overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-21 00:00:00

11 грудня 2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 27 вересня 2017 року Павлоградським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області згідно актового запису № 443 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 27 вересня 2017 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з червня 2019 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила розірвати шлюб. Прізвище просила залиши Грозиліна, та судові витрати з відповідач не стягувати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, однак від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги визнав, та не заперечував проти розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 27 вересня 2017 року уклали шлюб (арк.с.9). Від шлюбу у них [INFO] народилася донька [PERSON] (арк.с.8). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з червня 2019 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-17 00:00:00

11 грудня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що 09.11.2004 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. У шлюбі мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , 2004 року народження, та доньку [PERSON] , 2009 року народження. На даний час шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, проживають окремо, сумісне господарство не ведуть. Діти проживають спільно із позивачем. Причиною розпаду сім`ї є відсутність взаєморозуміння та різні погляді на сімейне життя. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно та не бажаючи примирення, просила шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не прибула, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, якою позовні вимоги підтримала у повному обсязі, зазначила про згоду на вирішення справи у заочному порядку. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] , будучи своєчасно та у встановленому порядку повідомленим про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не прибув з невідомих причин,\~ будь-яких заяв чи клопотань, що стосуються суті справи, не надав. З урахуванням наведених обставин суд вважає за можливе ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 223, 280 ЦПК України Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість позову з наступних підстав. У відповідності до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України, один із подружжя має право на звернення до суду з позовом\~ про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому Республіканською сільською радою Володарського району Донецької області від 09 листопада 2004 року, актовий запис № 03. У шлюбі мають неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , а також неповнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] . Про наявність спору щодо визнання місця проживання дітей, а також майнового характеру, станом на день розгляду справи сторонами не заявлено. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, не прибувши у судове засідання, не побажав реалізувати своє процесуальне право на спростування доводів позову, не зазначив свого прагнення до збереження шлюбу, а отже не оспорює наявності підстав для його розірвання. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача, а тому він підлягає розірванню. Крім того, у відповідності до положень ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею та документально підтверджені витрати з оплати судового збору у сумі 768,40 гривень. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-21 00:00:00

11 грудня 2019 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у зв`язку зі зміною матеріального становища платника аліментів та одержувача аліментів позивачка просить збільшити розмір аліментів з твердої грошової суми в розмірі 500 грн. на ј частину від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Позивачка в ході судового розгляду подала заяву з якої видно, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач до суду не з`явився, при цьому направив заяву з якої видно, що фактично позов визнає. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 ч.1 СК України розмір аліментів, визначених за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), проживаючий за адресою: [ADDRESS] , працездатний, офіційно не працевлаштований, є батьком неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає та перебуває на утриманні позивачки [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , домогосподарка. 31 жовтня 2011 року Овідіопольським райсудом Одеської області було прийнято рішення в рамках цивільної справи №2-2055/11 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, згідно якого, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню аліменти в розмірі ј частини від всіх видів заробітку. Рішення суду є чинним. 07 липня 2015 року Овідіопольським райсудом Одеської області було прийнято рішення про стягнення з відповідача аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн., рішення суду першої інстанції є чинним. В рамках даної цивільної справи, відкрито виконавче провадження № 30027324. Виходячи з вищевказаного суд приходить до висновку, що матеріальне становище отримувача аліментів змінилось та погіршилось, що знайшло своє підтвердження під час судового розгляду, відповідач фактично погоджується з даними обставинами. Відповідно до ст.ст.182,184 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивачки та відповідача, неповнолітньої дитини, суд вважає можливим збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі ј частина від всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менш, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, починаючи з дня набрання рішення чинності. При подані позову позивачка не сплатила судовий збір, відповідно до ст. 5 ч.1 п.3 ЗУ «Про судовий збір», суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтований, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768.40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-19 00:00:00

11 грудня 2019 року Покровський міський центр зайнятості Донецької області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення допомоги по безробіттю в розмірі 16197,90 грн. Позов мотивовано тим, що 18.07.2019 року до Покровського міського центру зайнятості з питання працевлаштування звернувся відповідач [PERSON] 18.07.2019 року йому було надано статус безробітного, з 25.07.2019 року розпочато виплату допомоги по безробіттю. Під час реєстрації в центрі зайнятості [PERSON] ознайомлений з правами та обов`язками зареєстрованого безробітного та відповідальністю за подання недостовірних даних та документів, на підставі яких приймається рішення про надання статусу безробітного та призначення матеріального забезпечення, надання соціальних послуг, що визначені Законами України «Про зайнятість населення» та «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», що підтверджується власноручним підписом відповідача на заяві про надання статусу безробітного від 18.07.2019 року та індивідуальному плані працевлаштування безробітного № 05271971800002 від 18.07.2019 року. Під час обміну даними по особі з ПФУ встановлено факт перебування [PERSON] у трудових відносинах з Товариством з обмеженою відповідальністю «ЕКО» ЄДРПОУ 32104254 в період перебування на обліку в центрі зайнятості. З метою недопущення незаконних витрат з Фонду загальнообов`язкового соціального страхування України на випадок безробіття,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-24 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу між нею та [PERSON] , зареєстрованого 12.11.2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Хмельницькому Хмельницького міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 2465. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що від шлюбу у них з відповідачем є син [PERSON] , [INFO] , проте сімейне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, постійні сварки, з чоловіком вона не підтримує сімейних відносин, подальше збереження шлюбу вважає неможливим. Ухвалою суду від 21 грудня 2020 року по справі відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його та позивача відсутності, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнав. З огляду на викладене та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню відповідно до норм частини 4 статті 206 Цивільного процесуального кодексу України. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

11 грудня 2020 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] .. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що вона перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2004 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає з нею. Сімейні стосунки припинені з травня 2019 року, відповідач проживає та працює у Польщі, де створив іншу сім`ю. Посилаючись на викладене, просила розірвати їхній з відповідачем шлюб та виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, на яке змінила своє у зв`язку з реєстрацією шлюбу. Сторони в судове засідання не з`явилися, представник позивачки надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 2 ст. 130 ЦПК України, до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив. Суд на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30 квітня 2004 року Заводським районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, про що складено відповідний актовий запис № 116 (а. с. 12), від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживає з позивачкою, що підтверджується свідоцтвом про народження та довідкою про склад сім`ї (а. с. 13, 14). Фактичні шлюбні стосунки між сторонами припинилися та сумісне господарство не ведеться. Причинами розпаду сім`ї стало те, що сторони втратили почуття взаємної поваги та любові. Враховуючи викладене, суд вважає, що за зазначених обставин подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим, тому, в силу ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, вимоги позивачки про розірвання шлюбу є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Судовий збір суд відносить на рахунок позивачки за клопотанням останньої. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-22 00:00:00

11 грудня 2020 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про визнання недієздатною її матері [PERSON] , [INFO] , встановлення над нею опіки та призначення її опікуном. На обґрунтування своїх вимог заявником зазначено, що [PERSON] хворіє на стійке хронічне психічне захворювання, потребує постійного стороннього догляду. Про неї піклується заявник, яка створила їй належні умови для проживання та матеріальне забезпечення, в зв`язку з чим просить визнати [PERSON] недієздатною та призначити її опікуном. Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 14 грудня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового засідання в порядку окремого провадження. Ухвалою суду від 22 грудня 2020 року по справі призначено судово-психіатричну експертизу та зупинено провадження. Ухвалою суду від 09 лютого 2021 року поновлено провадження у справі у зв`язку з надходженням до суду висновку судово-психіатричної експертизи. В судове засідання заявник не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вимоги заяви підтримала. Представник заінтересованої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Хмельницької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення заяви не заперечив та надав суду подання про встановлення опіки над [PERSON] та призначення [PERSON] опікуном над її матір`ю. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд знаходить заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільно-процесуальним кодексом України. Судом об`єктивно встановлено, що [PERSON] , [INFO] , дійсно хворіє хронічним психічним захворюванням, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій, керувати ними, у зв`язку з чим, потребує постійного стороннього догляду та допомоги. Крім того, згідно висновку судово-психіатричної експертизи № 52 від 28.01.2021 року [PERSON] страждає стійким хронічним психічним захворюванням у вигляді судинної деменції, внаслідок чого не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Таким чином, [PERSON] слід визнати недієздатною та встановити над нею опіку. Разом з тим, умови проживання [PERSON] та її характеристика дають підстави вважати можливим виконання нею опікунських обов`язків щодо її матері - [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-15 00:00:00

11 грудня 2020 року Криничанським районним судом ухвалено рішення по зазначеній справі, яким у задоволенні позовних вимог АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» відмовлено. Вказаним рішенням обов`язок по сплаті судового збору за правилами ст. 141 ЦПК України покладено на позивача. 17 грудня 2020 року представником відповідача подано до суду заяву, згідно якої просить ухвалити додаткове рішення та стягнути з Акціонерного товариства Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на користь [PERSON] 17423,36 грн. судових витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, наданої Адвокатським об`єднанням «Радник». Перевіривши матеріали справи, надавши оцінку доказам, суд вважає, що вказана заява має бути задоволена, оскільки за правилами п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити в зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів. Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі, або протягом п`яти днів після ухвалення судового рішення за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Заява про надання доказів щодо сплати судових витрат представником відповідача подана до суду 22 жовтня 2018 року, судове рішення по вказаній справі винесене 11 грудня 2020 року, а заявником подано до суду детальний розрахунок вартості адвокатського гонорару 17 грудня 2020 року, тобто з дотриманням положень п. 8 ч. 2 ст. 141 ЦПК України після дослідження усіх необхідних для розгляду справи доказів та ухвалення судового рішення. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі відмови в задоволенні позову судові витрати покладаються на позивача, а ст.ст. 133, 137 ЦПК України витрати на професійну правничу допомогу відносить до судових витрат, пов`язаних з розглядом справи. Наведені обставини обумовлюють висновок суду про надає суду можливість ухвалити додаткове про задоволення заяви [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-02 00:00:00

11 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що на цей час сторонами припинено ведення спільного господарства, примирення та відновлення сім`ї є неможливими, сторони втратили почуття любові та поваги, шлюб має формальний характер. Позивач [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 15 жовтня 2010 року. На цей час остаточно припинили ведення сумісного господарства, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що має істотне значення. Суд дійшов висновку, що шлюб сторін має формальний характер, подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має для них істотне значення, тому позовну заяву слід задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-10 00:00:00

11 грудня 2020 року позивач\~ звернувся до суду із позовом до відповідачки про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він з відповідачкою з 19 грудня 2017 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з листопада 2019 року через різні погляди на життя, відсутність взаєморозуміння.\~Просив позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ \~ \~ \~ \~В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідачка не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 19 грудня 2017 року Генеральним консульством України в Гуанчжоу (Китайська Народна Республіка), [PERSON] та [PERSON] 19 грудня 2017 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 15. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON] . Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, разом не проживають. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачки залишити без змін « [PERSON] ».

Outcome: approved