Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-14 00:00:00

12.08.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилася спадщина на право на земельну частку (пай), площею 1,38 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), з земель, що перебували в колективній власності ААГ «Колос», розташованого на території с.Лютовисько Старосамбірського району Львівської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0165720, виданого на підставі розпорядження Старосамбірської районної державної адміністрації від 28.02.1997 року. В серпні 2019 року, працівники Воютицької сільської ради з`ясовували з ним питання, хто спадкував право на середню земельну частку (пай) [PERSON] , бо агрофірмою, яка обробляє (пайовані) землі, буде виплачуватися плата за оренду землі, і тоді також його повідомили, що [PERSON] 18.03.2011 року було складено заповіт в його користь. До цього часу про існування заповіту йому не було відомо нічого. З`ясувавши в телефонному режимі в родичів, що жоден з спадкоємців (відповідачів) не прийняв спадщини, він звернувся до приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Кузан О.В., де було його повідомлено, що ним пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вважає, що строк пропущений з поважної причини, так як йому не було відомо про наявність заповіту в його користь, оскільки спадкодавець за життя не виражав свою волю в його користь. Просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у віці 74 роки, тривалістю три місяці. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2019 року справа передана судді [PERSON] .. Ухвалою судді від 13.09.2019 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі з призначенням підготовчого засідання на 10 годину 00 хвилин 18.09.2020 року. Наказом №47-К від 10.07.2020 року суддю [PERSON] відраховано зі штату Старосамбірського районного суду Львівської області у зв`язку з її смертю [INFO] . З огляду на вказані обставини, на підставі розпорядження керівника апарату суду Волошина І.С. №491/07/2020 від 20.07.2020 року по даній справі був призначений повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями. Призначення не відбулося, оскільки не вистачало потрібної кількості суддів для розподілу справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2020 року справу передано для розгляду судді Пошиваку Ю.П.. Ухвалою судді від 01.10.2020 року справу прийнято до розгляду та призначено підготовче засідання на 12 годину 00 хвилин 09.12.2020 року, яке було відкладено на 10 годину 00 хвилин 15.06.2021 року. Ухвалою суду від 15.06.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 09 годину 30 хвилин 15.09.2021 року. Представник позивача [PERSON] - адвокат Дашинич І.Б. в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, посилаючи на обставини, викладені в позовній заяві та просив їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 30.03.2021 року до суду надійшла заява від [PERSON] в якій він просив справу розглядати без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с.55). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 23.03.2021 року в канцелярію суду надійшла заява від [PERSON] , в якій вона просить справу розглядати без її участі, позов та обставини викладені у ньому визнає в повному обсязі (а.с.53). Представник відповідача Бісковицької сільської ради Самбірського району Львівської області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 08.06.2021 року в канцелярію суду надійшла заява за підписом сільського голови М.Яремко, в якій він зазначив, що Бісковицька сільська рада визнає позовні вимоги зазначені в позовній заяві [PERSON] в повному обсязі та не заперечує проти слухання справи за їхньої відсутності (а.с.57). Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. Статтею 1272 ЦК України передбачена можливість визначення судом додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини по позову спадкоємця, який з поважної причини пропустив цей строк. Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Судом встановлено, що позивач [PERSON] народився та проживає в с.Раково Самбірського (колишнього Старосамбірського) району Львівської області, що підтверджується копією його паспорта серії [NUMBER] , виданого 20.06.2001 року Старосамбірським РВ ГУМВС україни у Львівській області (а.с.10). Згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №0165720, [PERSON] , який проживає в с.Раково Старосамбірського району Львівської області на підставі рішення Старосамбірської районної державної адміністрації від 28.02.1997 року №31, належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ААГ «Колос», розміром 1,38 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) (а.с.4). 18.03.2011 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок з господарськими будівлями в с.Раково Старосамбірського району Львівської області та все своє майно рухоме і не рухоме, де б воно не було знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що буде належати йому на момент смерті заповів [PERSON] (а.с.5). Із свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] , виданого 21.03.2011 року Лютовиською сільською радою Старосамбірського району Львівської області, відомо, що [INFO] у віці 74 років помер [PERSON] (а.с.3). З довідки Виконавчого комітету Воютицької сільської ради Самбірського району Львівської області №3306 від 05.08.2019 року відомо, що дійсно згідно погосподарської книги №1 с.Ракова Старосамбірського району Львівської області виконавчого комітету Воютицької сільської ради за особовим рахунком погосподарського обліку №81 за 2011 рік рахується житловий будинок [ADDRESS] з надвірними будівлями. Померлий [PERSON] до дня смерті проживав і був зареєстрований у [ADDRESS] і ним посвідчувався заповіт за реєстром №29 від 18.03.2011 року Виконавчим комітетом Лютовиської сільської ради, заповіт не змінений і не скасований. Заборони і арешту на даний житловий будинок та земельну ділянку немає. На день смерті померлий [PERSON] був зареєстрований і проживав разом із племінником [PERSON] , [INFO] (а.с.6). У відповідності до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Позивач [PERSON] , як спадкоємець померлого [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса про прийняття спадщини, проте нотаріус відмовила йому у прийнятті заяви по причині пропуску встановленого ст.1270 ЦК України терміну прийняття спадщини, що підтверджується листом приватного нотаріуса Старосамбірського районного нотаріального округу Львівської області Кузан О.В. від 02.08.2019 року №345/02-14 (а.с.7). Згідно зі статтею 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини першої статті 34 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності, вимоги про нотаріальне посвідчення правочину тощо); вживають заходів щодо охорони спадкового майна; видають свідоцтва про право на спадщину. На нотаріусів може бути покладено вчинення інших нотаріальних дій згідно із законом (частина друга статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; ці обставини суд визнав поважними. Предметом спору є встановлення додаткового строку для прийняття спадщини позивачеві, оскільки останній після смерті свого дядька, будучи його спадкоємцем за заповітом, пропустив строк для прийняття спадщини. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, [PERSON] вказував, що він не знав про існування вищевказаного заповіту, тому не звертався до нотаріуса з відповідною заявою протягом визначеного законом строку. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з пунктом 1.2 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок №296/5), при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття (пункт 3.2 глави 10 розділу II Порядку №296/5). Пунктом 3.16 глави 10 розділу II Порядку №296/5 передбачено, що суд може визначити спадкоємцю, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, на нотаріуса покладено обов`язок щодо повідомлення спадкодавця про необхідність подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом чи про відмову від її прийняття, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини. Особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини у такому випадку потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права. Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Верховного Суду України від 23 серпня 2017 року у справі №6-1320цс17, від 06 вересня 2017 року у справі №6-496цс17. З вказаними висновками погодився Верховний Суд у постановах від 12 вересня 2018 року у справі №484/3221/17 (провадження №61-22510св18), від 10 січня 2019 року у справі №263/1221/17 (провадження №61-18261св18), від 25 березня 2020 року у справі №642/2539/18-ц (провадження №61-5609св19). Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Як вбачається із заповіту від 18.03.2011 року [PERSON] заповівів позивачу житловий будинок з господарськими будівлями в с.Раково Старосамбірського району Львівської області та все свої майно рухоме і не рухоме, де б воно не було знаходилось і з чого б воно не складалося і взагалі все те, на що він за законом матиме право і що беде належати йому на момент смерті, однак позивачу не було відомо про складений на його користь заповіт. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №65266499 від 22.06.2021 року за параметрами запиту спадкодавця « [PERSON] », інформація відсутня (а.с.69). Таким чином, оцінивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позивачу слід визначити додатковий строк для подання ним заяви про прийняття спадщини терміном 3 місяці, оскільки він пропустив його з поважних причин, а саме: через необізнаність про наявність заповіту, а тому вважає, що визначеного часу йому буде достатньо для подання такої заяви.

Outcome: approved