Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

11.10.2018 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, якими просить встановити факт проживання [PERSON] та [PERSON] за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Утконосівка, вулиця Комсомольська, № 13, в період часу з січня 2014 року по 03 березня 2016 року; визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої 03 березня 2016 року, право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24; земельну ділянку, площею 0,1770 га, розташовану в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, №24, передану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка); земельну ділянку, площею 1,8721 га, розташовану на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельну ділянку, площею 0,1827 га (зрош.), розташовану на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області; право на майнову частку розміром десять тисяч двісті шістдесят шість гривень із майна КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, свої вимоги мотивує тим, що 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24; право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах і земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області; права на майнову частку, розміром десять тисяч двісті шістдесят шість гривень із майна КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області належить [PERSON]. 04.11.1995 року [PERSON] помер, після його смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якого входить вищевказане спадкове майно. За життя, [PERSON], заповіту не залишав. Спадкоємцем першої черги являється дружина померлого [PERSON]. Остання фактично вступила в управління та володіння спадковим майном і таким чином прийняла спадщину. 03.03.2016 року [PERSON] померла, після її смерті відкрилася спадщина на майно, яке складається із: житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24, із якого 1/2 частку вона успадкувала після свого чоловіка, [PERSON], померлого 04.11.1995 року; земельної ділянки, площею 0,1770 га, розташованої в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24, кадастровий номер 5122086900:02:002:0085, переданої для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель га споруд (присадибна ділянка); земельної ділянки, площею 1,8721 га, розташованої на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; земельної ділянки, площею 0,1827 га (зрош.), розташованої на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва; права на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах із земель, що знаходяться в колективній власності КСГІ «Вікторія», села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області; права на майнову частку розміром десять тисяч двісті шістдесят шість гривень із майна КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. 13.05.2003 року [PERSON]залишила заповіт, згідно умов якого все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і в загалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право, заповіла [PERSON]. [PERSON] прийняв спадщину, оскільки проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. При зверненні до нотаріуса для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за заповітом, позивачу було відмовлено, у звязку із тим, що йому необхідно було протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця подати заву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуду суду. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24, належить [PERSON] та [PERSON] на праві приватної власності у відповідності із записом у погосподарській книзі виконавчого комітету Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області за № \~ \~ \~ \~01 1052-1, що підтверджено довідкою виданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 13.08.2018 року за № 1334. Крім того, згідно вказаної довідки, станом на 14 квітня 1991 року двір відносився до типу колгоспного і на цю дату в будинку були зареєстровані та проживати [PERSON] та [PERSON]. У відповідності із ст. 120 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, майно колгоспного двору належить усім членам на праві сумісної власності. Крім того, ч. 2 ст. 123 Цивільного кодексу УРСР 1963 року, визначено, що розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Таким чином, житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24, належить [PERSON] та [PERSON] в рівних частках кожному, а саме по 1/2 частці кожному. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24, що підтверджено довідкою виданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 13.08.2018 року за № 1334; - право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, на підставі сертифікату про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0066415, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 29.10.1996 року і зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (най) 06.05.1999 року за № 1716; - права на майнову частку, розміром десять тисяч двісті шістдесят шість гривень із майна КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області, на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай серії ОД-ХVІ №1019029, виданого Утконосівською сільською радою 07.08.2002 року. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 070358 від 06.11.1995 року, виданого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] помер 04.11.1995 року. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Пленум Верховного Суду України у п.1 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз'яснив, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинний на той час закон, зокрема, відповідні правила ЦК Української РСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі, коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим кодексом. Після смерті [PERSON] згідно ст.525 ЦК УРСР (1963 року) відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24; право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах і земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області; права на майнову частку, розміром десять тисяч двісті шістдесят шість гривень із майна КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області. За життя спадкодавець заповіту не залишав, що підтверджено інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 53843628 від 27.10.2018 року, складеною Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області, згідно якої інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлого 04.11.1995 року, відсутня. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 529 ЦК УРСР (1963 року) після смерті [PERSON] являється дружина [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-ЖД № 323407, виданим 19.12.1976 року Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області. Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Відповідно п.1 ч.1 ст. 549 ЦК УРСР (1963 року) спадкоємець, який фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, вважається таким, що прийняв спадщину. В судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] фактично вступила у володіння спадковим майном, оскільки на час відкриття спадщини мешкала разом із спадкодавцем, що підтверджено довідкою виданою виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області 13.08.2018 року за № 1334, тобто вважаються такою, яка прийняла спадщину. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії І-ЖД № 446891, виданого 04.03.2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] померла 03.03.2016 року. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить: - житловий будинок з надвірними спорудами, розташований в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, № 24, 1/2 частку з якого вона успадкувала після чоловіка; - земельна ділянка, площею 0,1770 га, розташована в селі Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області по вулиці Чкалова, №24, передана для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), що належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 514010, виданого Утконосівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області 14.01.2010 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №011052100015, кадастровий помер 5122086900:02:002:0085; - земельна ділянка, площею 1,8721 га, розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 075451, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 11.02.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності па землю за № 01.05.521.00515); - земельна ділянка, площею 0,1827 га (зрош.), розташована на території Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, колишнє КСП «Вікторія», передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що належала померлій на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії IV-ОД № 075451, виданого Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 11.02.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №01.05.521.00515; - право на земельну частку (пай) розміром 2,08 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), із земель, що знаходяться в колективній власності КСП «Вікторія», села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ОД № 0066415, виданий Ізмаїльською райдержадміністрацією Одеської області 29.10.1996 року і зареєстрований в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (най) 06.05.1999 року за № 1716, свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 30.09.1999 року за № 2-4697); - право на майнову частку розміром десять тисяч двісті шістдесят шість гривень із майна КСП «Вікторія» села Утконосівка Ізмаїльського району Одеської області (свідоцтво про право на спадщину за законом, видане Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 14.08.2002 року за № 2-6159). Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту від 13.05.2003 року, посвідченого виконавчим комітетом Утконосівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 1297, [PERSON]все своє майно, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось, і в загалі все те, що на день смерті буде їй належати і на що за законом вона матиме право, заповіла - [PERSON]. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54030927 від 12.11.2018 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON], заповіт [PERSON]від 13.05.2003 року, зареєстрований за № 1297, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов'язкова частка). Осіб, які відповідно до вимог ч. 1 ст. 1241 ЦК України мають право на обовязкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, немає. Відповідно до розяснень, викладених у п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України N 7 від 30.05.2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов'язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім'єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Судом встановлено, що [PERSON] проживав разом зі спадкодавцем за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Утконосівка, вулиця Комсомольська, № 13, в період часу з січня 2014 року по 03 березня 2016 року, що підтверджено показами допитаних в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON], які зазначили, що [PERSON] та [PERSON] мешкали разом за адресою: Одеська область, Ізмаїльський район, село Утконосівка, вулиця Комсомольська, № 13, в період часу з січня 2014 року по 03 березня 2016 року. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу [PERSON] №271/01-16 від 05.10.2018 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку з тим, що йому необхідно було протягом шести місяців з дня смерті спадкодавця подати заву про прийняття спадщини, і заява не була подана. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, та приймаючи до уваги, що позивачем доведено факт прийняття спадщини після [PERSON], померлої 03 березня 2016 року, та у звязку з тим що, визнання права власності на спадкове майно в нотаріальному порядку неможливе, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту на підставі ст. 16 ЦК України, в зв'язку з чим задовольняє позов. На підставі викладеного,

Outcome: approved