Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-06 00:00:00

11.07.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] з вимогами: визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Зміївську міську раду Харківської області зняти з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] [PERSON]. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що є власником житлового будинку за адресою [ADDRESS]. З 15.09.2005 року у належному йому будинку зареєстрований зять [PERSON], проте з грудня 2005 року фактично за адресою реєстрації не проживає, участі в утриманні житла та оплаті комунальних послуг не приймає. На даний час він проживає в [ADDRESS]. Реєстрація [PERSON] порушує його права, як власника. Крім того, виникли труднощі в оформленні субсидії. Належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з'явилися. Позивач [PERSON] подав заяву про судовий розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, не заперечував проти ухвалення по справі заочного рішення. Відповідач [PERSON], який належним чином повідомлявся про розгляд справи, у судове засідання не з'явився, про причини неявки не повідомив, заперечень проти позову не подавав. Розгляд справи проведено у відповідності до вимог ст. 224 ЦПК України за неявки відповідача, який належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи. При конкуренції загальної та спеціальної процесуальної норми суд застосовує норму спеціальну і керується положеннями ч. 1 ст. 224 ЦПК України щодо можливості заочного розгляду справи в разі однієї неявки відповідача, належним чином повідомленої про час та місце судового розгляду справи. Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з'явилися, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Спірним є право користування житловим приміщенням у виді житлового будинку, розташованого за адресою [ADDRESS], який згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 13.02.1996 року, реєстр/№ 23-2240, належить [PERSON]. (а. с. 5, 6). Згідно довідки Зміївської міської ради №5370 від 12.06.2017 року, за адресою [ADDRESS] з 15.09.2005 року зареєстрований проживаючим [PERSON], [INFO]. (а. с. 8). Даними акту обстеження, складеного 25.06.2017 року депутатом Зміївської міської ради Стадніковим Г.А. у присутності свідків [PERSON] та [PERSON] підтверджується, що [PERSON], 1974 року народження, за адресою: [ADDRESS] фактично не проживає з вересня 2005 року. (а. с. 7). [PERSON] є громадянином Російської Федерації, що підтверджується копією паспорта. (а.с.9). Відповідно до ч. 1 ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно з ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. У відповідністю зі ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Позивачем надані докази того, що відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS], але понад рік у спірному житловому приміщенні не проживає без поважних причин, відсутні будь-які відомості щодо існування домовленості між власником житла та відповідачем щодо збереження за ним права користування цим житловим приміщенням. За таких обставин, позовна заява [PERSON] в частині визнання [PERSON]. таким, що втратив право користування житловим приміщенням є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Позовні вимоги щодо зняття з реєстрації відповідача задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до положень ст.. 11 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація місця проживання та місця перебування осіб здійснюється органом реєстрації. Центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері реєстрації фізичних осіб, затверджує відповідно до закону порядок реєстрації місця проживання та місця перебування осіб в Україні, зразки документів, необхідних для реєстрації і зняття з реєстрації місця проживання та місця перебування. Частиною 1 ст. 7 вищевказаного Закону передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстраційного обліку, позовна заява [PERSON] в частині зобов'язання Зміївської міської ради ЇХарківської області зняти [PERSON] з реєстрації задоволенню не підлягає. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial