Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-21 00:00:00

12.10.2020 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебував у фактичних шлюбних відносинах з 2009 року. З 18 січня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом №5. До реєстрації шлюбу, а саме [INFO] у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , а після реєстрації шлюбу діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розірвання шлюбу позивач зазначає зловживання дружиною, особливо в останні два роки, спиртними напоями, внаслідок чого виникають сварки та бійки, вона не виконує належно свої обов`язки, як матері, відносно дітей, може залишити їх вдома без догляду. Позивач вважає, що почуття любові між ними є втраченим. Пропозицію щодо початку лікування, [PERSON] постійно відхиляє. З травня 2020 року сторони проживають окремо, [PERSON] повністю забезпечує утримання дітей. У зв`язку із викладеним, позивач [PERSON] просить розірвати шлюб, зареєстрований 18 січня 2014 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом №5. До початку судового засідання позивач надав суду письмову заяву, в якій зазначив, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без його присутності. До початку судового засідання відповідач надала суду письмову заяву, якою просить суд розглянути справу без її участі, заявлені вимоги [PERSON] визнає. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 18 січня 2014 року, зареєстрованих Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за актовим записом №5, підтверджується копією повторно виданого 14 липня 2020 року Свідоцтва про шлюб, Серії [NUMBER] (а.с.4). Подружжя має трьох неповнолітніх дітей, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , (а.с.5, 6, 7), що зумовлює розгляд даної категорії справи про розірвання шлюбу, виключно в судовому порядку. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до\~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Аналізуючи наведені правові норми, приймаючи до уваги, що примирення між сторонами неможливе, а також врахувавши позиції сторін, викладені у письмових заявах з приводу підтримання та визнання позову відповідно, суд дійшов до висновку що вимоги позивача підлягають задоволенню, як належним чином обґрунтовані. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного та ст.ст. 7, 110-113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved