Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-23 00:00:00

11 квітня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту смерті. У судовому засіданні заявник підтримала заяву та просила задовольнити. В обґрунтування вимог зазначила, що є мешканкою м. Шахтарськ Донецької області. Разом з нею тривалий час , однією родиною, мешкав [PERSON]. Враховуючи ,що вони є внутрішньо переміщеними особами, останні часи проживали в с.м.т. Шевченкове , Шевченківського району Харківської області. У грудні місяці 2016 року, вони разом з [PERSON] поїхали до м. Шахтарськ , де останній раптово помер, від інфаркту. Реєстрація смерті [PERSON] відбулася[INFO] року у Шахтарському міськрайонному відділі записи актів цивільного стану Державної реєстраційної палати МЮ ДНР, актовий запис № 1234. Оскільки, [PERSON] помер на території, що Верховною Радою України визнана тимчасово окупованою, вона не має належних документів, передбачених законодавством України, для реєстрації факту смерті цієї особи. Після одержання свідоцтва про смерть [PERSON], який помер [INFO] року, вона звернулась до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області з проханням зареєструвати смерть останнього та видати їй відповідне свідоцтво. Однак, у зв'язку з тим, що [PERSON] помер в м.Шахтарськ Донецької області, і даний документ (свідоцтво про смерть), виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, їй було відмовлено. Встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті в державному органі України , а також можливості отримання спадщини після померлого. В іншій спосіб захистити своє право на отримання спадщини вона не має, тому просить суд встановити факт смерті [PERSON], який помер [INFO] року на тимчасово окупованій території України, місто смерті: м.Шахтарськ Донецької області. Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з'явився надав письмову заяву з клопотанням про розгляд справи за своєї відсутності, проти задоволення заяви [PERSON] не заперечує. Суд, вислухавши заявника, перевіривши матеріали справи, вважає що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Судом установлені такі факти, і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч. 1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Стаття 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 184 від [INFO] року, смерть [PERSON] настала [INFO] року у м.Шахтрарськ Донецької області (ДНР) за адресою: [ADDRESS]. Лікарське свідоцтво отримала [PERSON] [INFO] року. Відповідно до свідоцтва про смерть (серія [NUMBER] від 13 грудня 2016 року, видане Шахтарським відділом актів громадського стану Донецької області) засвідчено той факт, що [PERSON], [INFO], помер [INFO] року у м.Шахтарськ Донецької області (ДНР). Зазначене місце смерті є тимчасово окупованою територією України, визначеною розпорядженням КМУ від 7 листопада 2014 року за № 1085-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення». Заявник [PERSON] звернулася до Шевченківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області із заявою про видачу свідоцтва про смерть [PERSON], однак їй було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті, оскільки заявником для підтвердження факту смерті [PERSON] пред'явлено документ, виданий на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Факт смерті громадянина України підлягає державній реєстрації шляхом внесення запису до Єдиного державного реєстру актів цивільного стану України» зв'язку з відсутністю належним чином оформленого свідоцтва про смерть заявнику відмовлено в державній реєстрації смерті [PERSON], що змусило її звернутися до суду. Відповідно до п.8 ч.1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до роз'яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Положеннями ст. 257-1 ЦПК України перебдачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого, їхніми представниками або іншими законними представниками до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно ч. 1 ст. 18 Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, після залишення ними тимчасово окупованої території. Зі змісту ч.ч. 2, 3 ст. 9 Закону вбачається, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Статтею 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» встановлено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров'я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. У відповідності до ч.2 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та п.7 глави 5 розділу Ш Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Мінюсту від 18 жовтня 2000 року номер 52/5 державна реєстрація смерті поводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров'я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно п.13.постанови пленуму Верховного суду України № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» - заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. З наведеної правової норми слідує, що свідоцтво про смерть [PERSON] (серія [NUMBER] від 13 грудня 2016 року), видане Шахтарським відділом актів громадського стану Донецької області, є недійсним і не створює правових наслідків. Враховуючи правову практику ЄСПЛ , а також ключове значення , яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, дотримавшись вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного та всебіного з'ясування обставни справи на підставі всіх поданих доказів у їх сукупності , у тому числі з урахуванням документів , які видані органами та установами,що знаходяться на не підконтрольній Україні території, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідно заявнику для державної реєстрації смерті [PERSON] На теперішній час іншого порядку встановлення цього факту не має, встановлення факту смерті надасть можливість отримати заявнику свідоцтво про смерть , виданого державним органом України. Враховуючи правову практику ЄСПЛ , а також ключове значення , яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, дотримавшись вимог ст. 213 ЦПК України щодо повного та всебіного з'ясування обставни справи на підставі всіх поданих доказів у їх сукупності , у тому числі з урахуванням документів , які видані органами та установами,що знаходяться на не підконтрольній Україні території, суд вважає що заява підлягає задоволенню. Згідно зі ст. 14 ЦПК України, рішення про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов'язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв'язку із встановленим судом фактом. В разі встановлення у судовому порядку факту реєстрації акту громадянського стану орган державної реєстрації актів громадянського стану провадить відповідний запис на підставі рішення суду.

Outcome: approved