overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-19 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування своїх позовних вимог повідомив, що 28.09.2013 року він вступив у зареєстрований шлюб з відповідачем [PERSON], про що свідчить актовий запис №216 зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області. Від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило грубе відношення відповідача до дитини, у зв'язку з чим відбувалися постійні сварки, які стали причиною розпаду сім`ї. Дитина проживає з батьком. Спільно нажитого майна не має. Позивач у зал судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, на позові наполягає. Відповідач у зал судового засідання не з'явилась, надала суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позов визнає. У своїй заяві зазначила, що причиною розірвання шлюбу стало грубе поводження та відсутність поваги чоловіка до неї. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 28.09.2013 року, про що свідчить актовий запис № 216 зроблений відділом реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області (а.с.5). Від спільного життя сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Дитина проживає з батьком. Причиною припинення сімейно - шлюбних відносин послужило те, що між подружжям немає взаєморозуміння та поваги, що привело до розпаду сім»ї. Спільно нажитого майна не має. У відповідності зі ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні було встановлено, що спільне життя сторін не склалось, в зв'язку з тим, що між ними виникли непорозуміння, що привело до повного взаємного відчуження. При таких обставинах суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого їхній шлюб слід розірвати, залишивши після розірвання шлюбу прізвище відповідачки без змін. На підставівикладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-17 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернувся до суду із позовом про розірвання шлюбу, пояснюючи, що в зареєстрований шлюб з відповідачкою вони вступили 11.03.2000 року та мешкали однією родиною до березня 2014 року. Від спільного шлюбу мають неповнолітню дитину, доньку - [PERSON], [INFO]. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Спірне майно відсутнє. Причиною припинення сімейно-шлюбних відносин стало те, що у сторін відсутнє взаєморозуміння, втрачено почуття любові та поваги, у разі чого у родині постійні сварки, які призвели до розпаду сім'ї, тому просить суд розірвати шлюб з відповідачкою. Позивач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, на позові наполягає. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, у якій просить суд розглянути справу за її відсутністю, позов визнала повністю. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути поданим одним з подружжя. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Відповідно до поданих заяв суд розглянув справу у відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами на підставі ст.197 ч.2 ЦПК України. Враховуючи викладене суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторони тривалий час не мешкають однією родиною, позивач на задоволенні позову наполягає, оскільки втратив до відповідачки почуття любові, відсутнє взаєморозуміння та довіра. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, позов визнала повністю, заперечень проти позву не надала, що підтверджує її незаінтересованість у збереженні сімейних відносин та робить неможливим подальше сумісне проживання подружжя.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 19984,88 грн. за кредитним договором б/н від 09.04.2013 року та судових витрат. Підставою позову явилось те, що 09.04.2013 року відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 «Умов та правил надання банківських послуг» кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами банку» складає між ним та банком договір. Свої зобовязання позивач виконав у повному обсязі, а відповідач порушив свої зобовязання, в звязку з чим на 31.03.2016 року має заборгованість у сумі 19984,88 грн., яка складається: 1998,75 грн. заборгованість за кредитом, 13558,28 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 3000 грн. заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи, відповідно до п.2.1.1.7.6 «Умов та правил надання банківських послуг», а саме: 500 грн. штраф (фіксована частина), 927,85 грн. штраф (процентна складова) штраф (процентна складова). Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» в судове засідання не зявився, надав заяву в якій позов підтримав повністю і просив його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення по справі, а справу просить слухати у його відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, але надав заяву з проханням розглядати справу у його відсутність, заперечень по суті позову не надав. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини. на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог ст. 60 ч. 1 ЦПК України суд знаходить, що копіями анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг від 09.04.2013 року (а.с. 4), Умов та правил надання банківських послуг (а.с. 7-30), довідкою про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» ( а.с.5-6) підтверджено отримання відповідачем кредиту у позивача, а розрахунком заборгованості ( а.с. 3) підтверджено розмір заборгованості, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в силу ст. ст. 526, 589, 610, 625, 1050, 1054 ЦК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені останнім судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом обґрунтовуючи тим, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі 08.08.2008 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалось по причині того, що вони з відповідачем різні по характеру люди, по різному відносяться до життя, у їхніх стосунках зникло взаєморозуміння і почуття любові, примирення між ними не дають позитивних наслідків, спільне господарство та сумісне проживання між ними припинено, тому просить шлюб розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «[PERSON]», судові витрати залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, до суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить шлюб розірвати. За ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 серпня 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 877, від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO], протягом тривалого часу сімейно - шлюбні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства, спроби до примирення позитивного результату не дали, сім'я розпалась остаточно і подальше перебування сторін у шлюбі суперечить їх інтересам. Дані обставини визнаються сторонами, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Згідно ст. ст. 79, 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову до суду 551,20 грн., але заявила клопотання про залишення судових витрат за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-10 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходів) щомісяця до досягнення нею повноліття. Позивач у судове засідання не зявилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що від шлюбу, який розірвано 17.12.2015 року, сторони мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи вимоги закону, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Також, відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-25 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. З квітня 2014 року проживають окремо. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з'явився, зареєстрований у АР Крим, про розгляд справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення відомостей про рух справи на офіційному веб-сайті Деснянського районного суду м. Києва. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17.04.2012 року, від шлюбу подружжя дітей не мають. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю, з квітня 2014 року спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-20 00:00:00

