Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-07 00:00:00

11.04.2019 р. позивач звернулася у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, що укладений 29.06.2017 р. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, сімейні відносини не підтримують, проживають окремо, сім`я існує лише формально. Тому просить такий шлюб розірвати, та після розірвання шлюбу бажає повернутись до дівочого прізвища « [PERSON] ». 04.10.2019 р. у судове засідання учасники справи не з`явилися, подали заяви про розгляд справи у їх відсутності. Разом з цим, позивач вказала, що підтримує позовні вимоги, а відповідач зазначив, що визнає позов. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ч. 3 ст. 211, ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 29.06.2017 р., що підтверджується свідоцтвами про шлюб серії [NUMBER] , [NUMBER] , виданими 29.06.2017 р. Червоноградським МВ ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області. Як вбачається з копії свідоцтва серії [NUMBER] від 13.07.2017 р. у даному шлюбі у сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] .. Згідно позовної заяви та клопотань по суті справи, сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач позов визнав, таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Окрім цього, заявлена вимога про відновлення позивачці дошлюбного прізвища задоволенню не підлягає, оскільки така вимога в порядку позовного провадження не розглядається. Про вибір прізвища в рішенні суду зазначається під час розгляду справ окремого провадження, коли звертаються за спільною заявою подружжя, відповідно до ч.3 ст.293 та ч.8 ст.294 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом частини другої статті 114, статті 115 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Розірвання шлюбу, здійснене за рішенням суду, повинно бути зареєстроване в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та постановлення відмітки в актовому записі про шлюб. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Необхідно звернути увагу, що згідно п.22 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом №52/5 від 18 жовтня 2000 року Міністерством юстиції України, той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен письмово заявити про це у відділі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Тобто, враховуючи те, що спір розглядається в порядку позовного провадження, а не в окремому провадженні, вирішення питання стосовно залишення дошлюбного прізвища відноситься до компетенції відділу ДРАЦС. Згідно із ст.ст. 141-142 ЦПК України з відповідача у користь позивача слід стягнути 50 відсотків сплаченого 08.04.2019 р. судового збору, що становить 384,20 грн., а також повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 384,20 грн.

Outcome: partial