Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-14 00:00:00

10.08.2020 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати, що викликані хворобою дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 24 890 грн. В обґрунтування позову вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від спільного проживання мають доньку [PERSON] , [INFO] . Дитина утримується за рахунок позивача та аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивача. У зв`язку з лікуванням дитини, позивачем були понесені додаткові витрати. 10.08.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 08.09.2020 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Позивач зазначила про відсутність будь-якої домовленості щодо оплати відповідачем витрат на лікування дитини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково. Просив врахувати суму 12 000 грн., сплачену ним в рахунок аліментів, як суму на лікування дитини - додаткові витрати, оскільки з цього приводу між сторонами була така домовленість. Заслухавши пояснення позивача, її представника та відповідача, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] з 18.04.2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19.07.2013 року. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . За рішенням суду з відповідача на користь позивача стягуються аліменти на утримання доньки в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Наведене підтверджується копією виконавчого листа № 357/11603/14-ц. Згідно виписки з медичної карти стоматологічного хворого пацієнта від 22.07.2020 р. (медична карта № 42) медичного центру ТОВ «Беладент Плюс» [PERSON] , [INFO] має діагноз: хронічний глибокий та поверхневий карієс зубів та знаходиться на лікуванні у вказаному закладі. З медичного висновку № 163 на дитину-інваліда віком до 18 років вбачається, що [PERSON] , [INFO] має захворювання - множинні вроджені вади розвитку. Аномалія розвитку кісток мозкового черепу, тригоноцефалія. Вроджена вада серця. На підтвердження позовних вимог позивачем надані копії довідок з ПП «Беладент» про перебування на лікуванні [PERSON] : 1) від 28.05.2020 р.; 2) від 24.06.2020 р.; 3) від 09.07.2020 р.; 4) № 40 від 06.08.2020 р. про надані послуги вартістю 12 800 грн.; 5) № 45 від 06.08.2020 р. про надані послуги вартістю 14 310 грн. та копії чеків про оплату наданих послуг: 1) № 0001 від 29.05.2020 р. на суму 5 800 грн.; 2) № 0002 від 29.05.2020 р. на суму 8 510 грн.; 3) № 0000003644 від 29.05.2020 р. на суму 12 800 грн.; 4) № 0000004243 від 09.07.2020 р. на суму 9 600 грн.; 5) № 0003 від 09.07.2020 р. на суму 13 070 грн.; При вирішенні спору суд виходить за наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно з вимогами частини першої статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Відповідно до вимог частини другої статті 185 СК України розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз відповідних норм Закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Це положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких особливих обставин підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). У позовній заяві вказано, що позивачем було витрачено на лікування дитини суму коштів в розмірі 49 780 грн. Вказана обставина не заперечувалась відповідачем в судовому засіданні. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинство. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При вирішенні даного спору, суд не бере до уваги дані з наданої відповідачем довідки про розмір сплачених аліментів, оскільки кошти, які сплачені відповідачем згідно цієї довідки зараховані безпосередньо у розмір сплачених аліментів. Тому платіж на 12 000 грн. не може вважатись платежем в рахунок додаткових витрат на дитину. Отже, заявлені позивачем вимоги підлягають задоволенню на суму 24 890 грн. (1/2 від 49 780 грн.). На підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору на користь держави, тому відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved