Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-04 00:00:00

10 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] 2012 р.н. до [PERSON], третя особа - Орган опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області про надання дозволу на виїзд за межі України неповнолітньої дитини без згоди та супроводу другого з батьків. Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року було відкрите провадження у справі. Ухвалою суду від 05 вересня 2018 року було закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з'явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позов підтримує, просить суд задовольнити вимоги. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення засідання. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування виконавчого комітету Новомосковської міської ради Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, був належним чином повідомлений про місце, дату і час проведення засідання. В зв'язку з неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про місце, дату і час розгляду справи, судом проведений заочний розгляд справи. В обґрунтування вимог, позивач [PERSON] посилалася на те, що вона та відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO]. Позивач зазначила в заяві, що з 2013 року вона та відповідача проживають окремо, не підтримують сімейні стосунки та не ведуть сумісне господарство, дитина проживає разом з нею, перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов'язків, вихованням дитини не займається, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Нею була придбана туристична путівка до Туреччини на період з 09 жовтня 2018 року до 16 жовтня 2018 року включно, для відпочинку та оздоровлення дитини. Батько дитини не надає згоду на виїзд дитини за межі України, ухиляється від зустрічей з цього приводу. В зв'язку з наведеним, посилаючись на вимоги ст. 313 ЦК України, ст. 7, 155 СК України, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.ст.1,4 Закону України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України», п.18 Правил оформлення і видачі паспорта громадянина України для виїзду за кордон і проїзного документа дитини, їх тимчасового затримання та вилучення, [PERSON] просила суд: надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини - [PERSON], [INFO], для відпочинку та оздоровлення за межі України, до Туреччини у період з 09 жовтня 2018 року до 16 жовтня 2018 року включно у супроводі матері - [PERSON], без згоди та супроводу батька дитини - [PERSON]. Дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками дитини - [PERSON], [INFO], уродженця м. Новомосковськ, Дніпропетровської області, Україна (актовий запис про народження № 893, проведений 28.12.2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області), що підтверджується свідоцтвом про народження. Відповідно до вимог ст. 7 Сімейного кодексу України, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, а батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Статтею 313 ЦК України визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів і в їхньому супроводі чи супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно з ч. 2 ст. 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України» оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріального засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. У клопотанні зазначаються відомості про дитину, а також про відсутність обставин, що обмежують відповідно до цього Закону право на виїзд за кордон (лише для дітей віком від 14 до 18 років). За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. У відповідності до підпункту 1 пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27 січня 1995 року № 57 (з наступними змінами та доповненнями), виїзд з України які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється: 1) за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску. Підпунктом 2 пункту 4 зазначених вище Правил визначено, що виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків проводиться на підставі рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. Таким чином, зазначеними вище нормами законодавства України, дозвіл на виїзд дитини за кордон повинен містити відомості про державу, в якій буде перебувати дитина, та конкретно визначений термін перебування дитини в зазначеній державі. Зазначена правова позиція висловлена в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2016 року (справа № 6-33303ск15) Суд приходить до висновку, що в зв'язку з відмовою відповідача [PERSON], як батька, надати дозвіл на виїзд дитини за межі України, позивач [PERSON] має право звертатися до суду з вимогами про надання такого дозволу на підставі рішення суду. Судом встановлено, що [PERSON] придбала туристичну путівка Туристичної агенції «Бамбарбия 2» від 09.06.2018 р. до Мармарісу Туреччина (аеропорт Даламан) на період з 09 жовтня 2018 року до 16 жовтня 2018 року включно, для відпочинку та оздоровлення дитини. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved