Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-31 00:00:00

12.10.2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на своє утримання. Із позову вбачається, що позивачка з відповідачем 21.06.2014 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу у них народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Дитина находиться на утриманні позивачки та проживає разом з нею. На теперішній час позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення дитиною 3 років. Відповідач працездатний та має можливість допомагати позивачці, аліменти нікому не сплачує. Просить стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до досягнення дитиною сином трирічного віку, тобто до [INFO]. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до досягнення дитиною сином трирічного віку. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини його заробітку щомісяця до досягнення дитиною сином трирічного віку. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21.06.2014 року. Згідно свідоцтва про народження дитини у позивача та відповідача народилася дитина - син [PERSON], [INFO]. Згідно довідки КП «СЕЗ» позивачка зареєстрована разом з дитиною за адресою м. Краматорськ, вул. Дружби, 10-61. У відповідності зі ст.75 Сімейного кодексу України дружина й чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що іншій із подружжя має можливість надавати таку допомогу. Згідно ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною, ніде не працює, а відповідач є батьком їхньої малолітньої дитини, відповідач аліменти нікому не сплачує. У судовому засіданні сторонами не спростовувався факт того, що син проживає разом з позивачкою по справі. Будь-які докази, які б свідчили, що відповідач не може надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає їх малолітній син, в матеріалах справи відсутні. Оскільки відповідач ухиляється від матеріального утримання позивачки, то суд вважає необхідним з урахуванням матеріального становища відповідача, який не працює, стягнути з нього аліменти на утримання позивачки в розмірі 1/6 частині від доходу відповідача до досягненням сином віку трьох років. Згідно зі ст.367 ЦПК України, суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551,20 грн.

Outcome: partial