Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-21 00:00:00

12.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та призначення піклувальника, в обґрунтування якого зазначила наступне. Відповідач [PERSON] є її матір'ю, біологічного батька вона не знає, відомості про батька в свідоцтві про народження дитини записані зі слів матері. Мати не цікавиться її життям, не бере участі у її вихованні та піклуванні, не виконує батьківських обов'язків по утриманню. Вона проживає разом зі своєю двоюрідною бабусею відповідачем [PERSON], яка піклується про неї, дбає про її здоров'я, психологічний розвиток. Просила позбавити [PERSON] батьківських прав, стягнути аліменти на її утримання, а також призначити піклувальником відповідача [PERSON] Позивач в судовому засіданні позов підтримала, надала пояснення, аналогічні змісту позовної заяви. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проти призначення її піклувальником [PERSON] не заперечувала. Представник служби у справах дітей адміністрації Заводського району м. Миколаєва в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, висловила думку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та призначення піклувальником [PERSON], надавши відповідні висновки. Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.150 СК України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя; поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Відповідно до ст.. 151 СК України батькам надано переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини та вибору форм й методів виховання, за винятком тих, які суперечать закону, моральним принципам суспільства. Пунктом 1 ч. 1 ст. 164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України дитині, яка досягла чотирнадцяти років, надано право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], є матір'ю позивача [PERSON], [INFO], а запис про батька дитини проводився відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу (а.с.14). З 2015 року відповідач [PERSON] з дитиною не проживає, не цікавиться життям доньки, участі у її вихованні та піклуванні не бере, допомогу на утримання доньки не надає, за місцем проживання матері умови для проживання та розвитку дитини відсутні (а.с.11, 12). Окрім цього, відповідач [PERSON] за місцем мешкання характеризується негативно, зловживає спиртними напоями, веде аморальний спосіб життя (а.с.9,10). Відповідно до ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. За висновком органу опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради від 21.07.2017 року №1465/02.02-01-22 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до дитини - [PERSON], [INFO]. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років. Підстави для позбавлення батьківських прав чітко передбачені нормами ст.164 СК України. Приймаючи до уваги те, що в судовому засіданні встановлено факт ухилення [PERSON] від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини [PERSON], та з урахуванням заяви матері про визнання позову, що свідчить по її небажання і в подальшому займатися вихованням своєї дитини, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог в частині позбавлення батьківських прав. Згідно з ч. 2, 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти), згідно з ч. 3 ст.181 СК України, присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 2 статті 184 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно зі ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням встановлених в судовому засіданні обставин, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення аліментів обґрунтовані та підлягають задоволенню, а саме з відповідача [PERSON] підлягають стягненню на користь [PERSON] аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., починаючи з 12.10.2017 року та до повноліття дитини. Крім того, в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] з 2015 року проживає разом зі своєю двоюрідною бабусею [PERSON], яка займається її вихованням та утриманням, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання, яке проведено комісією за місцем навчання позивача [PERSON] (а.с.13, 20). Відповідно до ст.. 59 ЦК України, ч.1 ст.. 243 СК України над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування - встановлюється піклування. Суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування (ч.4 ст. 60 ЦК України). Статтею 244 СК України передбачено, що опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Судом встановлено, що за обліками МВС [PERSON], [INFO], станом на 05.09.2017 року до кримінальної відповідальності не притягується, не знятої чи непогашеної судимості не має та в розшуку не перебуває, має задовільний стан здоров'я, має стабільний дохід (а.с.22, 24, 8). Як вбачається з заяви [PERSON], яка міститься в матеріалах справи, остання не заперечує проти призначення її піклувальником [PERSON], [INFO] (а.с.25). В судовому засіданні [PERSON] підтвердила своє бажання та згоду на призначення піклувальником неповнолітньої [PERSON] Відповідно до висновку органу опіки та піклування від 09.11.2017 року за вих. №2078 орган опіки та піклування Миколаївської міської ради вважає доцільним встановити піклування над дитиною [PERSON], [INFO] та призначити [PERSON] її піклувальником. Таким чином в судовому засіданні не встановлено обставин, які б перешкоджали призначенню [PERSON] піклувальником неповнолітньої [PERSON] З урахуванням викладеного, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у сумі 640,00 грн.

Outcome: approved