Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-15 00:00:00

11 березня 2015 року представник позивача звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору б/н від 13.10.2006 року [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту. Щодо зміни кредитного ліміту Банк керується п.3.2, п. 3.3 Умов та Правил надання банківських послуг, де зазначено, що клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку і клієнт дає право Банку в будь-який момент змінити кредитний ліміт. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором не виконала. Так, у зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2015 року відповідач має заборгованість - 28749,29 грн., яка складається з наступного: 6117,19 грн. - заборгованість за кредитом, 20786,90 - заборгованість по процентам за користування кредитом, а також штрафи відповідно до п. 8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - штраф (фіксована частина), 1345,20 грн. штраф (процентна складова). Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 28749,29 грн. та судові витрати по справі. Представник позивача у судовому засіданні підтримав позов у повному обсязі та просив задовольнити вимоги на підставі обставин, викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] та її представник в судовому засіданні заперечували проти замовлення позовних вимог та пояснили, що 2006 році вона в Приватбанку ніякої кредитної картки не отримувала та договорів не підписувала. Вперше вона звернулася до Приватбанку у 2008 році, коли оформлювала зарплатну картку. На дублікаті заяви, що знаходиться в матеріалах справи її підпис відсутній. Просили відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог необхідно відмовити з наступних підстав. Відповідно до положень ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В обґрунтування своїх вимог представник позивача посилався на дублікат заяви про видачу кредитної картки від 30.10.2006 року, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості по кредиту (а.с.9). Однак, суд не може прийняти зазначений дублікат заяви, як доказ отримання відповідачем кредитної картки зі встановленим кредитним лімітом, оскільки він не містить підпису відповідача. Інших доказів наявності між позивачем та відповідачем договірних кредитних правовідносин суду не надано. Таким чином суд знаходить не доведеним факт отримання відповідачем кредиту в ПАТ КБ «Приватбанк», у зв'язку з чим у задоволенні позовних вимог слід відмовити в повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed