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 18 серпня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (далі - ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») та ТОВ «Охорона-Холдінг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АМ.119843 , предметом якого є автомобіль марки «Renault Logan» д.н.з [NUMBER] . 04.08.2018 р. у м. Запоріжжя по просп. Соборний, 36 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2107», дн.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Logan» д.н.з [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу. 20.08.2018р. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту АМ.119843 від 18.08.2017р. виплатило власнику пошкодженого автомобіля «Renault Logan» д.н.з [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 19 080,00 грн., про що свідчить платіжне доручення № 19795 від 20.08.2018 року. Згідно витягу з Єдиної Централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, у відповідача на дату настання страхового випадку був відсутній Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. 10.05.2019 року на адресу [PERSON] було надіслано вимогу про добровільне відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, проте лист повернувся на адресу відправника з поміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання», у зв`язку з чим ПАТ «СК «Україна» вимушена звернутися до суду з цим позовом. Як на правові підстави заявленої вимоги позивач посилається на статті 52,511,636,993,1166,1187,1188 ЦК України, ст. 27 Закону України « Про страхування». На підставі викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» суму в якості страхового відшкодування у розмірі 19 080,00 грн., та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Представник позивача надав суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутності; позовні вимоги підтримує у повному обсязі; у разі повторної неявки відповідача у судове засідання просить ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. (а.с. 6, 160) Відповідач по справі [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про час день та місце слухання справи був повідомлений належним чином, про що свідчать наявні в матеріалах справи поштові відправлення № 69063 0176316 7, № 69063 0185975 0, 69063 0192218 4, які повернулися на адресу суду із зазначенням працівника поштового відділення «за закінченням терміну зберігання», а також оголошення про виклик до суду, розміщені на офіційному веб-порталі судової влади України: http://court.gov.ua.. Причину неявки суду не повідомив. Заперечень стосовно позовних вимог позивача, суду не надав (а.с. 98, 143, 150, 156, 159, 165. Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відповідно до ч.3 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст.128,131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Статтею 210 ЦПК України визначено, що суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. Крім того, однією з основних вимог до поведінки судді, закріплених у ст. 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»: - при здійсненні правосуддя дотримуватися вимог Конституції та законів України, забезпечувати повний, всебічний та об`єктивний розгляд судових справ з дотриманням установлених законом строків. Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких є не допустити судовий процес у безладний рух. З рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998р. та «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. вбачається, що право на суд не є абсолютним та воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. Виходячи з зазначених нормативно-правових актів України, наведених рішень Європейського суду з прав людини, взявши до уваги заяву представника позивача, а також з урахуванням того, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, суд у відповідності до ст.280 ЦПК України приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача по справі та ухвалою суду від 06 липня 2020 року ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою суду від 23 січня 2019 року зазначену справу прийнято до розгляду та відкрито провадження, вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання. (а.с. 59-60) Ухвалою суду від 22 лютого 2019 року відкладено розгляд справи до 06 липня 2020 року. (а.с. 69-70) Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяву представника позивача, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що 18 серпня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ПЗУ Україна» та ТОВ «Охорона-Холдінг» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АМ № 119843, згідно якого ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Renault Logan», д.н.з [NUMBER] , його окремих частин чи додаткового обладнання внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. (а.с. 45-51) 04.08.2018 р. у м. Запоріжжя по просп. Соборний, 36 сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «ВАЗ 2107», дн.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , під керуванням [PERSON] та автомобіля «Renault Logan» д.н.з [NUMBER] , що належить ТОВ «Охорона-Холдінг», під керуванням [PERSON] . Внаслідок зіткнення автомобілі були технічно пошкоджені. (а.с. 58-59) Постановою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01.10.2018 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, та призначено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с. 60-61). 20.08.2018 р. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту АМ № 119843 від 18.08.2017 р., страхового акту № UA2018080400001/L03/01 від 16.08.2018 року, рахунку-фактури № 1265 від 16.08.2018 року виплатило власнику пошкодженого автомобіля «Renault Logan», д.н.з [NUMBER] , страхове відшкодування у розмірі 19 080,00 грн., шляхом перерахування коштів на станцію технічного обслуговування, про що свідчить платіжне доручення № 19795 від 20.08.2018 року. (а.с. 62-73) Відповідно до статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. За правилами Закону України «Про страхування» страхове відшкодування здійснюється страховиком. При настанні страхового випадку страховик виплачує страхове відшкодування відповідно до норм чинного законодавства та договору страхування. Згідно з пунктом 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. В силу статті 27 Закону України «Про страхування», статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі статтею 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. 10.05.2019 року на адресу [PERSON] було надіслано вимогу № 1148441 про добровільне відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, проте лист повернувся на адресу відправника з поміткою працівника пошти «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 75-76) Аналізуючи перелічені норми матеріального права, дослідивши письмові докази по справі, надані стороною позивача, та перевіривши їх відповідність вимогам ЦПК України, взявши до уваги письмову заяву представника позивача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» до [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди в порядку суброгації в розмірі 19 080,00 грн. є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При подачі позовної заяви до суду позивач по справі ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» сплатило судові витрати при розгляді справи: а саме судовий збір у сумі 1921,00 грн. (а.с. 77), а тому, оскільки позов задоволено в повному обсязі сплачений судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача по справі.

Outcome: approved