Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

11.04.2018 року Чернігівська місцева прокуратура звернулась до суду в інтересах держави в особі Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» із позовом про стягнення з [PERSON] на користь Комунального лікувально-профілактичного закладу «Чернігівська обласна лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від злочину в розмірі 4 390 (чотири тисячі триста дев'яносто) грн. 42 коп. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13.04.2018 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та вирішено справу розглядати без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідачу було запропоновано протягом пятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі подати відзив на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк не подав відзив на позовну заяву. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі матеріали, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, відповідно до ст. 131-1 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів держави в суді. Згідно ч.3 ст.56 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК), у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до частин 4, 5 ст.56 ЦПК України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. У разі відкриття провадження за позовною заявою, поданою прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до суду прокурор зазначає про це в позовній заяві і в такому разі прокурор набуває статусу позивача. Частиною 1 ст.23 Закону передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.3 ст.23 Закону прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб'єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Комунальний лікувально-профілактичний заклад «Чернігівська обласна лікарня» є закладом охорони здоров'я, який фінансується з обласного бюджету. Ненадходження коштів до відповідного бюджету призводить до порушень діяльності зазначеного лікувального закладу щодо безоплатного надання медичних послуг населенню та порушує інтереси держави, внаслідок чого виникає передбачене законом право прокурора на звернення до суду з позовом для їх захисту. Оскільки КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» самостійно до суду із позовом про відшкодування понесених витрат закладом охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочину не звернулась, що свідчить про неналежне здійснення захисту інтересів держави, виникає законне право прокурора на звернення із позовною заявою до суду на захист державних інтересів, оскільки вказана бездіяльність призводить до ненадходження коштів, які мали б поступити до обласного бюджету. Заступник керівника Чернігівської місцевої прокуратури на виконання вимог п.п.2 п.4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру» попередньо повідомив КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» про представництво інтересів держави в його особі при зверненні з позовною заявою до Деснянського районного суду м.Чернігова листом від 03.04.2018. Так, відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов'язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч.1 ст.128 КПК України, особа, яка не пред'явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред'явити його в порядку цивільного судочинства. Ухвалою Деснянського\~районного суду [PERSON] від 06.02.2018 [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв'язку з примиренням з потерпілою, а кримінальне провадження, зареєстроване у Єдиному реєстрі досудових розслідувань за №12017270010007998 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, закрито. Встановлено,\~що 09.10.2017,\~[PERSON],\~керуючи автомобілем\~марки «Volksvagen\~Passat»,\~реєстраційний номер\~26634\~MM,\~рухався в [PERSON] по вул.Мстиславська зі сторони вул.О.Білевич в напрямку вул.Г.Чорнобиля. Рухаючись у вказаному напрямку, на нерегульованому перехресті вул.Мстиславська - вул.Г.Чорнобиля, водій [PERSON] проявив неуважність, перед початком руху не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкоди чи небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, при виїзді з другорядної дороги вул.Мстиславська на головну дорогу вул.Г.Чорнобиля, не надав переваги в русі автомобілю марки «ВАЗ 21074», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який рухався по головній дорозі вул.Г.Чорнобиля зі сторони вул.Алексєєва в напрямку пр.[PERSON], внаслідок чого сталося зіткнення. Внаслідок зіткнення пасажир автомобіля марки «ВАЗ 21074» [PERSON] отримала тілесні ушкодження, які згідно висновку судово-медичної експертизи №955 від 13.11.2017, відносяться до категорії середнього ступеню тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров'я на строк більше ніж 21 добу. [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня» в період з 10.10.2017 по 27.10.2017. Згідно довідки вартості одного ліжко-дня №05-02/559 від 23.11.2017, виданої КЛПЗ «Чернігівська обласна лікарня», вартість витрат на лікування [PERSON] становить 4 390 грн. 42 коп. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993. Постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 «Про порядок обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання» передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров'я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров'я або прокурора. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров'я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров'я. Відповідно до ст.ст.1166, 1206 Цивільного кодексу України, особа яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. У разі, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності АР Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, слід стягнути з [PERSON] на користь держави 704 грн. 80 коп. судового збору. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~

Outcome: approved