Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-31 00:00:00

12.02.2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] з позовом до Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця», в якому просить суд: - визнати протиправними та скасувати накази в.о. начальника Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Заруби\~О.В. від 04.11.2020 року № 357/н та від 28.01.2021 року № 27/н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення [PERSON] догани. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своєї позиції [PERSON] зазначив, що 25.09.2020 року відповідно до наказу Акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі АТ «Укрзалізниця») від 28.07.2020 року № 328, комісією на чолі з начальником відділу протидії порушень у сфері рухомого складу управління економічної безпеки Апарату директора з економічної та інформаційної безпеки АТ «Укрзалізниця» [PERSON] був складений акт службової перевірки регіональних філій «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». За результатами опрацювання комісією було виявлено правопорушення з боку працівників стрілецької команди ст. Чаплине (начальників варти [PERSON] та [PERSON] , стрільців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ). За результатами розгляду акту службової перевірки Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 25.09.2020 року на нараді 20.10.2020 року був складений протокол, яким встановлено, що порушення трудової дисципліни з боку працівників стрілецької команди ст. Чаплине (начальників варти [PERSON] та [PERSON] , стрільців [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ) свідчать про порушення трудової дисципліни з боку керівного складу стрілецької команди швидкого реагування Дніпровського загону воєнізованої охорони, а саме: [PERSON] та [PERSON] в частині невиконання вимог своїх посадових інструкцій щодо здійснення профілактичних заходів, спрямованих на запобігання крадіжок вантажів, що перевозяться залізничним транспортом та організації вартової служби та оперативно-профілактичної роботи у підрозділі для забезпечення збереження вантажів на шляху слідування та в парках станцій. У свою чергу, вказані порушення трудової дисципліни з боку працівників стрілецької команди ст. Чаплине та керівного складу стрілецької команди швидкого реагування Дніпровського загону воєнізованої охорони стали можливими внаслідок порушення заступником начальника службової воєнізованої охорони [PERSON] вимог своєї посадової інструкції в частині контролю за роботою працівників щодо організації та реалізації комплексу заходів з профілактики, попередження, викриття і припинення злочинних спрямувань до майна ПАТ «Укрзалізниця», об`єктів залізничної інфраструктури, вантажів, що перевозяться залізничним транспортом. У результаті цього, наказом «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 04.11.2020 року №\~357/н за неналежне виконання посадових обов`язків заступнику начальника структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони» [PERSON] було оголошено догану згідно зі ст. 147 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України). Також 30.12.2020 року відповідно до наказу АТ «Укрзалізниця» від 02.12.2020 року № 534 було складено акт службової перевірки регіональних філій «Одеська залізниця», «Придніпровська залізниця», «Донецька залізниця», «Львівська залізниця», «Південно-Західна залізниця», «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця». У вказаному акті встановлено, що в період з 01.08.2020 року по 15.10.2020 року на дільницях Пологи Комиш-Зоря, Пологи Запоріжжя-Ліве Синельникове-1, Кривий Ріг Верхівцеве Нижньодніпровськ-Вузол, Кривий Ріг Запоріжжя-Ліве, здійснювалось супроводження вантажних поїздів, у складі яких були вагони із металобрухту, що слідували під охороною залізниці відповідно до договорів купівлі-продажу № 137/2020-ЦЮ від 16.07.2020 року та № 209/2020-ЦЮ від 04.09.2020 року, укладених між АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «Метінвест-Ресурс», при відвантаженні яких на станції призначення Сартана регіональної філії «Донецька залізниця» зафіксована нестача вантажу у розмірі 137660 кг. З урахуванням цього, комісія зробила висновок, що це свідчить про порушення посадових обов`язків з боку керівного складу воєнізованої охорони регіональних філій, в тому числі з боку заступника начальника служби воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» [PERSON] , якому приписувались порушення п. 1.3 розділу «Загальні положення», пп. 2.11-2.1.7, 2.1.14, 2.1.24 розділу «Завдання та обов`язки», пп. 4.1 розділу «Відповідальність» посадової інструкції, порушення пп. 2.1, пп. 2.2 розділу «Основні завдання», п. 3.1 розділу «Функції», пп. 7.1-7.2 розділу «Відповідальність» Положення про структурний підрозділ апарату управління служби воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця». На підставі викладеного, наказом «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» від 28.01.2021 року № 27/н за неналежне виконання посадових обов`язків заступнику начальника структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони» [PERSON] було оголошено догану згідно зі ст. 147 Кодексу законів про працю України. Позивач вважає оскаржувані накази протиправними та такими, що підлягають скасуванню. Оскільки на думку позивача, в актах службової перевірки не роз`яснювалось, які саме порушення були допущені [PERSON] , не наведено жодних доказів, що розкрадання вантажу сталось саме на залізничній дільниці, охорона вантажів, на якій покладається на структурний підрозділ «Служба воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця». Тим більше, що позивач не є безпосереднім керівником стрільців. Також позивач вважає, що відповідачем був пропущений визначений ст. 148 КЗпП України місячний строк притягнення його до дисциплінарної відповідальності за оскаржуваним наказом № 357/н від 04.11.2020 року. Тому позивач звернувся до суду з позовом про визнання протиправними та скасування наказів в.о. начальника Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Заруби\~О.В. від 04.11.2020 року № 357/н та від 28.01.2021 року № 27/н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення [PERSON] догани. Також у своїй позовній заяві позивач просить суд вирішити питання про розподіл судових витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, а саме: 908,00 грн судового збору та 7000,00 грн витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач, не погодившись з вимогами позовної заяви, у встановлений законом та судом строк надав відзив на позов від 18.03.2021 року, в якому зазначив, що в описовій частині наказу № 357/н від 04.11.2020 року та наказу № 27/4 від 28.01.2021 року чітко міститься визначення, який саме дисциплінарний проступок вчинив позивач та чітко зазначено, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до застосування догани та що було підставою для застосування такого стягнення, згідно з КЗпП України. При цьому, як зазначив відповідач, позивач як заступник начальника структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» (з оперативної роботи) неналежно виконав свої посадові обов`язки щодо планування, організації та реалізації комплексу заходів із профілактики, попередження, викриття і припинення злочинних спрямувань до майна ПАТ «Укрзалізниця», об`єктів залізничної інфраструктури, вантажів, що перевозяться залізничним транспортом або знаходяться в місцях постійного чи тимчасового зберігання, та організації роботи стрілецької команди швидкого реагування та оперативних груп структурних підрозділів на найбільш криміногенних дільницях регіональної філії, що входило до його обов`язків. Тому відповідач вважає, що оскаржувані накази були винесені правомірно та є такими, що скасуванню не підлягають. З огляду на викладене, відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі. Позивач, не погодившись з доводами відповідача, викладеними у відзиві на позов надав відповідь на відзив від 19.04.2021 року, в якій зазначив, що відповідач не навів жодних доказів того, що оскаржувані накази є правомірними. Тим більше, як зазначив позивач, вказівки відповідного керівництва залізниці начальника служби воєнізованої охорони [PERSON] призвели до того, що охорону по ст. Таврійськ, ст. Каховське море та ст. Енергодар було посилено, в той час, як по ст.\~Чаплине послаблене, беручи до уваги обмежену кількість парних нарядів стрілецької команди. Тому позивач просив суд прийняти до розгляду відповідь на відзив та задовольнити його позовні вимоги. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі підстави звернення до суду з позовом пояснив таким чином, як про це зазначено у позові та відповіді на відзив, просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Крім того, представник позивача звернув увагу суду на те, що крадіжка відбулась на Донецькій залізниці, на якій і зафіксували нестачу вантажу. Проте позивач не має відношення до цього випадку, не є працівником Донецької залізниці, в його обов`язки не входить охорона вантажів на шляху прямування, ця станція не входить у профілактику, а порушення вказане як таке, що відбулось саме на Придніпровській залізниці. При цьому Донецька залізниця прийняла вантажі такими, що належним чином оформлені. Також представник позивача наголосив на тому, що відповідач не відбирав письмових пояснень у позивача та до з`ясування обставин події, отримання пояснень від позивача, надав вказівку виготовити проекти наказів про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та оголошення йому догани. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 19.02.2021 року було задоволено клопотання позивача про поновлення тримісячного строку звернення до суду на оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 04.11.2020 року № 357/н; визнано поважними причини пропуску тримісячного строку звернення до суду на оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 04.11.2020 року № 357/н та поновлено [PERSON] строк на оскарження наказу про притягнення до дисциплінарної відповідальності від 04.11.2020 року № 357/н; відкрито провадження в цивільній справі та призначено справу до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про час, дату та місце проведення чергового судового засідання належним чином, причини неявки суду не повідомив. Тому суд, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності представника відповідача, враховуючи наданий ним відзив на позовну заяву від 18.03.2021 року. У судовому засіданні 01.06.2021 року судом були заслухані пояснення представника позивача, досліджені письмові докази, наявні в матеріалах справи, проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до наказу в.о. начальника регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця» від 22.05.2017 року № НОК-217/ОС «По особовому складу», [PERSON] було призначено з 27.05.2017 року на посаду заступника начальника структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» Публічного акціонерного товариства «Українська залізниця». Це підтверджується копією наказу від 22.05.2017 року № НОК-217/ОС «По особовому складу» (а.с.80). Відповідно до акту № ЦБ від 25.09.2020 року службової перевірки регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», затвердженої наказами АТ «Укрзалізниця» від 28.07.2020 року № 328, розкрадання вантажу з рухомого складу проводилось з відома, за вказівками та під контролем, зокрема, начальника служби воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» Тарана Владислава Анатолійовича та його заступника [PERSON] . За результатами службової перевірки комісією, призначеною наказом АТ «Укрзалізниця» від 28.07.2020 року № 328 та змінами до нього від 26.08.2020 року №\~386, встановлено факти системного нанесення збитків АТ «Укрзалізниця» в сумі 21337626,70 грн, з яких: збитки від незбереження вантажу в сумі 11466626,70 грн; збитки від неналежної договірної роботи по закупівлі послуг охорони сторонніх організацій на суму 9871000,00 грн. Крім того, встановлено факти супроводження неноменклатурних вантажів, які призвели до недоотримання коштів за 8 місяців 2020 року на загальну суму 49998729,60 грн з ПДВ. З урахуванням викладеного, комісія зробила висновок щодо доцільності, в тому числі, за системні перевищення своїх посадових обов`язків, які призвели до нанесення збитків товариству у особливо великих розмірах, розглянути питання щодо звільнення із займаної посади, в тому числі і заступника начальника служби воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Чухна М.І. (а.с.11-20). У ході розгляду результатів службової перевірки, відповідно до акту від 25.09.2020 року, відповідачем було ухвалено за виявленими фактами порушень надати особисті пояснення на ім`я в.о. Н [PERSON] , в тому числі НОЗО [PERSON] ; НОО [PERSON] підготувати на ім`я в.о. Н [PERSON] за підписом НЗБ [PERSON] подання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, в тому числі НОЗО [PERSON] ; НОК, НЮ підготувати проект наказів щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності, в тому числі НОЗО [PERSON] . Це підтверджується протоколом регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця», вих. № НЗБ-8-9/36 від 23.10.2020 року (а.с.21-23). У своїх поясненнях [PERSON] зазначив, що по факту викрадення в акті службової перевірки апаратом ЦБ, затвердженої АТ «Укрзалізниця» від 28.07.2020 року № 328 про його причетність до розкрадання вантажів та надання особисто ним злочинних вказівок за допомогою мобільного телефону стрільцями оперативних підрозділів є наклепом та безпідставними обвинуваченнями на його адресу. Оскільки в акті не міститься інформація про дату, час, місце затримання осіб, що розкрадали вантаж. Крім того, [PERSON] зазначив, що стрільці підрозділів не є його прямими підлеглими, тому він не може давати їм будь-яких вказівок (а.с.26). Відповідно до наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 04.11.2020 року № 357/н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», наказано за неналежне виконання посадових обов`язків щодо планування, організації та реалізації комплексу заходів із попередження, викриття і припинення злочинних спрямувань до майна АТ (ПАТ) «Укрзалізниця», об`єктів залізничної інфраструктури, вантажів, що перевозяться залізничним транспортом або знаходяться в місцях постійного чи тимчасового зберігання, та організації роботи стрілецької команди швидкого реагування та оперативних груп структурних підрозділів на найбільш криміногенних дільницях регіональної філії, що є порушенням пп. 2.1.1., 2.1.7 Посадової інструкції, заступнику начальника структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони» [PERSON] , згідно зі ст. 147 КЗпП України, оголосити догану (а.с.24-25). На підтвердження того факту, що у період роботи з 06 липня 2020 року до 12 липня 2020 року позивачем були належним чином проведені заходи стрілецької команди з профілактичної роботи, що були ним затверджені 06.07.2020 року, а також на підтвердження належного виконання позивачем своїх посадових обов`язків, ним надано суду: - затверджений план проведення заходів стрілецької команди з профілактичної роботи від 06.07.2020 року; - телеграму № НО-20/90 від 03.07.2020 року, якою було, зокрема, зобов`язано НОРВПР, НОРВШР, починаючи з 03.07.2020 року до особливого розпорядження, для проведення оперативно-профілактичних заходів, щоденно направляти на дільниці обслуговування ст. Таврійськ, ст. Каховське море, ст. Енергодар та перегонів між ними, не менше одного парного наряду стрілецької команди; кількість працівників, місце несення служби та вид наряду узгоджувати з керівництвом служби; забезпечити якісне проведення інструктажу та контроль за несенням служби; відповідальність за ефективність проведення заходів покладено на начальників вказаних стрілецьких команд, контроль на НОЗО [PERSON] ; - телеграму № НО-20/95 від 14.07.2020 року, якою НОРВПР, НОРВШР з 14.07.2020 року було зобов`язано відмінити дію вказівки НО від 03.07.2020 року №\~НО-20/90 про проведення оперативно-профілактичних заходів на дільниці обслуговування ст. Таврійськ, ст. Каховське море, ст. Енергодар та перегонів між ними; з урахуванням вказівки забезпечити якісне планування роботи оперативних груп стрілецьких команд; НОР-1 зміни оперативної обстановки урахувати в роботі; - маршрутні листи від 23.02.2020 року № 082706 варти відомчої воєнізованої охорони на дільниці Дніпро Письменна Чаплине Синельникове Дніпро; від 02.06.2020 року № 081188 варт відомчої воєнізованої охорони (для охорони вантажів на шляху та проведення оперативно-профілактичної роботи на дільниці обслуговування) на дільниці Дніпро Чаплине Синельникове-1 Дніпро (а.с.27-31). Відповідно до акту від 30.12.2020 року № ЦБ службової перевірки регіональних філій «Одеська залізниця», «Придніпровська залізниця», «Донецька залізниця», «Львівська залізниця», «Південно-Західна залізниця», «Південна залізниця» АТ «Укрзалізниця», затвердженої наказами АТ «Укрзалізниця» від 02.12.2020 року № 534, в ході проведеної службової перевірки було встановлено, що головними умовами, причинами нанесення АТ «Укрзалізниця» збитків від незбережених перевезень брухту металевого Вид-3 за період з виконання умов договорів № 137/2020-ЦЮ від 16.07.2020 року та № 209/2020-ЦЮ від 04.09.2020 року, була, в тому числі і бездіяльність окремих керівників служб воєнізованої охорони, загонів та стрілецьких підрозділів регіональних філій в частині організацій процесу охорони та супроводження вантажів на шляху прямування та в парках станцій, про що свідчать комерційні акти, складені на станції Сартана та Нижньодніпровськ-Вузол. Порушення, виявлені під час проведення службової перевірки керівним складом воєнізованої охорони регіональних філій, в тому числі: заступником начальника служби воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Чухно М.І., яким порушено п. 1.3 розділу «Загальні положення», п.п. 2.1 2.1.1.-2.1.7., 2.1.14., 2.1.24 розділу «Завдання та обов`язки», пп. 4.1 розділу «Відповідальність» посадової інструкції; порушено п.п. 2.1, 2.2 розділу «Основні завдання», п. 3.1 розділу «Функції», пп. 7.1-7.2 розділу «Відповідальність» «Положення про структурний підрозділ апарату управління служби воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» акціонерного товариства «Українська залізниця». За результатами службової перевірки комісією, призначеної наказом АТ «Укрзалізниця» від 02.12.2020 року № 534, встановлено ризики нанесення збитків АТ «Укрзалізниця» в сумі 556105 грн при перевезенні вантажу за договорами купівлі-продажу № 137/2020 ЦЮ від 16.07.2020 року та № 209/2020 ЦЮ від 04.09.2020 року, які укладені між АТ «Укрзалізниця» та ТОВ «Метінвест-Ресурс», з урахуванням викладеного, відповідач вважав за доцільне за невиконання своїх посадових обов`язків, які призвели до нанесення збитків товариству в особливо великих розмірах, притягнути до дисциплінарної відповідальності, в тому числі начальника служби воєнізованої охорони регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Чухна М.І. (а.с.32-41). На підтвердження того, що на нараді 15.01.2021 року під головуванням заступника начальника служби воєнізованої охорони АТ «Укрзалізниця» не було вирішено питання щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності [PERSON] , хоча він був присутнім на нараді, позивач надав суду копію вказаного протоколу (а.с.44-55). Відповідно до пояснень [PERSON] від 15.01.2021 року, 15.01.2021 року він був ознайомлений з актом службової перевірки, проведеної на підставі наказу від 02.12.2020 року № 534, та пояснив, що в акті зазначено, що він начебто порушив пункти своєї посадової інструкції, але в чому саме полягає порушення в акті не зазначено (а.с.43). Відповідно до наказу регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» від 28.01.2021 року № 27/н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», наказано за неналежне виконання посадових обов`язків щодо планування, організації та реалізації комплексу заходів із попередження, викриття і припинення злочинних спрямувань до майна АТ (ПАТ) «Укрзалізниця», об`єктів залізничної інфраструктури, вантажів, що перевозяться залізничним транспортом або знаходяться в місцях постійного чи тимчасового зберігання, та організації роботи стрілецької команди швидкого реагування та оперативних груп структурних підрозділів на найбільш криміногенних дільницях регіональної філії, що є порушенням пп. 2.1.1., 2.1.7 Посадової інструкції, заступнику начальника структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони» [PERSON] , згідно зі ст. 147 КЗпП України, оголосити догану (а.с.42). На підтвердження переліку повноважень позивача відповідач надав суду копії наказу від 26.04.2010 року № 20/40 «Про розподіл обов`язків між начальником служби воєнізованої охорони та заступниками начальника служби» (далі наказ), та Посадової інструкції заступника начальника структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони» регіональної філії «Придніпровська залізниця» (з оперативної роботи) [PERSON] від 14.04.2017 року (далі Посадова інструкція) (а.с.73-39). Відповідно до підпунктів 1.2.1, пп. 1.2.2, п. 1.2, пп. 1.3.3 п. 1.3 Наказу, заступник начальника служби воєнізованої охорони (НОЗ), зокрема, контролює виконання заходів, пов`язаних з охороною вантажів та об`єктів, правил, встановлених на залізничному транспорті; приймає участь у розробці дислокації, поточних та перспективних планів роботи служби; здійснює контроль за раціональним використанням особового складу підрозділів; аналізує інформацію щодо можливої участі у розкраданні майна та вантажів працівників залізничного транспорту, з цією метою взаємодіє з зацікавленими підрозділами регіональних філій та філій; розробляє і погоджує з заступником регіональної філії з безпеки заходи щодо протидії незаконним втручанням в діяльність залізничного транспорту, а також розкраданням, псуванням майна і іншим протиправним проявам, що завдають шкоду економічним інтересам АТ «Укрзалізниця» (а.с.73-76). Відповідно до підпунктів 2.1.1., 2.1.2, 2.1.7 п. 2.1 Посадової інструкції позивача, заступник начальника служби, зокрема, відповідає за планування, організацію та реалізацію комплексу заходів з профілактики, попередження, викриття і припинення злочинних спрямувань до майна ПАТ «Укрзалізниця», об`єктів залізничної інфраструктури, вантажів, що перевозяться залізничним транспортом, або знаходяться в місцях постійного чи тимчасового зберігання. Особисто аналізує інформацію щодо можливої участі у розкраданнях майна та вантажів працівників залізничного транспорту, з цією метою взаємодіє з зацікавленими підрозділами регіональних філій та філій. Розробляє і погоджує з заступником регіональної філії з безпеки заходи щодо протидії незаконним втручанням в діяльність залізничного транспорту, а також розкраданням, псуванням майна і іншим протиправним проявам, що завдають шкоди економічним інтересам ПАТ «Укрзалізниця». Планує, організовує та бере безпосередню участь у перевірках системи охорони залізничних об`єктів, стану їх інженерного та технічного оснащення особливо на малодіяльних станціях і перегонах з подальшою підготовкою керівникам таких об`єктів відповідних пропозицій з підвищення ефективного збереження та раціонального використання майна регіональної філії (а.с.77-79). На підтвердження сумлінного виконання позивачем своїх посадових обов`язків, він надав суду копії довідки СКПР з попередженням найбільш резонансних, зухвалих та значимих випадків крадіжок вантажів та майна залізниці за 2020 рік, а також копію листа Управління карного розшуку Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області від 04.02.2021 року № 3/4-627 про висловлювання подяки та вдячності [PERSON] за чіткі дії в організації роботи оперативних груп (а.с.89-119). Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу визнання протиправними та скасування наказів Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04.11.2020 року № 357/н та від 28.01.2021 року №\~27/н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині оголошення [PERSON] догани. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст. 139 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимоги нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір. Відповідно до ст. 140 КЗпП України, трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується створенням необхідних організаційних та економічних умов для нормальної високопродуктивної роботи, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно з ч. 1 ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такий захід стягнення як, зокрема, догана. Відповідно до ч. 1 ст. 148 КЗпП України, дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення. Ознакою порушення трудової дисципліни є наявність проступку в діях або бездіяльності працівника. Дисциплінарний проступок визначається як винне невиконання чи неналежне виконання працівником своїх трудових обов`язків. Складовими дисциплінарного проступку є дії (бездіяльність) працівника; порушення або неналежне виконання покладених на працівника трудових обов`язків; вина працівника; наявність причинного зв`язку між діями (бездіяльністю) і порушенням або неналежним виконанням покладених на працівника трудових обов`язків. Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку. Саме на роботодавцеві лежить обов`язок надати докази фактів винного вчинення працівником дисциплінарного проступку. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати всі обставини, за яких вчинено проступок. Для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності в обов`язковому порядку має бути встановлена вина як одна із важливих ознак порушення трудової дисципліни. За відсутності вини працівник не може бути притягнутий до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ст. 149 КЗпП України, до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. За кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Також постановою Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~06.11.1992\~року №\~9\~«Про практику\~розгляду судами\~трудових спорів» визначено, що при розгляді справ про накладення дисциплінарних стягнень за порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилося порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями\~147-149 КЗпП України\~правила і порядок застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок тощо. У наказі про накладення дисциплінарного стягнення обов`язково має бути зазначено, в чому полягає порушення трудової дисципліни, тобто має бути вказівка на фактичні обставини, які послужили підставою для застосування заходу дисциплінарного стягнення. Наказ про накладення дисциплінарного стягнення повинен обов`язково містити нормативне посилання, тобто роботодавець повинен зазначити назву, статтю, її частину, абзац, пункт, підпункт нормативно правового акту чи акту локального нормотворення, на підставі якого працівник притягується до дисциплінарної відповідальності. Виконання всіх цих вимог є безумовною запорукою правильного та законного оформлення прийнятого роботодавцем рішення, що одночасно виступає гарантією дотримання трудових прав працівників. Аналіз викладених вище норм вказує, що під час вирішення питання про притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності на роботодавцеві лежить обов`язок щодо визначення: в чому конкретно проявилося порушення працівником трудової дисципліні з додержанням власником або уповноваженим ним органом передбачених статтями 147-149 КЗпП України правил і порядку застосування дисциплінарного стягнення, зокрема, чи враховані обставини, за яких вчинено проступок, зазначення фактичних обставин вчинення дисциплінарного проступку. Для накладення дисциплінарного стягнення необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності. Аналогічні правові висновки були зроблені Верховним Судом в постанові від 20.07.2020 року, справа № 554/9493/17, провадження № 61-38286св18, які враховуються судом, з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. Так, в ході судового розгляду справи судом було встановлено, що в оскаржуваних наказах відповідачем ставилось в вину позивачу неналежне виконання посадових обов`язків щодо планування, організації та реалізації комплексу заходів із попередження, викриття і припинення злочинних спрямувань до майна АТ (ПАТ) «Укрзалізниця», об`єктів залізничної інфраструктури, вантажів, що перевозяться залізничним транспортом або знаходяться в місцях постійного чи тимчасового зберігання, та організації роботи стрілецької команди швидкого реагування та оперативних груп структурних підрозділів на найбільш криміногенних дільницях регіональної філії, що є порушенням пп. 2.1.1., 2.1.7 його Посадової інструкції. Водночас в оскаржуваних наказах відповідачем в порушення порядку накладення дисциплінарного стягнення не вказано, що саме позивачем було порушено відповідно до визначених йому у пп. 2.1.1., 2.1.7 Посадової інструкції обов`язків, бо оскаржувані накази містять лише узагальнене цитування покладених на позивача посадових обов`язків. Тобто не вказано, з посиланням на фактичні обставини, які саме дії чи бездіяльність в причинно-наслідковому зв`язку з подією розкрадання на Донецькій залізниці, вчинив позивач, які конкретно плани або заходи він не виконав щодо попередження, викриття і припинення злочинних спрямувань до майна АТ (ПАТ) «Укрзалізниця», об`єктів залізничної інфраструктури, вантажів, що перевозяться залізничним транспортом або знаходяться в місцях постійного чи тимчасового зберігання, та організації роботи стрілецької команди швидкого реагування, оперативних груп структурних підрозділів на найбільш криміногенних дільницях регіональної філії, не вказано на яких саме дільницях, за які він був би відповідальним, його дії або бездіяльність призвели до матеріальних збитків залізниці. При цьому в ході судового засідання було встановлено, що розкрадання відбулось на Донецькій залізниці ст. Сартана, за яку позивач не несе відповідальності, бо він ніс відповідальність за ст. Чаплине, яка не розкрадалась. Тим більше, що стрілецький загін не перебуває під головуванням [PERSON] , бо він очолює стрілецькі команди з профілактики правопорушень, зі швидкого реагування на правопорушення. Це, у свою чергу, виключає наявність причинного зв`язку між діями чи бездіяльністю позивача щодо неналежного виконання ним своїх посадових обов`язків та матеріальними збитками, які зазнав відповідач. Також суд бере до уваги той факт, що відповідачем був пропущений місячний строк для накладення на позивача дисциплінарного стягнення у виді догани згідно з оскаржуваним наказом від 04.11.2020 року № 357/н. Оскільки, як було встановлено судом, відповідач виявив факт порушення позивачем посадових обов`язків 25.09.2020 року, а саме після проведення службової перевірки, що зафіксовано в акті від 25.09.2020 року. Також, відповідач, приймаючи оскаржуваний наказ від 28.01.2021 року № 27/н про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, не врахував того, що за результатами наради від 15.01.2021 року не було ухвалено висновку про притягнення до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення догани, в тому числі [PERSON] . Хоча оскаржуваний наказ від 28.01.2021 року був складений відносно позивача. Отже, під час вирішення питання про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності відповідачем не були враховані всі обставини можливого вчинення позивачем дисциплінарного проступку, не враховано того, що він не є керівником стрілецьких загонів та не був відповідальним за станцію та дільницю, де відбулось розкрадання майна залізниці, не встановлена вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку. У ході судового розгляду справи щодо можливих порушень позивачем трудової дисципліни, які на думку відповідача, мали місце під час перевірки його поточної діяльності, було встановлено, що в оскаржуваному наказі про накладення дисциплінарного стягнення у виді догани не зазначено: в чому конкретно полягає порушення позивачем трудових обов`язків, за що відповідач притягнув позивача до дисциплінарної відповідальності. Тим більше, що Донецька залізниця, де сталось розкрадання, не входила до переліку станцій, на яких позивачем мали проводитись оперативні заходи щодо пошуку, попередження та виявлення стрілецькою командою розкрадання майна та вантажу на шляху слідування. Відповідач не вказав, які саме фактичні дії позивач повинен був і міг вчинити для запобігання розкраданню вантажів, але не вчинив, відповідно до покладених на нього посадових обов`язків. Тобто в ході судового розгляду справи знайшли своє підтвердження твердження позивача про те, що відповідачем не було встановлено наявності всіх складових дисциплінарного проступку для притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З огляду на викладене, в ході судового розгляду справи було встановлено, що оскаржувані накази Регіональної філії «Придніпровська залізниця» Акціонерного товариства «Українська залізниця» від 04.11.2020 року № 357/н та від 28.01.2021 року №\~27/н «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» заступника начальника структурного підрозділу «Служба воєнізованої охорони» [PERSON] є протиправними та підлягають скасуванню. З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат на сплату судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати , зокрема, на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частин 2, 3, 4, 8 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз викладених вище норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики. Відповідно до п. 6, п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до ст.ст. 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Також відповідно до ст. 28 Правил адвокатської етики, затверджених Звітно-виборним з`їздом адвокатів України від 9 червня 2017 року, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Непогодження клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розміру гонорару при наданні доручення адвокату або в ході його виконання є підставою для відмови адвоката від прийняття доручення клієнта або розірвання договору на вимогу адвоката. Тож домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 № 904/4507/18 (12-171гс19)). Аналіз викладеного вище вказує, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Відповідно до\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються: складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами\~ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Суд бере до уваги те, що для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (постанова Верховного Суду від 02.10.2019 року, справа № 815/1479/18, додаткова постанова Верховного Суду від 05.09.2019 року, справа № 826/841/17, додаткова постанова Верховного Суду від 06.03.2019 року, справа №\~922/1163/18). З урахуванням положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд бере до уваги вказані правові висновки Верховного Суду. Крім того, суд зазначає, що відповідно до\~ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. У справі «East/West Alliance Limited» проти України» Європейський суд з прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), заява № 34884/97, п. 30). Угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також чи була їх сума обґрунтованою (рішення щодо справедливої сатисфакції у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece)). Так, як видно з наданих представником позивача письмових доказів на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу, позивачу були надані адвокатські послуги адвокатом Адвокатського бюро «Кучерука «Консільєрі» Кучерук А.В. на загальну суму 7000,00 грн. Це підтверджується копією договору про надання правової допомоги № 21/ФО-АБ/21 від 04.02.2021 року; оригіналом ордеру на надання правової допомоги, виданого на підставі договору про надання правової допомоги № 21/ФО-АБ/21 від 04.02.2021 року; оригіналом акту №\~1 від 10.02.2021 року приймання-передачі юридичних послуг до договору про надання юридичних послуг №\~21/ФО-АБ/21 від 04.02.2021 року; дублікатами квитанцій від 12.02.2021 року №\~BASS_12343146678 та №\~BASS_12340171912 на загальну суму 7000,00 грн, з урахуванням комісії у розмірі 14,00 грн (а.с.130-137). З огляду на встановлені судом обставини справи, докази, надані представником позивача на підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов висновку про необхідність задоволення вимоги представника позивача та відшкодування позивачу витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 7000,00 грн, з урахуванням критеріїв співмірності, розумності та пропорційності. V. Висновки суду за результатами розгляду позовної заяви. \~ \~ \~ \~Суд, з урахуванням викладеного вище, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності та взаємозв`язку, доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають повному задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн та судові витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved