Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

11.11.2016 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні жилим будинком №10 по вулиці Володарського в місті Первомайську Миколаївської області шляхом вселення в нього. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що на даний час вона позбавлена можливості користуватися жилим будинком по вул. Володарського, 10 в м. Первомайську Миколаївської області, право власності на 31/100 частини якого визнано за нею згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.12.2012 року № 2422, виданого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], оскільки ним користується тільки відповідач, якій належить на праві власності 31/100 частина будинку, та [PERSON]І, якій належить 19/50 частини будинку. Відповідач, порушуючи право власності позивача, чинить перешкоди в користуванні будинком, поміняла замки на вхідних дверях, тим самим перешкоджає доступу до будинку, а тому позивач вважає, що відповідач своєю протиправною поведінкою створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності. В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на їх безпідставність. [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи повідомлена вчасно і належним чином, у відповідності до ч. 5 ст. 74 ЦПК України. Заперечень на позов не надсилала. Дослідивши матеріали справи, надані суду докази, суд приходить до наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що спірний житловий будинок (домоволодіння) № 10 по вулиці Володарського міста Первомайська Миколаївської області, належить на праві спільної часткової власності: [PERSON] 19/50 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, виданого Першою Первомайською державною нотаріальною конторою від 24.04.1992 № 3-847, [PERSON] - 31/100 частини на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.12.2012 року № 2422, виданого приватним нотаріусом Первомайського міського нотаріального округу Миколаївської області [PERSON], та [PERSON] 31/100 частини на підставі договору дарування посвідченого [PERSON], приватним нотаріусом Первомайського нотаріального округу від 13.03.2007 року № 821. Право спільної часткової власності в судовому засіданні підтверджено копією договору дарування домоволодіння від 13.03.2007 року за № 821 (а.с. 7), копією витягу про державну реєстрацію прав власності від 09.12.2010 року за № 28297678 (а.с. 8) та з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 16.02.2013 року за № 536089 (а.с. 3, 5-6), копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 25.12.2012 року за № 2422 (а.с. 4). Згідно положень ст.ст. 21, 24, 41 Конституції України, ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Відповідно до ст.ст. 150, 155 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Жилі будинки, що є у приватній власності громадян, не може бути в них вилучено, власника не може бути позбавлено права користування жилим будинком. Приписами частини першої статті 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб. Згідно положень статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивачка з 27.02.2014 року зареєстрована в [INFO], однак в звязку з тим, що відповідач чинить перешкоди в користуванні будинком шляхом заміни замків на вхідних дверях, тимчасово вимушена проживати в [INFO]. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт того, що позивач неодноразово намагалася потрапити до спірного будинку, однак відповідач та її рідні постійно здійснювали дії щодо перешкоджання в користуванні належною їй частиню житлового будинку. За змістом ст.ст. 316, 317 ЦК України право власності - це право особи володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, але в межах, передбачених законом. Відповідно до ч. 5 ст. 319 ЦК України власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян. Відповідно до статті 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Таким чином, дії відповідача порушують права позивача на вільне володіння, користування та розпорядження своїм майном. Оскільки, позивач має право на захист порушеного права власності на житловий будинок від будь-яких осіб, у тому числі осіб, які не є і не були членами його сімї в розумінні ст.ст. 383, 391 ЦК України, належне йому право власності на будинок підлягає захисту шляхом вселення його до житлового будинку №10 по вулиці Володарського міста Первомайська Миколаївської області. Аналогічне обґрунтування з цього приводу висловлене Верховним Судом України у справі № 6-709цс16. З урахуванням наведеного позовні вимоги підлягають задоволенню. Також на підставі ч. 1 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача понесені документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 275,60 грн. та на користь держави недоплачений судовий збір в сумі 275,60 грн.

Outcome: approved