Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-24 00:00:00

11.05.2016 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, якими просить визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними спорудами, що складається з: літ. «А» - будинок житловий у складі приміщень: № 1 - коридор площею 6,1 кв.м.; № 2 - житлова площею 9,4 кв.м.; № 3 -житлова площею 14,0 кв.м.; загальною площею 29,5 кв.м., у тому числі житловою площею 23,4 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - сарай та надвірних споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] та на будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані при будівництві літ. «Е» - гараж, літ. «Ж» - сарай, літ. «К» - сарай, літ. «а» - веранда, літ. «а1» - мансарда, що розташовані за адресою: [ADDRESS], свої вимоги мотивує тим, що вищевказаний житловий будинок належить [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищезазначений житловий будинок. Позивач прийняв спадщину шляхом постійного проживання разом із спадкодавцем. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, позивачу було відмовлено, у зв'язку із тим, що технічна характеристика будинку станом на 18.04.2016 рік, що зазначена в довідці КП «ІМБТІ» не співпадає з технічною характеристикою, вказаною в право встановлювальному документі. Позивач та його представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав та не заперечує проти їх задоволення. Вислухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору купівлі - продажу жилого будинку від 30.03.2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Єфимовою Т.І. в реєстрі № 3929. Відповідно до довідки № 548 від 18.04.2016 року, наданої КП «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації» самочинно збудований гараж літ. «Е», сараї літ. «Ж», «К». Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть [NUMBER] від 08.01.2008 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, [PERSON] померла [INFO]. Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з надвірними спорудами, що складається з: літ. «А» - будинок житловий у складі приміщень: № 1 - коридор площею 6,1 кв.м.; № 2 - житлова площею 9,4 кв.м.; № 3 -житлова площею 14,0 кв.м.; загальною площею 29,5 кв.м., у тому числі житловою площею 23,4 кв.м., літ. «Б» - літня кухня, літ. «В» - вбиральня, літ. «Г» - сарай та надвірних споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] та на будівельні матеріали, обладнання, тощо, які були використані при будівництві літ. «Е» - гараж, літ. «Ж» - сарай, літ. «К» - сарай, літ. «а» - веранда, літ. «а1» - мансарда, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/ спадкові договори) № 43471910 від 04.04.2016 року, наданої приватним нотаріусом Арнаут О.В., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON], померлої [INFO] - відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: -син [PERSON], що підтверджено свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 02.04.1964 року бюро записів актів громадянського стану по м. Ізмаїл; -син [PERSON]. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] на час відкриття спадщини постійно проживав зі спадкодавцем, що встановлено рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 21.01.2016 року, тобто позивач вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Судом було встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк з заявою про прийняття спадщини не звертався, та разом із спадкодавцем не мешкав, тобто вважається таким, який фактично не прийняв спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Арнаут О.В. від 03.05.2016 року за № 180/02-14 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв'язку з тим, що технічна характеристика будинку станом на 18.04.2016 рік, що зазначена в довідці КП «ІМБТІ» не співпадає з технічною характеристикою, вказаною в право встановлювальному документі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 61 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved