Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

11 червня 2018 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач просить визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі [ADDRESS], що залишилася як спадок після смерті її чоловіка [PERSON], який помер [INFO] у м. Славутичі Київської області, складає 1/2 частину даного жилого приміщення. Позовні вимоги вони обґрунтовуються тим, що [INFO] помер чоловік позивача [PERSON]. Під час шлюбу у них народилась дочка [PERSON], [INFO]. На підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого ВО «Чорнобильська АЕС» від 1 листопада 1993 року, його батьками було отримано у спільну сумісну власність жиле приміщення у вигляді трьохкімнатної квартири [ADDRESS]. Після смерті батька її чоловіка [PERSON] на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою Київської області 29.03.2000 року за реєстровим № 1362, чоловік позивача [PERSON] отримав у власність 1/2 частку вищевказаного житлового приміщення. За договором міни, посвідченого державним нотаріусом Славутицького міського нотаріального округу Київської області 7 квітня 2000 року, зареєстрованим в реєтрі за № 1544, її чоловік [PERSON] та його мати [PERSON], взамін вищевказаної квартири отримали у спільну сумісну власність квартиру [ADDRESS]. 23 травня 2000 року їх право спільної сумісної власності на даний об'єкт нерухомого майна було зареєстровано у Славутицькому міському бюро технічної інвентаризації Київської області в реєстровій книзі № 5 за реєстровим № 449/47. Після смерті чоловіка позивача [PERSON] серед спадкоємців першої черги за законом, залишилися [PERSON] - його дружина, неповнолітня дочка [PERSON], та його мати - [PERSON] Після смерті чоловіка позивача залишилося спадкове майно у вигляді належної йому частки у праві спільної сумісної власності у трьохкімнатній квартирі за адресою: Чернігівський квартал буд.[ADDRESS], яка за правовстновлюючими документами належить двом співвласникам [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності. 04 травня 2018 року на підставі заяви позивача державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області було відкрито спадкову справу на спадщину [PERSON], номер у спадковому реєстрі 62371447, номер у нотаріуса 35/2018, на підтвердження чого був виданий Витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі за № 51801453. Мати чоловіка позивача відмовилася від прийняття спадщини свого сина [PERSON] на користь його з позивачем дочки [PERSON]. При зверненні до нотаріуса з приводу оформлення спадщини позивачу було надано відповідь про неможливість вчинення цих дій без визначення спадкової частки [PERSON] у праві спільної сумісної власності, що спонукало її звернутися до суду з даним позовом. Позивач та її представник в підготовче засідання не з'явилися, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та задоволенні позову в повному обсязі. Відповідач в підготовче засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вона позов визнала та просила задовольнити . Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. З матеріалів справи встановлено, що згідно договору міни від 07 квітня 2000 року [PERSON], [PERSON] передали в порядку обміну належну їм на праві спільної сумісної власності квартиру [ADDRESS] на квартиру [ADDRESS], належну [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.14). Згідно копії довідки від 10.04.2018 року (а.с.17), за адресою [ADDRESS] зареєстровані наступні особи: -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]; -[PERSON], [INFO]. Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 01 лютого 1997 року Конковічською сільською радою Петриківського району Гомельської області Республіки Білорусь, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували 01 лютого 1997 року шлюб. Після реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку - [PERSON], дружині - [PERSON] (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] народилася [INFO], її батьком є [PERSON], матір'ю - [PERSON] (а.с.11). Факт смерті [PERSON] [INFO] підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], виданим 03 квітня 2018 року Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с.12). 04 травня 2018 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Київської області була відкрита спадкова справа за номером 35/2018 (а.с. 33-40). Як видно із матеріалів спадкової справи № 35/2018, [PERSON] заповіту не залишав. Отже, його спадкоємцями по закону першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України являється його дружина [PERSON], неповнолітня дочка - [PERSON], та його мати [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про його народження, свідоцтвом про народження дочки та копією свідоцтва про укладення шлюбу, копії яких знаходяться в спадковій справі. Згідно заяви про відмову від прийняття спадщини, мати чоловіка позивача відмовилася від прийняття спадщини свого сина [PERSON] на користь його дочки [PERSON] ( а.с. 34). Відповідно до листа завідувача Славутицької міської державної нотаріальної контори № 285/02-14 від 08.05.2018 року в зв'язку із тим, що не визначена частка померлого [PERSON] у спільній сумісній власності на нерухоме майно, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та роз'яснено процедуру вирішення зазначеного питання у судовому порядку (а.с.18). Таким чином, оформити належним чином спадщину позивач не має можливості, оскільки під час набуття жилого приміщення у приватну власність за договором міни не був визначений розмір часток кожного із співвласників, в тому числі і [PERSON]. Відповідно до ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За таких обставин суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та визначити, що розмір частки у праві спільної сумісної власності у жилому приміщенні - квартирі [ADDRESS], що залишилася як спадок після смерті [PERSON], який помер [INFO] у м. Славутич Київської області, складає 1/2 частину даного жилого приміщення. За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у рішенні в порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Виходячи з наведеного, враховуючи, що відповідач подала заяву про визнання позову до початку розгляду справи по суті, то на користь позивача з державного бюджету підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 352 гривні 40 копійок, інша частина судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved