Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-02 00:00:00

10.07.2019 року до Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області в порядку підсудності надійшла цивільна справа за позовом КС „ Християнська Фортеця з позовом до відповідача [PERSON] , про стягнення заборгованості. 27.08.2019 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 16.09.2019 року позовна заява залишена без руху та відповідачеві наданий строк для усунення виявлених недоліків 08.10.2019 року позивачем усунені виявлені недоліки. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 09.10.2019 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні без виклику сторін на 03.12.2019 року. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № 10444/2010-К від 08.05.2018 року в загальній сумі 14303 грн., 33 коп., з яких 4361.99 грн., - заборгованість за кредитом; 5150.34 грн., - заборгованість за процентом за користування кредитом і понесені судові витрати: 2870.00 витрати на правову допомогу і 1921.00 витрати за сплачений судовий збір. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 08.05.2018 року [PERSON] . звернулась до КС «Християнська Фортеця» з проханням надання кредиту в сумі 5000.00 грн. на споживчі потреби на тридцять сім календарних місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом із суми 58.50% річних (4.9%) на місяць про що був укладений кредитний договір №10444/2010-К від 08.05.2018 року. За умовами укладеного кредитного договору відповідач зобов`язувалась щомісячно сплачувати основний платіж та відсотки рівними частинами у розмірі 382.37 грн., за користування кредитом. Позивач свої зобов`язання за укладеним кредитним договором виконав в повному обсязі надавши відповідачу кредитні кошти. Відповідач свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконує, кредит та проценти за кредитом не сплачує несвоєчасно. Відповідачеві неодноразово направлялись листи за місцем мешкання та проводились телефонні розмови з вимогою повернення боргу, але відповідач на листи не відповідача та не вчиняла дій на погашення боргу. За умовами укладеного кредитного договору № 10444/2010-К від 08.05.2018 року п.3.6-3.7,. у разі несвоєчасного повернення чергового платежу оп кредиту боржик виплачує підвищений відсоток, що становить 168.00 відсотків річних та нараховується з дня виникнення прострочення по платежу за кожен день. Станом на 01.06.2019 року відповідач [PERSON] , має заборгованість за кредитом яка складається з : - 4361.99 грн., - заборгованість за кредитом; - 5150.34 грн., - заборгованість за процентом за користування кредитом. А також з понесених витрат за надання правової допомоги в сумі 2870 грн.та сплаті судового збору. Будь-яких дій на належне виконання взятих на себе зобов`язань відповідачем не вчинено, що й стало підставою звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадженні без виклику сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не надані. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено\~такі факти\~та відповідні\~їм правовідносини Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що: 08.05.2018 року між кредитною спілкою «Християнська Фортеця » та відповідачем [PERSON] , був укладений кредитний договір № 10444/2010-К , згідно я кого відповідачеві був наданий кредит 5000.00 грн. на споживчі потреби на тридцять сім календарних місяців зі сплатою відсотків за користування кредитом із суми 58.50% річних (4.9%), що підтверджується копією заяви позивача та кредитного договору. Таким чином між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини з кредитного договору. Відповідно до ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. ч. 2 ст. 6 ЦК України, передбачено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості ( ст. 627 ЦК України). Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. За умовами укладеного кредитного договору відповідач зобов`язувалась щомісячно сплачувати основний платіж та відсотки рівними частинами у розмірі 382.37 грн., за користування кредитом. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що зазвичайно ставляться. Судом встановлено, що позивач належним чином виконав покладені на нього обов`язки за укладеним кредитним договором, а саме видав відповідачу кредитні кошти, що підтверджується копією видаткового касового ордеру від 08 травня 2018 року В свою чергу відповідач [PERSON] , належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання. Заборгованість відповідача [PERSON] , станом на 01.06.2019 року за кредитним договором складається з: - 4361.99 грн., - заборгованість за кредитом; - 5150.34 грн., - заборгованість за процентом за користування кредитом. , що підтверджується наданим суду розрахунком заборгованості за укладеним кредитним договором. З якого вбачається, що відповідач протягом 2018 року внесла лише чотири платежі на погашення заборгованості за кредитом. Починаючи з жовтня 2018 року вносити кошти на погашення заборгованості за кредитним договором припинила. Таким чином судом встановлено, що позивачем порушені права відповідача шляхом неналежного виконання взятих на себе зобов`язань з повернення кредиту. Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику ( грошові кошти) у такій самі сумі або речі, визначеними родовими ознаками, у такій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядок, що встановлені договором. Відповідно до ч1,2 ст. 1050 ЦК України - Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Таким чином судом встановлено, що права позивача є порушеними в зв`язку з невиконанням відповідачем [PERSON] , взятих на себе за укладеним кредитним договором зобов`язань та підлягають захисту, відповідно до способу їх захисту, обраному позивачем, з яким погоджується суд та який передбачений нормами ЦК України, в частині стягнення з боржника за укладеним кредитним договором суми заборгованості . Виходячи з вище викладеного суд вважає, що з відповідача [PERSON] , підлягає стягненню заборгованість за укладеним кредитним договором № 10444/2010-К року на користь КС «Християнська фортеця» в загальній сумі: 9512 грн., 33 коп., з яких: - 4361.99 грн., - заборгованість за кредитом; - 5150.34 грн., - заборгованість за процентом за користування кредитом \~ \~ \~ \~ Позивач також включає в суму заборгованості за кредитом витрати на правову допомогу в сумі2870. Та сплачений судовий збір в сумі 1921 грн. Проте дані витрати не складають заборгованості за кредитним договором і відносяться до понесених позивачем судових витрат. Відповідно до ч.1.2 ст. 141 ЦПК України - Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1,2.3,4 ст. 137 ЦПК України - Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До позовної заяви додано копію договору про надання юридичних послуг, акт про надання юридичних послуг з детальним описом робіт, виконаних адвокатом та копія платіжного доручення про перерахування суми 2870.00 за надання правової допомоги. Суд вважає, що понесені витрати на правову допомогу є співмірними із ціною позову та затратами, пов`язаними із підготовкою позовної заяви, тому вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначена сума, оскільки позивачем не надано заперечень щодо співмірності понесених витрат на правову допомогу. Також з відповідача [PERSON] , на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн., оскільки ухвалюється рішення про задоволення позовних вимог.

Outcome: approved