Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

11 липня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 500грн. щомісячно до досягнення нею повноліття. В обґрунтування вимог позивач зазначила, що з 04 жовтня 2009 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі та сторони мають від шлюбу доньку [PERSON], 08 липня 2010року народження. Зазначила також, що незважаючи на те, що вона перебуває у вагітному стані, відповідач у лютому 2016року залишив її з донькою та почав проживати окремо. Посилаючись на те, що [PERSON] проживає окремо від сімї, не бажає добровільно брати участь у вихованні та матеріальному забезпеченні доньки, позивач вважає що є підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у твердій грошовій сумі. Позивач, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явилася. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позов в повному обсязі. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання також не з'явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій визнав позовні вимоги у повному обсязі. Перевіривши матеріали справи та дослідивши наявні в ній письмові докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на таке. Судом встановлено, що батьками неповнолітньої [PERSON], 08 липня 2010року народження, є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Зі свідоцтва про шлюб серії І-ЖД №108329 від 04.10.2009року вбачається, що виконавчим комітетом Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], й після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище «Туровська» (а.с.4). З довідки виконкому Борисівської сільської ради Татарбунарського району Одеської області від 04.07.2016року №459 слідує, що дитина проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а.с.5). Вирішуючи спір, що виник з сімейних правовідносин, суд виходить з такого. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 180 СК України врегульовано, що батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2, 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь в її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням того, що на утриманні позивача перебуває неповнолітня дитина [PERSON], яка потребує витрат на харчування, навчання та повноцінний розвиток, [PERSON] є батьком цієї дитини та повинен брати участь в її утриманні, беручи до уваги згоду відповідача з розміром аліментів та відсутність доказів в матеріалах справи на підтвердження наявності у [PERSON] офіційного працевлаштування та стабільного регулярного доходу, суд вважає, що є підстави для стягнення з відповідача аліментів у твердій грошовій формі у розмірі 500 грн. щомісячно на утримання доньки до досягнення нею повноліття. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого. Відповідно до ст.79 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються, зокрема, позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. З урахуванням того, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а позивач у справі звільнена від сплати судового збору, судовий збір у розмірі 551грн.20коп. слід стягнути з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved