overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

10 вересня 2013 року позивач [PERSON]. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів і розбіжності у поглядах на життя. В судовому засіданні позивач позов підтримав і підтвердив викладені в позовній заяві обставини та пояснив, що подальше спільне життя й збереження сім`ї неможливе. Не проживають разом вони з травня 2012 року. На примирення не погоджується. Відповідачка [PERSON] позов визнала та пояснила, що не заперечує проти розірвання шлюбу. На примирення не погоджується. Заслухавши в судовому засіданні пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов наступного. 21.11.1998 року сторони уклали шлюб. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Через розбіжності у поглядах на характер сімейних стосунків і життя в цілому сторони шлюбні стосунки припинили в травні 2012 року з цього часу проживають окремо. Спільне господарство ними не ведеться. Поновлення сімейних стосунків між сторонами не можливе, а подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам та інтересам малолітньої дитини. У зв'язку з викладеним шлюб підлягає розірванню. Майнового спору між сторонами немає. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-13 00:00:00

10 вересня 2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачки, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачкою [PERSON], зареєстрований 28 квітня 2001 року Виконавчим комітетом Новофедорівської селищної ради Сакського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 16. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачкою знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2001 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачкою не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя та ведення спільного господарства, в зв'язку з чим, втрачене почуття любові та поваги. З вересня 2012 року сторони припинили подружні стосунки, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Дитина проживає із відповідачкою. Примирення та збереження сім'ї неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився. Від позивача до суду надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутністю, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила до суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення, просить розглядати справу за її відсутністю. Дослідивши письмові докази матеріалів справи, які надані сторонами, судом встановлено наступне. 28 квітня 2001 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Новофедорівскої селищної ради Сакського району Автономної Республіки Крим, актовий запис № 16 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], свідоцтво про народження серії [NUMBER] (а.с. 5). Частиною 1 статті 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В своїй заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідачка в своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову. Таким чином, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер, і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім'ю, у зв'язку з чим позов [PERSON] слід вважати таким, що підлягає задоволенню. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-05 00:00:00

10 вересня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом, уточнивши який, просила стягнути з відповідача на її користь матеріальну шкоду в розмірі 5293,54 грн., завдану внаслідок залиття її квартири з вини відповідача, та моральну шкоду - 5000,00 грн., а також судові витрати. Рішенням Калінінського районного суду м. Донецька від 16.04.2014 року позовні вимоги були задоволені частково, стягнуто з КП Керуюча компанія Калінінського району м. Донецька» на користь [PERSON] матеріальну шкоду 5293,54 грн., моральну шкоду 500 грн. та судові витрати 229,40 грн., а всього 6022,44 грн. 23.04.2014 року позивачка звернулася до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення, а саме стягнути з відповідача на її користь витрати на проведення експертизи у розмірі 999,60 грн. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю. Представники відповідача у судове засідання не з'явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у зв'язку з чим на підставі п.4 ст.169 ЦПК України, суд ухвалив справу розглянути у його відсутність на підставі наявних у ній матеріалів та доказів. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Відповідно ст. 220 ч. 1 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної суми грошових коштів, які підлягають стягненню, майно, яке підлягає передачі, або які дії треба виконати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 367 цього Кодексу; судом не вирішено питання про судові витрати. Дослідивши матеріали справи та вимоги закону, суд прийшов до наступних висновків. Згідно ст. 79 ч. 3 ЦПК України до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать зокрема, витрати на правову допомогу, витрати на проведення судових експертиз, судовий збір. На підставі ст. 88 ч. 1 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно квитанції №5859/24 від 26.02.2014 року позивачкою було сплачено суму 999,60 грн. за проведення судової будівельно-технічної експертизи. Дослідивши зазначені вимоги закону та матеріали справи, суд приходить до висновку, що вимоги позички, щодо стягнення витрат на проведення експертизи, законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-22 00:00:00

10 вересня 2014р. до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу зареєстрованого 04 листопада 1972р. Дзержинським ЗАГС Донецької області, актовий запис № 551. На доведеність позову вказала, що знаходиться з 04.11.1972р. в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають двох повнолітніх дітей 1973р. і 1979р. народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери, що призвело до розпаду сім'ї у 1987р. З того часу шлюбні відносини не підтримують, спільно не мешкають, сумісного господарства не ведуть. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на розірванні шлюбу наполягала. Відповідач до суду не з'явився, належно повідомлений, справа розглянута у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст.112 СК України, тому що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх і поновляти не збираються. Суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між подружжям [PERSON] і доцільністю розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

10 вересня 2014 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулася в суд з позовом до Шацької селищної ради Шацького району Волинської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом, на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований по [ADDRESS]. Позовну заяву обгрунтовано тим, що [PERSON] є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], яка померла [INFO], і була власником вказаного житлового будинку, збудованого 1974 року. Право власності на зазначене нерухоме майно ні за ким не зареєстровано. За життя [PERSON] склала заповіт, який посвідчено державним нотаріусом Любомльської нотаріальної контори Ірженко Н.А. 20 березня 1990 року та зареєстровано в реєстрі за №277. Заповіт не змінено і не відмінено. Згідно із заповітом [PERSON] усе своє майно заповіла [PERSON]. Позивач як спадкоємець за заповітом прийняв спадщину, шляхом подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадкоємців обов'язкової частки немає. У зв'язку з відсутністю правовстановлювальних документів про право власності спадкодавця на вказаний житловий будинок, [PERSON] відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому [PERSON] просить суд визнати право власності [PERSON] на вказане нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В попереднє судове засідання представник позивача [PERSON] не з'явилася, подала суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити повністю. Відповідач в попереднє судове засідання представника не направив, подав суду письмову заяву, у якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача, Шацька селищна рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю. Проаналізувавши обставини справи, письмові докази, суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1217, 1220, 1233, 1268, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

10 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивує тим, що 22 листопада 2008 року зареєстрував з відповідачкою шлюб. Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO]. Спільне життя не склалось, шлюбні відносини припинили. В судове засідання сторони не з'явилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказує, що підтримує позовні вимоги, відповідач - визнає позовні вимоги та не заперечує проти розірвання шлюбу, просить після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON]. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в зв'язку з неявкою учасників процесу в судове засідання, фіксування за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] одружились 22 листопада 2008 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 328 (а.с 4). Від шлюбу мають дочку [PERSON] [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5). Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що сім'я розпалась, а тому позов підлягає задоволенню. В силу ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, відповідачці [PERSON] залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

10 вересня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який в наступному уточнив та просив розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], судові витрати залишити за його рахунок. Позовні вимоги мотивував тим, що 11 листопада 2006 року зареєстрував шлюб з відповідачем у Пісочинській селищній раді Харківського району Харківської області. Від шлюбу мають дитину - [PERSON]. Між подружжям шлюбні відносини припинені, спільно не проживають з грудня 2013 року. Шлюб носить формальний характер, подальше його збереження та примирення неможливе. Позивач в судове засідання не з'явивився. Про час та місце слухання справи був повідомлений у встановленому законом порядку, надав до суду письмову заяву, в якій просить суд слухати справу за його відсутності. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась. Про час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку судовою кореспонденцією, однак до суду не з'явилась, причин неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи згідно положень ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11.11.2006 року, який зареєстрували у виконавчому комітеті Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області, актовий запис № 78, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим виконавчим комітетом Пісочинської селищної ради Харківського району Харківської області (а.с.25). Від шлюбу сторони мають дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданим Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області (а.с.4). Відповідно до ч.2 ст.104, ст.110 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони фактично не підтримують шлюбні відносини та не проживають разом з грудня 2013 року, сільного господарства не ведуть, сім'я розпалась і існує лише формально. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, оскільки вони спільно з відповідачем не проживають, їх шлюб розпався і існує формально. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню, а шлюб між позивачем та відповідачем слід розірвати, оскільки подальше збереження шлюбу без взаємної згоди - є неможливим.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

10 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 13.10.2007 року вона з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №165. Від цього шлюбу народилась донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачкою. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати, дитину залишити їй на виховання. Позивачка у судове засідання не з'явилась, однак надала заяву, у якій позов підтримала, просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, своїм правом на надання заперечень не скористався, хоча був належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 13.10.2007 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Овідіопольського районного управління юстиції Одеської області, актовий запис №165. У сторін від спільного життя є донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

10 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якомупросить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 08 травня 1993 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано міським відділом запису актів громадянського стану м.Павлоград Дніпропетровської області. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Подальше збереження шлюбу неможливе. В зв'язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 08 травня 1993 року. Шлюб зареєстровано міським відділом запису актів громадянського стану м.Павлоград Дніпропетровської області (а.с.5). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з серпня 2014 року через відсутність взаєморозуміння. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

10 вересня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 25 % всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Свій позов мотивує тим, що з відповідачам перебуває в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем, та перебуває на її утриманні. Відповідач відмовляється добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини. У попередньому судовому засідання позивач [PERSON] позов підтримала, просила його задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позов визнав повністю, не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання малолітньої дитини дочки [PERSON], [INFO], у розмірі 25% всіх видів доходів відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Свій висновок обґрунтовує наступним. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно свідоцтва про народження на ім'я [PERSON], [INFO], її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі (а.с.4), який не заперечує свого батьківства. Малолітня [PERSON] проживає разом з матір'ю за адресою: [ADDRESS] (а.с.5). Відповідач працює на ТДВ «Шахта «Білозерське», дільниця «Водовідлив». У відповідності зі ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. ст. 182, 183 СК України частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачем вимоги, визначивши розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 25% всіх видів заробітку (доходу) відповідача з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 10 вересня 2014 року. Враховуючи, що позивач при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243,60 грн. належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

10 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Позивачка вказала, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 06.09.1996 року по 28.08.2014 року. За час подружнього життя у них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO], які проживають з нею. Після розірвання шлюбу відповідач припинив надання матеріальної допомоги на утримання дітей. Вона в теперішній час не працює. Відповідача працює неофіційно та отримує досить високий дохід, інших утриманців не має. Посилаючись на викладене, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% від прожиткового мінімуму, необхідного для дітей відповідного віку. Позивачка у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Суд, на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Судом встановлено, від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 01.11.1996 року та [PERSON] [NUMBER] від 12.03.2009 року відповідно. Діти проживають з матір'ю, що підтверджується довідкою від 04.09.2014 року № 664 що видана Кам'янською сільською радою Очаківського району Миколаївської області. Відповідач заперечень проти позову не надав. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи, що позивачка звернулася до суду 10 вересня 2014 року а на час розгляду справи її сину [PERSON], [INFO] виповнилося 18 років, то аліменти на його утримання слід стягнути з 10 вересня 2014 року по [INFO]. Крім того, у порядку, передбаченому ч.3 ст.88 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача судовий збір в сумі 243,60 грн. у доход держави від сплати якого, при зверненні до суду із цим позовом, позивачка звільнена.

Outcome: approved