overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання їх дітей. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку відповідача на утримання дітей. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила про їх задоволення. Відповідач в судовому засіданні позов визнав повністю та не заперечував проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачкою. Відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Зазначені обставини підтверджуються дослідженими у судовому засіданні письмовими доказами, а саме копією рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області про розірвання шлюбу, свідоцтв свідоцтв про народження дітей, довідкою про склад сім'ї позивачки. Відповідач не заперечує проти задоволення позову зокрема і в частині вимоги позивачки стосовно розміру аліментів, що мав бути встановлений судом. Згідно ст.ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. На підставі викладеного суд вважає позов [PERSON] про стягнення аліментів таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-05 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. В позовній заяві позивач зазначила, що з відповідачем вона перебувала в фактично шлюбних відносинах. Від фактично шлюбних відносин мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої доньки добровільно не надає. Позивач просить стягнути на її користь з відповідача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до її повноліття. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Суд визнав за можливе розглянути справу без участі відповідача, в порядку заочного розгляду, відповідно до ст.ст. 224-225 ЦПК України. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення відповідно до ст.ст.169 ч.4, 224-226 ЦПК України, оскільки позивач не заперечував проти заочного розгляду справи. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши всі обставини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України - батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.2 ст.182 Сімейного Кодексу України - мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Так, установлено, що сторони перебували в фактично шлюбних стосунках. Від фактично шлюбних стосунків мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачем. Згідно свідоцтва про народження батьком [PERSON] є [PERSON] (свідоцтво серії [NUMBER] від 24.11.2010 року), яка згідно довідки, виданої Дудчанською сільською радою Нововоронцовського району Херсонської області № 159, від 04.02.2014 року проживає з матір'ю - [PERSON]. Інших стягнень з відповідача по виконавчим документам не проводиться. Повно та всебічно з'ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд стягує з [PERSON] судовий збір в сумі 229,40 грн. (двісті двадцять дев'ять грн.40 коп.). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-23 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 17серпня 2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис №191. Свої вимоги мотивує тим, що 17серпня 2001 року вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від спільного життя мають двох доньок - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Останнім часом їхнє сімейне життя не склалося, в сім'ї немає взаємопорозуміння, виникають постійні сварки. Вважає, що їхня сім'я розпалася, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав, згоден на розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.174 ЦПК України - позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України - у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Встановлено, що сторони 17серпня 2001 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міськрайонного управління юстиції Сумської області, актовий запис №191, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER]. Відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч.3 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно до ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд вважає за можливе прийняти визнання відповідачем позову [PERSON] та розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], зареєстрований 17.08.2001 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Охтирського міського управління юстиції Сумської області, актовий запис № 191.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 02 березня 1996 року у Нововолинському відділі реєстрації актів громадянського стану Волинської області. Від шлюбу з відповідачем є неповнолітній син [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різні погляди на життя. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, такими як повага до дружини, піклування про створення для сім'ї доброзичливої сприятливої морально-психологічної атмосфери. Відповідач зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки. Така поведінка відповідача призвела до припинення подружніх стосунків, між сторонами втрачено почуття поваги та любові. Тривалий час не підтримують шлюбних стосунків, проживають окремо, не ведуть спільне господарство. Вважає, що спільне проживання, примирення і збереження сім'ї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-25 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON], звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу щомісяця) з 10.02.2014 року та до повноліття дитини. До судового засідання представник позивача не з'явилася, надала заяву, у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить розглянути справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. До судового засідання відповідач не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно, належним чином. З відома представника позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом приймалось рішення за відсутності не з'явившихся сторін, на підставі наявних у матеріалах справи доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Відповідно наданим документам, сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.04.1995 року по 04.02.2014 року. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] В теперішній час дитина проживає з матір'ю, що підтверджується довідкою Ф-3. Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо утримання неповнолітніх дітей не досягнуто, а отже аліменти на утримання дітей у відповідності до вимог Глави 15 СК України повинні стягуватися за рішенням суду. Згідно ст.ст.180-182 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини, платника аліментів, наявності у останнього інших утриманців та інших обставин, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] на корить позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), починаючи з моменту подачі позовної заяви з 10.02.2014 року та до повноліття дітей. Згідно ст..88 ЦПК України з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з указаним позовом і просила про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки доходу відповідача на утримання доньки, [INFO], через ненадання ним допомоги матеріального забезпечення у добровільному порядку. У судове засідання сторони не з'явилися, ними подано письмові клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач зазначив про визнання позовних вимог. Дослідивши докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у цивільному шлюбі, та є батьками доньки [PERSON], [INFO], про що суду надано копію свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 30 листопада 2007 року за актовим записом №158, місце державної реєстрації - відділ реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області. (а.с.7). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження підставою запису відомостей про батька слугувала заява [PERSON] про визнання батьківства(а.с.20-23). За довідкою від 06 лютого 2014 року, вих.№2088 від виконкому Снігурівської міської ради Миколаївської області дитина проживає з позивачкою. Відповідач не заперечив обставини не надання утримання дитині. Між сторонами по справі мають місце сімейні правовідносини щодо обов'язку батьків на утримання дітей до досягнення ними повноліття, визначеного ст.180 СК України. Згідно ст.181 СК України визначається, що одним із способів виконання батьками обов'язку утримувати дитину є стягнення аліментів за рішенням суду, у тому числі у частці від доходу одного з батьків. Суд вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження. Визначаючи розмір стягнення, в порядкуст.182 СК України, суд враховує на стан задовільного здоров'я та матеріального становища дитини, яка не має власного майна, а також відповідача, який за працевлаштування має стабільний дохід, у нього відсутні інші утриманці, у ході розгляду справи не встановлені обставини, які б могли вплинути на рішення про визначення розміру стягнення. При цьому, суд приходить висновку про обґрунтованість визначення розміру аліментів у частці заробітку (доходу) батька відповідно положень ст.183 СК України, а саме стягнення 1/4 частки його доходу. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд ухвалює про стягнення судового збору в дохід держави з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-13 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулася до суду з цивільним позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки: [PERSON], [INFO], щомісячно в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. Позивачка в судове засідання не з'явилась, однак надала суду заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги визнає. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим і таким що підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Відповідно до наданих документів позивальницею, вона з 10.11.2007 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем від якого народилася донька - [PERSON], [INFO]. У зв'язку з різними поглядами на життя та взаємними непорозуміннями сторони почали проживати окремо. Відповідач перестав надавати матеріальну допомогу та займатися вихованням доньки, він здоровий, працездатний та має можливість надавати матеріальну допомогу. Зароблених позивачкою коштів не вистачає на утримання неповнолітньої доньки. Відповідно до ст.ст. 180 - 182 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На виконання цього обов'язку за рішенням суду можуть стягатися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я і матеріального положення дитини і інших обставин, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів з відповідача суд враховує його матеріальний і сімейний стан і вважає за можливе стягнути аліменти по 1/4 частині з усіх видів заробітку (доходу), але не менш 30% прожиткового мінімуму щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви і до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

10 лютого 2014 року Гагарінським районним судом м. Севастополя розглянута зазначена справа. Проте судом не прийнято рішення щодо позовної вимоги за зустрічним позовом. Суд, за власної ініціативи вважає за необхідне ухвалити додаткове рішення в частині зустрічної вимоги Представниками сторін надані заяви, в яких вони просять розглянути е питання у їх відсутність, підтримують ініціативу суду. Згідно ст. 220 ЦПК України суд може за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь вимоги, з приводу якої сторонами подавались докази та пояснення, не ухвалено рішення. Враховуючи, що за зустрічною вимогою сторонами надавались пояснення та судом в рішенні надана оцінка доводам сторін за цією вимогою, проте в резолютивній частині рішення за вимогою не прийнято. Вимога за зустрічним позовом не підлягає задоволенню внаслідок невірного обрання позивачем за зустрічним позовом способу захисту права, визначення позовних вимог є правом особи, в зв'язку з чим такі дії не можуть бути визнані неправомірними. Більш ґрунтовні доводи для відмови в задоволенні зустрічного позову наведені в повному тексті рішення. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-24 00:00:00

10 лютого 2014 року до Іллічівського міського суду Одеської області звернулася [PERSON] з зазначеним позовом (а.с.4). Свій позов позивачка аргументує тим, що вона знаходиться в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 05.10.2001 року. В шлюбі у них народились діти - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, так як у сторін різні погляди на сімейне життя, подружні відносини, виховання дитини. Позивачка вважає, що подальше збереження шлюбу та примирення стало неможливим. Просить шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 05 жовтня 2001 року під актовим записом №348 між нею та відповідачем розірвати. Позивачка в судове засідання не явилась, про розгляд справи була сповіщена належним чином, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала (а.с.16). Відповідач в судове засідання не явився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав (а.с.15). Суд, дослідивши та перевіривши докази встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області від 05 жовтня 2001 року під актовим записом №348 зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідно до положень ч.1 ст.110, ч.2 ст.112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя та суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-27 00:00:00

10 лютого 2014 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON], про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05 травня 2012 року, що був зареєстрований Відділом ДРАЦС по м. Слов'янську Слов'янського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 110. Зазначає, що від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл спільного сумісного майна та про місце проживання дитини між ними немає. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, залишивши її прізвище після розлучення без змін, а також визнати місце проживання дитини із нею та стягнути на її користь судові витрати. Позивач у судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій уточнила позовні вимоги, просила розірвати, укладений між нею та відповідачем шлюб, залишити без змін її прізвище після розлучення та стягнути на її користь судові витрати. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 05 травня 2012 року. Від сумісного проживання мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені з січня 2013. Спору про розподіл майна - немає. Спір щодо місця проживання неповнолітньої дитини відсутній. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. Суд вважає, що сім'я розпалася остаточно та її збереження є неможливим. На підставі викладеного,

Outcome: approved