Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-17 00:00:00

11\~жовтня 2018 року, адвокат [PERSON], яка діє на підставі договору про надання послуг адвоката, звернулася до суду з позовною заявою в інтересах [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття з реєстрації. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивач є власницею квартири № 71 в буд. № 57-а по пр.. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі. За вищезазначеною адресою зареєстровані син позивача [PERSON], [INFO] та відповідач по справі, які є її невісткою. З 2015 року шлюбні відносини між [PERSON] та відповідачем фактично припинені, остання за місцем реєстрації не проживає, особистих речей в квартирі не має. У звязку із знаходження відповідача на реєстраційному обліку по зазначеній адресі, позивач не можуть володіти, користуватися та розпоряджатися зазначеним майном самостійно та на власний розсуд. На підставі вищевикладеного представник позивача просить суд: усунути [PERSON] перешкоди у користування власністю, шляхом визнання [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою за адресою: м. Запоріжжя, пр.. 40-річчя Перемоги[ADDRESS]. Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 22.10.2018 року провадження у цій справі відкрито, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 17). У судове засідання позивач не зявилася, але до суду від її представника надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, доводи наведені в обґрунтування позовних вимог підтримала, просила суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. У судове засідання відповідач не зявилася, але до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечувала. У судове засідання представник третьої особи Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради не зявився, але до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. У звязку з неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши позовні вимоги позивача, перевіривши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги заяви сторін по справі, приходить до наступного. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] є власницею квартири № 71 в буд. № 57-а по пр.. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с. 7); витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 16761133 від 25.01.2014 року (а.с. 8); технічним паспортом на квартиру (а.с. 9-10). [PERSON], [INFO], зареєстрована в квартирі № 71 в буд. № 57-а по пр.. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі з 14.06.2012 року по теперішній час, що підтверджується відповіддю на запит № 01-71/10672 від 18.10.2018 року, наданою головним спеціалістом юридичного відділу Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради (а.с. 16), проте остання фактично не проживає за даною адресою з 2015 року, що підтверджується актом № 47 від 02.10.2018 року, складеним головою правління Житлово-будівельного кооперативу № 342 «Автомобіліст-12» (а.с. 12). Відповідно до ст.. 13 Конституції Україна, держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності. Згідно зі ст.. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно з ст.. 319 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У відповідності до ст.. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх субєктів права власності. Власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Відповідно до ст.. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року закріплено принцип непорушності права власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. У відповідності зі ст. 71 ЖК України відсутність особи в житловому приміщенні без поважних причин понад шість місяців є підставою для визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Таким чином, у суду є всі підстави визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою № 71 в буд. № 57-а по пр.. 40-річчя Перемоги в м. Запоріжжі, оскільки остання не мешкає по зазначеному адресу понад три роки. Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житлом. Аналізуючи перелічені норми цивільного права, взявши до уваги надані стороною позивача докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 2\~ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачами зазначена вимога не заявлена, тому суд вважає за можливе не стягувати з відповідача на користь позивачів суму сплаченого судового збору. \~ \~ \~ \~На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved