Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-16 00:00:00

12.02.2020 року позивач звернувся до суду із позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що 15.09.2015 року уклав шлюб з відповідачем. Зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося, а останнім часом дедалі більше погіршувалося, між ними відсутнє почуття любові, взаєморозуміння одне до одного та вже тривалий час разом не проживають, шлюб між ними існує лише формально, примирення і подальше спільне проживання неможливе, а тому просить задовольнити поданий позов. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 25.02.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено підготовче засідання. 01.03.2021 року ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області постановлено закрити підготовче провадження у справі та призначити її до розгляду по суті. Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно з якою просить задовольнити позовні вимоги, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України. Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч.3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. За таких обставин, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків. Як вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно Бишківською сільською радою Козівського району Тернопільської області 12.03.2019 року, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.09.2015 року, актовий запис №02 (а.с.4). Судом встановлено, що сімейне життя у подружжя не склалося, протягом тривалого часу, вони не підтримують подружніх відносин, шлюб виявився невдалим. На даний час подружні відносини між ними припинені, примирення і подальше спільне проживання неможливе. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ст. 56 Сімейного кодексу України кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що на даний час шлюб між сторонами існує формально, подальше спільне проживання буде суперечити інтересам сторін, а тому такий слід розірвати. При цьому, на підставі п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, задовольняючи позов, суд вважає за необхідне покласти на відповідача судові витрати у справі.

Outcome: approved