Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-14 00:00:00

1. 03 грудня 2016 року АТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 27.07.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 450 000,00 грн., зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Згодом між сторонами неодноразово укладалися додаткові договори, за якими було змінено умови кредитування (сума кредиту, процентна ставка тощо). 08.08.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір у новій редакції. Зобов`язання позичальника були забезпечені порукою [PERSON] від 27.07.2007 року. 07.12.2007 року та 08.08.2011 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] відповідно до змін умов кредитування було укладено додаткові договори поруки. Відповідачі не виконують свої зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом (з урахуванням уточнень) про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 27.07.2007 року у сумі 1 282 981,31 грн. з урахуванням процентів, неустойки та інфляційних витрат, стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором від 08.08.2011 року в сумі 679 880,42 грн. з урахуванням процентів, неустойки та інфляційних витрат, стягнення з відповідачів у солідарному порядку компенсації понесених судових витрат у сумі 27 486,05 грн. (т. 1 а.с.а.с. 2 - 7, 68, т. 2 а.с. 55, 87 - 90, 105 - 108). 2. 23 січня 2017 року судом було ухвалене заочне рішення про задоволення заявленого позову (т. 1 а.с.а.с. 84 - 88). 3. 30 березня 2017 року суд за заявою [PERSON] скасував заочне рішення від 23.01.2017 року та призначив справу до повторного розгляду (т. 1 а.с.а.с. 111, 112). 4. 19 квітня 2017 року [PERSON] звернулася до суду із зустрічним позовом до АТ «Укрсоцбанк», [PERSON] про визнання договору поруки припиненим. Позовні вимоги були обґрунтовані тим, що 28.03.2014 року третейським судом за позовом АТ «Укрсоцбанк» було ухвалене рішення про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості за укладеним кредитним договором. Цим же рішенням позовні вимоги до [PERSON] було залишено без задоволення. Крім того, первісний позов, зокрема, побудовано на укладенні з [PERSON] у зв`язку із зміною умов кредитування додаткового договору поруки №1 від 07.12.2007 року та договору №3 про внесення змін до договору поруки від 08.08.2011 року. Між тим, ці правочини [PERSON] не підписувала, отже договір поруки відповідно до закону припинився. Позивачка просила (з урахуванням уточнень зустрічних позовних вимог) визнати договір поруки від 27.07.2007 року припиненим (т. 1 а.с.а.с. 117 - 120, 186 - 191). 5. 19 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявами про застосування до вимог про стягнення основної заборгованості за кредитними договорами та нарахованих процентів позовної давності (т. 1 а.с.а.с. 216, 217, 221, 222). 6. 06 вересня 2017 року АТ «Укрсоцбанк» звернулося до суду із заявою про застосування до зустрічних позовних вимог позовної давності (т. 2 а.с.а.с. 77, 78). 7. 05 грудня 2017 року [PERSON] через представника звернулася до суду із заявою про застосування до вимог, висунутих у первісному позові, позовної давності (т. 2 а.с.а.с. 114, 115). 8. 05 грудня 2017 року, 07.12.2017 року та 08.06.2018 року [PERSON] через представника звернулася до суду із заявами про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, у тому числі з приводу належності їй підписів у додатковому договорі №1 до договору поруки від 07.12.2007 року та договорі №3 про внесення змін до договору поруки від 08.08.2011 року (т. 2 а.с.а.с. 116, 117, 123, 124, 155, 156). 9. 07 грудня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про застосування до вимог, висунутих у первісному позові, позовної давності (т. 2 а.с.а.с. 125, 126). 10. 08 червня 2018 року суд постановив ухвалу про призначення у справі судової почеркознавчої експертизи, на вирішення якої поставив, у тому числі такі запитання (т. 2 а.с.а.с. 164 - 167): - чи виконаний підпис від імені [PERSON] у додатковому договорі №1 до договору поруки від 07.12.2007 року?; - чи виконаний підпис від імені [PERSON] у додатковій угоді №2 про внесення змін до договору поруки від 20.06.2007 року?; - чи виконаний підпис від імені [PERSON] у договорі №3 про внесення змін до договору поруки від 08.08.2011 року? 11. 20 березня 2018 року Дніпропетровським науково-дослідним інститутом судових експертиз було складено висновок №2184-18, згідно з яким (т. 2 а.с.а.с. 220 - 236): - підпис від імені [PERSON] у додатковому договорі №1 до договору поруки від 07.12.2007 року виконано не [PERSON] , а іншою особою; - підпис від імені [PERSON] у договорі №3 про внесення змін до договору поруки від 08.08.2011 року виконано не [PERSON] , а іншою особою з наслідуванням справжнього її підпису. 12. 02 листопада 2018 року та 05.02.2019 року представник АТ «Укрсоцбанк» звернувся до суду із заявами про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи (т. 2 а.с.а.с. 247, 248, т. 3 а.с.а.с. 13, 14). 13. 31 січня 2019 року та 27.02.2019 року суд своїми ухвалами відмовив АТ «Укрсоцбанк» у задоволенні поданих заяв про призначення повторної судової почеркознавчої експертизи (т. 3 а.с.а.с. 12, 20). 14. 27 лютого 2019 року суд постановив ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті (т. 3 а.с. 16). 15. Представник позивача за первісним позовом у судовому засіданні підтримав первісний позов, заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог, пояснивши, що 27.07.2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти в сумі 450 000,00 грн., зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Згодом між сторонами неодноразово укладалися додаткові договори, за якими було змінено умови кредитування (сума кредиту, процентна ставка тощо). 08.08.2011 року між сторонами було укладено кредитний договір у новій редакції. Зобов`язання позичальника були забезпечені порукою [PERSON] від 27.07.2007 року. 07.12.2007 року та 08.08.2011 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] відповідно до змін умов кредитування було укладено додаткові договори поруки. Відповідачі не виконують свої зобов`язання за кредитним договором, що є підставою для стягнення з них заборгованості. Крім того, позивачка за зустрічним позовом, звернувшись до суду 19.04.2017 порушила строк позовної давності, що також є підставою для залишення її вимог без задоволення. 16. Представниця позивачки за зустрічним позовом, яка одночасно представляла інтереси [PERSON] , у судовому засіданні заперечувала проти задоволення первісного позову, підтримала зустрічні позовні вимоги, пояснивши, що 28.03.2014 року третейським судом за позовом АТ «Укрсоцбанк» було ухвалене рішення про дострокове стягнення з [PERSON] заборгованості за укладеним кредитним договором. Цим же рішенням позовні вимоги до [PERSON] було залишено без задоволення. Крім того, первісний позов, зокрема, побудовано на укладенні з [PERSON] у зв`язку із зміною умов кредитування додаткового договору поруки №1 від 07.12.2007 року та договору №3 про внесення змін до договору поруки від 08.08.2011 року. Між тим, ці правочини [PERSON] не підписувала, про що свідчить висновок судової почеркознавчої експертизи, отже договір поруки відповідно до закону припинився. 17. Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що первісний позов не підлягає задоволенню, а зустрічний позов необхідно задовольнити частково, з таких підстав. 18. Судом встановлено, що 27.07.2007 року між акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 450 000,00 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом (16,00% на рік) строком до 26.07.2015 року (т. 1 а.с.а.с. 20 - 22). 19. Того ж дня між АКБ СР «Укрсоцбанк», [PERSON] та [PERSON] було укладено договір поруки 6, згідно з яким остання зобов`язалася солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення останнім коштів за укладеним кредитним договором (т. 1 а.с.а.с. 48, 49). 20. 07 грудня 2007 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додатковий договір №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 від 27.07.2007 року, згідно з яким сторони збільшили максимальний ліміт заборгованості до 560 000,00 грн. (т. 1 а.с. 23). 21. Того ж дня було укладено додатковий договір №1 до договору поруки 6 від 27.07.2017 року, згідно з яким [PERSON] мала взяти на себе зобов`язання солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення останнім коштів за укладеним кредитним договором з урахуванням умов додаткового договору №1 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 від 27.07.2007 року (т. 1 а.с. 50). 22. 20 червня 2008 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 від 27.07.2007 року, за якою сторони збільшили розмір процентної ставки за користування кредитом до 18,00% на рік (т. 1 а.с.а.с. 24, 25). 23. 14 липня 2009 року між АКБ СР «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено додаткову угоду №2 про внесення змін до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 від 27.07.2007 року, згідно з якою сторони збільшили максимальний ліміт заборгованості до 608 983,52 грн. зі строком повернення позичених коштів до 26.07.2020 року (т. 1 а.с. 26). 24. 08 серпня 2011 року між ПАТ «Укрсоцбанк» (правонаступник АКБ СР «Укрсоцбанк») та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №3 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 від 27.07.2007 року, у якому сторони виклали нову повну редакцію кредитного договору з урахуванням раніше визначених змін (т. 1 а.с.а.с. 30 - 35). 25. Того ж дня між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір про внесення змін №4 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 від 27.07.2007 року, за яким сторони зменшили максимальний ліміт заборгованості до 521 488,52 грн., зменшили розмір процентної ставки за користування кредитними коштами до 16,00%, а також визначили період повернення позичених коштів - від лютого 2013 року по 26.07.2020 року (т. 1 а.с.а.с. 37 - 39). 26. Того ж дня між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON] було укладено договір кредиту №990СІ10110808001, за умовами якого останній отримав кредит у сумі 203 058,11 грн. зі сплатою процентів за користування кредитом (18,00% на рік) строком до 01.08.2012 року (т. 1 а.с.а.с. 40 - 47). 27. Того ж дня було укладено договір №3 про внесення змін до договору поруки №6 від 27.07.2017 року, згідно з яким [PERSON] мала взяти на себе зобов`язання солідарно з [PERSON] відповідати за своєчасне повернення останнім коштів за кредитними договорами №№990/03-13, 990СІ10110808001, з урахуванням умов договору про внесення змін №4 до договору про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 від 27.07.2007 року (т. 1 а.с. 51). 28. 28 березня 2014 року постійно діючим третейським судом при Асоціації українських банків у справі №424/14 за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості було ухвалене рішення, яким третейський суд стягнув з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованість за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 від 27.07.2007 року в сумі 710 161,20 грн., а також третейський збір у сумі 7 501,61 грн. (т. 1 а.с.а.с. 107, 108). 29. 20 червня 2014 року Дніпровським районним судом м. Києва на підставі рішення третейського суду було видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Укрсоцбанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 710 161,20 грн., а також третейського збору в сумі 7 501,61 грн. (т. 1 а.с.а.с. 99, 101). 30. 10 березня 2015 року Жовтневим відділом державної виконавчої служби Дніпропетровського міського управління юстиції на підставі виданого виконавчого листа було відкрите виконавче провадження №46729798 (т. 1 а.с. 100). 31. 19 вересня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до [PERSON] з досудовою вимогою про повне погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 (т. 1 а.с.а.с. 54, 55). 32. 23 вересня 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» звернулося до [PERSON] , [PERSON] з досудовими вимогами про повне погашення заборгованості за договором про надання відновлювальної кредитної лінії №990/03-13 та за договором кредиту №990СІ10110808001 (т. 1 а.с.а.с. 52, 53, 56, 57). 33. 21 вересня 2017 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва, постановленою у цивільній справі №755/9901/17 рішення постійно діючого третейського суду при Асоціації українських банків від 28.03.2014 року було скасоване (т. 2 а.с.а.с. 109, 110). 34. Відповідно до частини 1 статті 559 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) у редакції, що діяла до 03.07.2018 року, порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. 35. Судом було встановлено, що [PERSON] (поручитель) не укладала (не підписувала) ані додатковий договір №1 до договору поруки від 07.12.2007 року, яким було забезпечено збільшення максимального ліміту заборгованості до 560 000,00 грн., ані договір №3 про внесення змін до договору поруки від 08.08.2011 року, за яким забезпечувалося виконання, зокрема, договору кредиту №990СІ10110808001. Викладене об`єктивно підтвердилося висновком судової почеркознавчої експертизи. 36. Відтак, зважаючи на те, що зміна кредитних зобов`язань за договором №990/03-13, що відбулася 07.12.2007 року, не була узгоджена з поручителем, порука за ним відповідно до закону припинилася саме 07.12.2007 року. 37. При цьому суд критично ставиться до посилань представника АТ «Укрсоцбанк» на зміст частини 1 статті 559 ЦК у редакції Закону України від 03.07.2018 року №2478-VIII « Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо відновлення кредитування», оскільки на час набрання цим законом сили порука [PERSON] уже припинилася. 38. Суд також вважає помилковим твердження представника АТ «Укрсоцбанк» про порушення [PERSON] строку позовної давності, оскільки порука припинилася відповідно до закону 07.12.2007 року, а в судовому рішенні суд лише констатує (встановлює) цей факт. Стала судова практика дозволяє захищати порушене право в обраний [PERSON] спосіб, але за умови, що факт припинення поруки заперечується, що й мало місце у правовідносинах сторін. 39. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити зустрічний позов частково, визнавши договір поруки 6 від 27.07.2007 року припиненим саме 07.12.2007 року. 40. Зобов`язання за договором №3 про внесення змін до договору поруки №6 від 27.07.2017 року в частині забезпечення договору кредиту №990СІ10110808001 для [PERSON] взагалі не виникли, оскільки за висновком судової почеркознавчої експертизи вона цей договір також не підписувала. 41. Розв`язуючи позов у частині позовних вимог, заявлених АТ «Укрсоцбанк», суд насамперед виходить з такого. 42. Згідно зі статтями 256, 257, частиною 1 статті 260 ЦК позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253 - 255 цього Кодексу. 43. У відповідності з частиною 1 статті 254 ЦК строк, що визначений роками, спливає у відповідні місяць та число останнього року строку. 44. За правилами, встановленими частиною 1 статті 261 ЦК, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. 45. Частинами 3, 4 статті 267 ЦК визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. 46. Судом встановлено, що за правовідносинами, що виникли з приводу виконання кредитного договору №990/03-13, позовна давність закінчилася, оскільки почалася 13.12.2011 року (наступний день за днем останнього платежу) і закінчилася відповідно 12.12.2014 року. 47. Суд при цьому зважає й на те, що АТ «Укрсоцбанк» в односторонньому порядку змінив строки повернення коштів за вказаним кредитним договором, звернувшись до третейського суду з позовом про дострокове стягнення заборгованості. 48. За правовідносинами, що виникли з приводу виконання кредитного договору №990СІ10110808001, позовна давність також закінчилася, оскільки почалася 02.08.2012 року (наступний день за кінцевим днем повернення позичених коштів) і закінчилася відповідно 01.08.2015 року. 49. Відтак, оскільки [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявами про застосування позовної давності, а АТ «Укрсоцбанк» подав позов з порушенням вказаного строку (03.12.2016 року) і не просив цей строк поновити, суд,

Outcome: partial