Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

11 березня 2016 року позивач направила до суду вказаний позов, мотивуючи його тим, що 07 грудня 2015 року між нею та ФОП [PERSON] було укладено Договір №07/12/15-2 щодо поставки та монтажу металевих конструкцій. Відповідно до п. 4.1.1 Договору 07 грудня 2015 року позивачкою сплачено передоплату в розмірі 73\~500,00 грн. (від загальної суми договору 105\~000 грн.). На підтвердження цього факту відповідачем власноруч написана розписка від 07.12.2015 року про отримання даних коштів. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору відповідач зобовязувався протягом 10 робочих днів (до 21 грудня 2015 року) поставити матеріали, протягом 15 робочих днів (до 14 січня 2016 року) виготовити замовлену конструкцію та змонтувати її протягом одного робочого дня (до 15 січня 2016 року). Тобто кінцем строком повного виконання відповідачем договірних зобовязань було 15 січня 2016 року, однак жодні зобовязання відповідач не виконав. На момент подачі позову до суду ФОП [PERSON] зазначені договірні зобовязання не виконав і не виконує, що спричиняє позивачу значні труднощі та наносить збитки, так як позивач не може вселитись у своє житло. На численні телефонні дзвінки відповідач не реагує, на письмову претензія надіслав відповідь, з якої вбачається, що відповідач не відмовляється від виконання взятих на себе зобовязань, однак кошти і досі не повернуті. В звязку з невиконання своїх зобовязань за договором позивач також просила стягнути пеню відповідно до п. 8.3 Договору, за 55 днів прострочення (з 16 січня 2016 року по 10 березня 2016 року, тобто до дня звернення до суду). Оскільки відповідачем взяті зобовязання не виконані, а кошти в добровільному порядку не повернуті, позивач просила стягнути з відповідача: суму 78\~373,15 грн., з яких 73\~500,00 грн. сума коштів сплачених по договору, 4873,15 грн. пеня за невиконання умов договору; а також судові витрати: 4\~000,00 грн. витрати на правову допомогу; 783,74 грн. судовий збір. Під час розгляду справи 06.05.2016 р. позивач зменшила свої позовні вимоги на суму 10000 грн., в звязку з частковим поверненням їй коштів у вказаній сумі, і просить стягнути з відповідача решту коштів сплачених по договору у розмірі 63\~500,00 грн., пеню за невиконання умов договору в сумі 4873,15 грн.; та судові витрати у зазначених раніше сумах (а.с. 54). В судових засіданнях позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали зменшені позовні вимоги, пояснили, що оскільки відповідачем ФОП [PERSON] договірні зобовязання не виконані, кошті так і не повернуті повністю, то просять стягнути з відповідача кошти сплачені по договору у розмірі 63\~500,00 грн., 4873,15 грн. пеню за невиконання умов договору; та судові витрати: 4\~000,00 грн. витрати на правову допомогу; 783,74 грн. судовий збір. В судові засідання відповідач [PERSON] не зявлявся, хоча був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, письмових заперечень проти позову не надав. В останнє судове засідання 07 липня 2016 року відповідач та його представники знову не зявились, хоча були повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи в звязку з неможливістю зявитись в судове засідання по причині його завантаженості та зайнятості в інші справі. Суд не вважає поважною дану причину неявки представника відповідача, з огляду на те, що інтереси відповідача за довіреностями представляють три особи. Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд дійшов висновку, що зменшені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 07 грудня 2015 року уклали договір № 07/12/15-2 на поставку та монтаж металевих конструкцій відповідно до технічного завдання, додаток № 1 до договору (а.с. 07-10, 11), Відповідно до п.3.1. вищевказаного договору відповідач взяв на себе обовязок протягом 10 (десяти) робочих днів поставити матеріали, виготовити замовлену конструкцію протягом 15 (пятнадцяти) робочих днів та змонтувати її протягом 1 (одного) робочого дня. Судом встановлено, що на момент розгляду справи умови договору відповідачем не виконані, замовлена конструкція не виготовлена та не змонтована. Зазначена обставина підтверджена позивачкою, та не спростована відповідачем. Також встановлено, що 07 грудня 2015 року [PERSON] сплатила ФОП [PERSON] в рахунок передоплати за договором грошові кошти в розмірі 73\~500,00 грн., що підтверджується розпискою (а.с.12). 24 лютого 2016 року позивачка звернулася до відповідача з претензією № 01/2016, в якій пропонувала в добровільному порядку виконати умови договору в 10-денний строк (а.с.13-14) 30 березня 2016 року відповідач повернув позивачці частину коштів за договором у сумі 10000 грн., що підтверджується її заявою (а.с.54), решта коштів залишається неповернутими. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 193 ГПК України, субєкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобовязання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобовязання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів необхідних для належного виконання нею зобовязання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобовязань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором. Так, пунктом 1.1. Договору встановлено, що виконавець виготовляє, здійснює поставку та монтаж конструкцій (далі «Вироби») відповідно до технічного завдання, затвердженим Замовником (а.с.7) Пунктом 5.1. Договору встановлено, що виконавець зобовязаний виконати предмет даного договору на умовах і в терміни, передбачені цим Договором (а.с.8). Судом встановлено, що відповідачем порушено своє зобовязання за договором, так як замовлена металева конструкція не виготовлена та не змонтована. 30 березня 2016 року відповідач повернув позивачці частину коштів за договором у сумі 10000 грн., решта коштів залишається неповернутими. Часткове повернення коштів відповідачем свідчить про визнання ним боргу. За вказаних обставин, вимога позивача про стягнення з відповідача решти коштів, сплачених нею за договором, є обґрунтованою і підлягає задоволенню, оскільки позивач сплатила за вироби та послуги, яких не отримала. Відповідно до п. 8. 3 Договору, у разі порушення термінів виконання робіт, виконавець сплачує замовнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, що діє на момент порушення зобовязання, від вартості не встановлених виробів, за кожний день затримки у постачанні (а.с.9). Як вбачається з п. 3.1. Договору, термін виконання предмету даного договору становить: поставка матеріалів 10 робочих днів, виготовлення 15 робочих днів, монтаж конструкцій 1 робочий день (а.с.7). Як вбачається з розписки, передоплата за договором відповідно до п. 4.1.1 Договору, відбулась 07.12.2015 року (а.с.12). Враховуючи терміни виконання договору, визначені договором, відповідач зобовязаний був до 21 грудня 2015 року поставити матеріали, до 14 січня 2016 року виготовити замовлену конструкцію та змонтувати її до 15 січня 2016 року. Враховуючи, що прострочення виконання зобовязань настало з 16 січня 2016 року, а позов до суду подано 11 березня 2016 року, то прострочення складає 55 днів. Суд погоджується з розрахунком пені, зробленої позивачем, так як він відповідає п. 8. 3 Договору: 73500 грн. х (22 х 2 )% (подвійна ставка НБУ) / 365 днів (рік) х 55 днів (прострочення), що дорівнює 4\~873,15 грн. Відповідач не оспорив вказаного розрахунку. Таким чином, вимоги позивача про стягнення пені за прострочення виконання договору є обґрунтованими, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення виконання зобовязань в сумі 4873,15 грн. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 3 ст. 79 ЦПК України, до витрат, повязаних з розглядом справи, належать, зокрема і витрати на правову допомогу. Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення ї відповідачем після предявлення позову, суд за завою позивач присуджує стягнення всіх понесених ним у справі витрат з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 84 ЦПК України, граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлюється законом. Згідно ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Встановлена законом мінімальна заробітна плата з 01 січня 2016 року становила 1378 грн., з 01 травня 2016 року становить 1450 грн. Враховуючи, що по вказаній цивільній справі проведено чотири судових засідання, з яких одне не відбулось по технічним причинам в звязку з неможливістю проведення відеозвязку, три судових засідання відбулись з участю представника позивача: 04.04.2016 року тривалістю 30 хвилин, що становить 1/2 частину години (1378 : 2 = 689 грн.), 10.05.2016 року тривалістю 12 хвилин, що становить 1/5 частину години (1450 : 5 = 290 грн.), 07.07.2016 року тривалістю 18 хвилин, що становить 1/3 частину години (1450 : 3 = 483 грн.), то лише за участь представника у судових засідання розмір компенсації становить 1462 грн. Крім того, представник позивача вчиняв окремі процесуальні дій поза судовим засіданням, готував позовну заяву, заяву про зменшення позовних вимог, клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції, тому в сукупності з його участю в судових засіданнях сума витрат на правову допомогу 4000 грн. не перевищує граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу. Враховуючи вищевикладені норми закону, в зв'язку із повним задоволенням позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 783,74 грн. (а.с.3) та витрати на правову допомогу в сумі 4000 грн. (а.с.20).

Outcome: approved