Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

12.07.2021 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що [INFO] у с. Шатрище померла [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на дві земельні ділянки. За життя [PERSON] склала заповіт від 17.01.2005 р. у якому все своє майно заповіла йому. Проте він не звернувся у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини, оскільки був необізнаний про наявність заповіту. Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача надійшла заява, у якій вона просила розглянути справу без її участі. Відповідач просив розглянути справу без його участі. Заперечень проти позову не мав. Перевіривши та дослідивши подані сторонами докази, суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина 1 статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Разом із цим, у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, відповідачами у справах про визначення додаткового строку для прийняття спадщини можуть бути спадкоємці, а за їх відсутності - територіальні громади відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у с. Шатрище Ямпільського району Сумської області (а.с.8). Згідно довідки з Шатрищенської сільської ради від 21.05.2018 р. [PERSON] з 14.07.2007 р. і до часу смерті [PERSON] проживала у с. Шатрище разом із своєю дочкою [PERSON] (а.с.15). Доказів про те, що [PERSON] в установленому законодавством порядку відмовилась від прийняття спадщини, суду не надані. Отже, попри те, що після смерті [PERSON] наявний спадкоємець, який за правилами ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину, про що відомо позивачу, позов пред`явлений до неналежного відповідача. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). На підставі викладеного та відповідно до статей 15, 16 ЦК України,

Outcome: dismissed