Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-14 00:00:00

12.04.2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 22.03.1990 року йому подарували житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Але у договорі дарування на вищевказаний житловий будинок було невірно вказано його прізвище « [PERSON] » замість « [PERSON] ». У зв`язку з вищевказаними розбіжностями він не може здійснювати свої права власника будинку у повному обсязі. Заявник вважає, що причина невірного написання його прізвища виникла у зв`язку із неправильним переведенням його прізвища на українську мову при оформленні договору дарування, оскільки на російській мові його прізвище « [PERSON] », тож при оформленні правовстановлюючого документу зробили переклад з російської мови і вказали його прізвище невірно. До початку судового засідання від заявника [PERSON] надійшла заява у якій зазначено, що свої вимоги підтримує, просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі. Представник заінтересованої особи Синельниківської міської ради до початку судового засідання надав клопотання про розгляд цивільної справи за його відсутністю, заперечень з приводу заяви [PERSON] не має. Суд, дослідивши матеріали справи, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З договору дарування на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , який посвідчений 22 березня 1990 року державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори Лівінським О.С. за реєстром № 502 вбачається що прізвище обдарованого зазначено як « [PERSON] ». З матеріалів справи вбачається, що прізвище заявника\~відповідно до\~копії паспорту\~українською мовою\~пишеться як\~« [PERSON] » ,\~а російською\~-\~як « [PERSON] » (а. с. 9). Також згідно копії ідентифікаційного номеру прізвище заявника пишеться « [PERSON] » (а.с. 10). Отже у вищезазначених документах було виявлено розбіжність, а саме у договорі вищевказаного житлового будинку прізвище заявника зазначено як « [PERSON] », а в паспорті « [PERSON] ». Таким чином прізвище заявника, яке зазначене у договорі дарування житлового будинку, не збігається з його прізвищем, яке зазначене у паспорті та довідці про присвоєння ідентифікаційного номеру. Зазначені розбіжності виникли у зв`язку з довільним перекладом з російської мови та українську мову. Відповідно до п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України,\~від 31.03.1995,\~№ 5\~«Про судову\~практику в\~справах про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення» при розгляді справи про встановлення відповідно до ст.351\~ЦПК факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частина 2 ст. 317 Цивільного кодексу України, встановлює, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з п. 6 ч. 1ст.\~315\~Цивільного процесуального\~кодексу України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Факт, що підлягає встановленню, має юридичне значення, тому як заявник має намір розпорядитися своїм майном. Встановлення даного факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документи, які посвідчують факт, що має юридичне значення. Чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Оскільки невідповідність в написанні прізвища заявника в правовстановлюючому документі перешкоджає реалізації його права власності на жилий будинок, суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту належності правовстановлюючого документу.

Outcome: approved