overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-26 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про визначення порядку користування житловим приміщенням. Свої вимоги обґрунтувавши тим, що вони з відповідачкою перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1971 року по 14.04.1994 року. На підставі договору дарування від 22.04.1994 року відповідачці належить квартира [ADDRESS]. Сторони проживають у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою КП «ЖЕК № 4» № 655 від 21.05.2015 року. Просив визначити порядок користування житловим приміщенням квартири [ADDRESS] наступним чином: залишити в його користуванні житлову кімнату (7) площею 17,1 кв.м; - залишити в користуванні відповідачки житлову кімнату (2) площею 11,2 кв.м, лоджію площею 4.6 кв. м; житлову кімнату (6) площею 10,3 кв. м.; залишити у спільному користуванні коридор (1) площею 7,1 кв. м; коридор (3) площею 3.3 кв.м; санвузол (4) площею 1 кв. м; ванну (5) площею 2.6 кв. м, кухню (8) площею 8.4 кв. м, кладову (9) площею 1,3 кв. м. Позивач [PERSON] до судового засідання не зявився надав до суду заяву з проханням слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявилася, надала до суду заяву з проханням слухати справу без її участі, позовні вимоги визнала не заперечувала проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених позовних вимог встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.07.1971 року по 14.04.1994 року. На підставі договору дарування від 22.04.1994 року відповідачці належить квартира [ADDRESS]. (а.с. 8). Сторони проживають у вищевказаній квартирі, що підтверджується довідкою КП «ЖЕК № 4» № 655 від 21.05.2015 року. Відповідачка не заперечує щоб позивач проживав у належній їй квартирі, однак бажає щоб кожний окремо сплачував за комунальні послуги, у звязку з чим виникла необхідність визначення порядку користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 61 ч.1 ЦПК України, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Аналізуючи вищенаведене, приймаючи до уваги визнання відповідачкою позову, суд приходить до переконання про обґрунтованість заявлених вимог та про їх задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.10.2002 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №420. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з вересня 2014 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сімя розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в нього немає. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. В судове засідання позивач не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Судом встановлено, що з 05.10.2002 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, а.с.3. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], - а.с.4. Шлюбні відносини припинили з вересня 2014 року. На теперішній час сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майнового спору та спору про місце проживання дитини не мають. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 79, 88, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 18 травня 1982 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. [PERSON] просить шлюб розірвати посилаючись на те, що у них з відповідачкою життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні погляди на сімейне життя та ведення домашнього господарства, на ґрунті чого в сімї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, але від нього поступила заява про розгляд справи у його відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує, наполягає на розлученні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася по невідомій суду причині, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, про що свідчить розписка про вручення судової повістки (а.с.12). Причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд, відповідно до ухвали судді від 06.07.2015 року проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з шлюбі з 18 травня 1982 року. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають (а.с.4). Подружні стосунки припинені, позивач [PERSON] наполягає на розлученні, миритись не бажає. Причиною розпаду сімї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних поглядів на сімейне життя та ведення домашнього господарства. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-30 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON], в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що з 04 березня 1995 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох дітей. Спільне життя між сторонами не склалося. Позивач вважає збереження сім'ї неможливим, оскільки це суперечить його інтересам. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що з 04 березня 1995 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Спільне життя між сторонами не склалося. Шлюбні відносини припинено. Майновий спір на даний час між сторонами відсутній. Враховуючи викладене, суд вважає, що збереження сім'ї неможливе, а тому укладений між сторонами шлюб належить розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-15 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом щодо розірвання шлюбу, зареєстрованого 10.10.2009 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві (актовий запис № 1408) між ним та [PERSON] посилаючись на поступове погіршення сімейного життя, що призвело до фактичного припинення між сторонами шлюбних відносин. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. [PERSON] та [PERSON] на час звернення до суду разом не проживають та не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що подальше збереження шлюбу неможливе і суперечить його життєвим інтересам. Спору щодо майна та визначення місця проживання дитини позивач не має. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримав та просив його задовольнити. Пояснив, що з відповідачем не проживають однією сім'єю більше року. [PERSON] у судовому засіданні позов визнала. Суд, вислухавши пояснення [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10.10.2009 року, про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1408 та видано відповідне свідоцтво (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції у м. Києві зроблено актовий запис № 1185 та видано відповідне свідоцтво (а.с.7) Із пояснень сторін вбачається, що вони не ведуть спільного господарства, не підтримують сімейно-шлюбні стосунки і мають окремий бюджет. За таких обставин суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-07 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що 03.03.2011р. померла його тітка [PERSON] Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку, що розташована на території Бабинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом. Проте успадкувати майно не має можливості у звязку з втратою правовстановлюючого документа, а саме державного акта про право власності на земельну ділянку, про що було подано оголошення у районну газету «Колос». В судове засідання позивач не зявився, просив провести розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, про що до суду подав заяву. Представник вібдповідача в судове засідання не зявився, просив розгляд справи провести у його відсутності, позовні вимоги визнав повністю, про що надав відповідну заяву. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Беззаперечно встановлено, що померла 03.03.2011р. [PERSON] (свідоцтво про смерть а.с. 5) була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Бабинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 20), після смерті спадкодавця позивач [PERSON] являється спадкоємцем за заповітом (а. с. 7), має намір успадкувати майно померлої тітки, однак не має змоги цього зробити у звязку з втратою правовстановлюючого документа, що підтверджується постановою нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії (а. с. 6). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст. 392 ЦК України власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла 03.03.2011р., була власницею земельної ділянки, яка розташована на території Бабинецької сільської ради Погребищенського району Вінницької області. [PERSON] як спадкоємець за заповітом має намір успадкувати майно, тому з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право власності на земельну ділянку, яка належала його померлій тітці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-06 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити заявника [PERSON] її опікуном. \~ \~ \~ \~ В обґрунтування заявлених вимог вказував, що [PERSON] є його рідною тіткою, яка страждає на хронічне психічне захворювання та є інвалідом другої групи безстроково. За психічним станом здоров'я [PERSON] потребує постійної сторонньої допомоги і контролю. Визнання [PERSON] недієздатною необхідно для встановлення над нею опіки. \~ \~ \~ \~ В судове засідання заявник [PERSON] не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив заяву задовольнити. \~ \~ \~ Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву, в якій проти задоволення вимог [PERSON] не заперечував, просив розглянути справу без його участі. \~ \~ \~ \~ \~ Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з огляду на наступне. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними. Згідно ч. 1 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], тітка заявника, є інвалідом другої групи за загальним захворюванням безстроково. \~ \~ \~ \~ Згідно висновку № 63 судово-психіатричної експертизи від 12.02.2016 року [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним захворюванням у формі параноідальної шизофренії, безперервного типу перебігу, змішаний тип дефекту, в зв'язку із чим не має можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. \~ \~ \~ Поданням № 1255/02.02.01-22/09/14/15 опікунської ради при виконавчому комітеті Миколаївської міської ради від 04.06.2015 року запропоновано кандидатуру [PERSON] для призначення його опікуном [PERSON] у разі визнання її недієздатною. \~ \~ \~ \~ \~ Таким чином, суд вважає доведеними твердження заявника про те, що [PERSON] не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, а тому є недієздатною особою та потребує постійного стороннього догляду. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй опікуна. \~ Суд вважає, що подання органу опіки та піклування про призначення [PERSON] опікуном відповідає вимогам ст.ст. 55, 60 ЦК України та інтересам недієздатної [PERSON], а відтак підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 88, ч. 2 ст. 240 ЦПК України судові витрати, повязані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який був зареєстрований 12.06.1993 року відділом РАЦС по м. Новоград-Волинський, актовий запис № 205. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідач проживає окремо. Позивач в судове засідання зявилась, надала суду пояснення по суті позову, просила позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12.06.1993 року, який зареєстрований відділом РАЦС по м. Новоград-Волинськй, актовий запис № 205. Відповідно до свідоцтва про народження дитини [PERSON], [INFO], сторони у справі є батьками дитини. Відповідно до довідки № 387 від 08.06.2015 року виданої ОСББ «Колорит» [PERSON] проживає разом із позивачем та перебуває на її утриманні. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, отже, наявні підстави для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право на збереження шлюбного прізвища після розірвання шлюбу. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-20 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позові вона вказала, що 16.01.2012 року вступила в шлюб з відповідачем, який було зареєстровано виконкомом Бірківської сільської ради Зміївського району Харківської області, актовий запис №2. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як зазначила позивачка, сумісне життя з відповідачем не склалось через відсутність взаєморозуміня, різні погляди на життя, шлюбні відносини припинено з 31 серпня 2013 року. Спору про поділ майна не має. У судовому засіданні [PERSON] наполягала на задоволенні позову та вказала на неможливість сумісного проживання з відповідачем через його неадекватну поведінку, намагання вчинити самогубство. Відповідач [PERSON] позов визнав, вказав, що позивачка примиритись категорично не бажає. \~ \~ \~ \~ Ознайомившись з матеріалами справи, вислухавши пояснення сторін, дослідив надані докази, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що сторони уклали шлюб 16.01.2012 року, який було зареєстровано виконкмом Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області, актовий запис №02, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії 1-ВЛ №182602 від 16.01.2012 року. (а.с.4) Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] Володимирвну, [INFO], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про її народження серії 1-ВЛ №287171 від 29.08.2012 року, виданого Бірківською сільською радою Зміївського району Харківської області. (а.с.7) Шлюбні відносини припинено з серпня 2013 року. Судом встановлено, що припинення шлюбних відносин сталося за відсутності взаєморозуміння, різних поглядів на життя, еналжної поведінки в сімї відповідача. Ст.112 СК України передбачає, що шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Причини припинення шлюбу, на які вказала позивачка, визнаються такими, що є підставою для розірвання шлюбу. Наданий сторонам строк для примирення позитивих результатв не дав. За таких обставин, подальше збереження сімї сторін є неможливим та суперечить інтересам позивача. Спору про поділ майна не мають. Згоди про місце проживання малолітньої дочки [PERSON] досягнуто, вона після розірвання шлюбу залишається проживати з матірю [PERSON] Тому, позов [PERSON] підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

11.06.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, просила постановити рішення за яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 600 грн., щомісячно, до досягнення дочкою [PERSON], [INFO], трьохрічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що відповідач не виконує добровільно обов'язки надавати кошти на її утримання у зв'язку із доглядом за дитиною; в судове засідання позивачка подала заяву про зменшення позовних вимог до 400 грн., просила справу розглянути у її відсутність (а.с.14). Відповідач подав письмову заяву про визнання вимог позову та розгляд справи у його відсутність.(а.с.15,16) Зясувавши позиції сторін сторін, дослідивши подані ними докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини та свідоцтвом про шлюб (а.с.4, 5). Відповідно до довідки виконавчого комітету Гайсинської міської ради № 471 від 10.06.2015 року, дитина [PERSON], [INFO] проживає з матірю [PERSON] (а.с.6). Спірні правовідносини регулюються: - ст.ст. 75 ч.2, 80 ч.1, 84 ч. ч. 2, 4 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких дружина, з якою проживає дитина, має право на отримання від чоловіка - батька дитини до досягненню дитиною трьохрічного віку аліментів у частці від заробітку (доходу) за умови, що чоловік може надавати таке утримання. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дружини, яка перебуває у відпустці по догляду за їх спільною дочкою до досягнення нею трьохрічного віку, чим порушує її права, то кошти потрібно стягувати з нього примусово. З урахуванням визнання вимог позову в межах заявленого, за відсутності доказів про наявність у відповідача інших доходів, крім зарплати, стягненню підлягають аліменти на утримання дружини в сумі 400 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьохрічного віку. На підставі викладеного,

Outcome: partial