Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-11 00:00:00

10 червня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до виконавчого комітету Чорноморської міської ради Одеської області, Чорноморської міської ради Одеської області про визнання права власності. Позивач мотивує свій позов тим, що на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2015 року він є власником квартири [ADDRESS]. З метою поліпшення житлових умов, він (позивач) здійснив реконструкцію балкону без відповідного дозволу, тому дана реконструкція вважається самочинним будівництвом. У зв'язку з цим позивач звернувся до суду з даним позовом та просить суд визнати за ним право власності на квартиру [ADDRESS] та складається з приміщень: 1-коридор площею 4,2 кв.м., 2 - ванна площею 2,5 кв.м., 3 - вбиральня площею 1,0 кв.м., 4 - кухня площею 8,3 кв.м., 5 - кімната площею 17,6 кв.м., балкон площею 3,0 кв.м. Позивач був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак до суду не з'явився та надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити в повному обсязі. Відповідачі також був належним чином сповіщений про день і час судового розгляду справи, однак представник відповідачів до суду не з'явився, надав до суду заперечення проти позову, просив відмовити в задоволенні позову, мотивуючи тим, що доказів що об'єкт самочинного будівництва відповідає нормам ДБН не надано (а.с.20-22). У подальшому представник відповідачів надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON], на підставі договору купівлі-продажу від 29.04.2015 року є власником квартири [ADDRESS] (а.с.6-9). Згідно копії технічного паспорту, виготовленого станом на 06 червня 2016 року, площа коридору збільшена за рахунок демонтування шаф та квартира [ADDRESS] складається з приміщень: 1-коридор площею 4,2 кв.м., 2 - ванна площею 2,5 кв.м., 3 - вбиральня площею 1,0 кв.м., 4 - кухня площею 8,3 кв.м., 5 - кімната площею 17,6 кв.м., балкон площею 3,0 кв.м. (а.с.10-12). Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У відповідності до ч.2 ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Враховуючи, що закон не містить жодної норми, яка б прямо встановлювала неправомірність набуття права власності на самостійно реконструйовану квартиру питання щодо законності набуття права власності на вищевказаний об'єкт належить до компетенції суду. Відповідно до ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без належного дозволу чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил. Особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. В пункті 14 постанови № 6 Пленуму ВССУ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами статті 376 ЦК України (про правовий режим самочинного будівництва)» роз'яснено, що на підставі ч.3 ст.376 ЦК України, суд може задовольнити позов про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно за умови, що будівництво велося згідно із законодавством, містобудівною та проектною документацією, а також у разі, якщо ці обставини були предметом розгляду компетентного державного органу. Відповідно до висновку експертного дослідження №95/16 від 24.06.2016 року, складного експертом Рапач К.В., реконструйована квартира [ADDRESS] відповідає діючим будівельним нормам України (а.с.31-35). Суд враховує, що наданий експертом висновок є належним доказом щодо технічної можливості подальшої експлуатації спірного об'єкта. Крім того, згідно із п.9 ч.1 ст.80 ЦПК України, ціна позову визначається у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, - дійсною вартістю нерухомого майна, а на нерухоме майно, що належить юридичним особам, - не нижче його балансової вартості. Відповідно до договору купівлі-продажу від 29 квітня 2015 року вартість спірного нерухомого майна - 249410,00 грн. Згідно із п.1 ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» №3674-VI від 08 липня 2011 року, ставки судового збору за подання до суду позовної заяви, що має майновий характер, встановлюється у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,2 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 3 розмірів мінімальної заробітної плати. Згідно із ч.2 с.6 Закону України «Про судовий збір», у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи. Дана позовна заява має майновий характер та [PERSON] при подачі позову сплачено судовий збір у розмірі 551,21 грн. Разом з тим, відповідно до ч.2 ст.80 ЦПК України, якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред'явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи. Отже, судовий збір, який підлягає стягненню з позивача на користь держави складає 1 відсоток ціни позову, а саме недоплачена різниця у розмірі 1942,89 грн. (2494,10 грн. - 551,21 грн.=1942,89 грн.) На підставі наведеного,

Outcome: approved