Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

11.08.2017 року первинно та 01.02.2018 року повторно після уточнення позовних вимог позивачі звернулися до суду із позовною заявою, в якій просять визнати за ними право власності по 1/2 частині за кожною в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування позову позивачі зазначили, що вони прийняли спадщину після померлого батька відповідно до норм цивільного кодексу, який діяв на час смерті батька, вказаний житловий будинок не був за життя батьком належним чином оформлений та був побудований ще до набуття Україною незалежності. На даний час іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно позивачі не мають можливості, тому і звернулася до суду із вказаним позовом. Ухвалою суду від 02.02.2018 року провадження по справі було відкрито та призначено підготовче судове засідання, визначений порядок та строки подання відповідачем відзиву на позов та запропоновано сторонам подати суду клопотання, вирішення яких потребує участь суду, зобов'язано позивачів надати суду у підготовче судове засідання оригінали поданих ними документів (а.с.36). У підготовче судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не з`явилися, надавши заяви від 27.04.2018 року, в яких просили слухати справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити, не заперечували проти постановлення судового рішення у підготовчому судовому засіданні (а.с.51, 52). Від уповноваженого за посадою представника відповідача надійшла заява від 27.04.2018 року, в якій Світличненська сільська рада Золочівського району Харківської області проти задоволення позовних вимог позивачів не заперечувала та просила розглянути справу без участі представника відповідача (а.с.53). Враховуючи, що учасники справи до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. [INFO] в с. Макарове Золочівського району Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданого виконавчим комітетом Світличненської сільської ради Золочівського району Харківської області (актовий запис №02 від 15.01.2016 року)(а.с.12). Позивачі по справі є дружиною та донькою померлого [PERSON], що підтверджується відповідно копією свідоцтва про шлюб [NUMBER], виданого повторно 13.12.2016 року, та копією свідоцтва про народження [NUMBER] виданого 23.06.1978 року. [PERSON] 04.10.2003 року уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується свідоцтвом про одруження [NUMBER] (а.с. 7, 10, 11). Після смерті [PERSON] залишилося спадкове майно, яке складається у тому числі і з житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташоване за адресою: [ADDRESS] вказаний будинок 1974 року побудови. При цьому вказане майно в установленому законом порядку не зареєстровано. Спадкоємців першої черги після смерті останнього крім позивачів немає. Згідно довідки Світличненської сільської ради Золочівського району Харківської області від 03.08.2017 року №01 [PERSON] був зареєстрований в [ADDRESS] разом з ним на день смерті, [INFO], за вказаною адресою постійно зареєстровані: дружина - [PERSON], [INFO], дочка - [PERSON], [INFO] та онука - [PERSON], [INFO]. 23.02.2017 року за вих. №423/02-31 позивачі отримали відмову нотаріуса в оформленні спадкових прав на вищезазначений житловий будинок в порядку спадкування за законом, оскільки вказаний будинок померлим не був належним чином зареєстрований (а.с.30). До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, або до них не приєднані. Житловий будинок [ADDRESS], числиться за [PERSON], нині померлим, згідно інформаційної довідки Світличненської сільської ради №126 від 04.07.2016 року (по господарська книга №4, особовий рахунок [NUMBER]), що підтверджується наданою суду довідкою КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» за №2557/02-14 від 13.12.2016 року (а.с.29). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] володів житловим будинком №15 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS], на праві власності. Статтею 1261 ЦК України встановлено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно зі ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статті 1268, 1269 ЦК України обумовлює порядок прийняття спадщини, а саме спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу він не заявив про відмову від неї. За таких обставин, суд доходить висновку, що до позивачів перейшло право власності на спадкове майно, а саме житловий будинок №15 з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON]. Проте у період, коли було побудовано будинок існував інший порядок оформлення права власності, що не потребував його державної реєстрації, через що спадкодавцю не було видано правовстановлюючого документу в розумінні положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 р. №1952-ІV, що в даний час унеможливлює нотаріальне оформлення спадщини. Строків оформлення спадкових прав діюче законодавство не визначає. Дані про визнання вищевказаного житлового будинку як відумерлої спадщини суду надані не були. При постановленні рішення по справі суд вказує усі наявні за даними БТІ при житловому будинку господарські будівлі з метою реєстрації права власності на них. Згідно з ч.3 та ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. При цьому підставою для ухвалення рішення у підготовчому засіданні є дотримання порядку, передбаченого ст.206 ЦПК України. На підставі ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Стосовно судових витрат по справі суд зазначає наступне. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В той же час, враховуючи вимоги ч.1 ст.142 ЦПК України (визнання позову відповідачем) в даній справі половину сплаченого судового збору у розмірі 765,00 грн. слід компенсувати позивачу за рахунок державного бюджету.При цьому повернення судового збору відбувається тому із позивачів, на чиї ім`я була оформлена квитанція про сплату судового збору, а саме [PERSON]. На підставі зазначеного та

Outcome: approved