Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-07 00:00:00

12.10.2021 року позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «Агрофірма Корнацьких», в якому просив зобов`язати відповідача усунути перешкоди в користуванні позивачем належними йому земельними ділянками з кадастровими № 4825481800:01:000:1348, 4825481800:01:000:1349, 4825481800:01:000:1347, 4825481800:01:000:1346, загальною площею 4,6665 га, розташованими в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та стягнути з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь [PERSON] заборгованість по орендній платі за 2018 2020 роки за користування вказаними земельними ділянками в сумі 11355 грн. 56 коп., 3% річних в сумі 625 грн. 70 коп. та відсотки встановленого індексу інфляції в сумі 4422 грн. 06 коп., а всього стягнути з відповідача на користь позивача 16403 грн. 32 коп. Позивач обґрунтував свої вимоги тим, що [INFO] в селі Кам`яна Балка Первомайського району Миколаївської області помер [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, в тому числі і на земельну частку (пай) розміром 4,78 ум. кад. га на землях, що перебували у колективній власності КСП «Світанок» в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області (нині - Первомайська міська рада). Зазначену земельну частку (пай) позивачка успадкувала за заповітом, відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.10.2016 року, яке набрало законної сили 01 листопада 2016 року. На теперішній час земельна частка (пай) перебуває в оренді ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на підставі договору оренди земельної частки (пай) від 01.12.2007 року, укладеного між [PERSON] , в інтересах якого діяв представник [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності серії ВВА 650823, реєстраційний номер № 11312 від 26 грудня 2003 року та ТОВ «Агрофірма Корнацьких». Даний договір було зареєстровано у Книзі записів реєстрації договорів по Кам`янобалківської сільській раді Первомайського району за №636 від 23.04.2007 року. [PERSON] після оформлення спадкових прав, скористалася своїм правом виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) і є власницею земельних ділянок з кадастровими номерами 4825481800:01:000:1348, 4825481800:01:000:1349, 4825481800:01:000:1347, 4825481800:01:000:1346, загальною площею 4,6665 га, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 14.04.2020 року. Позивач посилається на те, що договір оренди земельної частки (пай) від 01 січня 2007 року є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні правовідносини через те, що орендодавець за цим договором, [PERSON] , на момент укладання договору оренди помер. На переконання позивача такий спосіб захисту відповідає ст. 16 ЦК України, характеру правовідносин та забезпечить поновлення порушеного права. Крім того, на переконання позивача, відповідач повинен сплатити орендну плату за користування земельними ділянками за 2018-2020 роки (в межах строку позовної давності). Розрахунок недоотриманих позивачем доходів проведено з врахуванням площ земельних ділянок, їх нормативно-грошової оцінки та мінімального визначення орендної плати Указом Президента України від 02.02.2002 року № 92/2002 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту селян-власників земельних ділянок та земельних часток (паїв)». Відповідно до повідомлення Відділу у Первомайському районі ТУ Держгеокадастру у Миколаївській області нормативно-грошова оцінка 1 га ріллі по Миколаївській області станом на 01.01.2019 року складає 27038 грн. Отже, нормативно-грошова оцінка земельних ділянок буде становити 27038 грн. х 4,6665 га = 126172,83 грн. Річна орендна плата буде складати: 126172,83 грн х 3% = 3785,18 грн. Орендна плата за користування земельними ділянками за 2018, 2019, 2020 роки буде становити: 3% х 126172,83 грн. х 3 роки = 11355,56 грн. Положенням ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосування індексу інфляції орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України. Таким чином, проценти, передбачені ст. 625 ЦК України не є штрафними санкціями. Нарахування 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредитора. До правових наслідків порушення грошового зобов`язання, передбачених ст. 625 ЦК України, застосовується загальний строк позовної давності тривалістю у три роки. Так, за період з 27.12.2018 року по 27.10.2021 року 3% річних від суми боргу 3785,18 грн буде складати 322,31 грн. За період з 27.12.2019 року по 27.10.2021 року 3% річних від суми боргу 3785,18 грн буде складати 208,76 грн. За період з 27.12.2020 року по 27.10.2021 року 3% річних від суми боргу 3785,18 грн буде складати 94,63 грн. Всього - 625,70 грн. Відсотки з урахуванням встановленого індексу інфляції будуть становити: за період з 27.12.2018 року по 27.10.2021 року від суми боргу 3785,18 грн - 2276,97 грн; за період з 27.12.2019 року по 27.10.2021 року суми боргу 3785,18 грн - 1474,75 грн; за період з 27.12.2020 року по 27.10.2021 року - 670,34 грн. \~ \~ \~ \~ Всього - 4422,06 грн. Загальна сума заборгованості по виплаті орендної плати, 3% річних