Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-12 00:00:00

10 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті. Мотивувала вимоги тим, що [INFO] , за місцем реєстрації у м. Шахтарськ Донецької області, помер [PERSON] , [INFO] , який доводився батьком [PERSON] . Встановлення факту смерті в судовому порядку заявнику необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документу свідоцтва про смерть у відповідності до вимог чинного законодавства України та оформлення спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, просить суд, встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Шахтарськ Донецької області, громадянина України, померлого [INFO] у м. Шахтарськ Донецької області. Заявниця [PERSON] в судове засідання не з`явилася, була належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, просила розгляд справи проводити без її участі (а.с. 2). Представник заінтересованої особи: Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання, в залу суду не з`явився, натомість суду надане клопотання з проханням розглянути справу без участі представника ВДРАЦС та ухвалення рішення згідно діючого законодавства. Також повідомили, що актовий запис про смерть на ім`я [PERSON] , [INFO] , відсутній (а.с. 16). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23.02.1973 року місце видачі: м. Шахтарськ Міське бюро ЗАЦС, Донецька область, [PERSON] народилася [INFO] , батьком записаний [PERSON] (а.с. 6). Зі Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом ЗАЦС м. Шахтарська вбачається, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 23 грудня 1989 року, про що складено відповідний запис № 689, після укладення шлюбу дружина змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с. 7). Отже, заявниця [PERSON] є донькою померлого [PERSON] , та заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України може бути подана заявником до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2020 року, виданого відділом ЗАЦС Шахтарського міськрайонного управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в Донецькій Народній Республіці, м. Шахтарськ (а.с. 5). Відповідно до довідки про причину смерті № 161 від 13.04.2020 року, виданого центром первинної медичної допомоги м. Шахтарська, [PERSON] помер [INFO] , причина смерті хронічна серцево-судинна недостатність (а.с. 4). Згідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження та смерті особи в певний час на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів (статті 76, 77 ЦК України). Зокрема, належними відповідно до частини першої є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування; допустимими за змістом частини першої ст. 78 ЦПК України є докази, одержані в порядку, встановленому законом. Під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справі судом береться до уваги практика (ЄСПЛ), а саме правові висновки, що зазначені у справі «Кіпр проти Туреччини». Ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), висновок ЄСПЛ слід розуміти у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Як вбачається зі змісту відмови Слов`янського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) № 20.23-293/59 від 23.10.2020 року, представнику заявниці [PERSON] було відмовлено, оскільки ним пред`явлено свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від 14.04.2020 року, виданого на тимчасово окупованій території України. Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Також пред`явлені документи представником заявниці [PERSON] видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 3). Надати такі документи заявниця не має можливості, оскільки батько [PERSON] помер на території, тимчасово непідконтрольній українській владі, і наявні в неї документи не відповідають вимогам законодавства України. Заявниця зазначила, що метою звернення до суду з даною заявою є реєстрація смерті батька в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документу свідоцтва про смерть у відповідності до вимог чинного законодавства України та оформлення спадщини. За таких обставин, встановлення факту смерті породжує юридичні наслідки, чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті. Заявниця не має іншої можливості одержати в державному органі реєстрації актів цивільного стану документ (свідоцтво про смерть), який посвідчує факт смерті батька [PERSON] [PERSON] . За наведених обставин, суд приходить до висновку, що задоволення заяви має для заявника юридичне значення, метою якого є отримання свідоцтва про смерть згідно чинного законодавства України. На підставі викладеного,

Outcome: approved