Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-20 00:00:00

10.11. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Книгодрук» про стягнення заборгованості по заробітній платі. У позовній заяві, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить суд стягнути з [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Книгодрук» (ЄДРПОУ 25239268) на користь [PERSON] 32 148, 16 грн. заборгованості по заробітній платі. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог покликається на наступні обставини: заборгованість відповідача перед позивачем по заробітній платі за період з 01.01. 2010 року по 31.12. 2012 року складає 32 148, 16 грн. Відповідач у добровільному порядку не бажає погасити таку заборгованість, тому позивач змушена звертатися до суду. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, проте подала суду письмову заяву у якій просить суд розглядати цивільну справу без її участі, заявлені позовні вимоги підтримує, позов просить задоволити. Представник відповідача [PERSON] з обмеженою відповідальністю «Книгодрук» у судове засідання не зявився, у процесі судового розгляду справи заявлені позивачем позовні вимоги заперечував. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд постановив здійснювати судовий розгляд справи без участі учасників процесу, які будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду у судове засідання не зявилися. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, судом встановлено наступні обставини, що мають значення для правильного вирішення справи: із Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 10108 від 14.12. 2015 року слідує, що за період з: І - ІV квартал включно 2010 року, І - ІV квартал включно 2011 року, І - ІV квартал включно 2012 року ТзОВ «Книгодрук» [PERSON] нараховано 32\~148,16 грн. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (\~Закон України від 17.07.1997 року № 475/97\~- ВР ), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. Враховуючи те, що норми ч. 4\~ст. 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти всебічному і повному зясуванню обставин справи, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3\~ст. 129 Конституції України\~визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що в межах наданих ним повноважень судом створені належні умови для надання сторонами доказів, заявлення клопотань витребування додаткових доказів. Встановлено, що при розгляді справи представник відповідача всупереч вимог ч.ч. 1, 3 ст. 10, ч. 1 ст. 60 ЦПК України не надано суду належних та допустимих, в розумінні ст.ст. 58, 59 ЦПК України, оплати праці позивача у відповідності до нарахувань зазначених вище. Тому, заявлені позивачем позовні вимоги підлягають задоволенню. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України. На підставі наведеного та

Outcome: approved