Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-30 00:00:00

11 квітня 2017 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у здійснення права власності, посилаючись на те, що вона є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору міни від 11 жовтня 1991 року. У зазначеній квартирі окрім неї зареєстрований її чоловік та їх син - відповідач по справі [PERSON], який десять років тому виїхав за межі країни, де з метою отримання громадянства іншої держави відмовився від громадянства України, повертатися в Україну не має наміру; його речі в квартирі відсутні, будь-якої участі в утриманні квартири, зокрема в оплаті комунальних послуг, він не приймає. Позивач через те, що відповідач зареєстрований у квартирі, змушена нести зайві витрати на утримання будинку, в тому числі витрати на оплату житлово-комунальних послуг. В теперішній час в зв'язку із скрутним матеріальним становищем та підвищенням цін на житлово-комунальні послуги у позивача виникла необхідність зняти з реєстрації відповідача [PERSON], який добровільно з реєстрації не знявся, а тому позивач просить суд усунути перешкоди у здійсненні нею права власності для чого визнати відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на викладені в ньому обставини, просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. За таких обставин зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] є власником будинку [ADDRESS] на підставі договору міни житлових будинків від 11 жовтня 1991 року, нотаріально посвідченого та зареєстрованого в реєстрі за № 1-3693 (а.с.7). Факт реєстрації відповідача [PERSON] у зазначеному будинку підтверджується витягом з домової книги (а.с.10-11), відомостями з реєстру Костянтинівської територіальної громади (а.с.14-16). Близько десяти років відповідач [PERSON] в будинку не мешкає, його речі в будинку відсутні, що підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 10 квітня 2017 року, складеним паспортистом Комунального підприємства «Служба єдиного замовника Костянтинівської міської ради» в присутності сусідів [PERSON], [PERSON] (а.с.8); крім того, ним 02 грудня 2015 року складено нотаріально посвідчену заяву про відмову від громадянства України з метою отримання громадянства Російської Федерації (а.с.9). Відповідно до ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. На підставі ч.1 ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. В силу ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач [PERSON] не мешкає в будинку [ADDRESS], факт його реєстрації в будинку позбавляє позивача права користуватися майном повною мірою, призводить до зайвих витрат на оплату житлово-комунальних послуг, тощо.

Outcome: approved