Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

10 грудня 2013 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття особи з реєстрації та виселення (а.с. 2-11). Позивач у позовній заяві разом з представником у судовому засіданні в обґрунтування позовних вимог, з урахуванням уточнень, посилались на те, що з 24.05.2013 року позивачу на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом належить квартира [ADDRESS]. У квартирі зареєстрована позивач та відповідач у справі, який був в ній зареєстрований у 2003 році, як член сім'ї спадкодавця. До сьогоднішнього дня позивач не може користуватися зазначеною квартирою, у зв'язку з тим, що відповідач постійно заважає їй у здійсненні її прав власника, який не впускає її до зазначеної квартири, викрадає майно, що належить позивачу, у зв'язку з чим органами досудового слідства було внесеного до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, що мало місце 23.06.2013 року, а після цих подій - замкнув позивача в квартирі та не випускав її, в результаті чого органами досудового слідства було внесеного до ЄРДР відомості про кримінальне правопорушення, що мало місце 07.07.2013 року. В даній квартирі також перебувають сторонні люди, яких запрошує відповідач, на підставі викладеного просила суд усунути перешкоди в користуванні квартирою шляхом виселення [PERSON] та зняти його з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] (а.с. 49-51). В судовому засіданні позивач та представник позивача, позовні вимоги підтримали у повному обсязі, на їх задоволенні наполягали. Відповідач у судове засідання не з'явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, враховуючи вищезазначені обставини, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності відповідача згідно положень ст.ст. 169, 224 ЦПК України за правилами глави 8 розділу ІІ ЦПК України та винести по справі заочне рішення. Третя особа - Головне управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області свого представника у судове засідання не направила, надала заяву з проханням розглядати справу за відсутності представника третьої особи(а.с.32) Вислухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] належить квартира [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом виданого 24.05.2013 року державним нотаріусом П'ятої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Ужвою Т.М. зареєстрованого за № 1-604, що підтверджується письмовими доказами наявними в матеріалах справи (а.с.15-16) Встановлено, що в квартирі [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] та [PERSON], який був зареєстрований як член родини попереднього власника, що підтверджується копією довідки № 3907 виданої 14.11.2013 року КП «Житлове господарство Кіровського району» Дніпропетровської міської ради(а.с. 14) Судом встановлено, що 28.10.2013 року [PERSON] зверталась до Кіровського РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області з заявою за фактом вчинення їй перешкод з боку [PERSON] у користуванні квартирою, того,що останній не впускає її до квартири, але за результатами розгляду даної заяви Кіровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області було закінчено перевірку матеріалу у зв'язку з тим, що конфлікт між сторонами є цивільно-правового характеру (а.с.22) Правовідносини, які виникли між сторонами урегульовані нормами Конституції України, Цивільного кодексу України, Житлового кодексу України. Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно до вимог ст. 405 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 150 ЖК України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей. Згідно ст. 155 ЖК України жилі будинки (квартири), що є в приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком (квартирою), крім випадків, установлених законодавством. Оцінюючи усі докази, які були досліджені судом у ході судового розгляду в їх сукупності, та приймаючи до уваги, що позивач на день розгляду справи є власником квартири [ADDRESS], однак житловою площею цієї квартири користуватися не має можливості, оскільки [PERSON] чинить перешкоди їй у проживанні в даній квартирі, в добровільному порядку виселятися з даної квартири не бажає, отже, приймаючи до уваги, що відповідач не має законних підстав перебувати у спірній квартирі, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги позивача та усунути перешкоди [PERSON] у користуванні квартирою з боку [PERSON] шляхом його виселення без надання іншого житлового приміщення. Суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача створює незручності і перешкоди позивачу в користуванні власністю, тому позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню і в цій частині. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне судові витрати понесені позивачем (а.с.1 ) покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved