Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

10.07.2019 року позивач [PERSON] звернулась з позовом до державного підприємства «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою» про зобов`язання розробити проект землеустрою, стягнення пені за прострочення виконання зобов`язання та моральної шкоди у розмірі 5000 грн.. Позов обгрунтований тим, що позивач є власником жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , у якому вона зареєстрована та мешкає. [PERSON] звернулась до Одеської міської ради із клопотанням від 06.07.2017 року про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,09 га, за адресою: [ADDRESS] . Розглянувши клопотання, зареєстроване Департаментом з питань звернень громадян Одеської міської ради 09.06.2017 року за вх. № 38-К-3224, Одеська міська рада рішенням від 04.10.2017 року № 2464-VII надала позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою. З метою виготовлення проекту землеустрою, необхідного для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташований жилий будинок, 20.11.2017 року між її чоловіком - [PERSON] , діючим в інтересах позивача, та державним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», як суб`єктом господарської діяльності, що надає відповідні послуги фізичним та юридичним особам, було укладено договір на виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт № 1442, проте відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за Договором та грубо порушує його умови в частині строку виконання робіт та фактично самоусунулось від виконання зобов`язань за Договором. Позивач у судовому засіданні свої вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити у повному обсязі. Представник відповідача у судовому засіданні з позовними вимогами не погодилась зазначивши, що вищевказаний Договір №1442 від 20.11.2017 року відповідачем не виконано саме з причин не надання позивачем всієї необхідної документації для належного та повного виконання землевпорядних робіт. Все, що залежало від інституту було ними вчинено, їх вини не має, оскільки до виконання робіт приступили навіть не отримавши оплати своєчасної. Відповідач неодноразово звертався до позивача з проханням, щодо надання вихідних документів, а саме: довідки з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, однак зазначену документацію з боку позивача на адресу відповідача направлено так і не було. Пунктом 6.5 Договору передбачено, що у разі не надання Замовником вихідних даних та не сплати авансу згідно п. 4.3 цього договору у встановлений Договором строк Виконавець звільняється від відповідальності за Договором, а Замовник відшкодовує Виконавцю нанесені збитки у повному обсязі. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного. Позивач є власником жилого будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , на підстав свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої матері. 06.07.2017 року [PERSON] звернулась до Одеської міської ради із клопотанням про надання їй дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки безоплатно у власність для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,09 га, за адресою: [ADDRESS] . Рішенням від 04.10.2017 року № 2464-VII Одеська міська рада надала позивачу дозвіл на розробку проекту землеустрою. З метою виготовлення проекту землеустрою, необхідного для подальшого оформлення права власності на земельну ділянку, на якій розташований жилий будинок, 20.11.2017 року між чоловіком позивача - [PERSON] , діючим в інтересах позивача на підставі довіреності та державним підприємством «Одеський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою», як суб`єктом господарської діяльності, що надає відповідні послуги фізичним та юридичним особам, було укладено договір на виконання землевпорядних (землеоціночних) робіт № 1442. Предметом договору є розробка проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,09 га за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Одеської міської ради (п.1.2). Строк виконання робіт складає 6 місяців з дня отримання від Замовника повного пакету документів вихідних даних та авансового платежу (п.3.2). Загальна вартість робіт згідно з п.4.1 договору становить 5242 грн., які Замовник сплачує протягом 3-х робочих днів (п.4.3). 20.11.2017 р. Замовником передано Виконавцю копії документів: паспортів [PERSON] , [PERSON] та ІН, довіреності, свідоцтва про право на спадщину за заповітом, технічного паспорту домоволодіння, оригінали топографо-геодезичної зйомки земельної ділянки з каталогом координат, технічного звіту по топографо-геодезичним дослідженням і СD , рішення Одеської міської ради, яке дозволяє розробку проекту клопотання на розробку проекту. Вказані кошти сплачено 27.11.2017 р. 15.05.2018 р. відповідач направив позивачу матеріали проекту та оптичний диск для розгляду та погодження. Відповідач неодноразово звертався до позивача з листами, а саме 02.07.2018 року вих. №847, 18.07.2018 року вих. №2222, 26.07.2018 року вих. №2362 щодо надання необхідних вихідних документів для належного проведення робіт узгоджених договором, а саме: довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, однак зазначену документацію з боку позивача на адресу відповідача направлено так і не було. Крім того, згідно з листом від 24.10.2018 р. управлінням архітектури та містобудування було виявлено недоліки в проекті землеустрою, та запропоновано виключити з проекту самовільно зайняту земельну ділянку - проїзд загального користування згідно зауважень юридичного департаменту ОМР від 20.10.2017 р. №618 - М/вих., на плані чітко зазначити межі земельної ділянки з нанесення точок координат згідно каталогу координат в місцевій системі координат та зазначити межі зон обмежень. Проект землеустрою доповнити обмеженнями: «заборона проектування будівництва об`єктів та експлуатації земельної ділянки без забезпечення доступу суміжних землекористувачів для догляду за будівлями і здійснення їх поточного ремонту (Державні будівельні норми України ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» п.61.41)»; обмеження господарської діяльності (Водний кодекс України, ст.87) - діє на всю площу земельної ділянки «; « заборона експлуатації земельної ділянки без додержання заходів по захисту водних об`єктів курортних зон -ІІІ зона санітарної охорони курорту «Куяльник» (Закон України «Про курорти» ст.ст.30,33, Державні будівельні норми України ДБН Б.2.2.-12:2018 «Планування і забудова територій» п.8.5.7) - діє на всю площу земельної ділянки»; заборона проектування, будівництва об`єктів та експлуатації земельної ділянки без додержання вимог зони археологічного курортного шару - об`єктів археологічної спадщини (Земельний кодекс України ст.54 Закон України «Про охорону культурної спадщини ст.37 , Державні будівельні норми України ДБН Б.2.2-12:2018 «Планування і забудова територій» розділ 13) - діє на всю площу земельної ділянки». В акті перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель зазначити охороні зони використання земель. З вказаних підстав наданий проект було відхилено від погодження до приведення у відповідність. Відповідно до листа від 13.12.2018 р. під час повторного направлення проекту управлінням знову було відхилено за невиконання попередніх зауважень. Вказана інформація управлінням доводилася до відома позивача у відповідь на звернення. Договором №1442 від 20.11.2017 року, а саме п.п. 6.3., 6.4., 6.5. передбачено, що сторона не несе відповідальності за порушення Договору, якщо воно сталося не з її вини (умислу чи необережності); сторона вважається невинною і не несе відповідальності за порушення Договору, якщо доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання Договору; у разі не надання Замовником вихідних даних та несплати авансу згідно з п. 4.3. цього договору у встановлений Договором строк Виконавець звільняється від відповідальності за Договором, а Замовник відшкодовує Виконавцю нанесені збитки у повному обсязі. Відповідно до вимог ч.1 ст.509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно вимог ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як наведено у ч.1 ст.628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Слід зазначити, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. (ст.13 ЦПК України). Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ст. 16 ЦК України). Однак, згідно із ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ураховуючи викладене та з огляду на встановлені судом фактичні обставини, суд не може погодитись з доводами [PERSON] , оскільки при розгляді справи судом не виявлено порушень закону та умов договору з боку Державного підприємства «Одеський науково-дослідний інститут землеустрою», тому вимоги є безпідставними і не підлягають задоволенню. Окремо необхідно зазначити, що за нормами Закону України «Про захист прав споживачів» взагалі не передбачено стягнення моральної шкоди по виниклим правовідносинам. Так, за нормами п.5 ч.1 ст.4 Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону.

Outcome: dismissed