Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-31 00:00:00

10 травня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що на її імя був зареєстрований та виданий сертифікат серії ПЛ № 0284351 на право на земельну частку (пай) розміром 4,56 в умовних кадастрових гектарах, яка перебувала у колективній власності КСП «Україна» на території Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області. В даний час [PERSON] хоче скористатись своїм правом на земельну частку (пай), але оскільки оригінал сертифікату втрачений, тому звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Новосанжарської районної державної адміністрації Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Статтею 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року № 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени даного підприємства, згідно списку, який додається до Державного акту на право колективної власності на землю, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали на підприємстві і залишались членами зазначеного підприємства. Право громадян на земельну частку (пай) в колективній власності на землю настає з часу отримання державного акту на право колективної власності на землю і долученим до нього обовязкового списку членів колективного сільськогосподарського підприємства. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» невнесення до зазначеного списку особи, яка була членом колгоспу на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку (пай). Згідно «Порядку організації робіт та методики розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв)», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.02.2004 року за № 122, у разі виявлення після розробки проекту факту не включення одного чи кількох громадян, які відповідно до законодавства набули право на земельну частку (пай), до списку власників земельних часток (паїв), на підставі якого був складений проект, сільська, селищна, міська рада чи райдержадміністрація може прийняти рішення (розпорядження) про надання зазначеним громадянам земельних ділянок із земель запасу чи резервного фонду у розмірі відповідної земельної частки (паю). Судом встановлено, що згідно довідки відділу у Новосанжарському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області № 65/113-17 від 06.04.2017 року на імя [PERSON] був зареєстрований та виданий 17.04.1997 року за № 11764 сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ПЛ № 0284351 розміром 4,56 в умовних кадастрових гектарах по КСП «Україна» на території Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області(а.с. 7). Згідно викопіювання із земель колишнього КСП «Україна» [PERSON] на території Великокобелячківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області виділена земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8, 9). Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Outcome: approved