Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-28 00:00:00

11 грудня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги мотивувала тим, що 12 липня 2015 року в с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області помер її чоловік [PERSON]. Після його смерті відкрилась спадщина на належні йому земельні ділянки площею 6,43 га з кадастровим номером 4821785000:03:000:0176, площею 6,09 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовані на території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. За життя її чоловік заповіту не склав, тому вона, як дружина, отримала право на спадщину за законом у першу чергу та у відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, як така, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Коли ж вона звернулась до Веселинівської державної нотаріальної контори з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину то їй було відмовлено з посиланням на те, що нею не надано оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно. Через втрату державних актів на спадкові земельні ділянки нею було подано оголошення у Веселинівській районній газеті «Зоря» про втрату правовстановлюючих документів, однак до цього часу державні акти не знайдені, а тому вона змушена звернутись до суду. В звязку з цим, просить визнати за нею право власності на успадковані після смерті чоловіка [PERSON] земельні ділянки. Для підтвердження зазначених обставин представник позивача заявила клопотання про витребування від Веселинівської державної нотаріальної контори спадкової справи заведеної за фактом смерті [PERSON] та від архівного сектору Веселинівської райдержадміністрації копію розпорядження Веселинівської райдержадміністрації № 84-р від 13.02.2004 року. Ухвалою суду від 23 січня 2018 року від Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області витребувано копію спадкової справи № 111/2017, заведеної за фактом смерті [PERSON] Ухвалою суду від 14 лютого 2018 року від архівного сектору Веселинівської райдержадміністрації витребувано копію розпорядження Веселинівської райдержадміністрації № 84-р від 13.02.2004 року про передачу у власність земельних ділянок (паїв) в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує повністю. Представник відповідача [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не зявився. Від сільського голови [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника сільської ради, позов визнають повністю. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. В звязку з неявкою сторін в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи, заяви сторін, суд вважає, що позовні вимоги законні, обґрунтовані, та такі, що підлягають задоволенню за наступних підстав. Згідно\~ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4\~ст. 206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно зі ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно зі ст. 1258 та \~1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Частинами 1 ст. 1297 та ст. 1298 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Матеріалами справи встановлено, що 12 липня 2015 року в с. Ставки Веселинівського району Миколаївської області помер чоловік позивачки - [PERSON], смерть якого була зареєстрована 14 липня 2015 року [PERSON] сільською радою Веселинівського району Миколаївської області за актовим записом № 25, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії І-ФП № 221740. За життя [PERSON] заповіту не склав, тому право на спадщину у порядку ч. 1 ст. 1261 ЦК України отримала позивачка, як дружина спадкодавця. Шлюбні відносини між позивачкою та спадкодавцем підтверджені копією свідоцтва про народження позивачки серії ІІ-ЖД № 386825, та копією свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 133643, відповідно до якого [PERSON] 03 лютого 1990 року уклала шлюб з [PERSON] та після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище на «Голубенко». Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право власності на земельні ділянки площею 6,43 га, та площею 6,09 га, з кадастровим номером 4821785000:03:000:0176, що розташовані в межах території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України, як така, що постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, що підтверджується копією довідки [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області за вих. № 2123/04-06 від 03.11.2017 року, яка знаходиться в матеріалах спадкової справи № 111/2017 заведеної після смерті [PERSON] Згідно вказаної довідки [PERSON] постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] (Центральна), 97, з 2001 року по день смерті 12.07.2015 року. Разом з померлим на момент його смерті з 16.07.1992 року проживала та була зареєстрована дружина [PERSON] Інших спадкоємців які б прийняли спадщину судом не встановлено. Тими ж матеріалами спадкової справи встановлено, що 03 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до Веселинівської державної нотаріальної контори Миколаївської області з заявою про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом. 03 листопада 2017 року державним нотаріусом Веселинівської державної нотаріальної контори винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на дві земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, через відсутність у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на спадкові земельні ділянки. 19 травня 2016 року позивачкою було розміщено оголошення в районній газеті «Зоря» про втрату державних актів. Згідно ст. 49 ЗУ «Про нотаріат» нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо, зокрема, не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Згідно п. 23 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 N 7 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Судом встановлено, що [PERSON] за життя набув право власності на земельні ділянки площею 6,43 га та площею 6,09 га, з кадастровим номером 4821785000:03:000:0176 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташовані на території [PERSON] сільської ради, що підтверджується: - рішенням [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області № 16 від 24.11.2000 року «Про затвердження проекту організації земельних ділянок (паїв) в межах території [PERSON] с/ради» та списку громадян, яким передані в приватну власність земельні ділянки (паї), відповідно до яких [PERSON], передано у власність земельну ділянку площею 6,43 га.; - архівним примірником державного акту серії І-МК № 002381 на право приватної власності на землю площею 6,43 га, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 169 на імя [PERSON]; - архівним примірником державного акту серії МК № 003846 на право власності на земельну ділянку площею 6,09 га, кадастровий номер 4821785000:03:000:0176, передану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території [PERSON] сільської ради Веселинівського району Миколаївської області та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за № 010401001991 на імя [PERSON]; - довідкою відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 17.11.2017 року № 109/138-17 про те, що [PERSON] дійсно видано вищевказані державні акти; - витягом із погосподарської книги № 16 по [PERSON] сільській раді Веселинівського району та витягом із оперативної інформації щодо земельних ділянок наданих для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до яких [PERSON] мав у власності дві земельні ділянки площею 6,09 га, кадастровий номером 4821785000:03:000:0176, та площею 6,43 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. У відповідності до\~статей 1225 ЦК України\~і 131\~ЗК України\~право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. У відповідності до\~ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Оцінивши вказані докази у їх сукупності, суд вважає, що позивачкою доведено, що померлий [PERSON] був власником вищевказаних земельних ділянок та враховуючи те, що позивачка прийняла спадщину після смерті [PERSON] у встановленому законом порядку та неможливість оформлення нею своїх спадкових прав у нотаріуса через втрату правовстановлюючого документа,суд вбачає підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] та визнання за нею права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки. \~\~\~\~ На підставі вищевказаного,

Outcome: approved