Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-27 00:00:00

11.09.2014 [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом і просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 3223384600:05:012:0007 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3801 га, розташовану на території Малакаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району, посилаючись на ту обставину, що державний акт, виданий на ім'я спадкодавця 22.02.2010 року, втрачений і нотаріус не видає йому свідоцтво про право на спадщину на вказану земельну ділянку. В судовому засіданні позивач позов підтримав та пояснив, що [PERSON] була одинокою жінкою. Він з 1992 року піклувався про неї та допомагав по господарству, а коли вона померла то поховав за свій рахунок, облаштував місце поховання пам'ятником. Знає, що [PERSON] також була в довірительних стосунках зі своєю сусідкою [PERSON] і ще з деякими вхожими до неї мешканцями села. Він знав про заповіт [PERSON] усього майна на своє ім'я, а про заповіт на банківські вклади на ім'я [PERSON] довідався у нотаріуса. Згодом, після поховань він помітив, що з будинку, де проживала [PERSON] пропали деякі речі, в тому числі і документи на землю. Нотаріус йому пояснив, що без оригіналу державного акту він не видасть йому свідоцтва про спадщину та порадив звернутись до суду. Від Малакаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області до суду поступила заява про розгляд справи у відсутності представника сільської ради. Вислухавши позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступних обставин. [INFO] у віці 89 років в с. Мала Каратуль Переяслав-Хмельницького району померла [PERSON], яка до дня смерті була зареєстрована та проживала одна [INFO]. Вказане підтверджується свідоцтвом про смерть та довідкою з останнього місця проживання. 23 вересня 2002 року [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, в тому числі грошові вклади, заповіла позивачу [PERSON], який посвідчений приватним нотаріусом [PERSON], а 26 грудня 2012 року [PERSON] склала заповіт, яким належні їй грошові вклади заповіла [PERSON]. Обидва ці заповіти є чинними, що підтверджується витягом з реєстру заповітів / спадкових договорів. За правилами ч.2 ст. 1254 ЦК України, заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Таким чином позивач має право на спадкування за заповітом від 23.09.2002 того майна [PERSON], яке вона не включила до заповіту [PERSON], складеного пізніше - 26.12.2012. 15.02.2013 [PERSON] подав до Переяслав-Хмельницької районної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], а 17.04.2013 таку заяву подала [PERSON] Інших спадкоємців за законом чи заповітом в суді не встановлено. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, що надійшли до суду від державного нотаріуса [PERSON], спадкоємцю [PERSON] за її заявою 05.12.2013 було видано свідоцтво про право на спадщину у вигляді грошових вкладів за заповітом від 26.12.2012. Разом з цим, позивачу [PERSON] нотаріус своєю постановою від 16.05.2014 відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з тих причин, що спадкоємець не зміг пред'явити правовстановлюючий документ на земельну ділянку. Той факт, що [PERSON] за життя і до дня смерті належало право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 3223384600:05:012:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3801 га, розташовану на території Малакаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району підтверджується наступними доказами: належним чином завіреною копією архівного примірника державного акта серії ЯИ № 848973 від 22.02.2010, реєстраційний номер - 011095100850; листом Управління Держземагенства у Переяслав-Хмельницькому районі Київської області від 16.10.2014 за № 06-10/3510 за підписом начальника Управління, завіреним печаткою. Факт втрати оригіналу державного акту на право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: 3223384600:05:012:0007, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3801 га, розташовану на території Малакаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області підтверджується поясненнями позивача про обставини справи, листами компетентних органів про неможливість видати дублікат цього акту на померлу особу, оголошенням в газеті «Діловий Переяслав» від 23 липня 2014 року № 29 про недійсність загубленого державного акту серії ЯИ № 848973 від 22.02.2010, реєстраційний номер - 011095100850 на ім'я [PERSON]. Відповідності до ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. За правилами ч.1 ст. 1223, ст. 1233, ст. 1236 ЦК України право на спадкування мають особи, зазначені у заповіті. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що спадкодавець [PERSON] до дня своєї смерті була власником земельної ділянки (кадастровий номер: 3223384600:05:012:0007) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 3,3801 га, що розташована на території Малакаратульської сільської ради Переяслав-Хмельницького району Київської області, а тому [PERSON], будучи спадкоємцем за заповітом, має право на спадкування цього майна з оформленням права власності на земельну ділянку.

Outcome: approved