Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

11 серпня 2017 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить суду ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08 лютого 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №72. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 08 лютого 2014 року нею та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №72. Від шлюбу спільних дітей не мають. Подружнє життя із відповідачем не склалося через різні погляди на життя. На даний час шлюбні стосунки припинені, спільне господарство не ведуть. Сім'я розпалася повністю, а шлюб існує лише формально. Примирення між сторонами та збереження сім'ї неможливе. У зв'язку з викладеним, позивач і була змушена звернутися до суду з даним позовом. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву, згідно якої свої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву, згідно якої не заперечує проти розірвання шлюбу та просив справу розглядати за його відсутністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши надані докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 лютого 2014 року, який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №72, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] Спільних дітей від шлюбу сторони не мають. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Статтею 24 СК України також визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Із тексту позовної заяви та поданих суду письмових заяв сторін судом було встановлено, що волевиявлення сторін спрямоване на розірвання шлюбу і примусити сторони в такому випадку продовжувати шлюбні стосунки суд не може, а примирення в такому випадку буде суперечити моральним засадам суспільства. Враховуючи наведене, відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд вважає необхідним шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 08 лютого 2014 року Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №72 - розірвати. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно до п. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Оскільки позивач під час реєстрації шлюбу змінила прізвище та звернулась з заявою про відновлення їй дошлюбного прізвища, суд відновляє позивачу їй дошлюбне прізвище «[PERSON]». Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved