Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

11 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Волинській області про відшкодування майнової шкоди, пов`язаної із знищенням його транспортного засобу. Ухвалою судді від 16 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху. 28 жовтня 2019 року позивачем подано позовну заяву в новій редакції в якій заявлені аналогічні позовні вимоги до Головного управління Національної поліції у Волинській області та Державної казначейської служби України. 29 жовтня 2019 року відкрито провадження у даній справі. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив , що упровадженні Ковельського відділу поліції - територіального підрозділу ГУ НП у Волинській області перебував матеріал досудового розслідування за № [NUMBER] , внесеного до ЄРДР 24.03.2019 року за ознаками вчинення кримінального правопорушення - злочину, передбаченого ч. 2 ст. 194 КК України, в межах якого позивача, [PERSON] , згідно Постанови б/н від 03 квітня 2019 року, залучено як потерпілого. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 23 березня 2019 року, близько 17 год. 00 хв., невстановлена особа, діючи умисно, за парканом території стоянки тимчасово затриманого автотранспорту Ковельського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, що розміщена в [ADDRESS] , підпалила сміття, розвела вогонь, який перекинувся на вказану стоянку транспорту, внаслідок чого виникла пожежа, в ході якої було пошкоджено автомобіль марки «БМВ», державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль марки «Пежо Партнер», державний номерний знак [NUMBER] , автомобіль марки «БМВ», номерний знак [NUMBER] та автомобіль марки «Део Ланос», державний номерний знак [NUMBER] (належний на праві приватної власності позивачу), що знаходились на стоянці. Відповідно до ч. 4 ст. 168 Кримінального процесуального кодексу України після тимчасового вилучення майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 27 Порядку зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 19 листопада 2012 p. № 1104, схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується згідно з пунктами 1-26 цього Порядку до повернення майна власнику у зв`язку з припиненням тимчасового вилучення майна або до постановлення слідчим суддею, судом ухвали про накладення арешту на майно. Пунктом 5 даного Порядку визначено, що умовою зберігання речових доказів повинне бути забезпечення збереження їх істотних ознак та властивостей. Забороняється зберігання речових доказів в умовах, що можуть призвести до їх знищення чи псування. В результаті зазначених, встановлених слідством, фактичних обставин цієї справи позивачу, як законному власнику майна, що було тимчасово вилучене та перебувало на спеціальному майданчику для зберігання тимчасово затриманих транспортних засобів, було завдано суттєвих матеріальних збитків Відповідач Головне управління Національної поліції у Волинській області у своєму відзиві на позов зазначило, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки автомобіль «ЗАЗ» р.н. [NUMBER] на час пожежі 23.03.2019 року не становить жодних матеріальних цінностей, що підтверджено висновком експерта від 07.09.2019 року. У відзиві на позов Державною казначейською службою України зазначено, що у відповідності до ст..25 Бюджетного кодексу України Казначейство України здійснює безспірне списання коштів з державного бюджету та місцевих бюджетів на підставі рішення суду. Зазначає також, що згідно з загальними нормами цивільно-правової відповідальності при вирішенні спору про відшкодування шкоди обов`язковому з`ясуванню підлягають наявність такої шкоди, протиправність дій, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини останнього. Відсутність хоча б одного елементів складу правопорушення унеможливлює стягнення шкоди. Вважає, що вимоги позивача належним чином не обґрунтовано, а тому є такими що не підлягають задоволенню. В судовому засіданні представники відповідачів також позов не визнали з підстав викладених у відзивах. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що позивач мав на праві власності автомобіль «ЗАЗ Део Ланос», 2011 року випуску , який був учасником дорожньо-транспортної пригоди 12 листопада 2018 року та його визнано речовим доказом постановою слідчого від 13.11.2018 року у кримінальному провадженні . За вироком Ковельського міськрайонного суду від 22 квітня 2019 року вказаний транспортний засіб який знаходився на транспортному майданчику тимчасового утримання Ковельського ВП ГУНП у Волинській області передано законному власнику. Постановою про закриття кримінального провадження від 30 вересня 2019 року підтверджено, що 23 березня 2019 року близько 17 години, невстановлена особа, діючи умисно, за парканом території майданчика тимчасово затриманого транспортного засобу Ковельського відділу поліції Головного управління національної поліції України підпалила сміття, розпаливши вогонь, який перекинувся на вказаний майданчик внаслідок чого виникла пожежа в ході якої було пошкоджено автомобілі в тому числі позивача. За висновком судової автоварознавчої експертизи від 07.09.2019 року яка була проведена в рамках вказаного кримінального провадження ринкова вартість автомобіля з пробігом 24600 км. та наявною комплектацією станом на 07.09.2019 року складає 97377 грн., а вартість відновлюваного ремонту експертом не визначалась, оскільки вона перевищує ринкову вартість автомобіля і є економічно недоцільною. Із наданих на дослідження доказів слідує, що автомобіль «ЗАЗ Део Ланос» був пошкоджений з вини засудженої особи під час ДТП, що підтверджено вказаним вище вироком суду. Із повідомлення Волинської обласної дирекції ГО НАСК «Оранта» слідує, що позивачу відповідно до розрахунку на підставі досліджених від 09.01.2019 року ( тобто до виникнення пожежі) було виплачено страхове відшкодування за часткове пошкодження його автомобіля по факту ДТП, яке мало місце 22.11.2018 року в сумі 15868,73 грн. Дану обставину не оспорював позивач та його представник. Тобто до пожежі слід вважати, що ринкова вартість автомобіля який зазнав механічних пошкоджень внаслідок ДТП становить: 97377-15868,73=82068,27 грн. Матеріалами справи доведено факт пошкодження майна позивача на території Ковельського ВП ГУНП у Волинській області, а відтак у відповідності до ч.4 ст.168 КПК України після тимчасово вилученого майна уповноважена службова особа зобов`язана забезпечити схоронність такого майна в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. В п.27 «Порядку забезпечення речових доказів» затвердженою Постановою КМУ від 19.11.2012 року №1104 схоронність тимчасово вилученого майна забезпечується до повернення його власнику у зв`язку з припиненням тимчасово вилучення. Отже, виходячи з наведеного відповідальним до зберігання майна є Ковельське ВП ГУНП у Волинській області. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч.2 стаття 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Згідно ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Отже на підставі викладеного суд вважає позов частково підставним . Закриття кримінального провадження за ч.2 ст.194 КК України та не встановлення особи, яка вчинила підпал сміття внаслідок чого виникла пожежа на майданчику для тимчасово затриманих транспортних засобів Ковельським ВП ГУНП у Волинській області не є підставою для відмови в позові.

Outcome: partial