Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

11 липня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 28 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 33, між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Вказала, що від спільного подружнього життя з відповідачем у них народився син [PERSON], [INFO]. Зазначила, що в останні роки між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Так як вони припинили між собою шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство, і більше двох років проживають окремо і вирішили розірвати шлюб. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], який зареєстровано 28 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 33. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище «Залізецька». Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, але надала суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить справу розглядати у її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, причини своєї неявки суду не повідомив. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки у судове засідання відповідача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 224 ч. 1 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 224 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 28 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 33, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-МИ № 078061. У сторін від спільного подружнього життя народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується витягом з реєстру актів про народження № 27 частина 1 серія А рік 2012, мерії м. Каттоліка (РН), який знаходиться на утриманні [PERSON]. Суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сімю. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім'я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберігати сім'ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 640 гривень 00 копійок.

Outcome: approved