Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-21 00:00:00

11.12.2017 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] з позовною заявою до відповідача [PERSON], в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між позивачем та відповідачем. Як зазначено в позові, 28.09.2009 року позивач уклала шлюб з відповідачем, про що відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції зроблено актовий запис №1898. В шлюбі у позивача та відповідача народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Як вказує позивач [PERSON] спільного життя з відповідачем не склалося, з лютого 2016 року сторони мешкають окремо, між ними склалися неприязні стосунки. Спільне господарство між сторонами не ведеться, шлюбні відносини припинені. Примирення між позивачем та відповідачем неможливе. Син [PERSON] проживає та буде проживати з позивачем. Час на примирення [PERSON] просить не надавати, оскільки відповідач з позовом згоден. У зв'язку з вищевикладеним позивач вимушена звернутися з позовною заявою до суду. Сторони в підготовче засідання не з'явились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в своїй письмовій заяві позивач позов підтримала, відповідач позов визнав, просив його задовольнити. Згідно з ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу, що передбачено ч.4 ст. 200 ЦПК України. Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитись від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. З матеріалів справи вбачається, що 28.09.2009 року [PERSON], [INFO], уклав шлюб з [PERSON], [INFO], який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову Харківського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 1898 і підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 23.09.2009 року (а.с. 4). Відповідно до ст. 110 СК України шлюб може бути розірвано у судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше проживання подружжя та збереження сім'ї неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має суттєве значення. Враховуючи наведене, з'ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши матеріали справи, враховуючи заяву відповідача про визнання позову, яка прийнята судом, оскільки не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім'ї неможливим, оскільки це може зашкодити інтересам позивача, відповідача, а також інтересам їх неповнолітньої дитини. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, досягти примирення не бажають. За таких обставин шлюб підлягає розірванню. На підставі викладеного та

Outcome: approved