Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-11 00:00:00

10 лютого 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» звернулось до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. (а.с. 2-4) Позивач у позовній заяві та представник позивача у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, посилались на те, що 22 листопада 2007 року позивач уклав з відповідачем кредитний договір № DNU0AE00007481, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 13\~238,77 доларів США на термін до 21 листопада 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Крім того, відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором. Відповідач порушив умови кредитного договору, внаслідок чого свої зобовязання за кредитним договором відповідач належним чином не виконав, оскільки не надавав своєчасно позивачу грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яку відповідач добровільно не погашає, тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № DNU0AE00007481 від 22.11.2007 року 16\~779, 91 доларів США, що за курсом НБУ еквівалентно 266\~129 грн. 37 коп. та стягнути судові витрати. (а.с. 2-4) У судовому засіданні представник позивача заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 70) Відповідач у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 46-47, 54-57, 61, 66-69). Дослідивши матеріали даної цивільної справи, вислухавши пояснення представника позивача, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Судом встановлено, що 22 листопада 2007 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір № DNU0AE00007481, за умовами якого позивач надав, а відповідач отримав кредит у розмірі 13\~238,77 доларів США на термін до 21 листопада 2012 року, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 12,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Також відповідач зобовязався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановленому договором, що підтверджується копією кредитного договору від 22.11.2007 року та копією додатку № 1 до кредитного договору від 22.11.2007 року, наявними в матеріалах справи. (а.с. 12-17) Також, судом встановлено, що відповідач [PERSON] з метою забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором № DNU0AE00007481 від 22.11.2007 року надав у заставу позивачу рухоме майно транспортний засіб марки OPEL, 2001 року випуску, що підтверджується копією заяви відповідача від 22.11.2007 року, копією згоди співвласника від 22.11.2007 року, копією акту оплати вартості та прийому-передачі автомобіля від 22.11.2007 року та копією акту транспортного засобу в заклад, наявними в матеріалах справи. (а.с. 18-20) Встановлено, що у відповідача перед позивачем виникла заборгованість по кредитному договору № DNU0AE00007481 від 22 листопада 2007 року, яка станом на 28 січня 2015 рік складається з заборгованості за кредитом 70 254 грн. 73 коп., пені 182\~963 грн. 81 коп. та штрафу 12 910 грн. 83 коп., а разом становить 266 129 грн. 37 коп., викладені обставини підтверджуються розрахунком заборгованості від 28.01.2015 року, наявним в матеріалах справи. (а.с. 5-11) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Цивільного кодексу України та умовами укладеного між сторонами договору. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання. Відповідно до змісту ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно ст. 536 ЦК України, передбачено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, а розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За змістом ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вирішуючи вимоги позивача до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № DNU0AE00007481 від 22 листопада 2007 року, та приймаючи до уваги, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт укладання між сторонами кредитного договору № DNU0AE00007481 від 22 листопада 2007 року, а також факт не виконання [PERSON] своїх зобовязань за кредитним договором щодо сплати заборгованості по кредиту, пені та штрафу, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за можливе стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № DNU0AE00007481 від 22 листопада 2007 року суму у розмірі 266 129 грн. 37 коп. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат розгляду справи, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с. 1) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved