Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-08 00:00:00

12.04.2018 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з спільним позовом до відповідача [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користуватися жилим приміщенням у житловому будинку по вул. Цибулька, 23 в м. Новий Буг Миколаївської області. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачі зазначили, що вони являються співвласниками вищевказаного житлового будинку. З 1984 року у їхньому помешканні був зареєстрований та проживав також рідний брат позивача [PERSON] - відповідач у справі, [PERSON] Втім, у 2006 році відповідач залишив їх місце проживання та став проживати за іншою адресою. Наразі, особисті речі відповідача в будинку відсутні, поштова кореспонденція на вказану адресу на його імя не надходить, вони будь-яких перешкод у користуванні спірним приміщенням брату не чинили. Протягом відсутності відповідача без поважних причин, останній комунальні послуги не сплачував, допомогу в утриманні будинку не надавав, у зв'язку з чим порушуються їхні права, як власників житлового будинку, при цьому, наявність реєстрації відповідача у його будинку, заважає їм оформити субсидію на компенсацію витрат зі сплати комунальних послуг. В судове засідання позивачі [PERSON] та [PERSON] не зявилися, направили на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи без їх участі, спільний позов підтримали і просили його задовольнити. В попередньому судовому засіданні, що мало місце 05.07.2018 року, позивачі та їх представник [PERSON], посилаючись на обставини, які викладені у позовній заяві, заявлені вимоги підтримували. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не зявився, втім направив на адресу суду письмову заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, предявлений до нього позов визнав повністю і не заперечував проти його задоволення. Вислухавши доводи позивачів та їхнього представника, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. Згідно свідоцтва про право спадщину за законом, виданого 19.04.2001 року Новобузькою державною нотаріальною конторою Миколаївської області за р./№ 562, власником ? частини житлового будинку по вул. Цибулька, 23 в м. Новий Буг Миколаївської області являється позивач [PERSON] (а.с. 11). На підставі договору купівлі-продажу від 31.03.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Новобузького районного нотаріального округу Миколаївської області за р./№ 488, власником іншої ? частини вищевказаного житлового будинку являється позивачка [PERSON], яку вона придбала за вказаним правочином саме у відповідача [PERSON] (а.с. 12). З даних будинкової книги видно, що з 14.08.1982 року у вказаному помешканні зареєстрований відповідач у справі [PERSON] (а.с. 14-15). Проте, як слідує з доводів позивачів, у вказаному будинку відповідач припинив проживати ще з 2006 року, власне з того часу, коли продав свою частку будинку, що підтверджується актом обстеження депутата Новобузької міської ради [PERSON] від 30.03.2018 року (а.с. 13), а також поясненнями свідка [PERSON] в судовому засіданні. При цьому, як встановлено при судовому розгляді справи [PERSON] добровільно покинув вказане приміщення і вибув проживати за іншою адресою по вул. Молода Гвардія, 10 в м. Новий Буг Миколаївської області. Згідно вимог ч. 2 ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім'ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім'я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім'ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом. За таких обставин, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивачів на підставі ухвали суду від 17.04.2018 року було звільнено від сплати судового збору, то у звязку з задоволенням позовних вимог у повному обсязі, судовий збір, який підлягав до сплати у розмірі 704,80 грн., належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved