Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-11 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом та просила змінити розмір аліментів, зобовязавши відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на її користь пеню за прострочення сплати аліментів у розмірі 6419 грн. 30 коп. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 22.07.2009 року. Від шлюбу вони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] Згідно з рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.04.2005 року відповідач повинен сплачувати аліменти в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 24.03.2005 року і до досягнення дитиною повноліття. Також позивач посилається на те, що 17.05.2017 року було прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який передбачає збільшення мінімального розміру аліментів, а ч. 2 ст. 182 СК України передбачає, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. З моменту присудження судом аліментів на утримання дитини сплинуло багато часу, дитина стала дорослішою та на її утримання вимагається все більше коштів, адже збільшуються її потреби у навчанні, розвитку та іншому. Крім того, їх донька знаходиться на «Д» обліку у кардіолога в Амбулаторії ОПСМ м. Мерефа, її направлено на лікування, яке потребує значних грошових витрат, при цьому соціально-економічне становище позивача погіршилось. Разом з тим, позивач зазначила, що відповідач сплату аліментів, призначених судом, в повному обсязі не здійснював з 2009 року, приховував від державного виконавця інформацію, що він офіційно працевлаштований, у звязку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.09.2017 рік становить 14820 грн. 89 коп. Але відповідач відмовляється в добровільному порядку погасити заборгованість зі сплати аліментів, у звязку з чим [PERSON] була вимушена звернутись до суду з цим позовом. 12 жовтня 2017 року суддею було зроблено запит щодо доступу до персональних даних про [PERSON], [INFO], з метою отримання інформації про місце проживання (перебування) фізичної особи згідно з ч. 3 ст. 122 ЦПК України (в редакції від 03.08.2017 року). 03 листопада 2017 року від відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області надійшла відповідь на запит, згідно якої було встановлено, що відповідач зареєстрований за адресою: [INFO]. 03 листопада 2017 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та призначено справу до розгляду у відкритому судовому засіданні, копію ухвали та копію позовної заяви із додатками було надіслано відповідачеві за адресою його реєстрації. 29 листопада 2017 року від відповідача до суду надійшло заперечення на позовну заяву, в якому він зазначив, що вимога [PERSON] про стягнення пені за прострочення сплати аліментів є необґрунтованою, оскільки він не сплачував аліменти у період часу з вересня по жовтень 2005 року через те, що був звільнений з роботи, з розрахунком позивача пені в розмірі 6419 грн 30 коп. не згоден. У задоволенні позовних вимог [PERSON] просив відмовити, але у разі задоволення рішення про стягненні пені, просив суд зменшити розмір пені на 80 %, з урахуванням його матеріального положення, сімейного стану та стану його здоровя. Відповідач зазначив, що мешкає однією сімєю зі своєю матірю похилого віку, яка знаходиться на його утриманні, оскільки тяжко хворіє, потребує догляду та допомоги на її лікування. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні просив зменшити розмір пені за прострочення сплати аліментів на 80 %, в задоволенні вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання своєї дочки в розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не заперечував. Інших заяв та клопотань сторони про справі до суду не подавали. Заслухавши пояснення сторін в судовому засіданні, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 22 липня 2009 року шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON], було розірвано, про що у Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 280 (а.с. 7). Від шлюбу сторони по справі мають спільну дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ВЛ № 292211, виданого Мерефянською міською радою Харківського району (а.с. 11). Як вбачається із копії свідоцтва про народження, батьками [PERSON] є позивач та відповідач по справі. Судом встановлено, що дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю за адресою: Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Набережна, буд. 3, що підтверджується копією акту про встановлення факту (обстеження), складеного депутатом Мерефянської міської ради від 08 травня 2017 року (а.с. 12). Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серії І-ВЛ № 009737 від 23.12.2014 року [PERSON] змінила прізвище на «Богдан» (а.с. 8). Як вбачається з копії виконавчого листа від 22.04.2005 року за рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.04.2005 року [PERSON] зобовязано сплачувати аліменти на дитину у розмірі ? частини від усіх видів заробітку, але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, починаючи з 24.03.2005 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Згідно копії довідки Амбулаторії ОПСМ м. Мерефа від 04.12.2017 року [PERSON], [INFO] знаходиться на «Д» обліку у кардіолога з діагнозом - аномальна хорда лівого шлуночка, вегето-судинна дистонія та 04.12.2017 року була направлена до кардіологічного відділення ОДКЛ. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. Сімя, дитинство, материнство і батьківство охороняється державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини щодо належного матеріального забезпечення є законодавчо передбачена можливість зміни визначеного рішенням суду розміру аліментів залежно від зміни певних життєвих обставин. 17 травня 2017 року Верховна Рада України прийняла Закон № 2037-У111 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів». Закон набрав чинності 08.07.2017 року. Згідно зі\~ст. 180 Сімейного кодексу України\~(далі СК України), батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 1 статті 192 СК України, пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № З «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Статтею 182 ч. 1 СК України передбачено, що при визначені розміру аліментів, суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; - доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; - інші обставини, що мають істотне значення (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року). У відповідності до\~ст. 183 СК України, частина заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 3 статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року). Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року). Частиною 5 статті 183 СК України встановлено, що той з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей-однієї третини, на трьох і більше дітей - половина заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину (у редакції зі змінами від 08.07.2017 року). Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2017 рік», установлено у 2017 році прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень. Таким чином, враховуючи положення законодавства України, збільшення мінімального розміру аліментів для дитини відповідного віку, що рівень життя станом на кінець 2017 року суттєво різниться з рівнем життя 2005 року, а також, що [PERSON] знаходиться на «Д» обліку у кардіолога в Амбулаторії ОПСМ м. Мерефа і потребує лікування, та враховуючу згоду відповідача на підвищення розміру аліментів на утримання його дочки, суд вважає що є підстави для збільшення визначених рішенням Харківського районного суду Харківської області від 22.04.2005 року аліментів, тому розмір аліментів підлягає зміні з 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше половини неоподаткованого мінімуму доходів громадян, на 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, визначеного для дітей відповідного віку. Пунктом 23\~Постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року\~визначено, що у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Щодо позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, то суд зазначає наступне. 01 липня 2005 року по справі № 1299/05 постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Харківського районного управління юстиції Харківської області було відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню виконавчого листа від 22.04.2005 року про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ? частини усіх видів заробітку (а.с. 15). Однак, як вбачається із копії розрахунку заборгованості по сплаті аліментів з [PERSON] відповідно до виконавчого листа № 2-1837/2005 від 22.04.2005 року, станом на 01.09.2017 року, заборгованість відповідача зі сплати аліментів становить 14280 грн. 89 коп. (а.с. 16-17). Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилося стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Саме така правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 1 липня 2015 року у справі № 6-94цс15. У відповідності до положень п. 22 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв'язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках неустойка стягується за весь час прострочення сплати аліментів. Порядок та умови проведення розрахунку заборгованості платника аліментів визначені ст. 195 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» та Інструкцією про організацію примусового виконання рішень, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/57. Так, в силу ст. 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення. Пунктом 12 Інструкції про організацію примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 р. № 512/57 (в редакції від 01.08.2017 року) визначено, що виконавець у разі надходження виконавчого документа про стягнення аліментів у день відкриття виконавчого провадження повинен підрахувати розмір заборгованості зі сплати аліментів та разом з постановою про відкриття виконавчого провадження повідомити про нього стягувача і боржника. Розрахунок заборгованості має бути помісячним і містити суму заробітної плати та інших доходів боржника, що залишилася після утримання податків, відсоток або частку заробітку (доходу), визначений виконавчим документом, загальну суму заборгованості. Якщо боржник не працює або відсутня інформація про отримання боржником доходів, державний виконавець розраховує заборгованість у такому самому порядку, виходячи із середньомісячної заробітної плати для відповідної місцевості. Після отримання достовірної інформації про джерела доходів боржника та їх розмір державний виконавець здійснює перерахунок заборгованості та повідомляє про нього стягувача і боржника. Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору - судом. Відповідно до ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV, в редакції, що діяла на момент виникнення спору) розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України. Згідно з розрахунком заборгованості від 01.09.2017 року державного виконавця Шершня К.В. за період з 14.08.2009 року по 01.09.2017 року заборгованість [PERSON] становить 14280,89 грн. Із розрахунку вбачається, що відповідач з 14.08.2009 року до 01.12.2016 року сплачував суму аліментів нижчу, ніж було встановлено за рішенням суду. З 01.12.2016 року по вересень 2017 року відповідач належним чином виконував покладені на нього обовязки. З урахуванням щомісячного розрахунку заборгованості [PERSON] за період з 14.08.2009 року по 01.12.2016 року, сума неустойки дорівнює 6419 грн. 30 коп. Суд не приймає як доказ на обґрунтування підстав для зменшення розміру стягнення пені копії медичних довідок хвороби [PERSON], оскільки відповідачем не надано до суду доказів на підтвердження родинних стосунків з останньою, крім того, не надано доказів, які б підтверджували, що відповідач витрачає гроші на своє лікування та лікування інших осіб, які є на його утриманні. Як вбачається із копії трудової книги [PERSON] відповідач дійсно не був працевлаштований у період часу з вересня по жовтень 2009 року, а саме: 13.08.2009 року згідно наказу № 509 від 12.08.2009 року [PERSON] було звільнено за скороченням штатів. З 23.09.2009 року відповідачу було розпочато виплату допомоги по безробіттю, яка припинилась 09.11.2009 року. З 10.11.2009 року [PERSON] був знову працевлаштований. Розрахунок заборгованості зі сплати аліментів відносно боржника [PERSON] станом на 01.09.2017 року було проведено державним виконавцем у відповідності до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV, в редакції, що діяла на момент виникнення спору). Такий розрахунок було зроблено правомірно, оскільки на час його проведення державному виконавцю не було відомо про доходи боржника з 13.08.2009-01.09.2017 роки у зв'язку з тим, що останній, в порушення вимог ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» (№ 606-XIV, в редакції, що діяла на момент виникнення спору) не повідомляв про відомості щодо своїх доходів та місць працевлаштування, а це є обовязком саме боржника. За такого, посилання відповідача на те, що заборгованість виникла не з його вини, так як він не ухилявся від обовязку по утриманню дитини, постійно самостійно сплачував аліменти, але в меншому розміру в залежності від його матеріального становища, не може бути взята до уваги судом, як підстава для зменшення розміру стягнення пені. Таким чином, суд вважає доведеною ту обставину, що відповідач був обізнаний про свій обов'язок сплачувати аліменти, однак не вжив усіх заходів для виконання такого обовязку в повному обсязі, не сплатив визначені вищевказаним рішенням Харківського районного суду Харківської області платежі в рахунок сплати аліментів на утримання своєї неповнолітньої дитини, крім того в ході судового розгляду не надав беззаперечних, належних та допустимих доказів того, що заборгованість утворилась з незалежних від нього причин, а також на обґрунтування своєї вимоги про зменшення розміру стягнення пені за прострочення сплати аліментів. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за прострочення сплати аліментів на утримання дитини [PERSON] за період з 14.08.2009 року по 01.12.2016 року в розмірі 6419 грн. 30 коп. Суд приймає поданий позивачем розрахунок пені по аліментах як такий, що проведений відповідно до вимог законодавства, оскільки відповідачем інший розрахунок наданий не був, тому позовні вимоги про стягнення пені підлягають задоволенню в повному обсязі. Таким чином неустойка за прострочення сплати аліментів відповідачем за період з 14 серпня 2009 року по 01 грудня 2016 року має розраховуватися наступним чином: з 14.08.2009 по 01.09 2009 року: 227,64*1%* 18=40,97 грн.; з 01.09.2009 по 01.10.2009 року: 392,67*1%*30=117,80 грн.; з 01.10.2009 по 01.11.2009 року: 193,42* 1%*31=59,96 грн.; з 01.11.2009 по 01.12.2009 року: 293,58*1%*30=88,07 грн.; з 01.12.2009 по 01.01.2010 року: 228,75*1%*31=70,91 грн.; з 01.01.2010 по 01.02.2010 року: 240,75 *1%*31=74,63 грн.; з 01.02.2010 по 01.03.2010 року: 240,75*1%*28=67,41 грн.; з 01.03.2010 по 01.04.2010 року: 190,75*1%* 31=59,13 грн.; з 01.04.2010 по 01.05.2010 року: 179,91 *1%*30=53,97 грн.; з 01.05.2010 по 01.06.2010 року: 77,68*1%*31=24,08 грн.; з 01.06.2010 по 01.07.2010 року: 223,65*1%*30=67,09 грн.; з 01.07.2010 по 01.08.2010 року: 262,30*1%*31=81,31 грн.; з 01.08.2010 по 01.09.2010 року: 27,37* 1%*31= 8,48 грн.; з 01.09.2010 по 01.10.2010 року: 526,89* 1%*30=158,06 грн.; з 01.10.2010 по 01.11.2010 року: 170,48*1%*31= 52,84 грн.; з 01.11.2010 по 01.12.2010 року: 197,21*1%*30= 59,16 грн.; з 01.12.2010 по 01.01.2011 року: 229,61 *1%*31= 71,17 грн.; з 01.02.2011 по 01.03.2011 року: 60*1%*28= 16,80 грн.; з 01 03.2011 по 01.04.2011 року: 214,58*1 %*31= 66,51 грн.; з 01.04.2011 по 01.05.2011 року: 133,75*1 %*30= 40,12 грн.; з 01.05.2011 по 01.06.2011 року: 111,82* 1%*31= 34,66 грн.; з 01.06.2011 по 01.07.2011 року: 36,66* 1%*30=10,99 грн.; з 01.07.2011 по 01.08.2011 року: 85,68*1%*31= 26,56 грн.; з 01.08.2011 по 01.09.2011 року: 333,21 *1%*31= 103,29 грн.; з 01.09.2011 по 01.11.2011 року: 264,96* 1%*31= 82,13 грн.; з 01.11.2011 по 01.12.2011 року: 278,48*1%*30= 83,54 грн.; з 01.12.2011 по 01.01.2012 року: 449,25* 1%31= 139,26 грн.; з 01.01.2012 по 01.02.2012 року: 228,15*1%*31= 70,72 грн.; з 01.02.2012 по 01.03.2012 року: 332,93 *1%*29= 96,54 грн.; з 01.03.2012 по 01.04.2012 року: 280,12*1%*31= 86,83 грн.; з 01.04.2012 по 01.05.2012 року: 153,15*1%*30= 45,94 грн.; з 01.05.2012 по 01.06.2012 року: 153,15*1%*31= 47,47 грн.; з 01.06.2012 по 01.07.2012 року: 128,78*1%*30= 38,63 грн.; з 01.07.2012 по 01.08.2012 року: 216,22*1%*31= 67,02 грн.; з 01.09.2012 по 01.10.2012 року: 211,41*1%*30= 63,42 грн.; з 01.10.2012 по 01.11.2012 року: 95,66*1%*31= 29,65 грн.; з 01.11.2012 по 01.12.2012 року: 199,46*1%*30=59,83 грн.; з 01.12.2012 по 01.01.2013 року: 132,21*1 %*31=40,98 грн.; з 01.01.2013 по 01.02.2013 року: 179,51*1%*31=55,64 грн.; з 01.02.2013 по 01.03.2013 року: 199,16*1%*28=55,76 грн.; з 01.03.2013 по 01.04.2013 року: 207,87* 1%*31=64,43 грн.; з 01.04.2013 по 01.05.2013 року: 200,18*1%*30= 60,05 грн.; з 01.06.2013 по 01.07.2013 року: 160,79* 1%*30= 48,23 грн.; з 01.07.2013 по 01.08.2013 року: 230,59* 1%*31= 71,48 грн.; з 01.08.2013 по 01.09.2013 року: 1l6,10*l%*31 = 35,99 грн.; з 01.09.2013 по 01.10.2013 року: 37,45 *1%*30 = 11,23 грн.; з 01.10.2013 по 01.11.2013 року: 177,32*1%*31= 54,96 грн.; з 01.11.2013 по 01.12.2013 року: 348,57*1%*30= 104,57 грн.; з 01.12.2013 по 01.01.2014 року: 271,35*1%*31= 84,11 грн.; з 01.01.2014 по 01.02.2014 року: 197,25*1%*31= 61,14 грн.; з 01.02.2014 по 01.03.2014 року: 180*1%*28= 50,40 грн.; з 01.03.2014 по 01.04.2014 року: 207,23*1%31 = 64,24 грн.; з 01.04.2014 по 01.05.2014 року: 261,65*l%30 = 78, 49 грн.; з 01.05.2014 по 01.06.2014 року: 39,21*1%*31 = 12,15 грн.; з 01.06.2014 по 01.07.2014 року: 401*1%*30 = 120,30 грн.; з 01.07.2014 по 01.08.2014 року: 229,49*1%*31 = 71,14 грн.; з 01.08.2014 по 01.09.2014 року: 234,86*1%*31= 72,80 грн.; з 01.09.2014 по 01.10.2014 року: 424,06*1%*30= 127,21 грн.; з 01.10.2014 по 01.11.2014 року: 241,14*1%*31= 74,75 грн.; з 01.11.2014 по 01.12.2014 року: 300,71*1%*30= 90,21 грн.; з 01.12.2014 по 01.01.2015 року: 430,39*1%*31= 133,42 грн.; з 01.01.2015 по 01.02.2015 року: 325,08*1%*31= 100,77 грн.; з 01.02.2015 по 01.03.2015 року: 277,68*1%*28= 77,75 грн.; з 01.03.2015 по 01.04.2015 року: 377 89*1%31 = 117,14 грн.; з 01.04.2015 по 01.05.2015 року: 355,68*1%*30= 106,70 грн.; з 01.05.2015 по 01.06.2015 року: 350,15*1%*31= 108,54 грн.; з 01.06.2015 по 01.07.2015 року: 80,91 *1%*30= 114,27 грн.; з 01.07.2015 по 01.08.2015 року: 350,15*1%*31= 108,54 грн.; з 01.08.2015 по 01.09.2015 року: 350,15*1%*31= 108,54 грн.; з 01.09.2015 по 01.10.2015 року: 358,32* 1%*30= 107,49 грн.; з 01.10.2015 по 01.11.2015 року: 350,15* 1%31 = 108,54 грн.; з 01.11.2015 по 0l.12.2015 року: 561,09*1%*30 = 168,32 грн.; з 01.12.2015 по 01.01.2016 року: 437,46*1%*31= 135,61 грн.; з 01.01.2016 по 01.02.2016 року: 34*1%*31=164,40 грн.; з 01.02.2016 по 01.03.2016 року: 459,14*1%*29= 133,15 грн.; з 01.03.2016 по 01.04.2016 року: 401,70*1 %*31= 124,52 грн.; з 01 .04.2016 по 01.05.2016 року: 398,17*1%*30=119,45 грн.; з 01.05.2016 по 01.06.2016 року: 224,27* 1%*31=69,52 грн.; з 01.06.2016 по 01.07.2016 року: 193,15*1%*30=57,94 грн.; з 01.07.2016 по 01.08.2016 року: 115,19*1%31=35,70 грн.; з 01.08.2016 по 01.09.2016 року: 352,95* 1%*31=109,41 грн.; з 01.09.2016 по 01.10.2016 року: 284 09*1%*30=85,22 грн.; з 01.10.2016 по 01.11.2016 року: 191,80* 1%*31=59,45 грн.; з 01.11.2016 по 01.12.2016 року: 298*1%*30=89,40 грн.; з 01.01.2016 по 01.02.2016 року: 330,34*1%*31=164,40 грн.; з 01.02.2016 по 01.03.2016 року: 459,14*1%*29= 133,15 грн.; з 01.03.2016 по 01.04.2016 року: 401,70*1 %31= 124,52 грн.; з 01.04.2016 по 01.05.2016 року: 398,17*1%*30= 119,45 грн.; з 01.05.2016 по 01.06.2016 року: 224,27* 1%*31= 69,52 грн.; з 01.06.2016 по 01.07.2016 року: 193,15*1%*30= 57,94 грн.; з 01.07.2016 по 01.08.2016 року: 115,19*1%31= 35,70 грн.; з 01.08.2016 по 01.09.2016 року: 352,95* 1%*31= 109,41 грн.; з 01.09.2016 по 01.10.2016 року: 284 09*1%*30= 85,22 грн.; з 01.10.2016 по 01.11.2016 року: 191,80* 1%*31= 59,45 грн.; з 01.11.2016 по 01.12.2016 року: 298*1%*30= 89,40 грн.; Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ст. 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved