Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

12.05.2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 25.01.2011 року, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. З лютого 2016 року відповідач пішов з сім'ї, проживає окремо, дитина проживає разом з нею. Далі в позові зазначила, що між нею та відповідачем на момент пред'явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання сина. Прохає стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх його доходів але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за її відсутності, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав через канцелярію суду письмову заяву, в якій прохає проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до положень ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі з 25.01.2011 року перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис №7 (а.с.6). З лютого 2016 року відповідач проживає окремо від сім'ї. Мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 03.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області Запорізької області, де в графі «мати» вказана позивачка, в графі «батько» - відповідач (а. с. 4). Малолітня дитина - [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачкою за адресою: [ADDRESS] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом Гуляйпільської міської ради Запорізької області від 11.05.2016 року за № 2029 (а. с. 5). В добровільному порядку питання щодо утримання спільної дитини сторони не вирішили. Позивач майнового, земельного паю, внесків в установах банку не має. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В зазначеному випадку визнання відповідачем [PERSON] позову не порушує права інших осіб та не суперечить закону. Відповідно до ст. ст. 180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, тобто 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів суд враховує матеріальне становище, стан здоров`я дитини та платника аліментів, те що відповідач працевлаштований, відомостей про наявність у нього інших аліментних виплат не має, що слідує з тексту позовної заяви та не спростовано самим відповідачем у його письмовій заяві, а також те, що мати дитини також повинна надавати допомогу дитині. Разом з тим, згідно з ч.4 ст. 10 ЦПК України, суд роз'яснює сторонам, що позивачка та відповідач не позбавлені права у подальшому звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів на підставі ст. 192 СК України. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивачка звернулася до суду із позовною заявою 12.05.2016 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання малолітньої дитини потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до положень ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути в дохід держави судовий збір.

Outcome: approved