Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

12.02.2014 року позивачка [PERSON] звернулася з цивільним позовом до [PERSON] в якому просить стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання їхнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі 1000,00 грн., починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до закінчення навчання такого чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку. Свої вимоги мотивує тим, що вони з відповідачем є батьками [PERSON], [INFO], котрий навчається в ВПУ № 71 в м. Кам'янка-Бузька Львівської області, з терміном навчання з 01.09.2011 року по 30.06.2014 року. Наголошує на тому, що відповідач грошей на утримання сина не дає і матеріально його не підтримує. Вказує, що вона є інвалідом ІІІ групи інвалідності, а її пенсія та заробітна плата не дозволяють їй самостійно утримувати себе та сина. Позивач у судових засіданнях позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити з підстав, вказаних у позові, однак в подальшому не з'явилася, не повідомила суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання була належним чином повідомлена, однак подала заяву в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а судовий розгляд проводити у її відсутності. Відповідач у судовому засіданні 21.03.2014 року позовних вимог не визнав, вважає такі безпідставними та необгрунтованими. Подав письмові заперечення в яких просив у задоволенні позову відмовити, за його безпідставністю. Вказує про те, що він є інвалідом і не має можливості сплачувати синові аліменти, оскільки практично усі кошти ним витрачаються на лікування, з одержаних ним доходів є лише його пенсія. Окрім того, вказав що він не є біологічним батьком [PERSON], оскільки він його усиновив. У судове засідання, призначене на 13.06.2014 року відповідач не з'явився, не повідомив суд про причини своєї неявки, хоча про час та місце судового засідання був належним чином повідомлений. Відповідно до вимог ст.197 ч.2 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання або за розпорядженням головуючого інший працівник апарату суду. У разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками третьої особи [PERSON] року народження, вказані обставини підтверджені Свідоцтвом про народження серія [NUMBER], виданим Відділом РАГС Кам'янка-Бузького РУЮ у Львівській області, 06.12.2001 року. Згідно довідки № 325 від 14.05.2014 року, виданої Вищим професійним училищем №71 м. Кам'янка-Бузька Львівської області, [PERSON] навчається у вказаному училищі на ІІІ курсі група №32, з терміном навчання від 01.09.2011 року по 30.06.2014 року. Відповідно до вимог ст.198 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Довідкою №257 від 18.03.2014 року, виданою УПФ України у Пустомитівському районі Львівської області, підтверджено, що [PERSON] отримує пенсію за віком за списком №2 (при повному пільговому стажі), у середньомісячному розмірі 1620,55 грн. Медичними довідками підтверджено, що відповідач хворіє хронічними захворюваннями та часто перебуває на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. У відповідності до вимог ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно вимог ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу. Разом з тим, вказаними положеннями не передбачено можливості стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини у розмірі не менше 30% прожиткового мінімуму для особи відповідного віку, через що у цій частині позовних вимог слід відмовити. Відповідно до положень п. 20 ППВС «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів як досягнення дочкою, сином, віку, який перевищує 18 років але є меншим 23 років, продовження ними навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на те, що третя особа, яка досягла повноліття, продовжує навчання, у зв'язку з чим потребує матеріальної допомоги, а у відповідача є можливість таку допомогу надавати, беручи до уваги ті обставини, що обов'язок з утримання дітей покладено на обидвох батьків, позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають частковому задоволенню в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до закінчення навчання такого чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку.

Outcome: partial