Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

10 березня 2020 року до суду звернулася [PERSON] з зазначеним позовом, посилаючись на те, що 05 жовтня 2007 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від цього шлюбу народилася донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя не склалось, вони з чоловіком не знаходять спільної мови, не ведуть спільного господарства, не підтримують ніяких стосунків. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення з відповідачем неможливе. Донька проживає з нею та перебуває на повному її утриманні, навчається в гімназії, відвідує позашкільні навчальні заклади. Вони з дитиною мешкають у гуртожитку, щомісячна плата за проживання в якому складає 4500-5000 грн на місяць. Дитина потребує коштів на харчування, одяг, шкільне приладдя. Оскільки їй невідомо, де батько дитини працює та який у нього рівень доходів, просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 08 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 05 травня 2020 року. У зв`язку з неявкою сторін розгляд відкладено до 26 травня 2020 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, засобами електронного зв`язку подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Після розірвання шлюбу просила залишити їй теперішнє прізвище [PERSON] (а.с. 47, 58). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином (а.с. 55). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд проводить заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Судом встановлено, що з 05 жовтня 2007 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON] ), [INFO] , перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва, актовий запис №1457 (а.с. 37). Від шлюбних стосунків у сторін народилася донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 17). Як зазначено\~позивачем,\~спільне життя\~подружжя не\~склалось, вони не знаходять спільної мови, не ведуть спільного господарства, не підтримують ніяких стосунків. Збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить інтересам сім`ї, примирення неможливе. Згідно зі ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін та про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачу [PERSON] слід залишити прізвище [PERSON] , оскільки вона не виявила бажання його змінювати. В частині позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд зазначає наступне. Дочка [PERSON] зареєстрована та мешкає у гуртожитку разом з матір`ю (а.с. 60), навчається в гімназії №32 «Успіх» (м. Київ). Позивач несе витрати по утриманню дитини та забезпеченню її житлом (а.с. 18 - 21). Дитина потребує коштів на харчування, одяг, шкільне приладдя, відвідує позашкільні навчальні заклади. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. ст. 8, 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789XІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Доказів того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я чи інших утриманців, суду не надано. Відсутня також інформація про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. За таких обставин, оскільки [PERSON] є батьком дитини і повинен нарівні з матір`ю її утримувати, слід стягувати з нього аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, щомісячно, починаючи з дня звернення позивача до суду (10 березня 2020 року) і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір у сумі 840 гривень 80 копійок (а.с. 1, 2) за позовну вимогу про розірвання шлюбу, а також 840 гривень 80 копійок - в дохід держави, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору за позовну вимогу про стягнення аліментів. На підставі викладеного,

Outcome: approved