Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

11.04.2017 року представник Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріального збитку спричиненого злочином. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до заяви про призначення пільгової пенсії та наданих документів відповідачу 17.11.2007 року була призначена пільгова пенсія по списку №1 відповідно до розділу 15 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.100 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» яку вона отримувала по 31.03.2011 року. Протоколом виїмки від 29.04.2011 року співробітниками УГСБЕП було вилучено пенсійну справу [PERSON] у зв'язку з підозрою про наявність недостовірної інформації в матеріалах пенсійної справи, в результаті чого виплата [PERSON] була зупинена з 01.04.2011 року. При розгляді кримінальної справи в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська [PERSON] було пред'явлено обвинувачення за ч.2 ст. 190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України виходячи з того, що обвинуваченим для призначення пільгової пенсії були надані до УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська паспорт громадянина України, трудову книжку в якій містилися підробці записи стосовно працевлаштування [PERSON] на ВАТ «Красний Прорфинтерн», довідку №08/33 від 10.02.2004 року, довідку №45 від 10.02.2004 року видану від підприємства ВАТ «Красный Прорфинтерн», завдяки яким гр. [PERSON] набула право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах при наявності пільгового стажу зі зниженням пенсійного віку. В результаті розгляду кримінальної справи по суті було встановлено, що введені в оману працівники УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська у відповідності до заяви [PERSON] від 16.11.2007 року склали протокол №2304 від 16.11.2007 року яким [PERSON] було призначено щомісячне пенсійне забезпечення в розмірі 1105 грн. 19 коп. Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2014 року по справі №1/205/8/14, [PERSON] було визнано винною у скоєнні злочину відповідно до ч.2 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначено їй покарання за ч.2 ст.190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки; за ч.3 ст.358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік; за ч.4 ст.358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три місяці. Відповідно до ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки. Відповідно до ст.75 КК України [PERSON] звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком, якщо вона протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину. Під час кримінального провадження до початку судового розгляду цивільний позов до підозрюваної не пред'являвся. Т.ч. [PERSON] завдала матеріальну шкоду Пенсійному фонду України в особі Лівобережного об'єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Дніпрі за період 17.11.2007 року по 31.03.2011 року, що станом на 25.05.2017 року становить 41664,52 грн. Представник позивача просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищезазначену суму матеріального збитку. Представник позивача в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності в якій підтримував позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явилася, повідомлена належним чином, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності в якій не заперечувала проти задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.50 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, надміру виплачені внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездільністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В судовому засіданні було встановлено, що відповідно до заяви про призначення пільгової пенсії та наданих документів відповідачу 17.11.2007 року була призначена пільгова пенсія по списку №1 відповідно до розділу 15 Прикінцевих положень ЗУ «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» та ст.100 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» яку він отримував по 31.03.2011 року. (а.с. 10-11) Протоколом виїмки від 10.11.2011 року співробітниками УГСБЕП було вилучено пенсійну справу [PERSON] у зв'язку з підозрою про наявність недостовірної інформації в матеріалах пенсійної справи, в результаті чого виплата [PERSON] була зупинена з 31.03.2011 року. (а.с. 25) При розгляді кримінальної справи в Ленінському районному суді м. Дніпропетровська [PERSON] було пред'явлено обвинувачення за ч.2 ст.190, ч.3 ст. 358, ч.4 ст.358 КК України виходячи з того, що обвинуваченим для призначення пільгової пенсії були надані до УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська паспорт громадянина України, трудову книжку в якій містилися підроблені записи стосовно працевлаштування [PERSON] на ВАТ «Красний Прорфинтерн», довідку № 08/33 від 10.02.2004 року, довідку №45 від 10.02.2004 року видану від підприємства ВАТ «Красный Прорфинтерн», завдяки яким гр. [PERSON] набула право на отримання пенсії за віком на пільгових умовах при наявності пільгового стажу зі зниженням пенсійного віку. В результаті розгляду кримінальної справи по суті було встановлено, що введені в оману працівники УПФУ в Самарському районі м. Дніпропетровська у відповідності до заяви [PERSON] від 16.11.2007 року склали протокол №2304 від 16.11.2007 року яким [PERSON] було призначено щомісячне пенсійне забезпечення в розмірі 1105 грн. 19 коп. Вироком Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 25.12.2014 року по справі № 1/205/8/14, [PERSON] було визнано винною у скоєнні злочину відповідно до ч.2 ст.190, ч.3 ст.358, ч.4 ст.358 КК України та призначено йому покарання за ч.2 ст 190 КК України у вигляді позбавлення волі строком на два роки; за ч.3 ст. 358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на один рік; за ч.4 ст.358 КК України у вигляді позбавлення волі строком на три місяці. Відповідно до ст.70 КК України призначено покарання за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, остаточно призначивши покарання у вигляді позбавлення волі строком на два роки. Відповідно до ст.75 КК України [PERSON] звільнено від призначеного покарання з іспитовим строком, якщо вона протягом одного року іспитового строку не скоїть нового злочину. (а.с. 41-74) Під час кримінального провадження до початку судового розгляду цивільний позов до підозрюваної не пред'являвся. Станом на 25.05.2017 року сума завданої матеріальної шкоди становить 41664 грн. 52 коп. Відповідно до ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Відповідно до ч.3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Враховуючи положення приведеної норми, надані позивачем докази в їх сукупності, а також докази, добуті у судовому засіданні, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та вбачає наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved