Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-20 00:00:00

10.08.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідачки на його користь матеріальної шкоди у розмірі 180614, 64 грн., з яких: 141925,94 грн. майнова шкода, 20000 грн. моральна шкода, 6688,70 коп. витрати на проведення будівельно-технічного дослідження, 12000 грн. витрати на правову допомогу, посилаючись на те, що 01.11.2020 року сталася пожежа у квартирі Відповідача, внаслідок ліквідації якої була залита його квартира. Позивач [PERSON] у судовому засідання підтримав позовну заяву та просив її задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час та дату розгляду справи була сповіщена належним чином. Надала до суду відзив на позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні позовної заяви у повному обсязі, посилаючись на її необґрунтованість та недоведеність. Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Судом встановлено, що позивач є власником квартири в житловому комплексі «Альтаїр-1» за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] є власницею квартири в житловому комплексі «Альтаїр-1» за адресою: [ADDRESS] . 01.11.2020 року сталася пожежа у квартирі [ADDRESS] . Згідно з актом про пожежу від 01 листопада 2020 року, що складений комісією у складі провідного фахівця Київського РВ у м. Одесі ГУ ДСНС України в Одеській області, майора служби цивільного захисту [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] причиною пожежі є порушення правил пожежної безпеки при приготуванні їжі мешканцями квартири в житловому комплексі «Альтаїр-1» за адресою: [ADDRESS] . Вина відповідача в залитті квартири [ADDRESS] , що належить позивачу на підставі права власності, в результаті гасіння пожежі в квартирі [ADDRESS] , на 25 поверсі встановлена актом огляду житлового приміщення, складеного «03» листопада 2020 року ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» комісією у складі керуючої ЖК «Альтаїр» Купріянової Т.В., інженера [PERSON] , сантехніка [PERSON] , в присутності власника квартири [PERSON] та затверджено директором ТОВ «ФІРМА «НАШ ДОМ» Козленко П.Ю. й головним інженером ТОВ ФІРМА «НАШ ДОМ» Крецул О.М. Згідно з актом огляду квартири в результаті комісійного обстеження квартири за вищевказаною адресою виявлено наступне: коридор: сліди від затікання на стелі по всьому периметру (на всіх стиках і приляганнях ГК до стін), потік води в кутку ригеля і стіни (близько 1,20 м/п), набухання стиків ламінованого покриття (близько 2,2 m2) зліва від вхідних дверей; кухня: намокання стиків стелі до стіни по центру лівої стіни (0,6 m2), намокання стиків стелі до стіни по центру правої стіни (0,4 m2); зала: потік по стінах від стелі до підлоги: справа від входу (в районі вимикача світла), в правому дальньому кутку, в лівому дальньому кутку. Коричневі потьоки під нішею в лівому ближньому куті (0,3 m2), намоклий облуплений правий верхній кут укосу вікна, розбухання намоклих стиків ламінованого покриття (1,8 m2) біля вхідних дверей, намокання і лущення надвіконної частини по всій довжині вікон (близько 1,32 m2) на балконі. спальня: сліди від затікання на стелі по всьому периметру (на всіх стиках і приляганнях ГК до стін і конструкції кріплення штор уздовж вікна), намокання шпалер на стінах в кутах примикання їх до стелі з потьоками до підлоги по лівій стіні в кутку і посередині. Також в правому дальньому кутку і зліва від дверей. Набухання і деформація нижньої правої частини дверної коробки, набухання стиків ламінованого покриття (близько 1.6 m2) біля вхідних дверей і вздовж усього вікна (1.6 m2). дитяча кімната: намокання кутів стін, дотичних до стелі. На лівій стіні близько 1,2 m2, на правій близько 1,5 m2, Потьоки від стелі до підлоги на правій стіні і з лівого боку вікна, намокання середнього стику ГК уздовж всієї стелі, набухання стиків ламінованого покриття (близько 1,6 m2) уздовж вікна. Позивач зазначає, що протягом 2017 року у його квартирі було проведено роботи з капітального ремонту, що частково підтверджується кошторисом на будівельні роботи, ним було витрачено більше ніж 450 000 грн. на купівлю матеріалів та проведення будівельних робіт. Крім того, було витрачено чимало коштів на купівлю предметів інтер`єру, меблів, електричних приладів і т.п., що також постраждали внаслідок залиття квартири. Для того, щоб провести ремонтно-відновлювальні роботи в квартирі позивача, він декілька разів звертався до відповідача. Спочатку відповідач відшкодовувати завдану матеріальну шкоду відмовлялась, а згодом після багатьох перемовин запропонувала суму для відшкодування шкоди, яка є недостатньою для проведення ремонтно-відновлювальних робіт в його квартирі, таким чином відповідач добровільно завдану матеріальну шкоду в необхідних сумах для приведення квартири до належного стану, а саме до залиття - відмовляється. В поточному році для встановлення вартості відновлювального ремонту квартири позивач звернувся з заявою до Одеського науково-дослідницького інституту судових експертиз з проханням провести експертне будівельно-технічне дослідження. У зв`язку з даною заявою між позивачем та Одеським науково-дослідницьким інститутом судових експертиз в особі директора Чердинцева Ю.Г. було укладено Договір про проведення експертизи № 21-2918 від 31.05.2021 р. Відповідно до висновку експерта судової будівельно-технічної експертизи від 15.07.2021 р. №21-2918 матеріальна шкода внаслідок залиття квартири [ADDRESS] , складає: 141 925 грн. 94 коп. Відповідно до акту №21-2918 здачі-приймання висновку експерта, експертного дослідження оплата за проведення експертного дослідження згідно із договором про проведення експертизи № 21-2918 від 31.05.2021 р. становить 6589 грн. 82 коп. при цьому комісія банку склала 98 грн. 90 коп., разом витрачено 6688 грн. 70 коп. Крім того, внаслідок залиття квартири позивача, [PERSON] та членам його сім`ї було завдано моральну шкоду, яка виразилась у емоційному стресі, душевних стражданнях, негативних емоціях, переживаннях з приводу залиття та пошкодження квартири, через що остання стала непридатною для проживання без проведення ремонтно-відновлювальних робіт. Через «залиття було порушено звичний та розмірений спосіб позивача та його сім`ї життя, виникла необхідність докладання додаткових зусиль для його нормалізації та витрачання часу для вирішення проблем пов`язаних з усуненням наслідків залиття, зокрема в перший тиждень після залиття, в квартирі була відсутня електроенергія, протягом наступних трьох місяців відчувався запах горіння, вологість, а пліснява наявна й по цей час, що завдає шкоди здоров`ю мешканців квартири. Через всі згадані незручності після затоплення позивач із його сім`єю був вимушений шукати місце для тимчасового проживання, були вимушені змінити звичний спосіб життя, а саме шлях на роботу та навчання, а також переїзди протягом декількох тижнів після затоплення квартири, що перебувала у непридатному до проживання стані. Враховуючи масштаби пошкоджень, тривалість залиття, порушення прав позивача, час та зусилля, які потрібні для відновлення попереднього стану, глибину його душевних та психічних страждань, пов`язаних із пошкодженням майна, порушення нормального ритму життя, тяжкість вимушених змін (неможливість користування належним позивачу майном), що призвели до завдання моральної шкоди, яку позивач оцінює в 20 000 грн. Відповідно до частин першої-третьої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди \~ \~ \~ \~визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідач добровільно завдану шкоду в сумі, необхідній для відновлення стану квартири позивача до затоплення відшкодовувати не бажає, тому для захисту та відновлення своїх порушених прав позивач звернувся за правовою допомогою до адвоката та уклав з ним Угоду про надання правової допомоги. Відповідно до ст. 22 Цивільного Кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Абзацом другим ч. З ст. 23 Цивільного Кодексу України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Також відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України, моральна шкода, яка відшкодовується винною особою, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно з ч. 1 ст. 1166 Цивільного Кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до Пленум Верховного Суду України у пункті 2 Постанови від 27 березня '992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 23 Цивільного Кодексу України Особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пунктом 3 ч. 2 ст. 23 Цивільного Кодексу України передбачено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до роз`яснень п. З Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної інемайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 даної Постанови визначено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Зокрема, підлягає з`ясуванню, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Відповідно до ст. 179 Житлового кодексу України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 18 Правил користування приміщеннями житлових будинків і прибудинковими територіями, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572, власники квартир зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків за призначенням, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримувати правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами або силами підприємства по обслуговуванню житла. За вимогами Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини ( ч.1 та 2 ст.1166 Цивільного кодексу України). За змістом цієї статті обов`язок відшкодувати заподіяну шкоду покладається на особу, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Крім застосування принципу вини шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв`язку між неправомірними діями особи, яка заподіяла шкоду, і самою шкодою. Відсутність хоча б одного з елементів складу цивільного правопорушення виключає настання відповідальності, передбаченої ст.1166 Цивільного кодексу України. Деліктне зобов`язання - це зобов`язання, в якому особа, що протиправно і винна заподіяла шкоду особистості громадянина або його майну, зобов`язана її відшкодувати, а потерпілий має право на відшкодування заподіяної шкоди у повному обсязі. У деліктних цивільних правовідносинах реалізуються зобов`язально-правові засоби захисту абсолютних прав. Потерпілий набуває права вимоги про відшкодування збитків, і він має право пред`явити позов про збитки. Праву потерпілого відповідає обов`язок заподіювача шкоди відшкодувати заподіяну шкоду. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини особи, яка заподіяла шкоду. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень\~ЦК України\~щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди. Відповідно до ч. 4 ст. 319 Цивільного кодексу України, власність зобов`язує. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. (стаття 322 Цивільного кодексу України) Вказана стаття встановлює презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. До таких витрат належать витрати, пов`язані зі зберіганням майна, його ремонтом, забезпеченням збереження його властивостей тощо. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Невиконання власником свого обов`язку по утриманню своєї власності може створювати небезпеку для третіх осіб. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до ч. 1 ст. 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, належними вважатимуться докази, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення сторін або мають інше значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Вони мають належати до складу підстав позову або підстав заперечень проти нього і характеризуватися значущістю для визначення спірних правовідносин та зумовленістю цих фактів нормами матеріального права. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналізуючи наявні у справі докази в їх сукупності,

Outcome: approved