Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

10 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в якій просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її чоловіка [PERSON], який помер 17 жовтня 2016 року, в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 17 жовтня 2016 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина на земельну ділянку по вул.Д.Галицького, 25 , м.Хотин. Вказує, що після смерті [PERSON] вона пропустила строк для прийняття спадщини у звязку з тим, що з грудня 2016 року по теперішній час хворіє та перебуває на постійному лікуванні та нагляді у Чернівецькому обласному онкологічному диспансері. Також зазначає, що спадкоємцем померлого [PERSON] є його син відповідач по справі [PERSON], що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що позивач [PERSON] пропустила строк звернення для прийняття спадщини після смерті [PERSON] Таким чином, підтримуючи вищевикладене, просить суд визначити їй додатковий строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але її представник [PERSON]\~в судовому засіданні підтримав обставини викладені в заяві та просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, але був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав. Тому суд зі згоди представника позивача ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).\~\~ Відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вислухавши пояснення представника позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вимоги позовної заяви не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Так судом встановлено, що 17 жовтня 2016 року помер [PERSON], що підтверджується\~ копією свідоцтва про смерть, серії І-МИ № 164537, від 19.10.2016 року (а.с. 6). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-МИ № 263621 від 02.06.1995 року вбачається, що [PERSON] і [PERSON] одружилися 02.03.1995 року (а.с. 5). Відповідно до виписки з медичної картки № 5563 від 06.01.2017 року, № 501 від 13.02.2017 року, копії довідки від 06.03.2017 року та копії довідки серії 12 ААА № 915268 вбачається, що [PERSON] дійсно хворіє та перебуває на лікуванні у Чернівецькому обласному онкологічному диспансері з грудня 2016 року, вона являється інвалідом другої групи (а.с. 7-11, 13). Судом досліджено копію свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 31.07.2014 року № 25013441 де зазначено, що власником земельної ділянки, площею 0,078 га по вул.Д.Галицького, 25 , м.Хотин є [PERSON] (а.с. 12). Як вбачається з постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17.05.2017 року № 117/02-14 виданої приватним нотаріусом Хотинського районного нотаріального округу [PERSON] відмовлено в отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом, на спадкове майно, що залишилось після смерті [PERSON], в звязку з пропущенням строку для прийняття спадщини. Крім того встановлено, що [PERSON] на день смерті спадкодавця [PERSON], не була зареєстрована і постійно не проживала разом із ним, а також не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк (а.с. 21). Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, але відповідно до п.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку встановленого ст.1270 ЦК України не подав заяву про прийняття спадщини, він важається таким, що не прийняв її. Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може визначити йому додатковий строк достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті спадкодавця [PERSON] (17.10.2016р.) спливає 17.04.2017р. Поважність пропуску строку для прийняття спадщини позивачем було підтверджено лише за період з 08.12.2016р. по 06.01.2017р. (зміст виписки №5563 від 06.01.2017р.) та за період з 30.01.2017р. по 13.02.2017р. (зміст виписки №501 від 13.02.2017р.). Судом враховується, що позивач [PERSON] не підтвердила поважність своєї причини пропуску звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за період з 17 жовтня 2016 року по грудень 2016 року. Судом встановлено, що позивач перебувала на стаціонарному лікуванні в період з 08.12.2016р. по 06.01.2017р., а подальше лікування призначено через 3 тижні; а також в період з 30.01.2017р. по 13.02.2017р., а подальший контроль через 3-4 тижні. Тобто звідси вбачається, що позивачка періодично перебувала в стаціонарі, а періодично вдома на лікуванні. Крім того в матеріалах справи відсутні докази щодо неможливості звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після виписки 13.02.2017р. зі стаціонару, до спливу шестимісячного строку. Відповідно до ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Цивільним законодавством України право на прийняття спадщини жодним чином не повязується з обізнаністю потенційних спадкоємців із інформацією про смерть спадкодавця. Відсутність у спадкоємця інформації про відкриття спадщини не передбачено законодавством в якості причини для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини є преклюзивним і з його спливом право на прийняття спадщини припиняється. Додатковий строк для прийняття спадщини може бути встановлено судом у виняткових випадках у разі доведення позивачем тієї обставини, що у нього були непереборні обставини, за яких він був позбавлений можливості подати заяву про прийняття спадщини, докази яких суду не надані. Подання заяви про прийняття спадщини є обовязком спадкоємця, який має намір прийняти спадщину. Не виконання обовязку або незнання про нього не звільняє позивача від відповідного обовязку і не надає йому жодних переваг. Відповідно до положень ч.1\~ст.1269 ЦК, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Письмову заяву про прийняття спадщини може бути надіслано поштою. Надіслання заяви про прийняття спадщини поштою передбачено п. 3.5 гл. 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Судом встановлено, що [PERSON] на день смерті спадкодавця [PERSON], не була зареєстрована і постійно не проживала разом із ним, а також не подала заяву про прийняття спадщини у встановлений законом строк, про що зазначено в постанові нотаріуса від 17.05.2017р. про відмову у вчинені нотаріальної дії (а.с. 21). Доказів того, що у позивача не було можливості надіслати заяву нотаріусу про прийняття спадщини поштою, суду не представлено. Статтею 60 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, виходячи з вищенаведеного, позов [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини не обґрунтований належними та не підтверджений належними доказами, а тому не підлягає до задоволення.

Outcome: dismissed