Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

10липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому зазначає, що його мати - [PERSON] померла [INFO] року. На випадок смерті матір позивача залишила заповіт, що зберігається у спадковій справі №252/2016 року Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області, згідно з яким залишила все своє майно [PERSON]. Спадкове майно складається з житлового будинку [ADDRESS] Позивач являється сином померлої [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.1958 року, а відтак спадкоємцем першої черги за законом. Також спадкоємцем першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син (брат позивача) - [PERSON], [INFO], який протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подавав та подавати не бажає, таким чином відмовився від неї. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. У листопаді 2016 року позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті його матері - [PERSON], яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS], але у видачі Свідоцтва нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки останнім був пропущений визначений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2016 року. Позивач не скористався своїм правом вчасно через сімейні проблеми, пов'язані спочатку з негараздами в сім'ї його старшої доньки та необхідністю виховання онуки, а потім із навчанням меншої доньки та подальшим її утриманням після закінчення навчання. Позивач прохає визначити йому додатковий строк протягом двох місяців, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після померлої [INFO] року [PERSON]. В підготовче судове засідання позивач не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, на позовних вимогах наполягає, прохає їх задовольнити. Відповідач в підготовче судове засідання не з'явився, до суду надав заяву про розгляд справи без його участі, прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Третя особа в підготовче судове засідання не з'явилася, до суду надала заяву про розгляд справи без її участі. У зв'язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами аудіо запису не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши законодавство, яке регулює спірні правовідносини, дійшов до переконання про наявність підстав для задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач - [PERSON] є сином [PERSON], що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.01.1958 року. У відповідності до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] матір позивача - [PERSON] померла [INFO] року. [PERSON] 10.12.2003 року склала заповіт, відповідно до якого все своє майно заповіла [PERSON]. Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку за адресою: [ADDRESS] Крім того, спадкоємицями першої черги за законом після смерті [PERSON] є її син (брат позивача) - [PERSON], [INFO], відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] який протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, заяву про прийняття спадщини не подавав та подавати не бажає, таким чином відмовились від неї. Інших спадкоємців після смерті [PERSON] не має. Дослідженням копії спадкової справи після померлої [PERSON] встановлено, що 18.11.2016 року позивач [PERSON] звернувся до державного нотаріуса Оріхівської державної нотаріальної контори Запорізької області із заявою про видачу Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно, що залишилось після смерті його Матері [PERSON] яка була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] але у видачі Свідоцтва нотаріусом позивачу було відмовлено, оскільки останнім був пропущений визначений законодавством шестимісячний строк для подання заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, про що видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.11.2018 року. За правилами ст. ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ст. 1271 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. При розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Враховуючи викладене та правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1). у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2). ці обставини визнані судом поважними. Суд, вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Проте поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема, тривала хвороба спадкоємців, велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна, складні умови праці, які пов'язані з тривалими відрядженнями. При розгляді справ про надання додаткового строку для прийняття спадщини судом застосовуються інші, порівняно із поновленням строку позовної давності, підстави для визнання причин пропуску цього строку поважними. У відповідності до п.1.2 глави 10 розділу ІІ Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, при зверненні спадкоємця у зв'язку з відкриттям спадщини нотаріус з'ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Крім того, в п. 3.2 глави 10 розділу ІІ вказаного Порядку зазначено, що для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Враховуючи те, що в законі не міститься визначення поняття поважності причини пропущення строку для прийняття спадщини і їх поважність повинна визначатися судом у кожному випадку, виходячи з конкретних обставин справи та характеру взаємовідносин сторін, даних щодо юридичної обізнаності сторін. Зважаючи на вищенаведене, а також те, що позивач [PERSON] не був юридично обізнаний про обмеження часу, мав тривалі сімейні проблеми, то він вважається таким, що прийняв спадщину та в будь-який момент може переоформити спадкове майно на своє ім'я, враховуючи, що факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому час звернення до нотаріальної контори за прийняттям спадщини позивач пропустив з поважної причини, крім того, відповідач являється рідним братом позивача та не заперечує проти задоволення позовних вимог позивача, а тому суд вважає, що позов можливо задовольнити, надавши [PERSON] додатковий строк для прийняття спадщини. Що стосується додаткового строку, що може бути встановлений для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, то суд приходить до висновку про можливість встановлення строку в два місяці з дня набрання рішенням законної сили, який суд вважає достатнім для подання відповідної заяви.

Outcome: approved