Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

12.07.2017 позивач звернувся до суду з вказаною позовною заявою, в якій зазначає, що 19.04.1999 померла його мати [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно, що складається в тому числі із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами № 8 по вул. Шкільній у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області. У визначений законом строк позивач звернувся до Радомишльської державної нотаріальної контори Житомирської області із заявою про прийняття спадщини після смерті матері. Проте, оформити спадкові права на зазначений вище житлового будинку позивач не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на вказане спадкове майно за спадкодавцем [PERSON]. Позивач у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, надав суду заяву про розгляд справи без участі його представника, позовні вимоги підтримав. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється виключно на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. З матеріалів справи вбачається, що спадщина відкрилась у 1999 році, тобто до 1 січня 2004 року, тому правовідносини сторін урегульовані нормами ЦК УРСР 1963 року. Судом встановлено, що [PERSON] народився 15.03.1953 у с. Скалева Новоархангельського району Кіровоградської області, у Свідоцтві про народження (повторне) від 17.03.2009 серії І-ОЛ № 075095 його батьками вказано: батько [PERSON], мати [PERSON] (а.с.6,9). Мати позивача [PERSON] померла 19.04.1999 у віці 70 років у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 20.04.1999 серії І-ТП № 102900 (а.с.10). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої серед іншого входить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 8 по вул. Шкільній у с. Верлок Радомишльського району Житомирської області (а.с.13). У відповідності до довідки КП «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради від 22.06.2017 № 421, згідно наявних даних, що знаходяться у матеріалах інвентаризаційної справи № 193 станом на 31.12.2012 за адресою: вул. Шкільна, 8, с. Верлок, Радомишльський р-н, Житомирська обл. право власності на нерухоме майно не зареєстровано (а.с.19). Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок, вбачається, що зазначене домоволодіння складається з: житлового будинку 1924 року побудови, сараю, вбиральні, огорожі та має інвентаризаційну вартість 119 768,00 грн. (а.с.16-18). На час відкриття спадщини в період чинності\~ЦК УРСР\~його нормами було передбачено певні дії, які свідчили про прийняття спадщини, у тому числі прийняття спадщини шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном (фактичне прийняття спадщини). Згідно із статтею 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Спадщину після смерті [PERSON] прийняв [PERSON] та [PERSON] (а.с.28). [PERSON] помер 08.05.2004 у віці 49 років у м. Житомир, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть від 11.05.2004 серії І-ТП № 246596 (а.с.12). Згідно з ст. ст. 41, 55 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Права людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність належних правових підстав для визнання права власності позивача на спадкове майно, а відтак позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved