Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-02 00:00:00

10 лютого 2017року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить надати дозвіл зареєструвати місце проживання сина [PERSON],[INFO], разом зі позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову покликається на те, що вона перебувала у шлюбі із [PERSON], який зареєстровано 8 вересня 2005року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Під час шлюбу народився син - [PERSON],[INFO], який мешкає зі нею. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 травня 2014року у справі № 466/9644/13-ц шлюб між ними розірвано, змінено їй прізвище на «Войтович». У зв'язку із реєстрацією шлюбу із [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 21.05.2016р., її прізвище змінено на «[PERSON]». 22.11.2016року вона звернулася до Центру надання адміністративних послуг Адміністративно-господарського управління Львівської міської ради із заявами (№№ 75903, 75925) про реєстрацію свого місця проживання та місця проживання її сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в квартирі, належній їй на праві власності. Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради листом від 19.12.2016р. № 3401-1285 повідомила її, що до заяви реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] потрібно додати згоду батька [PERSON], а відтак реєстрація нового місця проживання її та її сина - [PERSON] проведена не була. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток сина не надає. Згоду на реєстрацію нового місця проживання дитини відповідач не надає без пояснення причин. В судовому засіданні позивач позов підтримала, покликаючись на вказані у позовній заяві обставини. Просила задовольнити позов. В судовому засіданні відповідач позовні вимоги не визнав та не заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що незгідний дати дозвіл на реєстрацію місця проживання сина [PERSON] з матір'ю за адресою [ADDRESS], з тих підстав, що позивачка повинна виділити сину [PERSON] 1/4 частки у праві власності на квартиру [ADDRESS]. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши зібрані по справі докази, з'ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі із [PERSON], який зареєстровано 8 вересня 2005року міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 2496, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 02.02.2006р. Під час шлюбу народився син - [PERSON],[INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції 12.04.2006року, який мешкає зі нею. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 8 травня 2014року у справі № 466/9644/13-ц шлюб між сторонами розірвано. 22.11.2016року [PERSON] звернулася до Центру надання адміністративних послуг Адміністративно-господарського управління Львівської міської ради із заявами (№№ 75903, 75925) про реєстрацію свого місця проживання та місця проживання її сина [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в квартирі, належній їй на праві власності, що підтверджується інформаційною довідкою з ДРРПНМ від 30.09.2016р. № 69439193. Сихівська районна адміністрація Львівської міської ради листом від 19.12.2016р. № 3401-1285 повідомила її, що до заяви реєстрації місця проживання малолітньої дитини [PERSON] потрібно додати згоду батька [PERSON], а відтак реєстрація нового місця проживання її та її сина - [PERSON] проведена не була. З часу розірвання шлюбу відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, розвитком сина не цікавиться, матеріальної допомоги на утримання та розвиток сина не надає. Згоду на реєстрацію нового місця проживання дитини відповідач не надає без пояснення причин. Відповідно до ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлені законом. У відповідності до положень ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. За приписами ст. 313 ЦК України фізична особа, яка не досягла чотирнадцяти років, має право пересування по території України лише за згодою батьків (усиновлювачів), опікунів та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Згідно із ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. Пунктом 2.3. Порядку реєстрації місця проживання та місця перебування фізичних осіб України та зразків необхідних для цього документів, затвердженого наказом МВС України № 1077 від 22.11.2012 року, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 18 грудня 2012р. за № 2109/22421, передбачено, що відомості про дітей віком до 14 років, місце проживання яких реєструється з батьками, вносяться до заяви одного з них. Особа, яка досягла 14-річного віку, подає заяву про реєстрацію місця проживання особисто. При проживанні батьків за різними адресами для реєстрації місця проживання дитини, яка не досягла 14 років, разом з одним з батьків надається письмова згода другого з батьків та довідка територіального підрозділу або адресно-довідкового підрозділу територіального органу ДМС за місцем його проживання про те, що дитина не зареєстрована разом з ним. У разі якщо місце проживання другого з батьків зареєстровано в межах обслуговування адміністративно-територіальної одиниці територіального підрозділу, яким розглядається заява про реєстрацію місця проживання дитини, інформація перевіряється цим територіальним підрозділом або надається адресно-довідковим підрозділом відповідного територіального органу ДМС. Відповідно до ст.3 Конвенції Про права дитини, схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблеї ООН № 44/25 від 20 листопада 1989 року та ратифікованої постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року , в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У випадку наявності будь-якої правової колізії, неповноти, нечіткості або суперечливості законодавства, що регулює спірні правовідносини, які стосуються інтересів дитини, суд відповідно до вимог ст. 8 ЦПК України та ст. 3 Конвенції Про права дитини, повинен надавати перевагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір'ю. Проживання дитини з одним із батьків не звільняє обох батьків від права спілкування з дитиною та обов'язку виховувати дитину, піклуватися про неї та матеріально її забезпечувати. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що слід визначити місце проживання дитини [PERSON] разом із матір'ю [PERSON].

Outcome: approved