та відсотки встановленого індексу інфляції, на переконання позивача складає: 11355,56 грн + 625,70 грн + 4422,06 грн = 16403,32 грн. Сторони в судове засідання не з`явилися, від представників надійшли заяви з проханням слухати справу у їх відсутність. Представник відповідача в своєму відзиві на позов заперечував проти його задоволення. Відповідач не оспорює фактичні обставини викладені у позові, проте наголошує на тому, що в матеріалах даної справи, на підтвердження фактичного використання спірних земельних ділянок відповідачем, відсутні висновки чи повідомлення, акти компетентних органів щодо фактичного використання відповідачем чотирьох сформованих земельних ділянок загальною площею 4,6665 га, належних позивачу. Відсутні також і дані про притягнення відповідача до відповідальності за неправомірне використання спірних земельних ділянок. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ч. 2, 3 ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 01.12.2007 року, між [PERSON] , в інтересах якого діяв представник [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності серії ВВА 650823, реєстраційний номер № 11312 від 26 грудня 2003 року та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» було укладено договір оренди земельної частки (паю) загальною площею 4,78 га умовних кадастрових гектарів. Даний договір було зареєстровано у Книзі записів реєстрації договорів по Кам`янобалківської сільській раді Первомайського району за №636 від 23.04.2007 року. В той же час [PERSON] помер ще [INFO] . Зазначену земельну частку (пай) позивачка успадкувала за заповітом, відповідно до рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.10.2016 року, яке набрало законної сили 01 листопада 2016 року. На даний час позивач скористалася своїм правом виділення земельної частки (пай) в натурі (на місцевості) і є власницею земельних ділянок з кадастровими номерами 4825481800:01:000:1348, 4825481800:01:000:1349, 4825481800:01:000:1347, 4825481800:01:000:1346, загальною площею 4,6665 га, розташованими в межах Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Згідно ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, моральним засадам. Правочин має вчинятись у формі встановленій законом. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду від 22.01.2020 року в справі № 674/461/16-ц зроблено висновок, що «підпис є обов`язковим реквізитом правочину, вчиненого в письмовій формі. Наявність підпису підтверджує наміри та волю й фіксує волевиявлення учасника(ів) правочину, забезпечує їх ідентифікацію та цілісність документів, в якому втілюється правочин. Внаслідок цього підпис правочину здійснюється стороною (сторонами) або ж уповноваженими особами». Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1 ст. 14 ЗУ «Про оренду землі», договір оренди землі укладається в письмовій формі. Оскільки орендодавець [PERSON] помер [INFO] , то у зв`язку з його смертю представництво за довіреністю було припинено (п.6 ч. 1 ст. 248 ЦПК України). Отже, в 2007 році [PERSON] підписати оспорюваний договір оренди земельної частки (пай) не міг. Оспорюваний договір оренди земельної частки (пай) від 01 січня 2007 року є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не е такими, що регулюють спірні правовідносини. Відповідач вважає факт використання належних позивачу земельних ділянок ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не доведеним. В той же час, суд виходить з встановленого ст. 81 ЦПК України обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач не заперечував існування договору оренди землі між померлим [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» від 01.01.2007 року. Позивач надав суду копію цього договору. З нього вбачається, що договір було укладено терміном на 50 років. З копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 19.10.2016 року вбачається, що саме цю орендовану ділянку успадкувала позивачка. До цього часу договір не було оскаржено в судовому порядку, а отже ТОВ «Агрофірма Корнацьких», будучи стороною в договорі, не мало перешкод та могло використовувати належну позивачу землю. Оскільки суд вважає спірний договір оренди неукладеним, то приходить до висновку про те, що відповідач незаконно використовує земельні ділянки належні позивачу, і вони підлягають поверненню. З огляду на викладений висновок, суд погоджується з тим, що відповідач повинен сплатити позивачу, яка ще у 2016 році успадкувала належну під час життя [PERSON] землю, орендну плату за користування земельними ділянками за 2018-2020 роки (в межах строку позовної давності), та погоджується з наведеним у позові розрахунком таких виплат. Суд також вважає обґрунтованими вимоги позивача про стягнення на його користь з відповідача 3% річних та відсотки встановленого індексу інфляції відповідно до вимог ст. 625 ЦК України в розмірі розрахованому позивачем. Відповідно до ст. 140 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги те, що судом задоволено позов, слід стягнути з відповідача на користь позивача сплачений ним при звернення до суду судовий збір в сумі 1816 грн.

Outcome: approved