overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-28 00:00:00

12.09.2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 28 квітня 2011 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області між нею та відповідачем укладено шлюб. Від подружнього життя мають дітей: сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Спільне подружнє життя не склалося, на даний час шлюбні відносини фактично припинені. Таким чином, позивачка вважає, що збереження сім'ї не можливе, сторони не ведуть спільне господарство, тому просить суд розірвати шлюб між нею і відповідачем. В судове засідання позивач не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги визнає, просить слухати справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 квітня 2011 року Виконавчим комітетом Борівської селищної ради Фастівського району Київської області зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що зроблений відповідний актовий запис № 13 (а.с. 5). Від спільного подружнього життя сторони мають сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 12.01.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київської області та сина - [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 01.03.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Фастівського міськрайонного управління юстиції у Київської області (а.с. 6,7). Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, примирення не бажають, заперечують проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову в цій частині. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до частини першої статті 88 Цивільного процесуального кодексу України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-25 00:00:00

12.09.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В позові зазначила, що вона з 11.05.2007 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від спільного шлюбу у них народилася донька [PERSON], [INFO]. Відповідач відмовився надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання доньки, тому змушена звернутись до суду з вказаним позовом і просить суд стягувати з [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно і до досягнення донькою повноліття. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримує повністю і просить стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень щомісячно, так як їй одній важко утримувати та забезпечувати доньку всім необхідним. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, згоден сплачувати аліменти в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання доньки. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення за таких підстав. Із копії свідоцтва про шлюб (а.с.5) судом встановлено, що сторони з 11.05.2007 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Із копії свідоцтва про народження (а.с.6) встановлено, що [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO]. Із довідки Уладівської сільської ради (а.с.7) видно, що до складу сім'ї [PERSON] входить дружина [PERSON] та донька [PERSON], [INFO]. Згідно ст.180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання його дитини. Згідно ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд вважає необхідним позов задовольнити частково, оскільки відповідач є батьком дитини і зобовязаний утримувати неповнолітню доньку. Враховуючи ту обставину, що відповідач [PERSON] офіційно ніде не працює, не має інших доходів, тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 500 гривень щомісячно на утримання доньки до досягнення нею повноліття.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-11 00:00:00

12.09.2016 року позивач подала до суду позов до відповідача про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходів), щомісячно, оскільки відповідач добровільно достатньої матеріальної допомоги на утримання дитини їй не надає. Сторони в судове засідання не прибули, в поданій заяві просять суд здійснити розгляд справи у їх відсутність, відповідач позов визнав повністю. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Згідно до вимог ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати свою неповнолітню дитину. Суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний здійснювати виплату позивачу аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини із всіх видів його доходів, так як він позов визнав повністю, з покладенням на нього судових витрат по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

12.09.2016 року Територіальне медичне об'єднання «Психіатрія» у місті Києві звернулося до суду із заявою про госпіталізацію [PERSON], [INFO], до психіатричного закладу (а.с.1-3). Заяву мотивує тим, що: - «До ТМО «ПСИХІАТРІЯ» у місті Києві у супроводі опікуна 07.09.2016 р. о 19.20 доставлений машиною швидкої допомоги [PERSON], 1968 р. н., який мешкає за адресою [ADDRESS]. Причиною звернення до психіатричного стаціонару стало погіршення психічного стану пацієнта, а саме: виражена тривога, ажитація, порушення сну, конфлікт з мамою. Згідно рішення Святошинського районного суду від 17.04.2008р. [PERSON] визнаний недієздатним, згідно рішення Святошинського районного суду від 17.04.2008р. призначено опікуна [PERSON] матір хворого. [PERSON], [INFO], страждає на тяжкий психічний розлад у формі: шизофренія, параноїдна, безперервний тип перебігу, виражений змішаний тип дефекту, параноїдний синдром. При огляді комісією лікарів виявлено: орієнтований частково, на питання не відповідає, або відповідає невпопад. Агресивний, злобний, на місці не утримується. Галюцинує. Напружений, тривожний. Емоційний фон нестабільний. Мислення паралогічне, розірване,Критика до свого стану відсутня. Висновок комісії лікарів: зв'язку з загостренням психічного захворювання та погіршенням стану [PERSON] потребує надання психіатричної допомоги в умовах стаціонару. Відповідно до статті 13 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, визнана у встановленому законом порядку недієздатною, госпіталізується до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна та за рішенням лікаря-психіатра. При госпіталізації опікун [PERSON] надала згоду на госпіталізацію [PERSON]. Однак згідно рішення Конституційного суду України від 1 червня 2016 року у справі № 1-1/2016. визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення третього речення частини першої статті 13 Закон) України «Про психіатричну допомогу» від 22 лютого 2000 року № 1489-III з наступними змінами у взаємозв'язку з положенням частини другої цієї статті стосовно госпіталізації особи, визнаної у встановленому законом порядку недієздатною, до психіатричного закладу на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра без судового контролю. Також згідно зазначеного рішення Конституційним судом України рекомендовано Верховній Раді України невідкладно привести положення законодавства України у сфері надання психіатричної допомоги у відповідність до цього рішення. Крім того відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про Конституційний Суд України», Конституційний Суд України вказав такий порядок виконання цього рішення: до моменту законодавчого врегулювання питання забезпечення судового контролю за госпіталізацією до психіатричного закладу недієздатної особи на прохання або за згодою її опікуна за рішенням лікаря-психіатра така госпіталізація можлива лише за рішенням суду. Враховуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-06 00:00:00

12.09.2017 позивач звернувся із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23.08.2002, від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Разом з тим зазначає, що спільне сімейне життя не склалось, у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння та поваги між подружжям, розходженням поглядів на сімейні відносини та життєві цінності. В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав, позов просив задовольнити. Відповідач в судовому засіданні позов визнала та проти розірвання шлюбу не заперечувала, їй було роз'яснено судом наслідки визнання позову, передбачені ст. 174 ЦПК України. Заінтересована особа Служба у справах дітей Печерського району м. Києва в судове засідання не зявилася, на адресу суду направила заяву про розгляд справи за їх відсутність Суд, вислухавши думку представника позивача та відповідача, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх наданими доказами, судом встановлено. 23.08.2002 [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Солом'янського районного управління юстиції у м. Києві, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 1068. Від шлюбу сторони мають доньку, [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, сторони бажають розірвати шлюб, клопотань про надання строку для примирення сторони не заявляли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач проти цього не заперечує. Частиною 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За таких обставин, оскільки сторони наполягають на припинені шлюбних відносин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, оскільки буде суперечити інтересам кожної із сторін, що має істотне значення. Враховуючи наведене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

12.09.2017 представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON], яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Жмеринської міської ради, про виселення (а.с.3-5). Згідно останньої редакції уточнених позовних вимог представник позивача просив виселити відповідачів та інших осіб, які зареєстровані та/або проживають у квартирі, яка розташована в [ADDRESS] зі зняттям з реєстраційного обліку у органі МВС України до повноважень якого входять питання громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб, компетенція якого територіально поширюється на адресу вказаної квартири, без надання іншого житлового приміщення (а.с.101-104, 131-133). Позов аргументував тим, що 04.10.2016 ПАТ КБ «ПриватБанк» в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність квартиру, загальною площею 37,7 кв. м за адресою: [ADDRESS] на підставі договору іпотеки від 29.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Жмеринського районного нотаріального округу Драчевською Л.О. та зареєстрований у державному реєстрі під номером 2559. Після отримання права власності на вказану нерухомість позивач здійснив намагання отримати доступ до житла, однак перешкодою для вчинення даних дій стала реєстрація та проживання в ньому відповідачів, які на його думку підлягають виселенню з вказаної квартири без надання іншого приміщення. 04.10.2017 ухвалою судді відкрито провадження у справі, справа призначена до судового розгляду на 20.11.2017. 20.11.2017 у зв'язку з першою неявкою представника позивача розгляд справи відкладено на 09.01.2018. 09.01.2018 суд

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-08 00:00:00

12.09.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18.03.2006 року, який був зареєстрований Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 111. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили у жовтні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей не мають. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 18.03.2006 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 6. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO] а.с. 7-8. Шлюбні відносини припинили у жовтні 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей - не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

12.09.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28.02.2004 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 43. Від даного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], 15.03.2012. Шлюбні відносини припинили у січні 2016 року, проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей не мають. В судове засідання позивач не зявилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 28.02.2004 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с. 6. Від даного шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO] а.с. 5-8. Шлюбні відносини припинили у січні 2016 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору стосовно місця проживання дітей - не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо,\~тому, відповідно до ст.ст. 100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-02 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2015 року. Від даного шлюбу дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя. Розірвати шлюб через органи ДРАЦС відповідач відмовляється. У судовому засіданні [PERSON] підтримав позовні вимоги, наполягав на розлученні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнала, не заперечувала щодо розлучення. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 24 травня 2015 року. Від даного шлюбу дітей не мають. Подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають, наданий сторонам строк для примирення позитивного результату не дав. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-08 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON]. 27.04.2000 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Новововлинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу з відповідачем дітей немає. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Сторони не розуміють один одного, не можуть знайти спільних рішень при веденні спільного господарства, розприділення і використання сімейного бюджету, що врешті призвело до припинення шлюбних відносин. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, подали до суду заяву, в якій просять справу розглядати у їх відсутності, позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON]. в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved