overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-08 00:00:00

10 січня 2018 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи тим, що з 12.04.2013 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], який після розірвання шлюбу буде проживати з відповідачем. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обовязки з ведення спільного господарства. Ведення спільного господарства та шлюбні відносини припинились, з грудня 2017 р. вони проживають окремо. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Сторони в судове засідання не зявились в заявах кожний просить розглянути справу без їх участі. Позивач позовні вимоги підтримує, відповідач позов визнає та проти задоволення не заперечує. Строк на примирення просять не надавати. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши докази по справі встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про шлюб, 12.04.2013 року сторони дійсно зареєстрували шлюб (а.с. 3). На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд приходить до висновку, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

10 січня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 01 вересня 2006 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у підготовче засідання подала заяву, у якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у підготовче засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 01 вересня 2006 року, актовий запис № 1629 (а/с 5). Від даного шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 8, 9). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-28 00:00:00

10 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від березня 2008 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають разом, але не ведуть спільне господарство, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім'ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 3, 4). Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, а відповідач - не заперечував проти його задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. Згідно зі статтею 112 СК суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 07.03.2008 року (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають двох малолітніх синів, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с.а.с. 6, 7). Через відсутність взаєморозуміння та постійних сварок, які виникають в родині з різноманітних причин, відсутність у сторін бажання створити міцну та дружню сім'ю від червня 2017 року сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують шлюбних відносин, але мешкають разом. Позивачка зберігати сім'ю не бажає, вважає, що сім'я розпалася остаточно і збереження сім'ї неможливе. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-18 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~10\~січня 2019\~року [PERSON]\~звернувся в\~суд з\~позовною заявою\~до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак, подав суду заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча належним чином була повідомлена про час слухання справи, про причини неявки суд не повідомила. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, зясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16 червня 1979 року відділі ЗАГС м. Броди Львівській області, про що було зроблено актовий запис № 73 (а.с. 6). Від цього шлюбу в сторін дітей не має. З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що на даний час вони на протязі шести років не підтримують жодних подружніх відносин і проживають окремо. Між ними немає взаєморозуміння, поваги, любові, моральна основа шлюбу відсутня. Сімї як такої не має, вони не ведуть спільного господарства, не маємо спільного бюджету і побуту. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини по справі, приходить до висновку, тривалий час припинено сімейні відносини між подружжям, сімя розпалася і зберегти її неможливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-13 00:00:00

10\~січня 2019\~року [PERSON]\~звернулася до\~Очаківського міськрайонного\~суду Миколаївської\~області із\~зазначеним позовом\~до [PERSON].\~Свої вимоги\~позивачка обґрунтовувала\~тим,\~що [PERSON],\~[INFO], є її та відповідача донькою та у теперішній час проживає з нею. Відповідач матеріальної допомоги не надає, не бере участі в утриманні дитини, добровільної угоди про сплату аліментів між ними не досягнуто. Просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач та його представник в судовому засіданні позов визнав частково, пославшись на те, що не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, що його зазначила позивачка. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, суд дійшов такого. [PERSON],\~[INFO], є донькою позивачки і відповідача, що підтверджується свідоцтвом про народження (а. с. 5). З довідки про склад сімї № 16-р від 09 січня 2019 року, виданої Чорноморською сільською радою Очаківського району Миколаївської області, вбачається, що малолітня дитина проживає з матірю (а. с. 6). Згідно з довідкою управління соціального захисту населення Очаківської районної державної адміністрації від 10 січня 2019 року № 55/09 (а. с. 7) [PERSON] перебуває на обліку як отримувач допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання позивачки не надає. Згідно з ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Посилання відповідача в якості своїх заперечень проти позову на те, що він не має можливості сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частини заробітку, судом не можуть бути взяті до уваги, оскільки з довідки, наданої останнім, вбачається, що він є офіційно працевлаштованим та отримав заробітну плату за період з 12 по 28 лютого 2019 року у розмірі 2\~260 грн, у той час як прожитковий мінімум в Україні з 01 січня 2019 року встановлено у розмірі 1\~853 грн, а отже відповідач в змозі забезпечувати власні потреби. Таким чином, суд вважає вимоги позивачки обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Крім цього, у порядку, передбаченому ч. 6 ст. 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 768 грн 40 коп., від сплати якого при зверненні до суду із цим позовом позивачка була звільнена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-04 00:00:00

