Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

: 11.02.2016 року уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації ПАТ «Банк національний кредит» Паламарчук В.В. за допомогою засобів поштового зв'язку звернулася до суду з позовом щодо повернення [PERSON] на користь банку грошових коштів у розмірі 21496,29 дол. США отриманих останньою за договором про внесення змін від 25.05.2015 року до договору банківського вкладу № 119678-ДР-06 від 19.06.2014 року посилаючись на укладення 19.06.2014 року між ПАТ «Банк національний кредит» та [PERSON] договору банківського вкладу № 119678-ДР-06 за яким банк прийняв від [PERSON] кошти в сумі 300000,00 дол. США, зі сплатою за користування депозитом 8,5% річних з терміном розміщення депозиту з 19.06.2014 року по 21.06.2015 р. та з умовою нарахування та повернення відсотків за заниженою відсотковою ставкою - 1% у разі розірвання договору з ініціативи вкладника, укладенням 25.05.2015 року між ПАТ «Банк національний кредит» та [PERSON] договору про внесення змін № 1 до договору банківського вкладу № 119678-ДР-06 від 19.06.2014 року згідно умовами якого банк прийняв на себе зобов'язання сплатити відповідачу суму нарахованих процентів без застосування перерахунку процентів за зниженою відсотковою ставкою, зверненням [PERSON] до банку із заявою про дострокове розірвання депозитного договору, початком процедури ліквідації ПАТ «Банк національний кредит», розповсюдженням з моменту запровадження тимчасової адміністрації на позивача Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», нікчемністю договору про внесення змін від 25.05.2015 року відповідно до п.1 ч.3 ст. 38 зазначеного Закону, а відтак безпідставністю нарахування відповідачу грошових коштів у розмірі 21496,29 дол. США, яка є різницею між сумою процентів за ставкою при поверненні вкладу в кінці строку депозиту та сумою процентів за ставкою при достроковому розірванні депозитного договору. Судові витрати просить покласти на відповідача. Представник ПАТ «Банк національний кредит» позов підтримує та просить його задовольнити посилаючись на обставини викладені в ньому. [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, клопотання про розгляд справи за своєї відсутності не подавала. Суд відповідно до положень ст. 224 ЦПК України вважає можливим ухвалити в справі заочне рішення за наявними в матеріалах справи доказами, оскільки представник позивача не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 19.06.2014 року між ПАТ «Банк національний кредит» та [PERSON] було укладено договір банківського вкладу № 119678-ДР-06 за яким банк прийняв від [PERSON] кошти в сумі 300000,00 дол. США, зі сплатою за користування депозитом 8,5% річних з терміном розміщення депозиту з 19.06.2014 року по 21.06.2015 р. (а.с.4-7). Згідно п.2.3 депозитного договору, банк сплачує вкладнику процентну ставку за користування депозитом у розмірі 8,5% річних. У випадку розірвання депозитного договору з ініціативи вкладника, проценти нараховуються та сплачуються за ставкою у розмірі 1%річних за весь період знаходження коштів на депозитному рахунку. 25.05.2015 року між ПАТ «Банк національний кредит» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін № 1 до договору банківського вкладу № 119678-ДР-06 від 19.06.2014 року згідно умовами якого банк прийняв на себе зобов'язання сплатити відповідачу суму нарахованих процентів без застосування перерахунку нарахованих процентів за зниженою відсотковою ставкою (а.с.7). 25.05.2015 року відповідач звернулася до банку із заявою про дострокове розірвання депозитного договору (а.с.8). Відповідач отримала кошти за депозитом в сумі 300000,00 дол. США, що підтверджується випискою по особовому рахунку за період з 19.06.2014 року по 27.05.2015 року (а.с.102). Постановою Правління Національного банку України від 28.08.2015 року № 563 розпочата процедура ліквідації ПАТ «Банк національний кредит». Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 159 від 28.08.2015 року (а.с.20) та на виконання вищезазначеної постанови розпочато процедуру ліквідації ПАТ «Банк національний кредит». З моменту запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи (а.с.24) до правовідносин з банком застосовуються положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Відповідно до ч.2 ст. 38 вищезазначеного Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа фонду зобов'язана забезпечити перевірку правочинів, вчинених банком протягом одного року до дня запровадження тимчасової адміністрації банку на предмет виявлення правочинів, що є нікчемними. Згідно до п.1 ч.3 ст. 38 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»правочини (у тому числі договори) неплатоспроможного банку є нікчемними з підстави, коли банк безоплатно здійснив відчуження майна, прийняв на себе зобовязання без встановлення обовязку контрагента щодо вчинення відповідних майнових дій, відмовився від власних майнових вимог. Договір про внесення змін від 25.05.2015 року до договору банківського вкладу № 119678-ДР-06 від 19.06.2014 року є нікчемним з підстав, визначених п.1 ч.3 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» згідно якого в зв'язку із незастосуванням перерахунку нарахованих процентів за зниженою відсотковою ставкою банк відмовився від власних майнових вимог, що потягло за собою необґрунтовану виплату відповідачу грошових коштів у сумі 21496,29 дол. США. (а.с.101 розрахунок). Зазначений розмір визначається як різниця між сумою процентів за ставкою при проведенні вкладу в кінці строку депозиту та сумою процентів за ставкою при достроковому розірванні депозитного договору. Відповідачу на виконання вимог ч.4 ст. 38 зазначеного закону було направлено повідомлення з пропозицією повернути банку вищезазначені грошові кошти, проте таку вимогу остання не виконала (а.с.9, 10,11). Відповідно до ч.5 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» у разі отримання повідомлення фонду про нікчемність правочину на підставах, передбачених ч.3 цієї статті кредитор зобов'язаний повернути банку майно (кошти), яке він отримав від такого банку, а у разі неможливості повернути майно в натурі - відшкодувати його вартість у грошових одиницях за ринковими цінами, що існували на момент вчинення правочину. У разі недійсності правочину, кожна сторона зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину (ст. 216 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Враховуючи право позивача передбачене ст. 38 Закону України Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» на звернення до суду з підстав викладених у позові та встановлення безпідставності отримання відповідачем грошових коштів в розмірі 21496,29 дол. США за договором про внесення змін від 25.05.2015 року до договору банківського вкладу № 119678-ДР-06 від 19.06.2014 року на накопичувальний рахунок суд вважає позов обгрунтованим таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача обов'язок відшкодувати позивачу понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 1218,00 грн.

Outcome: approved