Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-26 00:00:00

11.01.2021 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої позовні\~вимоги позивач\~мотивує тим,\~що 05.11.2013\~року вона\~зареєструвала шлюб\~з відповідачем\~у виконавчому\~комітеті Зарічанської\~сільської ради\~Надвірнянського району,\~Івано-Франківській\~області,\~актовий запис\~№ 17. Від шлюбу в них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів, різні погляди на вирішення життєвих проблем, через що між ними виникали непорозуміння. Крім того, вони втратили почуття поваги та любові один до одного. Вважає, що їхні сімейні відносини остаточно розірвані та примирення між ними неможливе, а шлюб носить тільки формальний характер. Просить шлюб між нею та відповідачем розірвати, неповнолітню дитину залишити проживати з нею. Крім того, просить стягнути з відповідача в її користь судові витрати. Позивач в судове засідання не прибула, натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала з підстав, наведених в позовній заяві та просила їх задоволити. Справу просить розглянути у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання, призначене на 27.05.2021 року, не прибув. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином, про що свідчить розписка про отримання судової повістки. Про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Відповідно до ст.44\~ЦПК України учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Пунктами 1 ч.3 ст.223 ЦПК України, визначено, що якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Таке положення пов`язане з дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами та із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою\~статті 121 ЦПК України\~та статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року. Таким чином, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача [PERSON] , оскільки останній був належним чином повідомлений про судове засідання, однак до суду не прибув, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про відкладення слухання справи на адресу суду не поступало. Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного висновку. Ухвалою суду від 08.02.2021 року сторонам було надано один місяць для примирення та налагодження подружнього життя. Однак, наданий судом строк для примирення бажаного результату не дав, так як сторони не вживають заходів для примирення, шлюб існує формально. Згідно ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 2 статті 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до змісту п.10 Постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Якщо після закінчення призначеного судом строку примирення подружжя не відбулося і хоча б один з них наполягає на припиненні шлюбу, суд вирішує справу по суті. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб, який зареєстровано 05.11.2013 року у виконавчому комітеті Зарічанської сільської ради Надвірнянського району, Івано-Франківській області, актовий запис № 17, яке долучене до матеріалів справи (а.с.4). Від шлюбу в них народилася одна дитина: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім (а.с.5). Судом встановлено, що сторони припинили подружні відносини та проживають окремо протягом часу, який оцінюється тривалим, не ведуть спільне господарство, не підтримують подружніх відносин, а тому їх шлюб носить формальний характер. Зокрема, позивач [PERSON] не має наміру підтримувати їх в подальшому та стверджує, що вони як подружжя втратили почуття поваги та любові один до одного, наміру зберегти сім`ю у неї немає. За таких обставин суд вважає, що позов підставний, так як в судовому засіданні знайшли своє підтвердження доводи, які викладені в позовній заяві і які не спростовано відповідачем та встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Сторони не вживають заходів для примирення, проживають окремо, тривалий час не підтримують жодних стосунків як подружня пара, а за таких обставин цей шлюб існує формально. Враховуючи наведене, суд вважає, що шлюб слід розірвати. Неповнолітню дитину: сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з матір`ю [PERSON] , оскільки сторони дійшли спільної згоди щодо місця проживання неповнолітньої дитини. Крім того, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача слід стягнути 840 грн. 80 коп. сплаченого судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112, 113, 160 СК України,

Outcome: approved