10 січня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON], вказуючи на те, що з 06 серпня 2011 року перебуває з останнім у зареєстрованому шлюбі, однак спільне життя з ним не склалося через непорозуміння, у зв'язку з чим вони протягом останнього часу проживають окремо, фактично припинили шлюбні відносини, відтак їх сім'я не може бути збережена. Ухвалою суду від 11 січня 2019 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження, у звязку з чим розпочато підготовче провадження та призначено підготовче засідання о 08 год. 20 хв. 05 лютого 2019 року / а. с. 7 /. У підготовче засідання сторони не з'явилися, надавши суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. Позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав у повному обсязі / а. с. 11, 14 /. При цьому, відповідач [PERSON] не скористався правом подати відзив на позов, тому суд вирішує справу за наявними матеріалами. За правилами ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Зважаючи на те, що таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи буде здійснено на підставі наявних у суду матеріалів. Перевіривши фактичні обставини справи, наявними в ній, доказами в їх сукупності та взаємозв'язку, суд з урахуванням того, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про задоволення позову та ухвалення рішення відповідно до вимог ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, виходячи з наступного. Так, сторони 06 серпня 2011 року у відділі ДРАЦС Шишацького РУЮ Полтавської області зареєстрували шлюб, про що цього ж дня в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 31 та видано свідоцтво серії [NUMBER] / а. с. 4 /. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO]. За правилами вимог ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з ст. 112 СК України, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Враховуючи, що сторони на даний час шлюбних стосунків не підтримують через виниклі між ними непорозуміння та втрату почуття поваги й любові один до одного, у зв'язку з чим їх подальше життя в складі однієї сім'ї є неможливим, так як це суперечило б інтересам кожного із них, суд вважає за необхідне розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-17 00:00:00

10 січня 2019 року АТ КБ « Приват Банк » звернулося до суду з позовом до [PERSON] вказуючи на те, що останній, з метою отримання банківських послуг, 01 лютого 2011 року підписав Заяву № б/н, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 2 000 грн. 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що підтверджується розрахунком заборгованості та свої зобов'язання не виконав, у зв'язку з чим, станом на 25 грудня 2018 року, у нього утворилася заборгованість у загальному розмірі 11 748 грн. 34 коп., яка складається з заборгованості по тілу кредиту в розмірі 2 355 грн. 62 коп., заборгованості за пенею в розмірі 8 357 грн. 08 коп., штрафу / фіксована частина/ в розмірі 500 грн. 00 коп. та штрафу / процентна складова / в розмірі 535 грн. 64 коп. Тому, просив стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором та судові витрати в розмірі 1 921 грн. 00 коп. Одночасно з позовом представник позивача за довіреністю Кіріченко В.М. подав до суду клопотання про підтримання позовних вимог АТ КБ « Приват Банк » та розгляд справи у його відсутність / а.с.35 /. Ухвалою суду від 14 січня 2019 року позову заяву АТ КБ « Приват Банк » до [PERSON] прийнято до розгляду, провадження у справі відкрито, її розгляд ухвалено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб / а. с. 39 /. При цьому, до відому сторін доведено, що розгляд справи відбудеться у порядку письмового провадження о 09 год. 00 хв. 18 лютого 2019 року. У силу п.2 ч.7, п.3 ч.8 ст. 128 ЦПК України відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Оскільки відповідач у встановлений судом строк не надав без поважних причин відзив, суд у відповідності з вимогами ч. 8 ст.178 ЦПК України розглядає справу за наявними матеріалами. Дослідивши, наявні в матеріалах справи, докази в їх сукупності та взаємозв'язку, суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

10 січня 2019 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім'ї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Сторони в судове засідання не з'явились. Позивач та відповідач звернулись до суду із заявами про слухання справи в їх відсутність та просять задовольнити позовні вимоги про розірвання шлюбу. У відповідності до положень ст.223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, врахувавши заяви сторін, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 07 липня 2007 року, який зареєстрований Центральним відділом реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім?ї, про що зроблено актовий запис №1423. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Як встановлено в судовому засіданні, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-11 00:00:00

10 січня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду з названою позовною заявою, в якій вказав, що 29 вересня 2018 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1724. Позивач посилається на відсутність взаєморозуміння з відповідачем [PERSON] та вказав, що шлюбні відносини між сторонами припинено, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач подав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просив суд розглядати справу без його участі. Відповідач до суду не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Відзив до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. По справі встановлено, що 29 вересня 2018 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Деснянським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 1724, що стверджено свідоцтвом про шлюб серії І-БК № 450693 (а.с.5). Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач причиною розірвання шлюбу зазначив те, що між сторонами відсутні спільні інтереси, між сторонами постійно виникають суперечки, відносини між сторонами не склались, разом не проживають з листопада 2018 року та спільного господарства не ведуть, тому позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.\~ Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення. \~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-04 00:00:00

10 січня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову посилається на те, що у 28 березня 2013 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка проживає разом з відповідачем. Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім'ю, через що виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини наразі припинили, спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 15 лютого 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с.\~27-28). У підготовче засідання сторони не зявились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 18, 22). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 28 березня 2013 року, про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Новомосковську реєстраційної служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 84 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 10). 19 вересня 2014 року у сторін від шлюбу народилась донька [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 5). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя один рік не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В звязку з наведеним, відповідач [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у звязку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved