Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-22 00:00:00

11.07.2019 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 16.06.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 564, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, втрачено моральний та емоціональний зв`язок, шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, у зв`язку із чим, позивачка змушена звернутися до суду із позовом. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Позивач [PERSON] до судового засідання з`явилась, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. В інтересах позивача [PERSON] з`явився адвокат Канікаєв Ю.О., який просив позовні вимоги щодо розірвання шлюбу задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання з`явився, не заперечував проти розірвання шлюбу, пояснив, що дійсно на протязі останнього року немає моральної єдності сім`ї, матеріальну допомогу дитині надає, спору щодо розподілу майна не існує. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 16.06.2012 року уклали шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 564, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 16.06.2012 року /а.с.5/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із свідоцтва про народження, яке видано 15.10.2012 року серія [NUMBER] , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.4/. Шлюб у сторін носить формальний характер, втрачено почуття любові, на протязі останнього року сімейні стосунки погіршились, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved