Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-05 00:00:00

10.08.2017 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку. Свої вимоги звернення до суду мотивувала тим тим, що вона купила у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, земельну ділянку площею 0,38 га, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. За вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку позивач повністю сплатила кошти [PERSON], яка віддала ключі від вказаного житлового будинку з господарськими будівлями, де зараз проживає позивач. Оформити договір купівлі - продажу житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки не встигли, так як [PERSON]. померла [INFO] року. В даний час позивачці потрібен правовстановлюючий документ на житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку, що змусило її звернутися до суду з вказаним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду направила заяву про розгляд справи без її участі, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду направив заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно з'ясувавши обставини справи, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв'язку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Крім цього, ч.3 ст.334 ЦК України встановлено, що право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі - продажу повинен бути укладений у письмовій формі і посвідчений нотаріально, якщо хоча б однією із сторін є громадянин, і недотримання цієї вимоги є підставою для визнання укладеного договору недійсним. Разом із тим, між сторонами була досягнута взаємозгода всіх істотних умов договору, покупець передав продавцю обумовлену суму, продавець передав покупцю документи, нерухоме майно в натурі. Позивач фактично вступив у володіння і розпорядження нерухомістю, виконав поточний ремонт, організував догляд за майном, тобто правочин між сторонами фактично відбувся. [PERSON] померла [INFO] року, про що свідчить Свідоцтво про смерть серії [NUMBER], видане Нехворощанською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 17.09.2015 року, актовий запис № 35 (а.с.9). Факт родинних відносин померлої [PERSON] та відповідача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] та Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] (а.с.10-11). Відповідно до технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається , що житловий будинок з господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] (а.с.12-15). Як вбачається з Державного акту на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 05.09.1997 року, [PERSON] є власником земельної ділянки загальною площею 0,38 га , в межах згідно з планом , що розташовані на території Нехворощанської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і передана для обслуговування жилого будинку та ведення особистого підсобного господарства (а.с.16). Згідно витягу № 169/0/203-17 від 16.06.2017 року із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки площею 2700 кв.м. для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, що розташована на території с. Нехвороща, Новосанжарського району, Полтавської області, нормативна грошова оцінка становить 15694,10 грн.(а.с.18). Як вбачається з розписки від 10.10.2015 року, [PERSON] отримала від [PERSON] кошти в сумі 5000 (п'ять тисяч) гривень за проданий нею житловий будинок з господарськими будівлями та земельну ділянку. Згідно ст. 220 ЦК України, договір, укладений із порушеннями нотаріальної форми є нікчемним. Однак, в ч. 2 вищевказаної статті зазначено, що якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. Така можливість передбачена законом як одна із форм захисту інтересів добросовісного учасника цивільних правовідносин. Таким чином, по даній справі між сторонами при укладанні договору купівлі-продажу була досягнута угода по всіх істотних умовах, тому суд вважає, що є підстави задовольнити даний позов.

Outcome: approved