Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-08 00:00:00

11.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності її матері [PERSON], яка померла 28.03.2015 року, Державних актів на право власності на земельні ділянки серії ЖТ № 159668 та ЖТ № 159669, які видані 02.06.2003 року на імя [PERSON] посилаючись на те, що після смерті матері відкрилася спадщина на належне їй спадкове майно. Заявниця [PERSON] належить до першої черги спадкоємців за законом і має право на успадкування вищевказаних земельних ділянок. Нотаріальна контора відмовила їй в оформленні спадщини, оскільки в Державних актах на право приватної власності на землю прізвище матері помилково зазначили «Гнітецька». Внаслідок цієї помилки заявниця не може оформити спадщини. Таким чином для виправлення технічних чи орфографічних помилок в державних актах після смерті власників земельних ділянок, спадкоємцям необхідно звернутись до суду з позовом про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В судове засідання [PERSON] не зявилася, її представник за довіреністю [PERSON] надала суду заяву, в якій просить розглянути справу за відсутності заявниці та її представника, заявлені вимоги підтримує і просить задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, однак надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Так, відповідно до ст.3, ч.1 ст.234 ЦПК України, п.4, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України за №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав за відсутності іншого порядку встановлення цих фактів. До категорії справ, передбачених вищевказаною нормою ЦПК України відносяться справи за заявами про належність правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті (п.6 ст.256 ЦПК України). Судовим розглядом встановлено, що після смерті [PERSON] відкрилася спадщина (а.с.11). Заявниця [PERSON] являється донькою спадкодавиці [PERSON], належить до першої черги спадкоємців за законом (а.с.5,7-10). На даний час заявниця займається оформленням спадщини після смерті матері, при цьому зясувалося, що в Державних актах на право власності на землю допущено помилку, а саме, прізвище матері заявниці у державних актах зазначено як «Гнітецька», замість «Гнетецька», як вказано, у свідоцтві про смерть. Отже, факт належності правовстановлюючого документа - Державних актів на право приватної власності на землю серії ЖТ № 159668 та ЖТ № 159669, які видані 02.06.2003 року на імя [PERSON] на підставі рішення розпорядження голови Радомишльської райдержадміністрації матері заявниці підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про народження заявника, довідкою Осичківської сільської сільської ради Радомишльського району Житомирської області (а.с.10,11,12,16). Таким чином, суд вважає, що заява [PERSON] знайшла своє підтвердження в судовому засіданні і даний факт підлягає встановленню.

Outcome: approved