Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-08 00:00:00

12.10.2021р в суд подано вищезазначений позов з таким обгрунтуванням вимог. 2020 року померла баба позивачки, [PERSON] , підтвердженням чому є свідоцтво про її смерть серії [NUMBER] від 04 березня 2021 року. Родинні відносини позивачки з її померлою бабою, [PERSON] , підтверджуються наступними документами: Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження [PERSON] , який позивачці приходився рідним батьком, свідоцтвом про шлюб [PERSON] , батька позивачки, свідоцтвом про народження [PERSON] (позивачки) серії [NUMBER] від 11 жовтня 1985 року, свідоцтвом про шлюб [PERSON] (позивачки) серії [NUMBER] від 16 жовтня 2010 року, після реєстрації шлюбу позивачка взяла прізвище чоловіка « [PERSON] », паспорт громадянина України [PERSON] (позивачки) серії [NUMBER] виданий Міжгірським РВ УМВС України в Закарпатській області 15 квітня 2011 року. При житті баба позивачки, [PERSON] , склала заповіт, посвідчений секретарем Виконкому Майданської сільської ради Міжгірського району Закарпатської області Бурда Людмилою Іванівною 22 березня 2016 року. [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження, а саме: «один цілий житловий будинок, що розміщений в [ADDRESS] з надвірними будовами, земельну ділянку площею 0,1852 га в ур. «Біля будинку» згідно державного акту 11 -ЗК №036461 зареєстрованого №28 від 28.12.1995 року заповідаю внучці [PERSON] 1985 року народження, що проживає в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0616 га згідно державного акту 11-ЗК №036461 зареєстрованого №28 від 28.12.1995 року заповідаю своєму внукові [PERSON] 1981 року народження, що проживає в [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0872 га згідно державного акту 11-ЗК №036461 зареєстрованого №28 від 28.12.1995 року заповідаю своїй невістці [PERSON] 1964 року народження, що проживає в [ADDRESS] ». Із відомостей викладених у довідці Старости Майданського старостинського округу Міжгірської селищної ради Хустського району Закарпатської області Марковича О.О. від 24.03.2021 року за №75 на день смерті [PERSON] з нею ніхто не проживав, відтак належну їй спадщину у порядку ч.3 ст.1268 ЦК України ніхто не приймав, заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори також ніхто не подавав, про що є зазначено в Інформаційній довідці приватного нотаріуса Хустського районного нотаріального округу Закарпатської області Дунаева Ю.М. від 29 червня 2021 року №64/01-16. Із змісту якої випливає, «що позивачка, [PERSON] , за померлою [PERSON] строки для прийняття спадщини пропустила, на момент смерті останньої її місце реєстрації проживання було відмінне від місця реєстрації проживання заповідача, що унеможливлює відкриття спадкової справи, а відтак нотаріус рекомендує звернутися до суду для вирішення питання щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини». Факт, що спадкова справа за померлою [PERSON] дійсно не заводилася і свідоцтва про право на спадщину не видавалися, підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та вил дані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №65349901 від 29.06.2021 року. Отже, пропуск строку для прийняття спадщини за померлою [PERSON] і стало для позивачки підставою звернутися до суду із даною позовною заявою про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. У позивачки є троє дітей: [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07 червня 2011 року, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Молодші двоє дітей [PERSON] та [PERSON] є дітьми-двійнятами, які на превеликий жаль мають інвалідність з дитинства з категорією «дитина-інвалід підгрупи А», підтвердженням чому є Медичний висновок №19/93 від 06 березня 2019 року та Медичний висновок №19/94 від 06 березня 2019 року. Важке захворювання дітей позивачки і є основною причиною пропуску нею строку для прийняття спадщини за померлою бабою [PERSON] , яка заповітом від 22 березня 2016 року належний їй житловий будинок по [ADDRESS] з надвірними будовами та земельну ділянку площею 0,1852 га. біля цього ж будинку заповідала саме позивачці. У вищевказаному заповіті [PERSON] , окрім позивачки, спадкоємцями були вказані ще двоє осіб - [PERSON] , онук заповідачки, який позивачці приходиться двоюрідним братом, а також [PERSON] , невістка заповідачки, яка позивачці є рідною матір`ю. [PERSON] і [PERSON] із їхньої усної згоди залучені позивачкою як треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, незважаючи на те, що вони також пропустили строки для прийняття спадщини. Таким чином, зважаючи на вищевикладені обставини, позивачка просить суд визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за померлою бабою [PERSON] . Представник позивачки-адвокат Шишола В.М. подав суду заяву про розгляд справи без його участі, заявлений позов підтримує, просить такий задовольнити. Треті особи [PERSON] та [PERSON] , подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності та одночасно вказали, що вони визнають позов в повному обсязі, не заперечують проти задоволення позовних вимог, правові наслідки визнання ними позову їм відомі та зрозумілі. Представник Міжгірської с/рада на розгляд справи не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечень до заявленого позову [PERSON] не має. Суд, дослідивши заяви учасників провадження без їх участі на основі поданих у справу доводів, письмових пояснень і обгрунтувань та доказів приходить до висновку, що позов слід задовлити. Відповідно до вимог ч.1 ст.1272 ЦК України, позивач вважається таким, що не прийняв спадщину по заповіту померлої [PERSON] , так як після смерті останньої, протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (протягом шести місяців) він не звернувся із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори. Причиною пропуску строку є те, що позивачка, [PERSON] , за померлою [PERSON] строки для прийняття спадщини пропустила, на момент смерті останньої її місце реєстрації проживання було відмінне від місця реєстрації проживання заповідача, що унеможливлює відкриття спадкової справи, а відтак нотаріус рекомендує звернутися до суду для вирішення питання щодо визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Крім того утримує дітей з інвалідністю. Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Отже, за відсутності заперечень з боку третіх осіб та Міжгірської с/ради, які не оспорили обставини зазначені в позові [PERSON] , не надали суду будь-яку інформацію про наявність інших спадкоємців за законом до майна померлої [PERSON] , з врахуванням відсутності інформації у Спадковому реєстрі щодо спадкових справ та виданих на їх підставі свідоцтва про право на спадщину, суд визнає вказану позивачем причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною, з врахуванням часу, який минув з дня відкриття спадщини (менше року), та на підставі ч.3 ст.1272 ЦК України, вважає, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини по заповіту померлої [PERSON] , терміном на один місяць з дня набрання рішенням суду законної сили. Судові витрати до стягнення позивачем не заявлені.

Outcome: approved