Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-23 00:00:00

10 січня 2019 року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М. про усунення від права на спадкування. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 січня 2019 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п.п. 2, 5 ч. 3 ст. 175, ч.ч. 1, 5 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких 22 березня 2019 року позивачем було подано виправлений позов. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 березня 2019 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 травня 2019 року заяву [PERSON] про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 29 липня 2019 року витребувано історії хвороби [PERSON] , померлого [INFO] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] до спільного розгляду з первісним. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року задоволено заяву [PERSON] про допит свідків. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року задоволено заяву [PERSON] та витребувано у ГУ ПФУ у Дніпропетровській області відомостей про отримані доходи померлого [PERSON] . Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 жовтня 2019 року заяву [PERSON] про виклик свідків залишено без задоволення. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 листопада 2019 року заяву [PERSON] про виклик свідків задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року провадження по справі в частині зустрічних позовних вимог [PERSON] до [PERSON] , треті особи: [PERSON] та приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М. про усунення від права на спадкування закрито у зв`язку із відмовою від зустрічного позову. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 липня 2020 року підготовче засідання було закрито, а справу призначено до судового розгляду. Позивач у своєму позові посилалася на те, що влітку 2012 року вона познайомилася з [PERSON] . З вересня 2012 року вони почали проживати разом однією родиною за адресою: [ADDRESS] , вели спільне господарство, мали спільний бюджет. 11 вересня 2015 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Останні 5 років свого життя [PERSON] тяжко хворів, двічі проходив стаціонарне лікування з діагнозом радикулопатія зі стійким больовим синдромом. Крім цього, йому він мав захворювання на алкоголізм. Протягом останніх 5 років він неодноразово проходив лікування в Дніпропетровській обласній психіатричній лікарні та в Дніпропетровському наркологічному диспансері. Увесь час перебування [PERSON] в лікарні, ним опікувалася позивач, витрати, пов`язані з лікуванням, також сплачувала позивач. Померлий [PERSON] мав двох дітей - відповідачів: [PERSON] і [PERSON] . Чоловік позивача звертався до дітей з проханням надавати йому посильну допомогу. Зокрема, у серпні-вересні 2014 року [PERSON] телефонував синові, проте, останній відмовив у наданні допомоги. [PERSON] також відмовилася надати батькові допомогу. Позивач особисто неодноразово зверталася до відповідачів з проханням надавати [PERSON] допомогу, оскільки він знаходився у досить скрутному матеріальному становищі, тому що лікування потребує значних фінансових витрат. У травні 2017 року [PERSON] через хворобу не міг виконувати роботу з фізичним навантаженням та перебував фактично на утриманні позивача. Відповідачі жодної допомоги: ані матеріальної, ані грошової, ані фізичної не надавали. Просила усунути [PERSON] та [PERSON] від спадкування після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] . Надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлявся належним чином, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечував. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового засідання повідомлялася належним чином, про причини неявки судові не повідомила, відзив на позов не надала. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Прийдак Ю.М. у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив, письмових пояснень на позовну заяву не надав. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 11 вересня 2015 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб (а.с. 177). [PERSON] є батьком [PERSON] (а.с. 189) та [PERSON] (а.с. 194). [PERSON] перебував на обліку у лікаря-невропатолога з діагнозом дискогенна радікулопатія на фоні грижі диска (а.с. 80). Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу [PERSON] , наданих ГУ ПФУ в Дніпропетровській області вих. № 23 718/6-03/26 від 19 листопада 2019 року, [PERSON] мав мінливий дохід та тривалий час не працював (а.с. 157-158). [PERSON] , відповідно до медичних карт стаціонарного хворого, перебував на стаціонарному лікуванні в КЗ «Дніпропетровській клінічній психіатричній лікарні» Дніпропетровської обласної ради з 01 лютого 2015 року по 12 лютого 2015 року, з 15 липня 2016 року по 04 серпня 2016 року та з 13 серпня 2016 року по 29 серпня 2016 року з діагнозом: психічні розлади і розлади поведінки внаслідок вживання алкоголю, психотичний розлад, переважно галюцинаторний. [INFO] [PERSON] помер (а.с. 180), після його смерті відкрилася спадщина. 23 січня 2018 року [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 175). 29 березня 2018 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини (а.с. 186, 192). Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до частини другої статті 1223 ЦК України право на спадкування за законом після смерті [PERSON] одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до статті 1261 ЦК України дати спадкодавця у першу чергу мають право на спадкування за законом. Відповідно до абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Частиною п`ятою статті 1224 ЦК України передбачено, що за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини. Спадкоємець може бути усунений від права на спадщину лише при одночасному настанні указаних обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності (ч. 5 ст. 1224 ЦК України). У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов`язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами Сімейного кодексу України. Виходячи зі змісту ч. 5 ст. 1224 ЦК України та з урахуванням роз`яснень, наданих судам у п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», правило ч. 5 ст. 1224 ЦК України стосується всіх спадкоємців за законом, зокрема й тих, які відповідно до СК України не були зобов`язані утримувати спадкодавця. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Таким чином, лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів у їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування. У постановах Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 337/6000/15-ц (провадження № 61-1302св18) та від 04 липня 2018 року у справі № 404/2163/16-ц (провадження № 61-15926св18) зроблено висновок, що «ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребує допомоги, полягає в умисних діях чи бездіяльності особи, спрямованих на ухилення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій». Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав, про що зазначив у своїй заяві до суду від 14 липня 2020 року, відповідачем [PERSON] відзив напозов подано не було, обставини, які б спростували факти, викладені в позові, не наведені. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] мав тяжкі захворювання, які вимагали тривалого дороговартісного лікування, проживав фактично за рахунок позивача, яка хоч і зареєстрована за іншою адресою, фактично проживала з померлим [PERSON] (а.с. 119, 120), оскільки в силу своїх захворювань він був неспроможний для постійного та тривалого працевлаштування. Потребував догляду та матеріальної допомоги, яких відповідачі йому не надавали. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , усвідомлюючи свій обов`язок, нехтували ним, не надавали за життя померлому батькові підтримки ані в грошовій формі, ані в натуральній, а за таких обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 1 089 гривень 00 коп. (а.с. 1, 144), який враховуючи що позовні вимоги задоволено, підлягає стягненню з відповідачів по 544 гривень 50 коп. з кожного. На підставі викладеного,

Outcome: approved