Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-24 00:00:00

11.10.2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, обґрунтувавши свої вимоги тим, що їй на праві власності на підставі договору дарування належить житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] . У вказаному будинку зареєстрований її син [PERSON] , який з 2009 року не мешкає у спірному будинку. Реєстрація відповідача в будинку створює перешкоди в реалізації позивачем своїх прав, як власника майна, тому вона вимушена була звернутися до суду із даним позовом та просити суд ухвалити рішення, яким визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладання судового розгляду не надав. За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу у його відсутності та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи і дослідивши надані докази, суд, в межах заявлених позовних вимог (ст. 13 ЦПК України), встановив наступне. З договору дарування будинку № 2842 від 31.10.2016 року та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 72199702 від 03.11.2016 року вбачається, що [PERSON] належить будинок [ADDRESS] . (а.с. 6-7) З домової книги будинку за адресою: [ADDRESS] вбачається, що відповідач прописаний за вищевказаною адресою (а.с.8-9). З акту № 261, складеного керівником комітету мікрорайону «Північний» від 17.09.2021 року, вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] не мешкає у вищевказаному будинку з 2009 року (а.с.10). Відповідно до ч. 1 ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. ст. 391, 396 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. Судом встановлено, що відповідач не мешкає у спірному будинку більше ніж 10 років, самостійно покинув зазначений будинок та перестав у ньому мешкати. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З огляду на вищенаведене суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані та підлягають задоволенню, а тому, відповідач [PERSON] має бути визнаний таким, що втратив право користування вказаним житловим приміщенням, оскільки не мешкає у спірному будинку понад встановлені законом строки та його право користування будинком перешкоджає позивачу, як власнику житла, розпоряджатися даним житлом на свій розсуд. Позивач не наполягає на стягнення з відповідача судового збору, який суд покладає на позивача. На підставі наведеного,

Outcome: approved