Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-27 00:00:00

11.04.2017 року позивач звернувся досуду з зазначеним позовом , обгрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадклємцем всього майна за заповітом , яке за життя належало або могло належати - [PERSON], який помер [INFO]. Про те, що вона є спадкоємцем , свідчить Свідоцтво про право на спадщину за заповітом № 289 від 06.09.2002 року. [PERSON], за життя проживав однією сім''єю із [PERSON] з 1953 року по день її смерті [INFO]. Починаючи з 1994 року [PERSON], був непрацездатним та перебував на утриманні [PERSON], яка здійснювала постійний нагляд за ним. Після смерті [PERSON], яка померла [INFO] , відкрилася спадщина у вигляді земельної частки (пай) , яка перебуває у колективній власності КСП'' Мир'' розміром 4.63 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі ( на місцевості ) відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] , зареєстрованого 12.05.1997 року у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) № 311. У зв''язку з поганим станом здоров''я [PERSON], не мав змоги самостійно подати заяву про вступ до спадщини та успадкувати вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі та просила його задовільнити з підстав викладених в позовній заяві. Представник відповідача Маловисківської міської ради в судове засідання не з''явився надіслав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Третя особа Маловисківська районна державна нотаріальна контора в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Третя особа Головне Управління Держгеокадастру у Кіровоградській області в судове засідання свого представника не направила, надіслала заяву про розгляд справи у його відсутність. Заслухавши пояснення позивача, представника третьої особі Маловисківської районної державної адміністраціі [PERSON], яка заперечила проти задоволення позову, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню. Суд встановив, що [INFO] помер спадкодавець [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). Відповідно до ч.1 ст.5 ЦК України, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Таким чином відповідно до положень ч. 1 ст.5 ЦК України , при визначенні прав і обов''язків сторін, слід керуватися положеннями ст. ст.524-564 ЦК УРСР від 18.07.1963 року. Як вбачається з матеріалів справи, позивач [PERSON], є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON], що підтверджується матеріалами спадкової справи (а.с. 97-103). 26.03.2001 року спадкодавець [PERSON], на випадок смерті склав заповіт , яким все своє майно, де б воно не було і з чого б не воно не складалося і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] (а.с.100). Відповідно до ст. 534 ЦК УРСР 1963 року, кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом,а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. За змістом вищезазначеного закону, до складу спадщини входить усе майно , або його частка , які належать спадкодавцю на час відкриття спадщини. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР , часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Відповідно до позовних вимог та уточнення до них позивач просить суд : 1. Вважати померлого [PERSON], [INFO] , померлого [INFO], таким що був непрацездатним та перебував на утриманні [PERSON],[INFO]. 2. Встановити факт прийняття спадщини [PERSON], [INFO], після смерті [PERSON], [INFO], у вигляді майна, яке їй належало або могло належати на день її смерті. 3. Визнати право власності за позивачем на майно [PERSON] , у відповідності до заповіту [PERSON], посвідченого Олександрівською сільрадою, Маловисківського району Кіровоградської області 26.03.2001 року , реєстр №23 , у вигляді майна, яке їй належало , або могло належати на день смерті. У змінених позовних вимогах в п.2 та п.3 позивач просить суд встановити факт прийняття спадщини [PERSON], після смерті [PERSON], лише на земельну ділянку, та встановити право власності лише на пай №311, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 12.05.1997 року , Таким чином предметом цього позову є факт перебування спадкодавця [PERSON], на утриманні [PERSON], та прийняття ним спадщини у виді земельної частки (пай) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) [NUMBER] від 12.05.1997 року який належить [PERSON] Аналізуючи вищевказані обставини , які встановлені судом та відповідні їм правовідносини , суд вважає думку позивача [PERSON], що до наявності у неї права на спірну земельну частку пай - помилковою. Оскільки ст. 534 ЦК УРСР 1963 року не передбачає в складі спадщини права і обов''язки спадкодавця, а лише на майно або частку майна. Матеріалами справи підтверджується , що [INFO] померла [PERSON], після смерті якої відкрилася спадщина на земельну частку пай, відповідно до сертифіката [NUMBER] від 12.05.1997 року (а.с.54) . Відповідно до ст. 560 ЦК УРСР 1963 року, [PERSON], за життя не заявив своє право на земельну частку (пай), після смерті [PERSON], та не отримав свідоцтво на право на спадщину на вказану земельну частку (пай) і таким чином втратив право на спадкування після смерті [PERSON] Крім того відповідно до ч.1.ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту:1) родинних відносин між фізичними особами;2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов'язковому державному соціальному страхуванню;4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;5) проживання однією сім'єю чоловіка та жінки без шлюбу;6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім'ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. Тобто, за змістом вищевказаного закону, суд може ухвалити рішення про встановлення факту, що має юридичне значення. Таким чином у зв''язку зі смертю гр. [PERSON], факти його перебування на утриманні [PERSON], та прийняття спадщини після її смерті не мають юридичного значення, оскільки ст. 534ЦК УРСР 1963 року передбачено спадкування за заповітом лише майно або його частку. Крім того твердження позивача [PERSON], про те, що [PERSON], перебував на утриманні [PERSON], є помилковими, оскільки були спростовані матеріалами пенсійної справи [PERSON], які були досліджені в судовому засідання. Відповідно до ч.2 ст.264 ЦПК України , при уваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Тому суд не має законних підстав для задоволення пред''явленого позову. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід віднести за рахунок позовача. На підставі викладеного ,

Outcome: dismissed