Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-24 00:00:00

11.01.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» про визнання недійсним (фіктивним) договору поставки, який датовано 03 січня 2017 року та укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива». Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником земельних ділянок загальною площею 8,8768 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери земельних ділянок 5122082900:01:004:0257 та 5122082900:01:004:0258. 13 лютого 2017 року між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Чебан Петро Григорійович» було укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок. У березні 2017 року ТОВ «Злагода» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] та СФГ «Чебан Петро Григорійович» про визнання вищевказаного договору оренди недійсним та скасування його державної реєстрації. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року по справі № 500/1512/17, відкрито провадження по справі за позовом ТОВ Злагода» до [PERSON] , СФГ « [PERSON] » про визнання договору оренди недійсним. 18 травня 2018 року ТОВ «Злагода» звертається до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа СФГ « [PERSON] » про визнання договору оренди недійсним та стягнення збитків. В обґрунтування позовних вимог по справі № 500/3076/18 зазначено, що «…12 січня 2017 року з АРК «Придунайська нива» було укладено договір поставки соняшника в розмірі 1000 тон на загальну суму 11 000 0000,00 грн. У відповідності до п.1.1. цього договору вартість однієї тони становила 11 000,00 грн. в рахуванням ПДВ, таким чином позивач мав на меті отримати дохід в розмірі 218724 грн. 35 коп., але неправомірні дії відповідача заподіяли шкоду у вигляді понесених надлишкових витрат та недотриманих доходів». На підтвердження зазначеного, ТОВ «Злагода» було долучено до позовної заяви договір поставки, який укладений між ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива» та датовано 03 січня 2017 року. Позивач вважає, що вказаний договір є недійсним виходячи з того, що вказаний договір поставки вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, а з метою створення штучних збитків завданих невиконанням цього договору з метою подальшого звернення до суду з позовними заявами. Зазначає, що договір поставки, укладений та датований є фіктивним, оскільки: сторони заздалегідь знали про те, що він не буде виконаний; договір поставки було укладено з інших цілей, ніж передбачені правочином; дата підписання та дата зазначена у договір «як дата підписання» є різними у часі, а саме, є підстави вважати, що спірний договір поставки було складено та підписано після змови директора ТОВ «Злагода» та керівника АРК «Придунайська Нива», тобто після квітня 2018 року. На підтвердження зазначеного, [PERSON] буде подана заява про призначення відповідної експертизи. Власний інтерес позивача, як заінтересованої особи полягає в тому, щоб вказаний правочин був визнаний судом фіктивним, оскільки від цього залежить подальша можливість законної реалізації його прав, в тому числі і захисту своїх прав по справі № 500/3076/18 за позовом про стягнення штучних збитків за фіктивним правочином. [PERSON] має обґрунтовану юридичну заінтересованість у визнанні недійсними (фіктивним) договору поставки, оскільки в разі задоволення позовних вимог він матиме «виправдані очікування» стосовно захисту від позову щодо стягнення збитків за невиконання іншою особою своїх зобов`язань за фіктивним правочином. \~ \~ \~ \~ В зв`язку з ухиленням представників ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива» від проведення експертного дослідження, суд може визнати факти виготовлення рукописного тексту підпису голови [PERSON] , як покупця та підпису директора [PERSON] , як постачальника, у договорі поставки, який датовано 03.01.2017 року, у період після квітня 2018 року та факт нанесенні відтисків печатки ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива» у договорі поставки, який датовано 03.01.2017 року, у період після квітня 2018 року. В судовому засіданні представники позивача підтримали позовні вимоги та наполягали на їх задоволенні з мотивів викладених в позовній заяві. Представник ТОВ «Злагода» в судове засідання не з`явився, повторно надав до суду заяву про відкладення розгляду справи, в зв`язку з хворобою представника, при цьому надав протокол обстеження пацієнта від 19.03.2021 року, з контрольним оглядом через 1 місяць, з якого не вбачається, що станом на 25.05.2021 року ця особа продовжує хворіти. Згідно відзиву на позовну заяву від 28.01.2019 року (а.с. 70), ТОВ «Злагода» з вимогами позовної заяви не погоджується та вважає їх такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Щодо того, що «сторони заздалегідь знали про те, що він не буде виконаний», представник відповідача вказує, що 14 лютого 2017 року відповідачем було отримано довідку із Кислицької сільської ради, що у користуванні господарства ТОВ «Злагода» є 988,1463 га. На підставі чого 17.02.2017 року було подано податкову декларацію платника єдиного податку четвертої групи на вказану площу. Після того як позивачем разом зі своїм співучасником було захоплено 417 га, ТОВ «Злагода» подав уточнену декларацію платника єдиного податку четвертої групи на площу 560 га. Згодом, після рейдерського захоплення полів, ТОВ «Злагода» зуміло зібрати лише врожай соняшника з 114 га, озимої пшениці з 30 га, озимого ячменя з 20 га. Разом площа земельних ділянок з якої був зібраний врожай склала 164 га, що підтверджує звіт про збирання врожаю сільськогосподарських культур від 01.10.2017 року. З 396 га самовільно було зібрано СФГ « [PERSON] ». При звичайній господарській діяльності ТОВ «Злагода» мав би зібрати врожай, а саме: з 531 га - соняшника, з 200 га - озимої пшениці, з 92 га - озимого ячменя, з 154 га - люцерни. Чорний пар було підготовлено поле площею 11 га, для посіву на наступний рік. Відтак, саме СФГ « [PERSON] » було захоплено земельні ділянки площею 643 га, що ж до 170 га землі, то ці площі було захоплено [PERSON] . В наданому акті від 27.04.2017 року зазначено тільки частину захоплених полів, де відбулося пересівання полів вже СФГ « [PERSON] », площею 417 га з яких 247 га пересіяв СФГ « [PERSON] » соняшником, а 170 га захопив [PERSON] та пересіяв пшеницею. З площі 396 га СФГ « [PERSON] » самовільно зібрав вже посіяний врожай ТОВ «Злагода». Стосовно договору від 27.12.2016 року укладеного між ПП «Агропром - Центр» та ТОВ «Злагода» стосовно купівлі насіння соняшника, представник відповідача зазначає, що підприємство закуповує посівний матеріал лише в тій кількості в якій йому не вистачає для господарської діяльності. Представник відповідача зазначає, що у справі № 500/3076/17 мова йде про стягнення збитків, а не стягнення понесених витрат пов`язаних з виконанням договірних зобов`язань між АРК «Придунайська Нива» та ТОВ «Злагода» та жодних прав та законних інтересів не порушує укладений договір поставки між АРК «Придунайська Нива» та ТОВ «Злагода». Представник АРК «Придунайська Нива» в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 243). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 11.01.2019 року відкрито провадження по справі. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12.03.20219 року били витребувані документи та вільні зразки. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19.11.2019 року по справі була призначена почеркознавча та технічна експертиза документів. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2020 року провадження по справі було відновлено. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.02.2020 року по справі була призначена почеркознавча та технічна експертиза документів. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 29.04.2020 року провадження по справі було відновлено. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.12.2020 року, було закрите підготовче провадження та призначена справа до розгляду по суті в загальному повному провадженні. Вислухавши пояснення представників позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Частина 1 ст.20 ЦК України передбачає, що право на захист особа здійснює на свій розсуд. В судовому засіданні встановлено, що згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №292909 від 30.05.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01.05.521.00350, [PERSON] , є власником земельних ділянок загальною площею 8,8768 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери земельних ділянок 5122082900:01:004:0257 та 5122082900:01:004:0258 (а.с. 11-12). Так, 13 лютого 2017 року між [PERSON] та селянським (фермерським) господарством «Чебан Петро Григорійович» було укладено договір оренди вищевказаних земельних ділянок (а.с. 13-15). За вказаним договором, [PERSON] було передано належні йому земельні ділянки загальною площею 8,8768 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастрові номери земельних ділянок 5122082900:01:004:0257 та 5122082900:01:004:0258 в оренду СФГ « [PERSON] » (а.с. 16). 30.03.2017 року ТОВ «Злагода» звернулося до суду з позовною заявою до позивача та СФГ «Чебан Петро Григорійович» про визнання вищевказаного договору оренди недійсним та скасування його державної реєстрації (а.с. 22-27). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 13 квітня 2017 року по справі № 500/1512/17, відкрито провадження по справі за позовом ТОВ Злагода» до [PERSON] , СФГ « [PERSON] » про визнання договору оренди недійсним (а.с. 28). 18 травня 2018 року ТОВ «Злагода» звертається до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа - СФГ « [PERSON] » про визнання договору оренди недійсним та стягнення збитків, згідно якої просить, зокрема, стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Злагода» неотриманий дохід в розмірі 218724 грн 35 коп. (а.с. 29-35). У вказані позовній заяві ТОВ «Злагода» зазначає, що 03 січня 2017 року з АРК «Придунайська нива» було укладено договір поставки соняшника в розмірі 1000 тон на загальну суму 11 000 0000,00 грн. У відповідності до п.1.1. цього договору вартість однієї тони становила 11 000,00 грн. в рахуванням ПДВ, таким чином позивач мав на меті отримати дохід в розмірі 218724 грн. 35 коп., але неправомірні дії відповідача заподіяли шкоду у вигляді понесених надлишкових витрат та недотриманих доходів. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 25 травня 2018 року по справі № 500/3076/18, відкрито провадження по справі за позовом ТОВ Злагода» до [PERSON] , третя особа СФГ « [PERSON] » про визнання договору оренди недійсним та стягнення збитків (а.с. 44). Заявою про уточнення позовних вимог ТОВ «Злагода» по справі № 500/3076/18, були зменшені вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Злагода» неодержаного доходу до 181759 грн. 94 коп. (а.с. 229). Так, відповідно до вимог чинного законодавства зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, а недодержання стороною (сторонами) правочину в момент його вчинення цих вимог чинності правочину є підставою недійсності відповідного правочину (частина перша статті 203, частина перша статті 215 ЦК України). Згідно з частинами другою та третьою статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). При цьому, правом оспорювати правочин ЦК України наділяє не лише сторону (сторони) правочину, а й інших, третіх осіб, що не є сторонами правочину, визначаючи статус таких осіб як «заінтересовані особи» (стаття 215 ЦК України). Згідно до Рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року за № 18-рп/2004, поняття «охоронюваний законом інтерес» треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес полягає у прагненні особи набути певних матеріальних або нематеріальних благ з метою задоволення певних потреб, якщо такі прагнення є абстрактними, тобто не випливають із певного суб`єктивного права у конкретних правовідносинах. Тому порушенням охоронюваного законом інтересу, яке дає підстави для звернення особи за судовим захистом, є створення об`єктивних перешкод на шляху до здобуття відповідного матеріального та/або нематеріального блага. Водночас за відсутності об`єктивного порушення прав чи законних інтересів особи її вимоги не підлягають задоволенню. Таким чином, оспорювати правочин може також особа (заінтересована особа), яка не була стороною правочину, на час розгляду справи судом не має зобов`язань за оспорюваним договором, права власності або речового права на предмет правочину та/або не претендує на те. Вимоги заінтересованої особи, яка в судовому порядку домагається визнання правочину недійсним (частина третя статті 215 ЦК України), спрямовані на приведення сторін недійсного правочину до того стану, який саме вони, сторони, мали до вчинення правочину. Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Згідно ч. 1 ст. 234 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Наслідком визнання судом спірного правочину фіктивним є встановлення того факту, що сторони правочину не мали наміру на реальне настання правових наслідків, зумовлених цим правочином, їх дії були спрямовані не на його реальне виконання: поставку товару та отримання доходів, а з метою створення «штучних» збитків та майбутнього звернення до суду з позовною заявою про стягнення цих збитків. Таким чином, невиконання договору поставки, який датовано 03 січня 2017 року та укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива» є підставою для стягнення неотриманого доходу з [PERSON] по іншому позову. Як обґрунтування визнання договору поставки недійсним, позивач посилається зокрема на те, що спірний договір поставки було складено та підписано не 03 січня 2017 року, а у період після квітня 2018 року. Позивачем було заявлено клопотання про призначення по справі судово технічної експертизи документів та про витребування документів, необхідних для проведення експертного дослідження. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 березня 2019 року, клопотання представника позивача про витребування доказів було задоволено та витребувано у товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива»: - оригінали договорів поставки, укладених між товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива», що датовані 03 січня 2017 року; - вільні зразки підписів [PERSON] та [PERSON] , а також відтиски печаток товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива», що містяться в документах у кількості по три примірника за кожен місяць, за різні дати, у тому числі й за дату, якою датований наданий на дослідження документ, зокрема у період з грудня 2016 року по січень 2019 року та які подавались до органів виконавчого влади, органів реєстрації, дозвільної системи, банківських установ, контролюючих органів (податкової інспекції), з відміткою про надходження до них (штамп канцелярії установи, дата надходження, вхідний номер, підпис працівника канцелярії). Також визнано обов`язковою явку [PERSON] та [PERSON] до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для відібрання зразків підписів. Ухвала Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 12 березня 2019 року була отримана представниками ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива», що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 96-97). До суду не були надані витребувані документи, вільні зразки підписів та відтиски печаток, а [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилися, для надання зразків підписів. \~ \~ \~ \~ Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2019 року, клопотання представника позивача про призначення почеркознавчої та технічної експертизи документів було задоволено та призначено по справі за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» про визнання недійсним договору поставки, почеркознавчу експертизу, на вирішення якої поставлено наступні питання: - чи виконано підпис від імені [PERSON] у договорі поставки у місці для підпису Покупця та у п. 9 договору «Юридичні адреси і реквізити сторін», як голови АРК «Придунайська Нива», безпосереднього [PERSON] чи іншою особою? Також по справі було призначено судово технічну експертизу документів, на вирішення якої поставлені наступні питання: - чи виготовлений рукописний текст, зокрема: підписи голови [PERSON] , як покупця, та директора [PERSON] , як постачальника, у той час, яким датований документ (договір поставки), зокрема 03 січня 2017 року? - у який період часу був виконаний рукописний текст, зокрема підписи голови [PERSON] , як покупця, та директора [PERSON] , як постачальника, у даному документі (договір поставки, який датовано 03 січня 2017 року)? - чи нанесені відтиски печатки товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» у той час, яким датовано документ, зокрема 03 січня 2017 року? Крім того, визнано обов`язковою явку [PERSON] та [PERSON] до Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області для відібрання експериментальних зразків їх почерку. Проведення почеркознавчої та технічної експертизи документів було доручено експертам Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України (адреса: 65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, 35). Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] на виконання ухвали Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 19 листопада 2019 року до судового засідання для відібрання експериментальних зразків підписів не з`явилися. Відповідно до листа Одеського науково-дослідницького експертно-криміналістичного центру МВС України від 20.01.2020 року №360-П, повідомлено про неможливість проведення судової експертизи по матеріалам цивільної справи №500/175/19 за позовною заявою [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» про визнання недійсним договору поставки (а.с. 169). Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року проведення почеркознавчої та технічної експертизи документів було доручено експертам Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України (адреса: 61177, м. Харків, вул. Золочівська, 8-а). Відповідно до клопотання судового експерта від 23.03.2020 року необхідно було надати оригінал договору поставки, що підлягає дослідженню, відтиски печаток, документи з відтисками печатки (а.с. 189). Представник ТОВ «Злагода» отримав клопотання експерта від 23.03.2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 193). Відповідно до клопотання судового експерта від 14.04.2020 року необхідно надати оригінал досліджуваного документа, зразки підпису та почерку [PERSON] (ас. 195). Представниками товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода», аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» клопотання експерта не були виконані. Згідно до повідомлення судового експерта Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України Д.І. Гайдамакіної про неможливість надання висновку експерта № 5839 по цивільній справі № 500/175/19 складеного 30.06.2020 року, судовий експерт повідомив про неможливість надання висновку у зв`язку з ненаданням оригіналу досліджуваного документу, а також вільних, умовно-вільних і експериментальних зразків підпису і почерку [PERSON] (а.с. 203). Відповідно до повідомлення судового експерта Харківського науково-дослідного Інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса Міністерства юстиції України М.Ю. Семко про неможливість надання висновку судово-технічної експертизи № 5840 від 17.07.2020 року за цивільною справою № 500/175/19, судовий експерт повідомив про неможливість надання висновку, у зв`язку із ненаданням об`єктів дослідження необхідних для проведення експертизи (а.с. 207). З викладеного вбачається, що експертне дослідження, призначене ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20 лютого 2020 року не було проведено у зв`язку з ухиленням від його проведення представниками відповідачів по справі. Згідно ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. \~ \~ \~ \~ Аналізуючи зазначену норму процесуального закону, можна дійти висновку, що нею законодавець встановив спеціальну процесуальну санкцію для осіб, які ухиляються від участі у експертизі, зокрема у наданні необхідних документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо. Важливим у такому випадку є встановлення ухилення осіб як умисних дій, внаслідок чого неможливо проведення експертизи для з`ясування відповіді на питання яке для них має значення, наслідком чого може бути визнання судом факту для з`ясування якого була призначена експертиза, або відмова у його визнанні. Така позиція відповідає правовому висновку Верховного Суду викладеному у постанові від 16 вересня 2020 року у справі № 500/1559/15-ц, головуючий Луспеник Д.Д., номер рішення в ЄДРСР 91818540. Відсутність оригіналу договору поставки, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива», що датований 03 січня 2017 року, вільних зразків підписів [PERSON] та [PERSON] , а також відтиски печаток товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» унеможливлює проведення почеркознавчої та технічної експертизи документів. Під час надання пояснень представник ТОВ «Злагода» пояснив, що в результаті рейдерського захоплення приміщень ТОВ «Злагода» представники товариства не мають доступу до документації, тому не можуть надати витребувані докази, крім цього печатка ТОВ «Злагода» знаходиться у директора [PERSON] . Суд зазначає, що представником ТОВ «Злагода» не було надано належних та допустимих доказів, що витребувані судом документи, були захоплені іншими особами, крім цього наявність печатки у директора ТОВ «Злагода» - [PERSON] не перешкоджало представнику надати до суду відтиски печаток ТОВ «Злагода» та директор ТОВ «Злагода» - Стойкова Л.К. не була позбавлена можливості надати вільні зразки підписів. Також наявність печатки у директора ТОВ «Злагода» - [PERSON] підтверджується відтиском печатки на відзиві на позовну заяву (а.с. 70), заяві ТОВ «Злагода» (а.с. 92), заяві ТОВ «Злагода» від 22.04.2021 року (а.с. 237), заяві ТОВ «Злагода» від 14.05.2021 року (а.с. 241). Представник АРК «Придунайська Нива» надав письмову заяву в якій зазначив, що аналіз наявних в АРК «Придунайська Нива» документів дозволяє припустити, що договір поставки між ТОВ «Злагода» та АРК «Придунайська Нива» у січні 2017 року не укладався, оскільки ніяких підтверджень такої операції як бухгалтерські так і інші документи не містять. До того же придбання такої кількості соняшнику у ТОВ «Злагода» було недоцільним, так як це не відносилося до видів діяльності АРК «Придунайська Нива», вважає, що позовні вимоги [PERSON] ніяким чином не порушуються, просить прийняти рішення суду згідно вимог діючого законодавства з урахуванням наявних у матеріалах справи доказів (а.с. 134). Враховуючи ухилення представників відповідачів від подання експертам необхідних матеріалів, суд вважає встановленим факт виготовлення рукописного тексту, зокрема: підпису голови [PERSON] як покупця та підпису директора [PERSON] як постачальника, у договорі поставки, який датовано 03 січня 2017 року, у період після квітня 2018 року та факт нанесення відтисків печатки товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» у договорі поставки, який датовано 03 січня 2017 року, у період після квітня 2018 року. Відповідно до ч.1,4 ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 213 ЦК України, фіктивним є правочин, який вчинено без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином. Відповідно до статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Статтею 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. У фіктивних правочинах внутрішня воля сторін не відповідає зовнішньому її прояву, тобто обидві сторони, вчиняючи фіктивний правочин, знають заздалегідь, що він не буде виконаний, тобто мають інші цілі, ніж передбачені правочином. Такий правочин завжди укладається умисно. \~ \~ \~ \~ Враховуючи те, що відповідачами не спростовано твердження позивача про те, що оспорюваний правочин не було укладено 03 січня 2017 року, як і не доведено його укладання 03 січня 2017 року, встановлення судом факту підписання договору та нанесення відтисків печатки у період після квітня 2018 року, суд вважає, що спірний договір укладений сторонами без наміру створення правових наслідків, які обумовлювалися цим правочином, його сторонами не вчинено жодних дій на виконання цього договору, тобто не досягнуто мети укладання договору та відповідно цей договір є фіктивним. За таких обставин, позов [PERSON] про визнання недійсним (фіктивним) договору поставки, який датовано 03 січня 2017 року та укладено між товариством з обмеженою відповідальністю «Злагода» та аграрно-рибогосподарським кооперативом «Придунайська Нива», підлягає задоволенню. Інші підстави позову, на які посилався [PERSON] в позовній заяві, не знайшли свого підтвердження під час судового розгляду. Також, у відповідності до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з товариства з обмеженою відповідальністю «Злагода» на користь [PERSON] витрати на сплату судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп. та з аграрно-рибогосподарського кооперативу «Придунайська Нива» на користь [PERSON] витрати на сплату судового збору у розмірі 384 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved