Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

11.06.2019 року позивач [PERSON] , яка вказує, що вона є власником житлового будинку [ADDRESS] - звернувся в суд з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] [INFO] про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням через не проживання у ньому з 15.08.2011 року, їх місце фактичного проживання невідоме. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначав, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] є членами її сім`ї: дочкою та онукою, яким за їх проханням позивач надала дозвіл відповідно 12.03.1993 року та 07.10.2006 року на реєстрацію їх місця проживання у належному їй будинку. Посилаючись на вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, позивач просив позов задовольнити. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, суду пояснив, що відповідачі проживають у [PERSON] , дочка має право на постійне проживання у цій державі, а онука є громадянкою Німеччини. В судове засідання відповідачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, судом належним\~чином повідомлені\~про час\~та місце\~розгляду справи,\~виклик до\~суду здійснено\~шляхом розміщення\~оголошення на\~сайті суду. Представник третьої особа без самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Вознесенської міської ради в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справу за його відсутності, при вирішенні спору просять врахувати інтереси неповнолітньої дитини. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у ній доказів, суд прийшов до наступного. В судовому засіданні встановлено, що на підставі нотаріально посвідченого договору дарування від 15.07.2003 року позивач [PERSON] набула у приватну власність Ѕ частку житлового будинку [ADDRESS] , інша Ѕ частка цього житлового будинку належить їй на підставі рішення Вознесенського міського народного суду від 13.04.1988 року. 12.03.1993 року відповідач [PERSON] (дочка позивача) та з 07.10.2006 року відповідач [PERSON] [INFO] (дочка відповідача [PERSON] та онука позивача [PERSON] ) зареєстровані у житловому будинку, але з 15.08.2011\~року в будинку без поважних причин не проживають, їх місце фактичного проживання зі слів позивача держава Німеччина, чим створюють власнику перешкоди в користуванні та розпорядженні власністю. Докази наявності поважних причин не проживання відповідачів в житловому приміщенні в матеріалах справи відсутні. Проте згідно вимог ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами не проживання відповідачів за місцем реєстрації без поважних причин є акти складені головою квартального комітету 23.05.2019 року за участі сусідів, з яких слідує, що період не проживання відповідачів є тривалим - з серпня 2011 року. Оскільки відповідачі є\~членами сім`ї\~позивача,\~як власника\~житла,\~а тому\~відносини між\~сторонами повинні\~регулюватися ст.\~405\~ЦК України. Згідно статті 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право користування житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Outcome: approved