Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

11.07.2016 року до суду надійшла позовна заява Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) про стягнення з [PERSON] коштів в розмірі понесених витрат в сумі 21 852 (двадцять одна тисяча вісімсот п'ятдесят дві) грн. 44 (сорок чотири) коп., витрати на правову допомогу у розмірі 2000, 00 грн., витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 858,00 грн. та понесені судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09.11.2013 року о 04:00 в м. Києві з вини відповідача сталася ДТП, в результаті чого був пошкоджений автомобіль «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] На момент скоєння ДТП, відповідач не мав чинного договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Позивач здійснив виплату відшкодування шкоди потерпілій особі в розмірі 21852,44. Додатково позивач поніс витрати на правову допомогу в розмірі 2000, 00 грн. та витрати на послуги аварійного комісара в розмір 858,00 грн., тому просить задовольнити позовні вимоги на підставі ст. 1191 ЦК України та п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Представник позивача в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся в установленому порядку, подав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував (а.с. 32). Відповідач не з'явився в судові засідання, про розгляд справи неодноразово повідомлявся в установленому порядку (а.с. 31, 38).Направлену кореспонденцію відповідачу не було вручено, оскільки листи повернулись на адресу суду із відмітками поштового відділення «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до ч.5 ст. 77 ЦПК України судова повістка разом із розпискою, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається поштою рекомендованим листом із повідомленням або через кур'єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншою особою, яка бере участь у справі. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Вирішуючи питання про проведення розгляду справи в заочному порядку, суд вважає за необхідне зазначити, що інститут заочного провадження призначений впливати на відповідачів, які не вчиняють дій щодо участі у розгляді справи. Верховний Суд також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Оцінивши усі докази зібрані в справі у їх сукупності, виходячи з обставин, встановлених під час судового розгляду справи, враховуючи норми діючого законодавства, яким врегульовані встановлені судом правовідносини, суд прийшов до таких висновків. Встановлено, що 09.11.2013 року о 04:00, [PERSON] рухаючись по вул. Ульянова-бул. Кольцова, 14 в м. Києві, керуючи транспортним засобом БМВ д.н.з. [NUMBER], не вибрав в встановлених межах безпечної швидкості руху, не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, в наслідок чого здійснив наїзд на транспортний засіб «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], в результаті чого були пошкоджені транспортні засоби та завдана матеріальна шкода. Вказані обставини встановлені постановою Святошинського районного суду м. Києва від 16.12.2013 року у справі №759/18561/13-п, згідно якої [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення (а. с. 6). В результаті вказаної ДТП пошкоджено транспортний засіб марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], що належить [PERSON] Вказана обставина підтверджується довідкою заявою [PERSON] до МТСБУ від 13.01.2014 року (а. с. 4). На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність [PERSON], який в момент ДТП керував автомобілем марки «Мерседес» д.н.з. [NUMBER], була застрахована згідно полісу АЕ/1238352 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, терміном дії до 15.03.2013 року (а.с.5). Цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована. Відповідно до звіту про оцінку колісного транспортного засобу від 22.01.2014 року, вартість відновлювального ремонту досліджуваного КТЗ з врахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників, складає 321852,44 грн. (а. с. 9 - 16). Зазначена шкода винуватцем ДТП не була відшкодована потерпілій особі. Власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою від 13.01.2014 року про відшкодування шкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу, що мала місце 09.11.2013 року о 04:00 в м. Києві по вул. Ульянова - бул. Кольцова, 14 (а.с. 4). Наказом МТСБУ № 629 від 07.02.2014 року фінансовому управлінню наказано сплатити ФОП [PERSON] суму в розмірі 21852,44 грн. за шкоду, заподіяну в результаті ДТП (а. с. 8). 14.02.2014 року МТСБУ на підставі заяви страхувальника від 13.01.2014 року та наказу № 629 від 07.02.2014 року здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 21852,44 грн., шляхом перерахування коштів, що підтверджується платіжним дорученням №1/22679 (а. с. 7). Таким чином, МТСБУ понесло витрати у розмірі 21852,44; витрати на правову допомогу в розмірі 2000, 00 грн.; витрати на послуги аварійного комісара в розмір 858,00 грн. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон), МТСБУ відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров'ю та майну третіх осіб під час ДТП. Відповідно до п. п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Статтею 29 Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов'язану із втратою товарного вигляду МТСБУ не відшкодовує (п. 32.7 ст. 32 Закону). Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч. 1 ст. 1166 ЦК України). Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (ч. 1 ст. 1188 ЦК України). Встановлено, що [PERSON] винний у ДТП, яка мала місце 09.11.2013 року о 04:00 по вул. Ульянова- бул. Кольцова, 14 в м. Києві, а тому згідно ч. 1 ст. 1166 та ч. 1 ст. 1188 ЦК України, повинен відшкодовувати завдану шкоду, але завдану шкоду відшкодувало МТСБУ, на підставі п. п. «а» п. 41.1. ст. 41 Закону. В силу пп. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону, МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Частиною 1 статті 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Позивач здійснив відшкодування шкоди за водія транспортного засобу, який спричинив ДТП і не мав договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується матеріалами справи, тому на підставі ст. ст. 1166, 1188, ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України, п. 38.2 ст. 38 Закону, у МТСБУ виникло право зворотної вимоги (регресу) по даних правовідносинах та право на стягнення вказаної суми з відповідача. Позивачем доведені вказані обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог належними доказами, які містяться в матеріалах справи і яким суд надав оцінку, а тому на його користь підлягають стягненню витрати, пов'язані із здійсненням страхового відшкодування в розмірі 21852,44 грн. Щодо стягнення витрат на правову допомогу, які просить стягнуті позивач, факт понесення яких, позивач підтверджує додатковою угодою №246, укладеною між позивачем та фізичною-особою підприємцем [PERSON] стосовно прийняття завдання на ведення від імені позивача справа, у якій відповідачем є [PERSON], із зазначенням загальної вартості послуг у розмірі 2000,00 грн, слід зазначити про таке (а.с.20). Відповідно до ст. 1 Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків встановленої законом мінімальної заробітної плати у місячному розмірі за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Враховуючи викладене суд вважає вимогу позивача щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу у розмірі 2000 грн. безпідставною та необґрунтованою, оскільки не надано розрахунку витрат на правову допомогу з урахуванням вимог Закону України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах», у зв'язку з чим позов в цій частині задоволенню не підлягає. Щодо відшкодування витрат за послуги аварійного комісара, слід зазначити, що такі витрати не передбачені чинним законодавством, оскільки не віднесені до фактичних витрат і не були виплачені потерпілому , а є наслідком виконаних робіт, окрім того, позивачем не надано жодного доказу на підтвердження суми, сплаченої аварійному комісару, яку позивач просить відшкодувати. У зв'язку з наведеним, зазначені вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір у розмірі 1 378,00 грн.

Outcome: partial