Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

12.08.2019\~року позивач\~звернулася до\~суду із\~вказаним позов\~до відповідача,\~відповідно до\~якого просила\~стягнути з\~відповідача аліменти на утримання\~сина [PERSON] ,\~ [INFO] \~у розмірі\~2500\~грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебувала з відповідачем у шлюбі з 07.02.2009 року. Згідно з рішенням Козівського районного суду Тернопільської області від 14.11.2019 року шлюб між ними розірвано. У шлюбі в них [INFO] народився син [PERSON] . Зазначає, що син живе з нею і повністю знаходиться на її утриманні та вихованні. Вказує, що відповідач не виконує свого батьківського обов`язку по утриманні та вихованні їхнього сина. Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 30.09.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за такою та призначено дату судового засідання (а.с.13). 11.02.2020 року через канцелярію суду відповідач подав заяву, відповідно до якої вбачається, що позовні вимоги у справі № 600/753/19 за позовом [PERSON] до нього визнає частково в сумі 2000 грн. Вказав, що розгляд даної справи проводити у його відсутності (а.с.23). 11.02.2020 року представник позивача адвокат Барилко С.О. через канцелярію суду подав заяву (вх.№ 563/20), згідно з якою останній погоджується із частковим визнанням позовних вимог та просить стягнути з відповідача аліменти в сумі 2000 грн. на утримання сина [PERSON] , [INFO] до досягнення ним повноліття. Розгляд даної справи просить розглядати у його відсутності (а.с.22). Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши заяви представника позивача та відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч.2\~ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України). Відповідно до ч.6\~ст.263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам\~статті 206 цього Кодексу. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 1 ст.82 ЦПК України встановлено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено, що згідно із копії рішення Козівського районного суду Тернопільської області від 14.11.2017 року шлюб між [PERSON] до [PERSON] розірвано (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження від 17.09.2009 року серії [NUMBER] , відповідач є батьком: [PERSON] , [INFO] , а позивач його матір`ю (а.с.5). Частиною 1 ст.155 Сімейного кодексу України\~\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Відповідно до\~ст.180 Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ст.192 Сімейного кодексу України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частинами 1, 2, 3 ст.181 Сімейного кодексу України\~встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1\~ст. 183 цього Кодексу). Таким чином, суд вважає, що наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Відтак, у зв`язку із визнанням відповідачем позову в частині визначення розміру аліментів в сумі 2000,00 грн., суд вважає, що в цій частині розмір аліментів, що визначений судом, не потребує, на підставі ч.1 ст.82 ЦПК України, додаткового доказування. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік»\~визначено, що прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року - 1779 гривень, з 1 липня - 1859 гривень, з 1 грудня - 1921 гривня;\~\~дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень. Згідно з\~ч.2\~ст.182\~Сімейного кодексу\~України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1\~ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна вимога про стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи із дня пред`явлення цього позову та до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до закону підлягає до задоволення в повному обсязі. Відповідно до\~ст.430 ЦПК України\~слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за 1 місяць. Враховуючи визнання відповідачем позову в повному обсязі, беручи до уваги задоволення позову, суд,

Outcome: approved