Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-21 00:00:00

12 березня 2019 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Позовна заява [PERSON] мотивована тим, що з 06 вересня 2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Зазначає, що дитина проживає разом з нею та перебуває на її повному утриманні. Вказує, що відповідач не приймає участі у вихованні та утриманні дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Позивачка також зазначає, що на її утриманні знаходиться троє неповнолітніх дітей, зокрема двоє неповнолітніх дітей від першого шлюбу та спільний син з відповідачем. Посилаючись на викладені обставини, позивачка просила суд стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 22 березня 2019 року відкрито провадження у вказаній справі. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, представник позивача - адвокат Барилко С.О. подав до суду заяву від 22.04.2019 року, у якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та справу слухати у його відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав до суду заяву від 22.04.2019 року, у якій позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів визнає у повному обсязі, не заперечує щодо їх задоволення та просить справу розглядати у його відсутності. Зазначив, що наслідки визнання позову йому відомі та зрозумулі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 06 вересня 2011 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у Потіцькій сільській раді Козівського району Тернопільської області, актовий запис № 03, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 06.09.2011 року. У свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], батьком вказаний відповідач по справі, який не оспорював та не заперечував своє батьківство. Згідно довідки № 60/2-19, виданої 22.02.2019 року Потіцькою сільською радою Козівського району Тернопільської області, [PERSON], [INFO], зареєстрований і проживає разом з матір'ю [PERSON], за адресою [ADDRESS]. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 1 ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З матеріалів справи вбачається, що відповідач офіційно не працевлаштований та не має регулярного матеріального доходу. Дитина фактично на даний час перебуває на утриманні позивачки. Відповідач не виконує обов'язків по утриманню своєї дитини, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Статтею 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У зв'язку з тим, що дитина потребує матеріальної допомоги і відповідач зобов'язаний їй надати матеріальну допомогу, а тому позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають до задоволення. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Також судом встановлено, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, позовні вимоги ґрунтуються на встановлених законом підставах. За вказаних обставин, враховуючи прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а також те, що спосіб стягнення аліментів визначається за вибором того з батьків, разом з яким проживає дитина, стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, відсутність у відповідача на утриманні інших осіб, суд дійшов висновку, що розмір аліментів, які просить стягнути позивач на її користь, є обгрунтованим, визначеним з врахуванням всіх обставин та вимог закону, а тому позов слід задовольнити та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень щомісячно, починаючи стягнення з 12.03.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. При цьому, суд приходить висновку, що визначений судом розмір аліментів у розмірі 2500 грн. на дитину щомісячно не буде ставити в тяжке матеріальне становище відповідача, оскільки останній не надав суду доказів протилежного та визнав позов, є значно вищим, ніж мінімальний розмір визначений Законом та перевищує мінімальний рекомендований розмір аліментів на дитину, та відповідатиме інтересам і потребам дитини й забезпечить їй нормальний розвиток. Згідно ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За змістом ч.1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. За таких обставин суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, слід допустити до негайного виконання. На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved