Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулась до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві та у судовому засіданні на те, що вона з відповідачем одружені з 13.06.2002 р., від шлюбу дітей не мають. З серпня 2003 року відповідач зібрав свої речі та пішов з сім'ї і до теперішнього часу позивачу не відомо його місце перебування. З цього часу сторони спільно не проживають, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть та повністю припинили сімейно-шлюбні відносини. На даний час позивач перебуває у фактичних сімейно-шлюбних відносинах з іншим чоловіком від якого [INFO] позивач народила дитину, тому вважає, що сімейно-шлюбні відносини з відповідачем втрачені остаточно, їх збереження буде перешкоджати інтересам позивача, тому просила суд час на примирення не назначати та розірвати шлюб. (а.с. 2-3) Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та наполягала на розірвання шлюбу між сторонами. (а.с. 32 ) Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та день розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, за таких обставин суд вважає можливим розглянути дану цивільну справу у заочному порядку відповідно до вимог Глави 8 Розділу ІІІ ЦПК України (а.с. 14, 26). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 13 червня 2002 року, шлюб зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 150, від шлюбу дітей не мають, що підтверджується копією свідоцтва про одруження, наявною в матеріалах справи. (а.с. 6). Встановлено, що позивач перебуває у фактичних сімейно-шлюбних відносинах з [PERSON], від яких мають дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], батьком якого був записаний позивач, що підтверджується копіями свідоцтв про народження, наявними в матеріалах справи. (а.с. 29-31) Також у судовому засіданні судом встановлено, що з серпня 2003 року між сторонами по даній справі були припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства, з цього часу сторони не поновлювали подружні стосунки, зберігати сім`ю сторони не бажають та позивач наполягає на розірванні шлюбу. Крім того, спору, щодо поділу спільно нажитого майна сторони не мають, дані обставини підтверджуються поясненнями позивача у судовому засіданні. (а.с. 32) Згідно ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини, та приймаючи до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з серпня 2003 року, та з цього часу відносини між сторонами по справі не поновлювались, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб не бажає й вважає, що це не можливо, суд приходить до висновку про те, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому шлюб між сторонами по даній справі підлягає розірванню. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, суд вважає за необхідне судові витрати покласти на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved