Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-22 00:00:00

11.01.2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеною позовною заявою, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що в 1996 році він почав проживати за адресою: [ADDRESS] . Згідно із Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», Мар`ївською сільською радою були визначені житлові об`єкти для приватизації. На підставі рішення ІХ сесії ХХІІ скликання Мар`ївської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 12 червня 1996 року, він отримав на праві приватної власності земельну ділянку, площею 0,1400 га, розташовану за адресою: Дніпропетровська область, Синельниківський район, сел. Первомайське, із призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, відповідно до Державного акту серії ДП СВ №009046, кадастровий номер 1224884000:02:001:0392. 08 серпня 1997 року [PERSON] зареєструвався за адресою: [ADDRESS] . На земельній ділянці є розташованими: 1) житловий будинок А1-1, загальною площею 108,4 кв.м, житловою площею 61,1 кв.м.; 2) прибудова а2-1; 3) сарай Б; 4) літня кухня В; 5) погріб П; 6) гараж Г; 7) вбиральня Д; 8) літній душ Л; 9) №1-2 огорожа; 10) бруківка. Повну характеристику будівель відображено в технічному паспорті, який виготовлено КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації»19 серпня 2019 року. Рік забудови, включно всіх будівель 1984. Згідно з розпорядженням №52 від 14.10.2001 року Мар`ївської сільської ради, позивачу надано в приватизацію житловий будинок за вищевказаною адресою. 30 листопада [PERSON] отримав свідоцтво про право власності на житло за адресою: [ADDRESS] , та зареєстрував в КП «СМБТІ», в реєстрову книгу за №95/81. Але в свідоцтві на право власності на житло вказано тільки площа житлового будинку, без господарських будівель і споруд. Згідно довідки №1121 від 22 серпня 2019 року, виданої КП «СМКП», зазначено, що технічний паспорт виготовлений при первинній технічній інвентаризації у 1995 році включав в себе не лише будинок, а й господарські будівлі та споруди (з характеристикою та роками забудови). Позивач зазначає, що при передачі йому у власність головної речі (житлового будинку), йому передано, відповідно, і другорядні речі (господарські будівлі і споруди), так як вони призначені для обслуговування головної речі і пов`язані з нею спільним призначенням. В зв`язку із викладеним, [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на розташовані за адресою: [ADDRESS] ) житловий будинок А1-1, загальною площею 108,4 кв.м, житловою площею 61,1 кв.м.; 2) прибудова а2-1; 3) сарай Б; 4) літня кухня В; 5) погріб П; 6) гараж Г; 7) вбиральня Д; 8) літній душ Л; 9) №1-2 огорожа; 10) І бруківка. Позивач до початку проведення судового засідання надав суду заяву про підтримання заявлених вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачем, в особі голови Іларіонівської селищної ради, [PERSON] , до початку проведення судового засідання надано суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги не визнав. Представник третьої особи - Реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції, у судове засідання не з`явився. Третьою особою КП «Синельниківським міжміським бюро технічної інвентаризації», в особі начальника Головко Л.В., надано суду заяву про розгляд справи на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, прийшов до наступного. На підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ДП СВ №009046 від 26 червня 1997 року, [PERSON] передано у приватну власність належить земельну ділянку, розміром 0,14 гектарів в межах згідно з планом, розташовану на території [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1224884000:02:001:0392 (а.с.14-19). 30 листопада 2001 року [PERSON] видано свідоцтво про право власності на житло, а саме: будинок, загальною площею 105 кв.м., розташовану по [ADDRESS] , характеристика якої та її обладнання неведені у Технічному паспорті, який є складовою частиною вказаного свідоцтва (а.с.5). Відповідно до довідки КП Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області від 22.08.2019 року, за вищевказаною адресою є розташованими: 1) [ADDRESS] будинок (1994 [ADDRESS] /заб) А1-1, загальною площею 108,4 кв.м, житловою площею 61,1 кв.м.; 2) прибудова а2-1 (1994 р/заб); 3) сарай Б (1994 р/заб); 4) літня кухня В (1994 р/заб); 5) погріб П (1994 р/заб); 6) гараж Г (1994 р/заб); 7) вбиральня Д (1994 р/заб); 8) літній душ Л (1994 р/заб); 9) №1-2 огорожа; 10) І бруківка. Окрім того, у вказаній довідці зазначено, що технічний паспорт виготовлений при первинній інвентаризації у 1995 році включав в себе не лише будинок, а й господарські будівлі та споруди (а.с.6). З огляду на викладені обставини, суд зазначає про те, що під час набуття позивачем [PERSON] в порядку приватизації у 2001 році житлового будинку, розташованого на належній йому на праві власності земельній ділянці, були також розташовані господарські будівлі та споруди для обслуговування даного будинку, споруджені у 1994 році, інформація про які була зафіксована в технічному паспорті, що є невід`ємною частиною правовстановлюючого документу на будинок, тому суд вважає наявність обґрунтованих підстав для визнання за позивачем права власності на вищевказані господарські будівлі та споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Щодо заявленої позивачем вимоги про визнання за ним права власності на житловий будинок А1-1, загальною площею 108,4 кв.м., житловою площею 61,1 кв.м., розташований за адресою: [ADDRESS] , з урахуванням листа КП Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпропетровської області від 20.12.2019 року, суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з того, що дане нерухоме майно вже належить [PERSON] на відповідній правовій підставі, а саме: на підставі свідоцтва про право власності на житло від 30.11.2001 року, а розбіжність у його загальній площі шляхом збільшення із 105 кв.м. до 108,4 кв.м, зумовлена тим, що технічний паспорт виконувався перед виготовленням свідоцтва про право власності на житло на підставі інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації від 1986 року, затвердженої наказом ЦСУ СРСР від 15.07.1985 року №380, тому в загальну площу будинку (квартири) не зараховувалися площі прибудованих неопалювальних приміщень, терас, балконів та лоджій, тому при оформленні свідоцтва про право власності на житло загальна площа 105 кв.м. вказана без урахування прибудови на той момент неопалювальної площі, зазначеної на схематичному плані літ. А2-1 і згідно з інструкцією про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна, затвердженої Наказом Держбуду України від 24.05.2001 року №127, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.07.2001 року за №582/5773, не відноситься до категорії самочинного переобладнання, спорудження, будівництва та не вимагає рішення виконкому. З урахування викладеного вище, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. На підставі викладеного, ст. ст. 16, 321 ЦК України,

Outcome: partial