Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-23 00:00:00

12.09.2016 позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позов мотивує тим, що перебуває з відповідачем в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2002 року. Мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Зазначає, що діти проживають з нею та перебувають на повному її утриманні, відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Коштів не вистачає для повноцінного забезпечення дітей усім необхідним. Самостійно можливості утримувати дітей немає. Оскільки відповідач є здоровим, працездатним чоловіком, вважає, що можливість забезпечувати матеріально дітей в нього є. А тому, просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, на кожну дитину, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Позивач [PERSON] в судовому засіданні вимоги позову підтримала. Просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей в частці, яку визначить суд. Додатково суду пояснила, що проживають з відповідачем окремо понад рік. Вона з дітьми живе в квартирі її батьків. Відповідач живе у своїх батьків. Відповідач має постійне офіційне місце роботи. Утриманців не має. Вона отримує мінімальну заробітну плату. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, хоча був повідомлений про час та місце розгляду справи, відповідно до вимог ст. ст. 74-76 ЦПК України. Заяви про розгляд справи у його відсутності відповідач не подавав. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується наявними в матеріалах справи копіями свідоцтв про народження (а.с. 4,5). З позовної заяви вбачається, що сторони разом не проживають, відповідач проживає окремо від дітей. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України аліменти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Оскільки відповідач офіційно працевлаштований та має стабільний дохід, аліменти слід стягувати у частці від його заробітку. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище позивача, яке не дозволяє самостійно забезпечити двох неповнолітніх дітей, відповідача, який отримує регулярний дохід, є здоровим, працездатним чоловіком, інших утриманців не має, а тому, суд дійшов висновку, що слід стягувати з відповідача в користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення старшою дитиною повноліття. Суд вважає визначений розмір аліментів достатнім та справедливим. Крім того, з відповідача слід стягнути в дохід держави судовий збір. Рішення суду в частині стягнення аліментів на неповнолітніх дітей у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обовязкового негайного виконання.

Outcome: approved