overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON], просила ухвалити рішення, яким розірвати шлюб, зареєстрований між нею та відповідачем; малолітнього сина [PERSON], [INFO] залишити проживати з нею, судові витрати покласти на відповідача. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 07.03.2014 року з відповідачем зареєстровано шлюб. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, їхня сім'я розпалася, відсутнє взаєморозуміння, взаємоповага, поновлення сімейних відносин вважає недоцільним, тому вона вирішила звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву від 15.11.2018 року, якою підтримала позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала, просила розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності з ст. 128\~ЦПК України, про причини неявки суд не повідомив. Враховуючи те, що у справі є достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін та враховуючи те, що позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не зявилися у судове засідання. Оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.03.2014 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом державною реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Здолбунівського районного управління юстиції у Рівненській області, актовий запис № 31, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 07.03.2014 року. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, миритися вона не бажає, відповідач в судове засідання не з'явився, відзиву на позовну заяву до суд не надав, сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, тому суд прийшов до висновку, що дана сім'я розпалась. Вказані обставини\~у своїй\~сукупності дають\~підстави для\~задоволення позовних\~вимог про\~розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із вказаною заявою. Свої вимоги заявниця обґрунтовувала тим, що рішенням Євпаторійського міського суду АР Крим від 10 вересня 2008 року було визнано недієздатною сестру її чоловіка [PERSON] та призначено її опікуном [PERSON], яка [INFO] року померла. Вона будучі родичкою [PERSON] має намір опікуватися останньою та забезпечувати реалізацію її законних особистих майнових та немайнових прав. Посилаючись на викладене, просила призначити її опікуном над недієздатною [PERSON]. У судовому засіданні заявниця свої вимоги підтримала повністю. Представник заінтересованої особи - виконавчого комітету Очаківської міської ради в судовому засіданні не заперечувала проти задоволення заяви [PERSON], вважала, що призначення її опікуном над недієздатною [PERSON] відповідатиме інтересам останньої. Вислухавши пояснення заявниці та представника заінтересованої особи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Як встановлено в судому засіданні, рішенням Євпаторійського міського суду Автономної Республіки Крим від 10 вересня 2008 року було визнаною недієздатною [PERSON], [INFO], та призначено її опікуном [PERSON] (а. с. 10-11). Як вбачається зі свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 12), [PERSON] померла [INFO] року. Заявниця [PERSON] є дружиною брата недієздатної [PERSON], що підтверджується відповідними копіями документів. (а. с. 5, 6, 8). [PERSON] звернулась до опікунської ради при виконавчому комітеті Очаківської міської ради з питань захисту повнолітніх осіб, які за станом здоров'я не можуть самостійно здійснювати свої права та виконувати обов'язки з заявою про призначення її опікуном над недієздатною [PERSON], в зв'язку з чим було вирішено питання про доцільність призначення її опікуном над недієздатною (а. с. 24). Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. З досліджених судом письмових матеріалів вбачається, що матеріальний та побутовий стан заявниці [PERSON], характеристика, задовільний фізичний стан, відчуття відповідальності до прийнятого рішення вказують на те, що вона має право бути опікуном. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заяву і призначити недієздатній [PERSON] замість померлого опікуна [PERSON] другого опікуна, яка бажає виконувати опікунські обов'язки та має для цього можливості. Суд дійшов переконання, що за встановлених обставин призначення заявниці опікуном відповідатиме інтересам недієздатної особи. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-04 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 28 серпня 2014 року Ленінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції. Від шлюбу мають малолітнього сина, який проживає з нею. Сімейні стосунки припинені, через прояви неповаги з боку відповідача та відсутність взаєморозуміння сумісне життя є неможливим. Просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у звязку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не зявилися, позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, а також у порядку, передбаченому ч. 11 ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, до суду не зявився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України враховуючи згоду позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають\~у шлюбі,\~зареєстрованому 28\~серпня 2014\~року Ленінським\~відділом державної\~реєстрації актів\~цивільного стану\~реєстраційної служби\~Миколаївського міського\~управління юстиції,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 533\~(а.\~с.\~4),\~від шлюбу\~мають малолітнього\~сина [PERSON],\~[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5), і який проживає з позивачкою. Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сімї стали несумісність характерів, а також те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сімї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання дитини : сина [PERSON], [INFO] в розмірі пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. В обґрунтування вимог вказувала, що рішенням Полонського районного суду від 07 серпня 2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 400 грн. щомісячно. Відповідач аліменти сплачує, але на даний час збільшились витрати на утримання сина, який відвідує навчальний заклад, позивачка несе додаткові витрати на його утримання, на даний час змінився мінімальний розмір аліментів на дитину. Відповідач, у встановлений в ухвалі суду про відкриття провадження від 19 липня 2018 року строк, відзив на позовну заяву не направив. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що відповідач є батьком сина [PERSON], [INFO], що стверджується даними свідоцтва про народження дитини, котрий проживає разом з матір`ю. Рішенням Полонського районного суду від 07 серпня 2015 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 460 грн. щомісячно до його повноліття. Відповідно\~до ст.192 СК\~ розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом змінено за позовом одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я платника або одержувача. Оскільки з дня постановлення судового рішення про стягнення з відповідача аліментів, змінились зазначені\~вище обставини, зокрема доходи боржника та стягувачки, визначений законом інший мінімальний розмір\~сплати а ліментів на дитину, тому суд вважає можливим встановити новий розмір аліментів. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За положеннями ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно ст.184 СК України розмір аліментів необхідно визначити у твердій грошовій сумі, який з врахуванням обставин, названих в ст.182 СК України, на думку суду, має становити на утримання сина в розмірі пятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення ним повноліття. Також на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-12 00:00:00

10 липня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що 07 жовтня 2013 року у виконкомі Великокомятівської сільської ради Виноградівського районну Закарпатської області зареєстровано шлюб між нею та відповідачем [PERSON], про що було зроблено актовий запис в книзі реєстрації за №30. Від даного шлюбу народилась одна дитина: син [PERSON], [INFO] Сімейне життя в них не склалось, шлюбні стосунки припинені, вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сімя фактично розпалась. На підставі вищезазначеного позивачка просить розірвати шлюб. В судове засідання позивачка не зявилася, однак надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, обставини справи підтвердила. Просила слухати справу у її відсутність. В судове засідання відповідач не зявився, однак надав письмову заяву в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі. Просив слухати справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між [PERSON] та [PERSON] 07 жовтня 2013 року укладено шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, видане виконкомом Великокомятівської сільської ради Виноградівського районну Закарпатської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за №30 (а.с.3). Від шлюбу сторони мають одну малолітню дитину: сина [PERSON], 15.08.2014 р.н (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у них не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе. Шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Також в судовому засіданні встановлено, що майновий спір між позивачем та відповідачем відсутній, дитина після розірвання шлюбу залишаються з матірю. З цього приводу спір відсутній.\~ З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання [PERSON] та [PERSON] швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Судові витрати у справі, а саме суму судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. покласти на відповідача, оскільки рішення ухвалено на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-19 00:00:00

10 липня 2018 року до суду надійшла заява [PERSON], в якій заявниця просить надати їй право на укладення шлюбу із [PERSON]. В обгрунтування заяви, покликається на те, що з в грудні 2015 рокі познайомилась з [PERSON] і з цього часу вони почали спілкуватись, між ними зародились щирі відносини любові та поваги один до одного. В даний час вона перебуває в стані вагітності і має намір створити з [PERSON] сім'ю. Однак, вони не можуть зареєструвати шлюб, оскільки вона є неповнолітньою. Будь-яких інших перешкод для реєстрації шлюбу не має, батьки не заперечують проти їх стосунків та оформлення шлюбу, так як це відповідає її інтересам. Ухвалою суду від 10.07.2018 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, заявлені вимоги підтримала. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, через канцелярію суду також подали заяви про розгляд справи безх їх участі, заперечень щодо заяви не мають. Представник заінтересованої особи служби у справах дітей Кам»янка-Бузької райдержадміністрації Филипів Н.В. в судове засідання не з'явилася, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, проти заявлених вимог не заперечила. Представник заінтересованої особи відділу державної реєстрації актів цивільного стану Кам'янка-Бузького РУЮ в судове засідання не прибув, причин неявки не повідомив. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до ст. 22 Сімейного Кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Ст. 23 Сімейного кодексу України визначає, що право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено, що заявниця [PERSON], [INFO], на час звернення до суду з заявою про надання права на шлюб не досягла шлюбного віку, встановленого ст. 22 Сімейного кодексу України. Як видно з виписки № 33 Кам'янка-Бузької ЦРП від 02.07.2018, [PERSON], 2000 р.н. знаходиться на обліку з приводу вагітності. Беручи до уваги те, що заявниця перебуває в стані вагітності і має намір створити сім'ю з батьком майбутньої дитини [PERSON], відсутність заперечень з боку батьків заявниці, враховуючи волевиявлення самого [PERSON] на укладення шлюбу, суд вважає, що [PERSON], [INFO], необхідно надати право на укладення шлюбу з [PERSON], [INFO], так як встановлено відповідність такого права інтересам заявниці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-17 00:00:00

10 липня 2018 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою в якій просить встановити факт родинних відносин між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], а саме що [PERSON], [INFO], є матір'ю [PERSON], [INFO]. В обґрунтування вимог заяви вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], після смерті якої залишилось майно у вигляді земельної ділянки. Однак при оформленні свідоцтва про смерть мати заявниці записана як [PERSON], а в свідоцтві про одруження вказано дівоче прізвище заявниці як [PERSON], що перешкоджає прийняттю спадщини у зв'язку з наявними розбіжностями в написанні прізвища. Просить суд встановити факт родинних відносин з метою подальшого оформлення спадщини. Заявниця на судове засідання не з'явилась, надала заяву в якій просить провести розгляд справи за її відсутності, наполягає на задоволенні вимог. Заінтересована особа [PERSON] на судове засідання не з'явилась, надіслала заяву згідно з якою проти вимог заявниці не заперечує, просить справу розглянути за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню, оскільки відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно паспорту заявниці остання зазначена як [PERSON], [INFO]. Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 07 вересня 1964 року вказує, що матір'ю заявниці вказано [PERSON]. Свідоцтво про одруження серії [NUMBER] від 25 січня 1997 року вказує, що заявниця при одруженні змінила своє прізвище з дівочого [PERSON] на [PERSON]. Згідно свідоцтва про смерть виданого виконавчим комітетом Червономаяцької сільської ради Бериславського району Херсонської області від 05.03.2018 року, актовий запис № 08, прізвище матері заявниці вказано як [PERSON] померлої у віці 80 років. Встановлення даних фактів необхідно заявниці для можливості доведення перед нотаріальним органом її права на спадкове майно у вигляді земельної ділянки. Таким чином, зважаючи на схожість прізвища, імені та по батькові зазначених у вказаних документах, вікову різницю між заявницею та померлою, приймаючи до уваги відсутність у суду підстав піддавати сумніву встановлені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заяви, яка підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-25 00:00:00

10 липня 2018 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що з листопада 2017 року сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог. Суд, дослідивши надані докази, вважає, що позовна заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 жовтня 2014 року, від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO]. На цей час сторони остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

10 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2012 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1143, від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з близько одного року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON], його представник [PERSON] в судове засідання не з'явились, надали відповідні заяви про розгляд справи у їх відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечували. Відповідач [PERSON] повторно не з'явилась до суду без поважних причин, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутністю, відзиву не надала, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. З'ясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 жовтня 2012 року у Донецькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 1143, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.14). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області. На теперішній час сторони близько одного року мешкають окремо, не спілкуються, не ведуть спільного господарства, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved