Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-18 00:00:00

11.03.2021 року позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що від шлюбу з відповідачем мають неповнолітнього сина [PERSON] , який після припинення шлюбних відносин залишився проживати з позивачем та знаходиться на повному його утриманні. Створив всі необхідні умови для нормального розвитку, життя та навчання дитини, також у вихованні сина допомагають його батьки. У сина є окреме місце для заняття та ігор, спальне місце. В помешканні є телевізор, необхідні для всебічного розвитку дитини книги та іграшки. Повідомив, що працює не офіційно на посаді вантажника-експедитора, рівень доходу на місяць складає близько 8000 грн. У вільний від роботи час займається вихованням сина та знаходить можливості додаткового заробітку. Як зазначає позивач, після припинення шлюбних відносин відповідач постійно ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, взагалі не цікавиться долею та життям сина, не піклується про його здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, не відвідує його вдома або школі. Жодної участі у вихованні сина не приймає та не має бажання бачитись з ним, спілкується тільки телефоном, матеріально не підтримує взагалі. Всі питання щодо виховання дитини вирішується позивачем самостійно без участі та підтримки з боку відповідача. Дитина відвідує секції, постійно потребує харчування та одягу, на що необхідні значні кошти, проте позивач не здатний в повній мірі цього забезпечити, в зв`язку з чим вважає, що відповідач повинна сплачувати аліменти. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 24.03.2021 року відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. 30.03.2021 року відповідач надала відзив на позовну заяву, в якому просила позовні вимоги залишити без задоволення до вирішення питання щодо місця проживання дитини. Вказала, що дійсно з 01.11.2020 року не проживають разом із позивачем та не ведуть спільного господарства у зв`язку із його неповагою в останні роки спільного життя, фізичне насильство з надуманих мотивів, постійні зв`язки зі сторонніми жінками та тимчасове проживання з ними в інших населених пунктах. Стверджує, що позивач намагається в будь-який спосіб позбавити її можливості проживати разом із сином, спір про місце проживання якого до цього часу не вирішено. Вважає, що аліменти необхідні позивачу у зв`язку з тим, що він ніде не працює і не має постійного доходу, як для свого утримання, так і дитини. 02.04.2021 року позивач надав відповідь на відзив, в якому просив ухвалити рішення, яке не буде порушувати прав та інтересів його неповнолітнього сина. Вказав, що станом на день подання відзиву дитина проживає разом із ним та перебуває на його утриманні, проживати з матір`ю дитина не бажає. Зазначив, що не чинить жодних перешкод у спілкуванні матері з дитиною, однак відповідач сама ніякої ініціативи не проявляє. Вважає, що стосунки, які склалися з відповідачем, ніяким чином не повинні впливати на духовний і моральний стан дитини та забезпечення її потреб у повсякденному житті. Як зазначає позивач, твердження відповідача про нібито насильство в сім`ї повністю суперечать дійсності, не підтверджені жодними належними і допустимими доказами та ображають його честь та гідність. Щодо зв`язків з іншими жінками, дані обставини також не підтверджені доказами та взагалі не стосуються питання утриманні спільної дитини. Твердження відповідача про відсутність роботи може бути спростовано показаннями свідків, оскільки працює не офіційно. Посилання відповідача на той факт, що аліменти потрібні для забезпечення фінансування самого позивача, а не спільного сина, спростовується тим, що з листопада 2020 року позивач разом із сином проживають окремо від відповідача без її фінансової допомоги. Зазначив, що якщо в подальшому дитина матиме бажання проживати з відповідачем, вона зможе звернутися до суду із позовною заявою про стягнення аліментів з нього, як з батька спільної дитини. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 18.10.2008 року сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Ков`язькою селищною радою Валківського району Харківської області, актовий запис №12. Сторони у справі є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 03.04.2009 року Баранівською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №03. Як вбачається із довідки Валківської міської ради Харківської області №03.01-50/54 від 02.03.2021 року, неповнолітній [PERSON] знаходиться на утриманні позивача [PERSON] , який зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики КЗ «Баранівський ліцей Валківської міської ради Харківської області» №01-24/13 від 02.03.2021 року, учень 6-го класу [PERSON] навчається в ліцеї з 1-го класу, має хороший фізичний і розумовий розвиток, достатній та середній рівень навчальних досягнень, надає перевагу предметам гуманітарного циклу. Вміє висловлювати власну думку усно та письмово, доводити її може з допомогою вчителя, при цьому демонструє достатній словниковий запас. Школу відвідує систематично, пропусків уроків без поважних причин не має. Дисципліну на уроках та під час спілкування з друзями не порушує, активно бере участь в трудовій діяльності, має авторитет серед однокласників. Батьки приділяють належну увагу вихованню дитини. За повідомленням Валківської міської ради Харківської області №03.06-47/89 від 19.03.2021 року відповідач зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Ст.180 СК України зобов`язує батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому ст.ст.122 та 125 цього Кодексу. З положень ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька, або у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів у відповідності до ч.1 ст.182 СК України суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину згідно з положеннями ч.2 ст.182 СК України не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 СК України. Прожитковий мінімум у відповідності до ч.1 ст.1 ЗУ «Про прожитковий мінімум» - це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Встановлений Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 01.01.2021 року становить 2395 грн. на одну особу в розрахунку на місяць, який визначає вартісну величину достатнього для забезпечення нормального функціонування організму дитини, збереження її здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. За змістом ст.183 СК України розмір аліментів, які підлягають стягненню на утримання однієї дитини, становить ј частину, на двох дітей - 1/3 частини, на трьох і більше дітей - Ѕ частину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку. У відповідності до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як передбачає ч.1 ст.141 СК України, ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Ч.2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на викладене, надані сторонами докази свідчать про те, що дитина проживає разом із батьком. Враховуючи встановлений законом розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та обов`язок обох батьків утримувати дитину, з метою створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відносно якої відповідач має батьківські зобов`язання, суд вважає необхідним стягувати з відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, що не позбавляє сторони звернутися до суду в подальшому щодо зміни розміру та способу стягнення аліментів.

Outcome: approved