Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-14 00:00:00

11.01.2021р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла заява [PERSON] (заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області) про встановлення факту, що має юридичне значення (а.с. 2). Ухвалою судді від 15.01.2021р. відкрито провадження у цивільній справі, розгляд справи призначено проводити у загальному порядку (а.с. 15). В обґрунтування своїх вимог заявниця зазначили, що досягнувши віку та набувши права на оформлення пенсії, 22.10.2020р. вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області з заявою про нарахування пенсії, надавши всі необхідні документи, в тому числі і трудову книжку. 30.10.2020р. [PERSON] отримала від Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області відмову в призначенні їй пенсії у зв`язку з неможливістю зарахувати періоди роботи згідно з трудовою книжкою, оскільки ім`я на титульній сторінці « [PERSON] » не відповідає даним паспорту російською мовою « [PERSON] ». У зв`язку з чим заявниця просить суд встановити факт належності їй, [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний код [NUMBER] , трудової книжки [NUMBER] . Заявниця надала до суду заяву, в якій просила розгляд заяви проводити за її відсутності, наполягала на її задоволенні (а.с. 19). Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомили, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. Згідно з ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст. 13 ЦПК України). Вирішуючи справу, суд виходить із такого. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про встановлення фактів, що мають юридичне значення» при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по-батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по-батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Судом встановлено, що відповідно до паспорту громадянина України [PERSON] , російською мовою її прізвище зазначено як « [PERSON] » (а.с. 3). У зв`язку із працевлаштуванням на заявницю було оформлено трудову книжку на ім`я (російською мовою) « [PERSON] », в подальшому прізвище змінено на « [PERSON] », [INFO] (а.с. 10). У вкладишу до трудової книжки серії [NUMBER] прізвище вказане (російською мовою) « [PERSON] » (а.с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (російською мовою) « [PERSON] », народилася [INFO] (а.с. 7). 25.10.1986р. заявниця уклала шлюб, у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 9). Згідно листа з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про зарахування періоду стажу при призначені пенсії, заявниці відмовлено в зарахуванні до стажу період роботи з 13.12.1978р. по 16.12.1987р., оскільки ім`я на титульній сторінці «Наталья» не відповідає даним паспорту російською мовою « [PERSON] » (а.с. 8). Відповідно до ст. 48 КЗпП України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню, студентів вищих та учнів професійно-технічних навчальних закладів, які проходять стажування на підприємстві, в установі, організації. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. При цьому, в даному випадку рішення суду не змінює собою документа, який виданий підприємством, на якому працював заявник, а лише підтверджує належність такого документу заявнику, що у подальшому надасть йому можливість на виникнення, зміну та припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересі, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать йому відповідно до положень ст. 46 Конституції України. Проводячи аналіз поданих доказів, необхідно дійти висновку, що вони в достатній мірі підтверджують факт, що трудова книжка, видана 13.12.1978р., дійсно належить заявниці [PERSON] , у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки впливає на оформлення нею пенсії, а встановити його іншим шляхом неможливо, у зв`язку з чим права заявниці підлягають захисту судом. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Отже, судові витрати суд залишає за заявником. На підставі викладеного та

Outcome: approved