Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-02 00:00:00

12 березня 2019 року до Галицького районного суду м. Львова поступила заява представника позивача адвоката Петролюка А.М., в якій просив суд вирішити питання судових витрат, поклавши на відповідача вартість проведення судової економічної експертизи (висновок експерта №2658 від 18.10.2018 р.), за яку позивач сплатив 20000 грн. та стягнути дані кошти з відповідача на користь позивача, про що постановити додаткове рішення. Згідно з ч.2, 4 ст. 217 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Суд не вбачає необхідності викликати сторін або інших учасників справи в судове засідання, а тому судове засідання згідно з ч. 4 ст. 270 ЦПК України проводиться без їх виклику. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи №461/4342/17, суд приходить до наступного висновку. Ч.1 ст. 270 ЦПК України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу. Рішенням Галицького районного суду м.Львова від 12 березня 2019 р. у справі №461/4342/17 позов [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Львівської обласної філії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору задоволено. Визнано порушеним право [PERSON] як споживача фінансових послуг Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». Визнано недійсним договір про надання не відновлювальної кредитної лінії за №600/07-105 від 12.06.2007 року, договір про внесення змін до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №600/07-105 від 13.12.2013 року, додаткову угоду від 11.11.2013 року до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії за №600/07-105, додаток № 1 від «тринадцятого першого листопада дві тисячі тринадцятого року» до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №600/07-105 від 13.12.2013 року, додаткову угоду до договору про надання не відновлювальної кредитної лінії №600/07-105 від 04.03.2008 року, укладені між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» (код ЄДРПОУ 00039019) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) у зв'язку з укладенням їх під впливом обману зі сторони Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк». Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Львівської обласної філії Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 640,00 грн. Представник позивача просить постановити додаткове рішення суду в частині розподілення між сторонами судових витрат. Судом встановлено, що ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 13.02.2018 р. призначено судово - економічну експертизу по справі за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» в особі Львівської обласної філії Пубілчного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання недійсним кредитного договору. Проведення експертизи доручено Київській незалежній судово - експертній установі (04053 м.Київ, вул..С.Стрільців 21). Ч. 1 ст. 133 ЦПК України встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. З наявного в матеріалах справи (а.с. 43-44) додаткового мотивування позову вбачається, що представник позивача просив суд долучити до матеріалів справи платіжне доручення про сплату позивачем 20000 грн. за експертизу та вказану суму стягнути з відповідача. Ч. 6 ст. 139 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на підготовку експертного висновку на замовлення сторони, проведення експертизи, залучення спеціаліста, оплати робіт перекладача встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів. Відповідно до копії квитанції № ПН14642С1 від 25 червня 2018 року, позивач [PERSON] оплатив ТОВ «Київська незалежна судово-експертна установа» 20000 грн., призначення платежу: «за проведення судово-економічної експертизи у цивільній справі №461/4342/15-ц». Враховуючи, що розмір витрат позивача на оплату проведення експертизи та підготовки висновку експерта Київської незалежної судово-експертної установи №2658 від 18.10.2018 року встановлений на підставі квитанції № ПН14642С1 від 25 червня 2018 року, суд вважає за необхідне заяву представника позивача задовольнити.

Outcome: approved