Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

11 листопада 2020 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом до [PERSON] , який в подальшому уточнила. В обґрунтування своїх уточнених позовних вимог позивач посилається на те, що вона є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . На час народження сина, з його батьком, [PERSON] , відповідачем у справі, в зареєстрованому шлюбі позивач не перебувала. Усі обов`язки щодо утримання та виховання дитини позивач взяла на себе. Відповідач, в свою чергу, ухиляється від обов`язку утримання дитини, хоча він працездатний, фізично здоровий та має змогу сплачувати аліменти, а самостійно вона не може забезпечити дитині належний рівень життя. У зв`язку з чим, позивач була вимушена звернутися до суду та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 06 листопада 2020 року по досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді від 16 листопада 2020 року позовну заяву [PERSON] було залишено без руху та позивачеві було надано час для усунення недоліків її позовної заяви, що було зроблено позивачем 16 грудня 2020 року (а.с. 11-14). Ухвалою судді від 05 січня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін і відкрито провадження у справі (а.с. 17). У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Пояснила, що відповідачем на її користь на утримання сина сплачені наступні грошові кошти: у грудні 2020 року - 3 000 грн., у лютому - 2 700 грн., 300 грн., 400 грн., у березні - 1200 грн., 1 000 грн., 300 грн., у квітні - 300 грн., 500 грн., 900 грн., 450 грн., у травні - 850 грн. Визнала обставину щодо наявності у відповідача ще однієї неповнолітньої дитини. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог позивача у повному обсязі, посилаючись на те, що він добровільно надає позивачеві кошти на утримання дитини, та в подальшому не відмовляється їх надавати позивачеві. Крім того, пояснив, що має на утриманні ще одну неповнолітню дитину, про що надав суду копію свідоцтва про народження, проти долучення якої до матеріалів справи позивач не заперечувала. Суд, вислухавши вступне слово та пояснення сторін, дослідивши наявні письмові докази, дослідивши в судовому засіданні квитанції, надані для огляду судом у судовому засіданні, приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи зі встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом установлено, що позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] є батьками дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22 лютого 2018 року Виконавчим комітетом Меліоративнівської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області (а.с. 4). Як установлено в судовому засіданні та не заперечувалося відповідачем, станом на день розгляду справи дитина проживає разом з матір`ю та знаходиться на її утриманні. Статтею 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до положень ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно з ч.ч. 1, 2, 3 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Судом установлено, що на утриманні відповідача [PERSON] перебуває ще одна дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 11 квітня 2006 року, копію якого було надано відповідачем у судовому засіданні та долучено до матеріалів справи. Також, судом установлено, що відповідачем в період з грудня 2020 року до травня 2021 року включно було здійснено перерахування коштів на платіжну картку позивача в рахунок сплати аліментів на утримання дитини. Вказані обставини визнані позивачем, і відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню. Виходячи зі установлених судом обставин справи, передбаченого законом розміру прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також того, що обов`язок утримувати свою дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, дотримуючись принципів рівності та пропорційності, з метою дотримання балансу захисту прав, свобод та інтересів сторін, а також їх дитини, ураховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, отже він в змозі утримувати свою малолітню дитину, також з урахуванням того, що на його утриманні перебуває ще одна дитина, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, з огляду на установлений судом факт добровільної сплати аліментів відповідачем на утримання дитини до травня 2021 року включно, суд приходить до переконання, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання їх дитини має становити 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення із 01 травня 2021 року і до досягнення дитиною повноліття, у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. Крім того, у відповідності до ст. 141 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial