Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

10 травня 2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою в якій просить встановити факт, що його національність та національність його батька [PERSON] - поляк. Також просить зобов'язати Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни до актового запису про його народження, вказавши в графі національність його батька [PERSON] національність - поляк та зазначивши його національність - поляк. В обґрунтування заяви заявник вказував, що народився [INFO] року в селі Бісковичі Самбірського району Львівської області. Його батько, [PERSON], народився [INFO] року у с. Смольнік Воєводство Кросне Республіки Польща в сім'ї [PERSON] та [PERSON], був уродженим поляком і проживав на території України, дотримуючись традицій цієї національності. Заявник виховувався відповідно до польських традицій, святкує польські свята та вважає себе поляком. 25 квітня 1970 року заявнику виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області було видане свідоцтво про народження, в якому не було зазначено його національності, але зазначено національність батьків як українців. На даний час в жодному документі заявника не вказано його національності, даних про їх існування у нього немає, єдиним документом, який підтверджує народження заявника у сім'ї поляка [PERSON], а також народження його батька в сім'ї поляків [PERSON] та [PERSON], є отримана заявником на його запит копія свідоцтва про народження батька заявника - [PERSON] [INFO], видане Відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Команьчі Воєводство Кросно, Республіка Польща. Вітовський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області відмовив заявнику у внесенні змін до актового запису про народження від 24 квітня 1970 року №8, складеного виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області, в частині зміни національності батька з «українець» на «поляк», у зв'язку з чим він змушений звернутись до суду. Заявник в судове засідання не з'явився, від представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та про задоволення заяви в повному обсязі. Представник заінтересованої особи - Вітовського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області в судове засідання не з'явився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, вимоги заяви визнав та не заперечував щодо її задоволення. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступне. [INFO] року в с. Бісковичи Самбірського району Львівської області народився заявник [PERSON], що підтверджується паспортом громадянина України серії [NUMBER], виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 20 травня 1999 року (а.с.4-6). Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 25 квітня 1970 року виконавчим комітетом Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області батьками заявника є [PERSON] та [PERSON]. Національність батьків в графі «національність» зазначена як українці, графа щодо національності дитини відсутня (а.с.7). Батьки заявника [PERSON] та [PERSON] одружились 19 липня 1969 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданого Бісковицькою сільською радою Самбірського району Львівської області (а.с.8). Зі змісту зазначеного свідоцтва про одруження вбачається, що національність наречених зазначені як українці. Разом з цим, батько заявника [PERSON], згідно свідоцтва про народження виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану в м. Команьчі Воєводство Кросно, народився [INFO] року у с. Смольнік Воєводство Кросне Республіки Польща в сім'ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.9-10). Аналіз досліджених документів вказує на наявність допущеної органами реєстрації актів цивільного (громадянського) стану помилки в зазначенні національності батька заявника [PERSON]. Враховуючі дані, що містяться в свідоцтві про народження [PERSON], дід та баба заявника по лінії батька мали національність - поляк. Згідно із частиною 2 статті 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. З висновку про внесення змін до актового запису цивільного стану від 30 січня 2018 року вбачається, що заявнику відмовлено щодо внесення змін до актових записів про його народження та одруження батьків в частині зміни національності, оскільки така зміна не входить до компетенції державних органів реєстрації актів цивільного стану (а.с.11). Крім цього, батько заявника, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 01 березня 2010 року, помер (а.с.24). Отже, судом встановлена відсутність можливості позасудового врегулювання та встановлення зазначеного юридичного факту. У відповідності до вимог статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Згідно статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх кордонних народів і національних меншин України. Згідно з приписами статті 300 ЦК України фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. У відповідності до статті 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Громадяни України мають право вільно обирати і відновлювати національність. Примушення громадян у який би то не було формі до відмовлення від своєї національності не допускається (стаття 11 Закону України «Про національні меншини в Україні»). На підставі викладеного суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог заявника, що є наслідком часткового задоволення заяви в частині встановлення факту приналежності заявника та його батька до національності «поляк» та зобов'язання заінтересовану особу внести відповідні зміни до актового запису про народження заявника. Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення факту приналежності до польської національності заявнику необхідно для того, щоб відновити та зберегти етнічне походження свого роду та скористатися пільгами, які гарантуються особам польського походження.

Outcome: partial