Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-15 00:00:00

12.04.2018 року до суду надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають спільного сина, який проживає з позивачем. Позивач власними силами намагається матеріально забезпечити дитину, відповідач від виконання свого обов'язку по утриманню дитини ухиляється. На момент звернення до суду згоди між сторонами по справі щодо способу виконання відповідачем свого обов'язку з утримання дитини не досягнуто. Ухвалою суду від 23.04.2018 року справу про стягнення аліментів відкрито провадження та призначено до підготовчого розгляд. Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повінстю. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі пербувають у зареєстрованому шлюбі з 21.11.2014 року. Сторони мають спільного сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини, серії 1-ЖД № 414105, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Балтського районного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 9. Відповідач по справі в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини на момент пред`явлення позову не надає. При цьому суд виходить з того, що обов'язок по доказуванню надання допомоги на дітей держава покладає в такій категорії справ саме на відповідача, який жодних доказів надання такої допомоги суду не надав, а тому суд вважає, що відповідач належним чином свої батьківські обов'язки в цій частині не виконує, у зв'язку з чим позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до положень ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Виходячи із вказаної диспозиції статті суд в будь-якому випадку повинен встановити мінімальний розмір аліментів на дитини у відсотках від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Поскільки відповідач визнав позовні вимоги повністю у розмірі якому просить позивачка, суд вважає за доцільне задовольнити саме у такому розмірі, тому вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що відповідають вимогам закону та принципу справедливості та розумності. Враховуючи ч.3 ст. 200 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити рішення у підгтовчому засіданні оскільки відповідач визнав позов повністю. Згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Виходячи з вищенаведеного,

Outcome: approved