overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-30 00:00:00

12.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до Корабельного районного суду м. Миколаєва із позовною заявою, в якій просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем по справі [PERSON], зареєстрований 25.11.1995 року Корабельним районним відділом ЗАГС м.Миколаєва, актовий запис № 680. В обґрунтування позову позивач вказувала, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в звязку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сімї неможливо у звязку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного, у звязку з чим сторони припинили подружні відносини. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Позивачка стверджує, що спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом з батьком. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечує та просив слухати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 25.11.1995 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним районним відділом ЗАГС, актовий запис № 680. Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спору щодо утримання, місця проживання та виховання дитини у сторін по справі не має, спір щодо спільно нажитого майна відсутній. Дитина залишається проживати разом з батьком. Шлюбні відносини сторонами припинені. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Таким чином, визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Крім того, згідно з ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка [PERSON] висловила своє бажання надалі іменуватися прізвищем - «Боровик». З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

12.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, просить суд шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 08 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1408 розірвати, вказуючи, що 08 вересня 2015 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинені з липня 2018 року, збереження шлюбу є неможливим, до перемирення вони не дійшли, в зв'язку з чим вона і звернулася з позовом до суду. Позивач свої позовні вимоги підтримала, просить суд їх задовольнити, про що надала заяву, відповідно до якої позовні вимоги підтримує, просить суд справу розглядати за її відсутність. Відповідач надав заяву, відповідно до якої з позовними вимогами погодився, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить справу розглядати за його відсутність. Суд розглядає справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи, відповідно до наданих заяв. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що дійсно сторони зареєстрували шлюб 08 вересня 2015 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі Одеського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1408. /л.с. 4 / Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], подружні відносини припинені з липня 2018 року, сумісне господарство не ведеться. Спору, що до майна між ними нема. Відповідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що можливість збереження сімї втрачена, подальше сумісне життя подружжя суперечило б інтересам позивача, тому її позовні вимоги є обґрунтованими та підлягаючими задоволенню. Частиною 2 ст. 115 Сімейного кодексу України передбачено, що документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-26 00:00:00

12.07.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу посилаючись на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від спільного життя мають дочку [PERSON] та сина [PERSON]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов'язки. Фактично сімя припинила своє існування. Подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Примирення не можливе. В підготовчому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити - «[PERSON]» та стягнути з відповідача на її користь витрати зі сплати судового збору. Проти постановлення рішення в підготовчому судовому засіданні не заперечувала. В підготовче судове засідання відповідач не з'явився, через канцелярію суду подав письмову заяву в якій просив шлюб розірвати, справу розглянути в його відсутність. Заслухавши позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Матеріалами справи встановлено, що 22 лютого 2004 року між сторонами зареєстровано шлюб Виконкомом Пилипівської сільської ради Фастівського району Київської області, актовий запис № 1. Від подружнього життя мають доньку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. На даний час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть, примирення не можливо. Згідно ст.56 Сімейного Кодексу України примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права чоловіка, дружини на особисту свободу. Відповідно до статті 113 Сімейного Кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

12.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи вимоги тим, що 18 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області між ним та відповідачем було зареєстровано шлюб. Від подружнього життя дітей не мають. Спільне подружнє життя не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння. На даний час шлюбні відносини фактично припинені. Сторони не ведуть спільне господарство, більше року проживають окремо. За таких обставин позивач вважає, що збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем. Таким чином, позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. 26 липня 2018 року провадження у справі було відкрито за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 22 серпня 2018 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач не з'явився, через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошення на офіційному веб-порталі Фастівського міськрайонного суду Київської області про її виклик до суду. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18 грудня 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблений відповідний актовий запис № 1699 /а.с.7/. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Частиною третьою статті 105 Сімейного кодексу України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позовної заяви, сторони не підтримують шлюбних відносин, позивач примирення не бажає, заперечує проти подальшого збереження шлюбу. Суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сім'ї є неможливим, подальше спільне життя подружжя буде суперечити їхнім інтересам, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу та задоволення позову. Згідно частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи зазначене, відповідно до статей 105, 110, 112, 114 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-01 00:00:00

12.07.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Позов обґрунтовано тим, що 21 квітня 2005 року між нею та відповідачем було укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 463. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 20.04.2015року народження. Причиною розірвання шлюбу є розбіжності у поглядах на життя, непорозуміння у спілкуванні, суперечки з приводу вирішення побутових проблем. Відповідач постійно влаштовує сварки та суперечки. Шлюбні відносини не підтримують з 2016 року. Вважає, що сімя розпалась остаточно, примирення між ними неможливе. Шлюб існує формально, тому він підлягає розірванню у судовому порядку. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07 серпня 2018 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Соснівського районного суду від 05.10.2018 року справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач та її представник адвокат [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали та просили їх задоволити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав суду клопотання про розгляд справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує. Представник відповідача адвокат [PERSON] позовні вимоги позивача визнав. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд установив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Згідно із\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до\~статті 110 цього Кодексу. Статтею 112 СК України передбачено, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.\~Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 21 квітня 2005 року між сторонами укладено шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції, актовий запис № 463, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 000411. Від шлюбу мають двох дітей сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], 20.04.2015року народження, які проживають з позивачем та знаходяться на її утриманні. Оскільки між сторонами втрачено почуття любові та взаєморозуміння, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки та не ведуть спільного господарства з 2016 року, тому суд робить висновок про те, що сімя розпалась остаточно, шлюб має формальний характер та підлягає розірванню у судовому порядку. Суд вважає стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею витрати в сумі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-31 00:00:00

\~ \~ \~ \~12.07.2018 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебувала у шлюбі з відповідачем, від спільного життя мають неповнолітню дитину [PERSON] [PERSON], [INFO]. Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~Позивач надала в судове засідання заяву, згідно якої підтримала заявлені вимоги, просила розглянути справу у її відсутність. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився, про місце, дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. \~ \~ \~ \~Враховуючи те, що відповідач належним\~чином повідомлений\~про дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~не з'явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~не подав\~відзив;\~позивач не\~заперечує проти\~такого вирішення\~справи,\~суд ухвалює\~заочне рішення\~відповідно до\~ст.\~280 ЦПК України, на підставі наявних в справі доказів. \~ \~ \~ \~Вивчивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. \~ \~ \~ \~Позивач і відповідач є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України\~ батьки зобовязані\~ утримувати дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~На підставі викладеного, позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-27 00:00:00

12.07.2018 року позивач звернулася до суду з даним позовом та просила розірвати шлюб з [PERSON] Зазначає, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем перебуває з 11.10.2008 року. У шлюбі мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Сторони мають різні погляди на права та обовязки подружжя. Конфлікти та суперечки стали нестерпними, що вони втратили один до одного почуття любові та поваги. Вважає, що за таких обставин шлюб припинив існування, поновлення подружніх відносин неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить його інтересам. Після розірвання шлюбу сина просить залишити на її утриманні. У судове засідання позивач не зявилася. В заяві просила справу розглядати без її присутності. Наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач в судове засідання не зявився також. Про день розгляду справи повідомлений належним чином. Причини неявки суду не повідомив. Клопотань, відзиву на позов до суду не надійшло. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду; не повідомив про причини неявки в судове засідання; не подав відзив на позов та позивач в заяві не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд, відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, постановив ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони 11.10.2008 року зареєстрували шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 308, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). У шлюбі мають неповнолітного сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6). Перебуваючи у шлюбі, сторони не змогли створити міцної сімї. Позивач в своїй заяві наполягала на розірванні шлюбу, що свідчить про дійсну волю дружини на розірвання шлюбу. Відповідач не повідомив суду своїх заперечень з цього приводу. Тому суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно. Збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їхнього сина.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України (Далі СК України) суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, що мають істотне значення. Питання щодо місця проживання сина сторонами визначено відповідно до вимог ст. 160 СК України, тому суд вважає обґрунтованим подальше проживання сина визначити разом з матірю. Відповідач, відповідно до положень ст. 113 СК України, має право на вибір прізвища після розірвання шлюбу, тому суд вважає зберегти прізвище відповідача «Сербін». Крім того, відповідно до\~ вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України\~ суд стягує з відповідача на користь позивача\~\~ 704 грн. 80 коп. судового збору. Відтак, встановлені підстави для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

12.07.2018 року позивачка подала до суду позов про стягнення аліментів на утримання дитини сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/ 4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Позов обґрунтувала тим, що з 26.12.2003 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], від якого має дитину - сина [PERSON], [INFO]. Позивачка в судове засідання не зявилась. Про час і місце судового розгляду оповіщена у встановленому законом порядку. Подала до суду заяву, у якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Також заявила клопотання про розгляд справи за її відсутності. З травня 2018 року сторони проживають окремо, дитина знаходиться на повному утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач в судове засідання не зявився. Про дату, час і місце судового засідання оповіщений належним чином. Заяв, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не подав. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на те, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, повторно не зявився в судове засідання без повідомлення причин, неподання ним відзиву на позов, згоду позивача, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

12.07.2018 р. рішенням суду було частково задоволено позов [PERSON] 05.11.2018 р. позивач [PERSON] звернулась до суду із заявою щодо виправлення описки у резолютивній частині додаткового рішення суду від 12.07.2018 р., а саме, що стосується судових витрат. Сторони в судове засідання не викликались. Суддя, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив обставини, що викладені нижче. Дійсно рішенням Оболонського р/с м. Києва від 12.07.2018 р. було частково задоволено позовні вимоги [PERSON] При цьому додатковим рішенням суд вніс виправлення у резолютивну частину судового рішення, що стосується судових витрат. У відповідності до ст. 269 ЦПК України «Виправлення описок та арифметичних помилок у судовому рішенні Суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Як з'ясовано судом, на даний час Оболонським районним відділом ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві відкрито виконавче провадження щодо повторного стягнення із заявника [PERSON] на користь держави судового збору сплаченого нею при подачі позову до суду, так як вирішили, що вона цього ніколи не робила. Тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

12.07.2019 [PERSON] (далі - позивачка) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім`єю через несумісність характерів, різні погляди на сімейне життя та фактичне припинення сімейних відносин. У судовому засіданні позивачка пред`явлений позов підтримала та наполягала на задоволенні; відповідач позов не визнав, пославшись на бажання зберегти сім`ю. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 10.08.2005, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON] , 2005 року народження (а.с. 3, 5). Як убачається з пояснень сторін, з травня 2019 року сторони проживають окремо; подружжя припинили сімейні відносини та не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. За приписом частини третьої статті 106 цього Кодексу шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Враховуючи те, що натепер шлюб носить формальний характер і позивач не бажає його збереження та спільного проживання однією сім`єю з відповідачем, пред`явлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню.

Outcome: approved