Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-18 00:00:00

12.05.2017 позивач звернувся до суду із відповідним позовом, в обґрунтування вимог якого зазначив, що [INFO] помер його батько та чоловік відповідача [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина у виді земельної ділянки площею 7,60 га, кадастровий номер [NUMBER] для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER]. За життя 08.02.2007 року [PERSON] склав заповіт, яким зазначену земельну ділянку заповів йому, [PERSON] Його мати та дружина [PERSON] відповідач [PERSON] має обов'язкову частку у спадщині, від прийняття спадщини після смерті чоловіка відмовилась на його користь, однак у нотаріальному порядку заяву про відмову не посвідчила. Крім того у зв'язку з відсутністю оригінала правовстановлюючого документа - державного акту на право власності на земельну ділянку, про що було розміщено оголошення в газеті «Сельская Новь», він позбавлений можливості оформити спадщину в нотаріальному порядку. У зв'язку з цим він змушений звернутись до суду та просить визнати за ним право власності на зазначене вище спадкове майно на підставі рішення суду. В судове засідання сторони не з'явились. Позивач надав письмову заяву, згідно якої просив справу розглядати без його участі. Від відповідача також надійшла письмова заява, згідно якої вона просила справу розглядати за її відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає можливим задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено наступне. Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 16.03.2004 року, а також відповіді Головного територіального управління Держгеокадастру у Луганській області від 01.06.2017 року, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 7,60 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.11, 34). Заповітом від 08.02.2007 року, посвідченим секретарем Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області Севостьяновою О.В., [PERSON] належну йому земельну ділянку площею 7,60 га на території Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області заповів [PERSON], [INFO] (а.с.9). Згідно копії свідоцтва про народження від 15.07.1963 року, а також копії свідоцтва про одруження від 25.02.1963 року [PERSON] та [PERSON] є рідним сином та дружиною [PERSON] (а.с.12). Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2014 року [PERSON] помер [INFO] у с.Розсипне Троїцького району Луганської області (а.с.10). Як вбачається з довідки №9 від 04.04.2017 року, виданої виконавчим комітетом Розсипненської сільської ради Троїцького району Луганської області, [PERSON], 1963 року народження, на момент смерті [PERSON], 1935 року народження, проживав разом з останнім та вів з ним спільне господарство (а.с.13). Згідно письмової заяви [PERSON] вона відмовилась від прийняття спадщини після смерті [PERSON] (а.с.14). Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №47848117 від 25.05.2017 року, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась (а.с.30). Відсутність у позивача оригіналів правовстановлюючих документів на спадкову земельну ділянку, яка залишилась після смерті [PERSON], підтверджується розміщенням оголошення в газеті «Сельская Новь» №37-38 від 11.05.2017 року про те, щоб вважати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER], який належав [PERSON] (а.с.10). Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» спадкові відносини регулюються Цивільним кодексом України, Законами України від 02.09.1993 року № 3425-ХІІ «Про нотаріат», від 23.06.2005 року № 2709-ІV «Про міжнародне приватне право», іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами. Відносини спадкування регулюються правилами Цивільного кодексу України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. Згідно з ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті, а у разі відсутності заповіту - спадкоємці за законом. В силу ст., ст.1268, 1274 ЦК України спадкоємці за заповітом чи законом мають прийняти спадщину, або не прийняти її, чи відмовитися від прийняття спадщини на користь будь- кого із спадкоємців незалежно від черги. Згідно ч.1 ст.1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням їх цільового призначення. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1268 ч.5 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до статті 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особу, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. З огляду на вищевикладене та враховуючи, що позивач не пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини, проте позбавлений можливості оформити спадщину у нотаріуса, оскільки у нього відсутній правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а відповідач, яка має право на обов'язкову частку у спадщині від її прийняття відмовилась, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.,ст.392, 1216, 1221, 1223, 1225, 1241, 1268,1274 ЦК України, ст..81 ЗК України, п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Outcome: approved