Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

11 січня 2021 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В своїй заяві зазначив, що на підставі рішення виконкому Градизької селищної Ради народних депутатів № 15 від 19 лютого 1982 року, йому було видано Свідоцтво на право особистої власності на жилий будинок від 09 березня 1982 року № 12. При видачі та реєстрації Свідоцтва в ньому були допущені певні помилки. Так у Свідоцтві запис прізвища заявника « [PERSON] » не збігається із записом прізвища у паспорті, де його прізвище зазначене як « [PERSON] ». В зв`язку із чим на теперішній час у заявника виникла необхідність встановити факт належності правовстановлюючого документу. Посилаючись на викладене, заявник просив суд, встановити факт, належності йому Свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 09 березня 1982 року № 12, який зареєстровано в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 17 (№ 2828) від 9 березня 1982 року. У судове засідання заявник не з`явився, надав заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності та вказав, що заявлені вимоги підтримує. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Як вбачається із Свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок № [NUMBER] від 9 березня 1982 року, виданого виконавчим комітетом Градизької селищної Ради народних депутатів Полтавської області на підставі рішення виконкому Градизької селищної Ради народних депутатів № 15 від 19 лютого 1982 року, зареєстрованого в Кременчуцькому бюро технічної інвентаризації, на праві особистої власності за [PERSON] значиться та записаний в реєстрову книгу № 17 зареєстрований за № 2828, 9 березня 1982 року, жилий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.3-4). Відповідно до архівного витягу з протоколу №2 засідання виконавчого комітету Градизької селищної ради народних депутатів Глобинського району від 19 лютого 1982 року, про затвердження актів про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуальних домоволодінь, який видано архівним сектором Глобинської районної державної адміністрації №04-02/64, 29.01.2021, [PERSON] по [ADDRESS] затверджено акти про закінчення будівництва і введення в експлуатацію індивідуальних домоволодінь громадян (а.с.27). Згідно довідки, виданої Комунальним підприємством «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Полтавської області» №61/152 від 20 січня 2021 року, станом на 28.12.2012 право власності на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] . Відповідно до паспорту серія [NUMBER] , виданого 25 листопада 1999 року Глобинським РВ УМВС України в Полтавській області, [PERSON] , народився [INFO] у с. Землянки, Глобинського району, Полтавської області, місце проживання зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, матеріалами справи підтверджено розбіжність у написанні прізвища заявника у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок та паспорті. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати документ. Встановивши, що написання прізвища заявника « [PERSON] » замість « [PERSON] » у Свідоцтві про право особистої власності на жилий будинок є помилковим, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню.

Outcome: approved