Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

12.06.2017 р. [PERSON] (далі за текстом позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі за текстом відповідача) про розірвання шлюбу (а. с. 2, 3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.04.2010 р. вони з відповідачем уклали шлюб. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] (03.05.2010 р. н.). Спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок того, що в них різні склади характеру, спільні інтереси відсутні, спільне господарство не ведеться, подружні відносини припинені. Таким чином, позивач прийшов до висновку, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе і наполягає на його розірванні. У судове засідання позивач не зявився, 28.09.2017 р. надіслав до суду заяву, в якій просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити, без надання строку для примирення. Також позивач в заяві зазначив, що в разі неприбуття в судове засідання відповідача, згоден на прийняття заочного рішення у справі (а. с. 18). Відповідач в судове засідання не зявився; про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення судових повісток про виклик до суду, однак до суду не зявлявся, клопотання про розгляд справи у його відсутніcть не подавав, про причини неявки суд не повідомляв. Враховуючи вказані факти, згоду позивача, що викладена у його письмовій заяві, суд ухвалив, у відповідності до ч. 4 ст. 169 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України), ухвалити рішення у справі при заочному розгляді, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. У звязку з неявкою сторін в судове засідання, суд ухвалив, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювати. Дослідивши матеріали справи, надані докази, давши їм оцінку в їх сукупності, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Між сторонами склалися правовідносини, що випливають із сімейного законодавства, повязані з припиненням шлюбу між подружжям, тому при вирішенні спору слід керуватися Сімейним кодексом України (далі за текстом СК України). Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що 09.04.2010 р. виконавчим комітетом Острівненської сільської ради Одеської області зареєстровано шлюб між сторонами, про що було зроблено відповідний актовий запис за №02 (а. с. 5). Сторони мають малолітнього сина [PERSON] (03.05.2010 р. н.), що підтверджено свідоцтвом про народження (а. с. 6). З довідки №357 від 09.06.2017 р., виданою виконавчим комітетом Острівненської сільської ради Арцизького району Одеської області вбачається, що син [PERSON] проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні (а. с. 7). Відповідно до частин 3, 4 статті 56 СК України,\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування подружжя до припинення шлюбних стосунків чи їх збереження є неприпустимим і є порушенням права на свободу та особисту недоторканість. У відповідності до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, шлюб носить формальний характер. Сторони фактично припинили подружні стосунки, відносини не підтримують, спільно не проживають. Суперечки матеріального характеру, майнових претензій один до одного в них не має, спірне майно відсутнє. За таких обставин суд вважає, що сімя розпалася, подальше спільне проживання сторін і збереження їхньої родини неможливо, тому шлюб між ними варто розірвати. Відповідно до частини 1 статті 110 СК України,\~суд може розірвати шлюб за позовом одного із подружжя. Згідно статті 113 СК України\~особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб при реєстрації шлюбу позивач змінив прізвище, у якого до шлюбу було прізвище «Мілєва». Позивач виявив бажання, після припинення шлюбу змінити своє наявне прізвище на дошлюбне, про що зазначив у позові. У звязку з чим, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу між сторонами у справі змінити прізвище позивача на дошлюбне, тобто на «Мілєва». Відповідно до частини 2 статті 114 СК України,\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд також вважає за необхідне розяснити, що згідно абзацу 2 частини 3\~статті 115 СК України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved