Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-03 00:00:00

10 січня 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить ухвалити рішення, стяггнути з відповідача на її користь алменти на утримання дитини у розмірі 4000 гривень щомісячно. Свої позовні вимоги мотивує тим, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Сімейне життя у них не склалося, тому у провадженні суду перебуває справа за її позовом про розірвання шлюбу. Від спільного подружнього життя мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вона самостійно не може на достатньому рівні забезпечувати й утримувати дітей. Відповідач у добровільному порядку коштів на утримання дитини не надає, хоч має таку можливість, оскільки працює та має дохід. Відповідач направив суду письмовий відзив на позов, в якому позовні вимоги визнав частково, мотивуючи тим, що на даний час він не має самостійного заробітку є не працевлаштованим, на обліку в службі зайнятості не перебуває, допомоги по безробіттю не отримує. Крім того, на його утримання перебуває непрацездатна мати [PERSON] , яка є пенсіонеркою та з якою він проживає однією сім`єю. У власності він не має будь - яких транспортних засобів. Його дохід складається з епізодичного заробітку за виконанні будівельних робіт. Інформація про його роботу в Польщі не відповідає дійсності, оскільки в минулому він дійсно декілька разів виїжджав до Польщі на заробітки, але в даний час не має змоги працювати за кордоном за станом здоров`я. Він не відмовляється від участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, однак сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі він не має можливості. Згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі встановленого законом мінімуму. 31 січня 2020 року позивачка направила відповідь на відзив, де вказала, що запропонований відповідачем розмір аліментів на утримання дочки є недостатнім для забезпечення відповідних умов життя дитини. Їй відомо, що з вересня по листопад 2019 року відповідач перебував на роботі у Республіці Польща, де отримував заробітну плату у високому розмірі. Не відповідає дійсності твердження відповідача про те, що на його утриманні перебуває мати, оскільки остання отримує пенсію, а отже має самостійний дохід. Відповідач також має у власності автомобіль марки AUDI-А4. Вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у визначеному нею розмірі. Сторони у судове засідання не з`явилися, просять про розгляд справи у їх відсутності, тому суд вважає за можливе справу розглянути без них у порядку, визначеному ч.2 ст. 247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та мають дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про шлюб та про народження дитини (а. с. 5, 6). Дитини проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою № 3108 від 27 грудня 2019 року, виданою виконкомом Сваричівської сільської ради (а. с. 7). Відповідач з 2015 року офіційно в Україні не працює, у центрі зайнятості не зареєстрований, що підтверджується копією його трудової книжки (а. с. 21, 22) та довідкою № 364 від 22 січня 2020 року, виданою Охтирською міською філією Сумського обласного центру зайнятості (а. с. 23). За відповідачем транспортні засоби не зареєстровані, що підтверджується довідкою №31/178/5943-93 від 22 січня 2020 року, виданою Територіальним сервісним центром № 5943 Регіонального сервісного центру МВС у Сумській області (а. с. 24). Відповідач проживає разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] , яка є власником житлового будинку та земельної ділянки та отримує пенсію в розмірі 2189 гривень 30 копійок, що підтверджується довідкою № 02-27/42 від 13 січня 2020 року , виданою Височанським старостинським округом Черниччинської сільської ради Охтирського району, Сумської області (а. с. 26), довідкою № 02-27/95 від 14 лютого 2020 року. виданою Височанським старостинським округом Черниччинської сільської ради Охтирського району, Сумської області (а. с. 45), довідкою № 731 від 30 березня 2020 року, виданою Південним об`єднаним управлінням ПФУ (а. с. 59). Відповідач перебував за межами України у періоди з 24 лютого 2019 року по 21 квітня 2019 року, з 08 травня 2019 року по 21 липня 2019 року, з 07 вересня 2019 року по 16 листопада 2019 року, що підтверджується довідкою Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а. с. 48). Отже судом встановлено, що відповідач разом з позивачкою, яка має на утриманні їхню спільну дитину, не живе, проживає із своєю матір`ю, яка має самостійний дохід у виді пенсії, періодично виїжджає за межі України на роботу. Відповідач також до свого відзиву на позов додав копію довідки лікаря від 14 лютого 2020 року (а. с. 46), про хворобу грудного та поперекового відділу хребта. Однак суд визнає зазначений доказ неналежним, оскільки довідка не має номера і дати, не засвідчена у встановленому порядку щодо її відповідності оригіналу, на ній відсутня печатка медичного закладу. За змістом ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, а згідно ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач є батьком неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає разом з позивачкою, то з нього необхідно стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з 01 грудня 2019 року для дітей віком до 6 років становить 1779 гривень на місяць, а для дітей віком від 6 до 18 років - 2218 гривень. Тобто розмір аліментів визначений у твердій грошовій сумі на даний час на одну дитину не може бути меншим 889 гривень 50 копійок на місяць, а для дітей, яким виповнилося шість років - 1109 гривень копійок. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач періодично виїжджає за межі України, проживає з матір`ю в її житловому будинку, яка отримує дохід у виді пенсії. Отже твердження відповідача про те, що мати перебуває на його утриманні не відповідають дійсності. Позивачка не довела, що за своїм матеріальним становищем відповідач може сплачувати аліменти у розмірі заявлених позовних вимог. Тому, з урахуванням матеріального стану відповідача, та положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», суд приходить до висновку, що з відповідача слід стягнути аліменти у меншому розмірі. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, однак понесла документально підтверджені судові витрати на правову допомогу. Тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Outcome: partial