Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-19 00:00:00

11 грудня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . В зазначеній квартирі з 09.11.2011 року зареєстрований відповідач [PERSON] , однак не мешкає в квартирі з 2014 року. 11 грудня 2020 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Філь О.Є. 14 грудня 2020 року ухвалою судді відкрито провадження у справі, надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження та призначено підготовче засідання на 06 січня 2021 року. У підготовче засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі. Відповідач у підготовче судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Інших клопотань від сторін не надійшло, справу призначено до судового розгляду на 20 січня 2021 року. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в які просить розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзив не подавав. Згідно ст. 281 ЦПК України по справі ухвалено заочне рішення на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши та оцінивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу від 30.10.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Красноармійського міського нотаріального округу Донецької області Москаленком О.В. (а.с. 10) та реєстраційним посвідченням, виданим 18.12.2002 року Красноармійським бюро технічної інвентаризації (а.с.11). Позивач [PERSON] перебувала з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі з 06.08.2011 року, який розірвано рішенням Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 07 червня 2013 року, що набрало законної сили 02.07.2013 року (а.с.16). Відповідно свідоцтва про зміну імені Серії [NUMBER] , виданого 11.01.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Красноармійську реєстраційної служби Красноармійського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] змінила прізвище на [PERSON] (а.с.17). Відповідно довідки № 1060 від 20.11.2020 року, виданої Родинською міською радою, за адресою [ADDRESS] , зареєстрований [PERSON] , [INFO] з 09.11.2011 року по теперішній час (а.с.12). Відповідно акту від 20.11.2020 року, складеним головою ОСББ «Перемоги-5» за адресою: Донецька область, м.Родинське, вул. Перемоги, 5/2 відповідач [PERSON] не проживає з 2014 року по теперішній час (а.с.13). Суд вважає, що між сторонами склалися правовідносини щодо права власника на користування своєю власністю та захист цього права шляхом усунення перешкод у користуванні власністю з одного боку та права члена сім`ї на користування житлом з іншого. Вказані правовідносини регулюються главами 29 та 32 Цивільного кодексу України. Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Водночас ч. 1 ст. 405 ЦК України визначає право члена сім`ї власника, який проживає з ним, на користування цим житлом відповідно до закону, однак таке право не є абсолютним і згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України воно втрачається у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено, що така домовленість відсутня між сторонами, як відсутні і інші правові підстави для користування власністю позивача з боку відповідача (договір, сервітут тощо). Доказів поважності причин відсутності [PERSON] позивачем не надано і при розгляді справи судом не встановлено. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що факт відсутності [PERSON] у належній позивачеві квартирі понад один рік підтверджено належними доказами, і відповідно в наявності підстави для втрати ним права користування вказаною квартирою, як членом сім`ї. Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування і вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстраційного обліку здійснюється протягом семи днів на підставі рішення суду про позбавлення права користування жилим приміщенням. Таким чином позивач обрав належний засіб свого цивільного права в розумінні ст. 16 ЦК України, тому його вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved