Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

11.09.2018 [PERSON], звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 28 квітня 1984 року в Гаркушинській сільській раді Миргородського району Полтавської області з [PERSON], актовий запис № 1. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 28 квітня 1984 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу у них дітей не має. Причинами розірвання шлюбу позивач зазначає несумісність характерів, різні погляди на вирішення сімейних проблем. З 2016 року шлюбні відносини припинені, сторони проживають окремо. Відповідач відмовляється розірвати шлюб через органи реєстрації актів цивільного стану. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу не можливе. Позивач в судове засідання не з?явилася, в позовній заяві просила розглядати справу без її участі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а.с. 3). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився повторно, про місце та час розгляду справи належно повідомлений за адресою місця проживання, зареєстрованої у встановленому законом порядку відповідно до п.2 ч.7 ст.128 ЦПК України (а.с. 11, 16,21). Враховуючи згоду позивача суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст.223 ч.4 ЦПК України та ухвалення заочного рішення відповідно до ст.280 ЦПК України. В зв?язку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ст.247 ч.2 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28 квітня 1984 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище Літвінчук) [PERSON] та відповідач [PERSON] зареєстрували шлюб в Гаркушинській сільській раді Миргородського району Полтавської області, актовий запис № 1 (а.с.4). Від шлюбу дітей не має. Позивач наполягає на задоволенні судом заявлених позовних вимог, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам. Відповідно до положень частини 1 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до положень статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 113 СК України передбачено, що особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивач [PERSON] не заявила, яким вона бажає після розірвання шлюбу іменуватися прізвищем, тому суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище «Чечель». Відповідно до пункту 1 частини 2 та частини 6 статті 141 ЦПК України стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] 704 гривні 80 копійок судового збору сплаченого позивачем при зверненні до суду (а.с.1).

Outcome: approved