overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

11.06.2018 року позивач звернувся в суд з позовом і просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 17.07.2012 року /актовий запис № 56/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Свій позов позивач мотивує тим, що сім`я розпалася в травні 2016 року за згодою обох сторін, з того часу разом не проживають, миритися не бажають. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явилася, звернулася до суду із заявою про розгляд справи у її відсутність, позов визнала. Фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, зясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає необхідним задовольнити позов. У суді встановлено, що 17.07.2012 року /актовий запис № 56/ відділом державної реєстрації актів цивільного стану Корсунь-Шевченківського районного управління юстиції у Черкаській області між сторонами був зареєстрований шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 086542 (а.с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.3). Сім`я розпалася в травні 2016 року за згодою обох сторін, з того часу разом не проживають. Строк для примирення не потрібний. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, яка передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що при таких обставинах подальше спільне проживання сторін неможливе і буде суперечити їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення по справі, а тому позов задовольняється і шлюб між сторонами розривається. Спору за поділ майна та місце проживання дитини сторони на сьогодні не мають. Згідно ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З свідоцтва про шлюб вбачається, що прізвище відповідача не змінювалося. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Задовольняючи позов, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 704,80 грн відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

11.06.2018\~року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання її такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, а саме квартирою 93 в будинку 3 по вулиці Савчука в місті Чернігові. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач не проживає за зазначеною адресою понад рік, а саме з 2014 року, без поважних причин, житло залишила добровільно. Відповідач відзив на позовну заяву не надала. \~ \~ \~ \~Позивач в судовому засіданні позов підтримав і просив суд його задовольнити. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи сповіщений належним чином і завчасно. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS]. В квартирі також зареєстрована колишня дружина позивача [PERSON] та син [PERSON], [INFO], що підтверджується довідкою з місця проживання про склад сім»ї. (а.с.11). Згідно акту про не проживання особи за місцем реєстрації від 16.05.2017 року (а.с.13) відповідач у спірній квартирі не проживає з 2014 року. Відповідач виїхала з квартири добровільно, перешкод щодо користування квартирою їй ніхто не чинив. Факт не проживання відповідача по зазначеному адресу більше ніж рік в судовому засіданні підтверджено також свідком [PERSON], який також пояснив, що відповідачка залишила квартиру добровільно. Згідно ст..391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-24 00:00:00

11.06.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою № 20 в будинку № 19 по вул. Льотній в м. Чернігові з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. \~ \~ \~ \~Позов мотивує тим, що в 1998 році відповідач добровільно покинула квартиру і з цього часу в ній не проживає та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить його сімю в скрутне матеріальне становище. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач предявлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; відповідач не зявилася, про час і місце розгляду справи сповіщалася належним чином. 25.07.2018 року судом, за згодою позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~Позивач є наймачем квартири [ADDRESS] (далі Квартира); за вказаною адресою зареєстровано й місце проживання відповідача (а.с. 4). \~ \~ \~ \~Актом від 24.05.2018 року та показаннями позивача, якого судом допитано в якості свідка, що узгоджуються між собою, підтверджується факт постійного не проживання відповідача в Квартирі з 1998 року (а. с. 5). \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. \~ \~ \~ \~Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу). \~ \~ \~ \~У звязку з доведеністю факту не проживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання її такою, що втратила право користування Квартирою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

11.06.2018 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON], зареєстрований 06.09.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 11. В обґрунтування позову, позивач вказує, що 06.09.2002 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб, від вказаного шлюбу вони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], протягом сімейного життя відносини між ним та відповідачкою поступово погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин між ним та відповідачкою, спільний побут вони не ведуть, оскільки проживають окремо, а тому даний шлюб існує формально та не виконує свого прямого призначення, в зв'язку з вищевикладеним просить суд позов задовольнити. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності, додатково вказавши, що позовні вимоги в повному обсязі підтримує (а.с. 16). В судове засідання відповідачка не з'явилася, надала до суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, додатково вказавши, що проти задоволенню позову не заперечує (а.с. 18). Суд, врахувавши думки позивача, відповідача, викладені у їхніх відповідних заявах, проаналізувавши матеріали справи, оцінивши зібрані докази в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 06.09.2002 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 11, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 06.09.2002 року (а.с. 04). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 02.04.2003 року, Відділом реєстрації актів громадянського стану Коломацького районного управління юстиції Харківської області, сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 12). З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що вказаний шлюб не може бути збережений, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство вони не ведуть, спору про місце проживання дитини та її утримання між сторонами немає, подальше сумісне життя подружжя неможливе.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-15 00:00:00

11.06.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~ \~ В\~позовній заяві\~позивач в\~обґрунтування позову\~ посилається на те, що вона являється власником квартири, яка розташована в с. Токівське вул.. Світла, 48/1, Апостолівського району Дніпропетровської області. З відповідачем [PERSON] вони проживали разом, вели спільний побут, фактично перебували в шлюбних відносинах, шлюб не реєстрували. Відповідач зареєстрований за вищевказаною адресою. В 2003 році після припинення сімейних відносин відповідач виїхав з квартири, забравши всі свої речі. З 2003 року відповідач у квартирі не проживає, комунальних послуг не сплачує, в утриманні житла участі не приймає, особистих речей відповідача в квартирі не має, відносин не підтримує. Просить позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою 1 будинку 48 по вул.. Світлій с. Токівське Дніпропетровської області. Позивач в судове засідання не з»явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім»ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім»ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] згідно договору дарування від 18.06.2002 року являється власником квартири [ADDRESS]. Згідно довідки про склад сім»ї та проживання від 04.06.2018 року № 252, виданої [PERSON], яка проживає [INFO], до складу сім»ї, які зареєстровані за даною адресою, входять: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], 01.10. [INFO]. [PERSON] за вищевказаною адресою не проживає з 2003 року. Відповідно акту обстеження матеріально побутових умов проживання [PERSON], яка мешкає по вул.. Світлій, 48/1, с. Токівське Дніпропетровської області у квартирі зареєстровано п»ять чоловік: [PERSON], [INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON],[INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З квітня 2003 року за даною адресою [PERSON] в квартирі не проживає. \~ \~ \~ \~Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у спірній квартирі, не проживає за місцем реєстрації з 2003 року без поважних причин, тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-15 00:00:00

11.06.2018 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, посилаючись на те, що знаходиться з ним в шлюбі, який був зареєстрований 15 квітня 2016 року виконавчим комітетом Приморської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося з причини різних поглядів на життя та несумісності характерів. Спільного господарства не ведуть. Просить суд розірвати шлюб зареєстрований 15 квітня 2016 року виконавчим комітетом Приморської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 02. В судове засідання позивачка не з'явилися, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] знаходяться в шлюбі, який був зареєстрований 15 квітня 2016 року виконавчим комітетом Приморської сільської ради Скадовського району Херсонської області, актовий запис № 02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КГ №103215.\~ Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO]. Сімейне життя у подружжя не склалося, шлюбні стосунки припинені, втрачено почуття поваги один до одного, взаємопорозуміння, любові, отже сімї фактично не існує. Відповідно до ст. 110 СК України, позов до суду про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхньої дитини. Оскільки шлюбні відносини припинені і поновляти їх сторони не мають наміру, це свідчить про те, що сімя розпалась остаточно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-18 00:00:00

11.06.2018 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача,але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного щомісячно, до досягнення ним повноліття. Позивачка вказує на те, що з 27.09.2001 р. по 21.09.2010 р. перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Крістіну, [INFO]. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Відповідач надав суду заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутність. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 27.09.2001 року по 21.09.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку Крістіну, 21 лютого 2002 року наодження. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. \~ \~ \~ \~Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки Крістіни, [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до її повноліття. Відповідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704 грн. 80 коп. \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-08 00:00:00

11.06.2018 року позивачка подала до суду позов про розірвання шлюбу з відповідачем та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітніх дітей: доньки - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO], в розімірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов обґрунтувала тим, що з 24.01.2009 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого має двоє дітей: доньку - [PERSON], [INFO], сина - [PERSON], [INFO]. Вказала, що подружні відносини між ними припинені через відмінність характерів, відсутність взаєморозуміння і поваги. Відповідач проживає без реєстрації шлюбу з іншою жінкою, веде з нею спільне господарство. Шлюб носить формальний характер, подальше збереження шлюбу не можливе. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце судового засідання оповіщений належним чином. Заяв, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не зявився в судове засідання без повідомлення причин, неподання ним відзиву на позов, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-14 00:00:00

11.06.2019 [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. 14.06.2019 ухвалою Київського районного суду м. Харкова цивільну справу за заявою [PERSON] про встановлення факту родинних відносин направлено до Дзержинського районного суду м. Харкова за територіальною підсудністю. В обґрунтування вимоги зазначено, що він є єдиним сином [PERSON] При видачі паспорту було допущено помилку в написанні прізвища, замість « [PERSON] » зазначено « [PERSON] ». На теперішній час батько перебуває у похилому віці. Звернення до суду пов`язане з необхідністю оформлення документів. З метою підтвердження родинних відносин він звертався до органів реєстрації актів про видачу довідки, але у видачі зазначено довідки відмовлено. Факт того, що він є сином [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження. В судове засідання заявник та третя особа [PERSON] звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності, просили задовольнити заяву та встановити факт родинних відносин. Третя особа відділ державної реєстрації актів у судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином та своєчасно, про причини неявки суд не сповістили. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] батьками останнього записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.14). З паспорту серія [NUMBER] , який виданий на ім`я [PERSON] вбачається, що прізвище зазначене як « [PERSON] ». З паспорту серія [NUMBER] , який виданий на ім`я [PERSON] вбачається, що прізвище зазначене як « [PERSON] ». Свідоцтво про народження заповнено російською мовою, при видачі паспорту громадянина України прізвище заявника було переведено та записано як « [PERSON] », натомість прізвище батька заявника у паспорті громадянина України записано « [PERSON] ». Таким чином, заявник не може належним чином підтвердити факт родинних відносин та вільно реалізовувати свої права. Встановлення даного факту для заявника має істотне значення, так необхідне для реалізації його прав. Згідно п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно ч.2 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищенаведене та те, що встановлення факту родинних відносин заявнику потрібно для безперешкодної реалізації прав, суд приходить до висновку, що заява про встановлення факту належності правовстановлюючого документа підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

11.06.2019 акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - позивач) звернулось до суду з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) заборгованості, що виникла за кредитним договором від 11.04.2014, в сумі 32816 грн 68 коп. і 1921 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування позову послався на невиконання відповідачем умов кредитного договору в частині порядку та строків розрахунку. Позивач просив розглянути справу за відсутності його представника і повідомив, що в разі неявки відповідача він погоджується на заочний розгляд справи. У судове засідання сторони не з`явилися, хоча про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини своєї неявки суд не повідомив, відзив на позовну заяву не надіслав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. На підставі заяви від 11.04.2014 позивач надав відповідачу кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок в розмірі 12000 грн із щомісячною сплатою за користування кредитними коштами в розмірі 30% річних на суму залишку кредиту; пунктом 2.1.1.7.6 умов і правил надання позивачем банківських послуг передбачено нарахування штрафу в разі порушення відповідачем термінів розрахунків (далі - Договір; а.с. 11-27) Відповідно до статей 526, 530 ЦК України (далі - Кодекс) зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Як випливає з наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с. 10 зв.), відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 13.05.2019 складає 32816 грн 68 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 17377 грн 92 коп., пеня - 13399 грн 87 коп., штрафи - 2038 грн 89 коп. Суд констатує, що позивачем взагалі не мотивовано правові підстави нарахування пені; крім того, одночасне нарахування пені та штрафів за порушення відповідачем умов Договору суперечить приписам статті 61 Конституції України, яка прямо забороняє подвійне притягнення до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. За таких обставин, з відповідача слід стягнути заборгованість у сумі 19416 грн 81 коп., що складається із заборгованості по тілу кредиту та штрафам /17377.92 + 2038.89/, а тому пред`явлений позов підлягає частковому задоволенню. Виходячи з того, що вимоги позивача задоволено судом на 59% /19416.81 : 32816.68 х 100/, з урахуванням приписів пункту 3 частини другої статті 141 ЦПК України, понесені позивачем судові витрати з оплати судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно розміру задоволених вимог, а саме 1133 грн 39 коп. /1921 х 68%/.

Outcome: partial