Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-03 00:00:00

11.08.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що 02.03.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №327. 2 роки тому сторони припинили спільне проживання, шлюб фактично розпався, і в даний час позивачка звернулась в суд з позовом про його розірвання. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], та донька [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не можуть. Тому, позивачка звернулась до суду з даним позовом, в якому просила стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду до досягнення старшою дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити з підстав, зазначених у позові. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю та не заперечував проти задоволення останніх. Заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Так, в судовому засіданні з достовірністю встановлено та сторонами не оспорюється, що 02.03.2008 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, актовий запис №327, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER], виданим В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 02.03.2008 року (а.с.3). 2 роки тому сторони припинили спільне проживання, шлюб фактично розпався, і в даний час позивачка звернулась в суд з позовом про його розірвання. Від даного шлюбу у сторін є неповнолітні діти: донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого В РАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 09.10.2008 року (а.с.5); та донька [PERSON], [INFO], згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого В ДРАЦС Вінницького МУЮ Вінницької області 07.09.2011 року (а.с.4), які згідно довідки Пеньківської сільської ради Літинського району Вінницької області від 07.08.2014 року №968 проживають з позивачкою та знаходяться на її утриманні (а.с.6). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В добровільному порядку домовитись про спільне утримання неповнолітніх дітей сторони не можуть. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на вищенаведене, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, так як позивачка підтримала позовні вимоги, а відповідач не заперечував проти задоволення останніх. Окрім того, при визначенні суми стягнення аліментів суд враховує вікову категорію неповнолітніх дітей, звичайні потреби дітей, те, що відповідач є молодою, фізично здоровою людиною працездатного віку, інших утриманців окрім спільних дітей сторін не має. А тому суд вважає, що є всі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки вимоги позивачки є законними, достатньо вмотивованими і ґрунтуються на наявних у справах доказах. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею та документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ч.1 ст.79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Зокрема, до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ч.3 ст.79 ЦПК України). Тому, витрати, понесені позивачкою на правову допомогу у розмірі 200 грн., що підтверджується квитанцією №289 від 11.08.2014 року, виданою адвокатом [PERSON] (а.с.7) також підлягають стягненню з відповідача. Крім того, відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача підлягають до стягнення на користь держави судові витрати, які складаються з 243 грн. 60 коп. судового збору, від сплати якого звільнено позивачку. На підставі викладеного та

Outcome: approved