Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

12.11.2014 року позивач Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києва державної адміністрації звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами за період з 01.04.2010 року по 01.03.2014 року в загальному розмірі 14 842, 46 грн., в тому числі: 13 206, 23 грн. - основного боргу, 743, 14 грн. індексу інфляції, 893, 09 грн. 3% річних. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідачі є співвласниками та проживають в квартирі [ADDRESS] Позивач є балансоутримувачем вказаного будинку та надає відповідачам житлово-комунальні послуги, проте відповідачі обов'язку оплачувати вказані послуги належним чином не виконують та мають заборгованість у зазначеному вище розмірі. При цьому позивач неодноразово попереджав відповідачів про необхідність своєчасної оплати спожитих послуг, проте останні зазначену заборгованість в добровільному порядку не сплатили, що й змусило його звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання 26.01.2015 року позивач свого представника не направив. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, в якій останній зазначає, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі і просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідачі в судове засідання не з'явилася, хоча про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Про причини своєї неявки суд не повідомили. 26 січня 2015 року фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України. Згідно ст.224 Цивільного Процесуального Кодексу України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, суд, врахувавши заяву представника позивача, занходить можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартиру [ADDRESS] займають відповідачам на підставі ордеру № 86729 від 23.02.1963 р., яка є двокімнатною, загальною площею 43, 37 м2., в тому числі житловою площею 29, 00 м2. Вказаний будинок перебуває на балансі КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації. Згідно довідки форми №3, виданої Центром обслуговування споживачів №2 від 14 липня 2014 року за №2080, відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] загальною площею 43, 37 м2., житловою площею 29, 00 м2. Згідно статті 179 ЖК Української РСР користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов'язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Зазначені положення закріплені і в п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених постановою КМУ №572 від 08.10.1992 року (із змінами та доповненнями). Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами та доповненнями), встановлено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. У розумінні ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України. Статтею 11 ЦК України зазначено, що цивільні права та обов'язки виникають, зокрема, із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Як вбачається з матеріалів справи відповідачі свої обов'язки щодо оплати житлово-комунальних послуг належним чином не виконують, у зв'язку з чим мають перед позивачем заборгованість. Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормами статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, примусове виконання обов'язку в натурі. Судом встановлено, що за період з 01.04.2010 по 01.03.2014 відповідачі мають заборгованість по платі за утримання житла та платі за користування комунальними послугами в розмірі 14 842, 46 грн., яка до цього часу не сплачена. Зазначена заборгованість складається з суми основного боргу - 13 206, 23 грн., індексу інфляції - 743,14 грн., 3% річних - 893,09 грн., що підвереджується бухгалтерським розрахунком заборгованості за житлово-комунальні послуги виконаному станом на 01.03.2014 року. Враховуючи обставини викладені вище, зважаючи на законність та обґрунтованість вимог позивача, суд приходить до висновку про задоволення позову, та вважає за необхідне стягнути з в рівних частинах з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] на користь КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації заборгованість за оплату житлово-комунальних послуг в зазначеному вище розмірі. У відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає сплачений судовий збір 243,60 грн. - по 121,80 грн. з кожного. Виходячи з наведеного та

Outcome: approved