11.05.2016 року позивачка звернулась до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 2014р., мають спільну неповнолітню дитину. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, фактичні шлюбні відносини припинено, тому позивачка просить розірвати шлюб. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, що зазначені в позові, просила розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач у судове засідання не зявився. Про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Згідно з ч.2 ст. 77 ЦПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобовязані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не зявилися в судове засідання без поважних причин. Виходячи з наведеного, відповідно ст. 224 ЦПК України, суд розглядає справу у відсутності відповідача і ухвалює заочне рішення, проти чого позивачка не заперечує. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Зі свідоцтва про шлюб, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 04.07.2014р., актовий запис №58. Сторони мають спільну малолітню дитину [PERSON], 06.01.2015р.н. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що на теперішній час сторони не підтримують шлюбних відносин, характер відносин, які склалися, свідчить про повний розпад сімї, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, що має істотне значення. Згідно ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-26 00:00:00

11.05.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей, і свої доводи обґрунтовує тим, що вона перебуває у фактично шлюбних відносинах з відповідачем. Від спільного життя мають двох малолітніх дітей: [PERSON], 07 грудня 2014р.н. та [PERSON], 22.04.2012р.н., які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не робить, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач знаходиться у декретній відпусці до досягнення дитиною трьох річного віку, отримує соціальну допомогу за доглядом за дитиною, але їй не достатньо для існування данних грошей, тому вона просить стягнути з відповідача на утримання дітей 1/3 частину його заробітку і на її утримання 1/6 частину від його доходів. Позивач на позовних вимогах наполягає. Відповідач допитаний у судовому засіданні пояснив, що частково згоден з позовом, оскільки старша дитина не від нього. Суд, вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги частковому підлягають задоволенню з наступних підстав. З свідоцтва про народження дітей встановлено, що від спільного проживання сторони мають двохмалолітніх дітей: [PERSON], 07 грудня 2014р.н. та [PERSON], 22.04.2012р.н., які проживають з позивачкою і знаходяться на її утриманні. Відповідно до ст.180,\~181 СК України\~батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 СК України, з відповідача підлягає стягненню аліменти на утримання малолітніх дітей: [PERSON], 07 грудня 2014р.н. та [PERSON], 22.04.2012р.н., у розмірі 1/3 частини його заробітної плати й інших доходів до досягнення віку дитини повноліття. Суд не приймає до уваги доводи відповідача, що старша дитина не його, оскільке це спростовується свідоцтвом про народження дитини, пояснення сторін. Що стосується позовних вимог, щодо стягнення з відповідача 1/6 частини на утримання дружини, то суд зазначає наступне, що з урахуванням матеріального становища відповідача, який зареєстрований з 16.09.2015року як безробітний, необхідно стягнути з нього аліменти у твердій частині у сумі 150грн. щомісячно на утримання дружини до досягнення молодшою дитиною трирічного віку. Аналізуюче викладене суд, прийшов до висновку, що з відповідача варто стягнути 1/3 частину заробітку на утримання дітей та на утримання дружини до досягнення дитиною 3х-річного віку 150грн. щомісячно. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 551,20 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст. 180-183 СК України, ст. ст. 57-60, 62, 64, 212-215 ЦПК України, -

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

11.05.2016 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду із цим позовом, посилаючись на те, що 25.12.2009 року [PERSON] отримав у банку кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У відповідності з договором, відповідач зобовязався сплачувати борг, проте належним чином погашення у встановлені договором строки не здійснював, в звязку з чим виникла прострочена заборгованість у сумі 11459.52 гривень, яку просив стягнути борг із [PERSON] та судові витрати. Сторони в судове засідання не зявилися. Представник ПАТ КБ «ПриватБанк» подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, проти винесення заочного рішення не заперечив (а.с.19). Відповідач [PERSON] повторно в судове засідання не зявився, але це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст.224 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце слухання справи, що підтверджується розписками про вручення повісток (а.с.27, 34). Дослідивши докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню, мотивуючи це наступним: Згідно договору б/н від 25.12.2009 року [PERSON] отримав у ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит у розмірі 5000 гривень на платіжну картку під 30% річних на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У відповідності зі ст. 1054 ЦК України, кредитодавець зобовязується надати грошові кошти позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно п.6.5 Умов та правил надання банківських послуг, - позичальник зобовязується погашати заборгованість за Кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором. П.8.6 Умов надання банківських послуг, передбачено, що при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязаний сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн.+5% від суми боргу. У відповідності з розрахунком заборгованості за договором б/н від 25.12.2009 року борг [PERSON] перед позивачем складається із заборгованості 11459.52 гривень, з них 4798.11 гривень заборгованість за кредитом, 4977.62 гривень заборгованість по процентах за користування кредитом, 900 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг штраф - 250 гривень фіксована частина, 533.79 гривень - процентна складова. За таких обставин із відповідача в користь позивача слід стягнути всю суму боргу та документально підтверджені судові витрати 1378 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-18 00:00:00

11.05.2016 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначав, що відповідач [PERSON] є абонент ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (особовий рахунок №1000260737) та є споживачем природного газу за адресою: м Вознесенськ вул. Барвінкова, 80/12. Крім цього вказував, що відповідач [PERSON] користується газовими приладами - ПГ-4 за лічильником природного газу. Відповідач порушує вимоги Кодексу газорозподільних систем. Затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2494, Правил та розподіл Договору 5.2 Права та обовязки споживача, щомісячно не розраховується за спожитий природний газ. В звязку з тим, що відповідач не виконує вимоги договору стосовно розрахунків за спожитий природний газ, заявлялась вимога-заява Про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожитий природний газ. Невиконання відповідачем своїх зобовязань по оплаті грошових коштів ставить під загрозу безперебійне та безаварійне постачання розподіл природного газу через відсутність обігових коштів. Оскільки, відповідач щомісячно не розраховується за спожитий природний газ, виникла заборгованість в сумі 5 028 грн. 21 коп., яка утворилась по 01.03.2016 року. В судове засідання представник позивача не з*явився, у заяві на ім*я суду просив справу слухати за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з*явилася. Заяви про розгляд справи за її відсутності, не надала. За таких обставин, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи суд приходить до слідуючого. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є абонент ПАТ по газопостачанню та газифікації «Миколаївгаз» (особовий рахунок №1000260737) та є споживачем природного газу за адресою: м Вознесенськ вул. Барвінкова, 80/12. [PERSON] користується газовими приладами - ПГ-4 за лічильником природного газу. Оскільки, відповідач щомісячно не розраховується за спожитий природний газ, виникла заборгованість в сумі 5 028 грн. 21 коп., яка утворилась по 01.03.2016 року (а.с.5-7). Тому, виходячи з вищевикладеного суд вважає, що позовні вимоги ВАТ Миколаївгаз до відповідача про стягнення заборгованості за спожитий природний газ підлягають задоволенню в повному обсязі, на підставі ст. ст. 509, 526 ЦК України.

Outcome: approved