Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-19 00:00:00

11.03.2014 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій позивачка просить суд винести рішення, яким: - розірвати шлюб між нею та [PERSON], укладений 05 березня 1999 року, актовий запис за № 20, зареєстрований у відділі РАЦС Кагарлицького району Київської області; - неповнолітню дочку, [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею; - після розірвання шлюбу їй залишити прізвище - [PERSON]. 12.03.2014 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст. 122, 127 ЦПК України було відкрите провадження та призначено справу до слухання на 20.03.2014 року. В судовому засіданні, яке відбулося 20.03.30214 року позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі. На запитання суду позивачка [PERSON] відповіла наступне: - відповідач [PERSON] обізнаний, що Кагарлицьким районним судом слухається справа про розірвання шлюбу, де він є відповідачем, проте просто категорично не бажає з»являтися в судові засідання; - не бажає стягувати з відповідача [PERSON] судові витрати; - примиритися категорично не бажає, тому просить суд не надавати їй терміну на примирення, так як вже декілька раз подавали на розлучення, примирювалися, проте обоє зрозуміли на даний час, що стали іншими, чужими людьми, між якими проживання однією сім»єю не можливе. - тривалий час проживають на різних житлових площах. В судове засідання, яке відбулося 20.03.2014 року відповідач [PERSON] не з»явився, хоча був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи, шляхом як поштового повідомлення, так і шляхом телефонограми. Суд, вислухавши позивачку [PERSON], яка позов підтримала, примиритися категорично не бажає, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то суд при цьому керувався наступними нормами процесуального права. Згідно ст.. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який повідомлений судом належним чином і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно, суд визнає, що відповідач, - [PERSON] належним чином повідомлявся судом про день, час та місце слухання справи. Позивачка, - [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти винесення заочного рішення. Згідно ст. 225 ЦПК України про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за загальними правилами з винятками і доповненнями, вста новленими цією главою. Згідно ст. 226 ЦПК України за формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встановленим статтями 213 і 215 цього Кодексу і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 227 ЦПК України повідомлення про заочне рішення відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п'яти днів з дня його проголошення. Фактичні обставини справи, встановлені судом в судовому засіданні. Позивачка, - [PERSON] та відповідач [PERSON] одружилися 05.03.1999 року. Даний факт підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], яке видане 05 березня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кагарлицького району Київської області, з якого видно, що [PERSON], [INFO], уродженець м. Кагарлик Кагарлицького р - ну Київської область та [PERSON], [INFO], уродженка м. Кагарлик Київської області, одружилися 05.03.1999 року, про що в книзі реєстрації актів про одруження 05 березня 1999 року зроблено запис за № 20. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: Чоловіка, - [PERSON]; Дружини, - [PERSON]. За час спільного життя у сторін народилася спільна дитина, - дочка, - [PERSON], [INFO]. Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження, з якого видно, що [PERSON] народилася [INFO] року в м. Кагарлик Київської області, про що в книзі записів актів громадянського стану про народження 04 травня 1999 року зроблено відповідний запис за № 38. В графі «батько» зазначений відповідач, - [PERSON]. В графі «мати» зазначена позивачка, - [PERSON]. Як встановлено судом під час судового засідання, позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] не підтримує шлюбних відносин тривалий час, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, майнових спорів у них немає, проживають на різних житлових площах, неодноразово подавали до суду позовні заяви про розірвання шлюбу. На думку суду, шлюб сторін носить формальний характер, при його фактичному розпаді. Примирення між сторонами неможливе, не зважаючи на зусилля суду. Що ж стосується застосування норм матеріального права, то суд при винесенні рішення керувався наступним. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» при розгляді справ, які виникають у зв'язку з укладенням, припиненням шлюбу, а також з інших сімейних відносин, необхідно виходити з положень Конституції України, норм Сімейного кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 23 червня 2005 р. N 2709-ІУ «Про міжнародне приватне право» та інших нормативно-празових актів, що регулюють сімейні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 112 Сімейного кодексу України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судові витрати. Що стосується застосування норм процесуального права, то питання судових витрат врегульовано ст.. 88 ЦПК України, проте, позивачка [PERSON] просила суд судові витрати залишити за нею, тому суд вирішив не стягувати судові витрати з відповідача [PERSON] Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved