Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

12.01.2016 року до суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позивач у судове засідання не з'явився, але надав суду заяву про те, що позов підтримує та просить справу розглянути у його відсутність. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Із позову вбачається, що будинок [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності, про що свідчить договір дарування будинку та земельної ділянки від 05 жовтня 2012 року, що посвідчений приватним нотаріусом Ємельяненко К.М, Краматорського міського нотаріального округу, реєстровий номер 3156. Відповідно до договору позивач є єдиним власником будинку [ADDRESS]. Однак за вказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вони були тимчасово зареєстровані на 2 місяці за вказаною адресою в листопаді 1997 року. Відповідачі ще в червні 1998 року переїхали до іншого житла, але з реєстраційного обліку не знялись. Тобто з середини 1998 року відповідачі в будинку [ADDRESS] не проживають, особистих речей відповідачів в будинку не має. Факт не проживання відповідачів за вказаною адресою підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 07 жовтня 2015 року, складеним представником Красноторської селищної ради у присутності сусідів. Вказані обставини порушують мої позивача як власника житлового приміщення, також він не має можливості оформити субсидію на сплату житлово-комунальних послуг. На підставі викладеного позивач просить визнати [PERSON], [PERSON], [PERSON], такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] Донецької області. Відповідачі у судове засідання не з'явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином. Згідно ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідно до вимог ст.ст. 224-225 ЦПК України та враховуючи думку позивача, судом ухвалено про заочний розгляд справи. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до договору дарування позивач є власником зазначеного вище будинку (а.с. 6,7). Відповідно до довідки з місця мешкання, відповідачі зареєстровані у будинку позивача (а.с.9). Відповідно до акту відповідачі в зазначеному будинку не проживають тривалий час (а.с. 10). Відповідно до ст.317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у скоєнні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно з ч. 1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ст.107 Житлового кодексу України, наймач житлового приміщення вправі за згодою членів сім'ї в будь-який час розірвати договір найму. У разі вибуття наймача та члена його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому же населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідачі у буд. [ADDRESS] тривалий час не проживають, їх речей в ній немає, тому відповідачів можливо визнати такими, що втратили право користування зазначеним житловим приміщенням. На підставі викладеного,

Outcome: approved