Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-15 00:00:00

11 травня 2021 року до Балаклійського районного суду Харківської області надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 129150,87 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» і [PERSON] було укладено угоду про надання кредиту № 500832464 (далі - договір). Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 109280,51 грн. Відповідач зобов`язався в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі в сумі, у строки та на умовах, встановлених договором і додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконував, унаслідок чого станом на 08.04.2021 виникла заборгованість у сумі 129150,87 грн, з яких: 109280,51 грн - за кредитом, 19870,36 грн - відсотки. Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з [PERSON] вказану суму заборгованості. Разом з позовною заявою представником позивача було подано клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, оскільки ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а відтак справа є малозначною. Ухвалою від 19.05.2021 прийнято до розгляду позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено проведення судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Разом з позовною заявою подав клопотання, згідно якого позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу без його участі, не заперечував проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив, відзив не подав. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). З огляду на це та враховуючи одночасне існування умов, перелічених у частині першій статті 280 ЦПК України, визнавши достатніми наявні в справі матеріали для встановлення прав і взаємовідносин сторін, суд за згодою представника позивача, вважає за можливе розглянути справу за відсутності належно повідомленого про судове засідання відповідача з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 16 червня 2020 року між АТ «Альфа-Банк», та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, що підтверджується: офертою на укладання угоди про надання кредиту № 500832464, додатком №1 до угоди про надання кредиту № 500832464 від 16.06.2020 - Графіком платежів та розрахунком сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки з урахуванням вартості всіх супутніх послуг (а.с. 5, 6). В оферті на укладання угоди про надання кредиту № 500832464 зазначено умови споживчого кредиту: сума кредиту - 109280,51 грн, фіксована процентна ставка 23,00% річних, строк кредиту - 84 місяців (дата повернення кредиту - 17.06.2021). За обслуговування кредиту в оферті також було визначено комісійну винагороду. Відповідач взяті на себе зобов`язання належним чином відповідно до умов договору не виконував. Внаслідок порушення договірних зобов`язань у відповідача виникла заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку заборгованості станом на 08 квітня 2021 року становить 129150,87 грн, з яких: 109280,51 грн -заборгованість за кредитом, 19870,36 грн - заборгованість по відсоткам (а.с. 8). Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі угоди про надання кредиту № 500832464 від 16.06.2020. Спір стосується стягнення заборгованості за договором, а саме простроченої заборгованості за кредитом, заборгованості по процентах за користування кредитними коштами. Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами, комісії та інші умови правовідношення. Відповідачем [PERSON] були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, внаслідок чого, станом на 08.04.2021 відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 129150,87 грн. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2270,00 грн судового збору (а.с. 1). У зв`язку із задоволенням позову суд відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України присуджує з відповідача на користь позивача вказані судові витрати. Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved