Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

11 січня 2021 року [PERSON] (далі по тексту позивачка, [PERSON] ) звернулась до Київського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] (далі по тексту відповідач, [PERSON] ), в якому просить стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що донька на даний час проживає разом з нею та навчається на І курсі Харківського національного економічного університету імені Семена Кузнеця, на факультеті консалтингу і міжнародного бізнесу, на денній формі навчання на бюджетній основі. Враховуючи те, що позивачка знаходиться на довготривалому лікуванні після хірургічного втручання, вона не в змозі самостійно її утримувати. Донька потребує матеріальної допомоги, у зв`язку з чим позивачка змушена була звернутись до суду з даним позовом. Відповідно до вимог частини 6 статті 187 ЦПК України у разі якщо відповідачем у позовній заяві вказана фізична особа, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності, суд не пізніше двох днів з дня надходження позовної заяви до суду звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) такої фізичної особи. 12січня 2021 року до суду надійшла довідка з органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичних осіб - відповідача у справі. Ухвалою Київського районного суду м.Харкова від 13 січня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. 13 квітня 2021 року представником відповідача- адвокатом Репетою Ганною Вікторівною подано відзив на позовну заяву, зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги визнає частково, в розмірі 1\\6 частин його заробітку (доходу) до досягнення донькою 23-х річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів просив врахувати суд те, що він на даний час перебуває у шлюбі, від якого має малолітню дитину, яка має захворювання та потребує лікуванні. Крім дитини, на його утриманні перебуває дружина, яка на даний час знаходиться у декретній відпустці та її малолітній син від першого шлюбу. Позивачка у судове засідання з`явилася, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, посилаючись на обставини, зазначені у змісті позовної заяви. Представник відповідача- адвокат Репета Г.В. у судове засідання з`явилася, позовні вимоги визнала частково, посилаючись на обставини, зазначені у змісті відзиву на позов. Прохала суд стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 1\\6 частин його заробітку (доходу) до досягнення донькою 23-х річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку. Третя особа у судовому засіданні не заперечувала щодо стягнення з відповідача на її утримання аліментів у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення нею 23-х річного віку за умови, що вона буде продовжувати навчання, з огляду на те, що вона дійсно потребує матеріальної допомоги. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Рішенням Московського районного суду м.Харкова від 13 листопада 2019 року у справі № 643/10573/19 розірвано шлюб, зареєстрований 20 листопада 1999 року у Київському відділі реєстрації актів громадянського стану м.Харкова, актовий запис № 742, між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Рішення суду набрало законної сили 13 грудня 2019 року (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають повнолітню доньку, [PERSON] , [INFO] , яка на даний час проживає з позивачкою за адресою: [ADDRESS] . Зазначені факти підтверджуються даними, які містяться у письмових документах: свідоцтві про народження Серія [NUMBER] , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Московського районного управління юстиції 30 жовтня 2002 року ( а.с.9), довідці Управління реєстрації місця проживання Департаменту реєстрації Харківської міської ради (а.с.3) Згідно даних, які містяться у довідці № 32/5227, виданої Харківським національним економічним університетом імені Семена Кузнеця, [PERSON] навчається на 1 курсі першого (бакалаврського)рівня вищої освіти за рахунок коштів державного бюджету факультету Консалтингу І міжнародного бізнесу, денна форма навчання. Наказ про зарахування №839/30-С від 05вересня 2020року. Строк закінчення учбового закладу 30 червня 2024 року (а.с. 7). Доказів щодо отримання [PERSON] додаткових доходів, в тому числі стипендії, матеріали справи не містять. За змістом статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. У відповідності до вимог статті 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Статтею 201 Сімейного кодексу України визначено, що до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У пункті 20 постанови Пленуму від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» Верховний Суд України роз`яснив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як було встановлено судом позивачка, [PERSON] є інвалідом другої групи з 02 березня 2021 року (а.с.34). Відповідач з 25 грудня 2019 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу, вони мають малолітнього сина, [PERSON] , [INFO] . Зазначені факти підтверджуються письмовими доказами: свідоцтвом про шлюб Серія [NUMBER] , видане 25 грудня 2019 року Харківським міським відділом державної реєстрації ак4тів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області; свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] , видане 08 липня 2020 року Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) (а.с. 42,43). Згідно даних, які містяться у довідці вих. №87, яка видана 06 квітня 2021 року ТОВ « ТЦП-2015», [PERSON] працює у ТОВ «ТЦП-2015» на посаді фахівця з торгівлі цінними паперами з 02 червня 2017 року по теперішній час. Наказом від 05 жовтня 2020 року №10-К [PERSON] надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку на період з 06 жовтня 2020 року по [INFO] (а.с.45). Як було встановлено судом, оскільки не спростовано позивачкою, малолітній [PERSON] , [INFO] має вродженні захворювання (а.с.47,48). Згідно даними, які містяться у довідці вих. №88, яка видана 06 квітня 2021 року ТОВ « ТЦП-2015», [PERSON] працює в ТОВ « ТЦП-2015 на посаді директора. В період з 01 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року отримав дохід у вигляді заробітної плати у розмірі 196 119,64 грн.(а.с.46). Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частини 1статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, що визначено частино 2 статті 77 ЦПК України. Згідно частини 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, враховуючи те, що повнолітня [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, відповідач є особою працездатного віку, отримує доходи, разом з цим, на його утриманні, на час розгляду справи, перебуває малолітній син та дружина, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позову шляхом стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/6 частини з усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, але не довше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми виплати за один місяць. Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити положення статті 196 Сімейного кодексу України, якою встановлено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів. Також, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивачка, у відповідності до статті 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору за подання до суду цього позову, суд, відповідно до вимог статті 141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 9800 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial