Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-09 00:00:00

10 лютого 2017 року до суду надійшов вищевказаний цивільний позов, у якому позивач просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №420 від 06.10.2000р. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 06 жовтня 2000 року між сторонами укладений шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська, актовий запис №420. Від цього шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], 22.03.2002р.н. та [PERSON], 23.12.2006р.н. Протягом останнього року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння між сторонами, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Між сторонами розвинулась неприязнь, втрачено відчуття любові, поваги, підтримки, що є головним у сімейних відносинах. Свідком сварок між сторонами нерідко стають діти, що тяжким чином впливає на їх психічний стан та кожного разу спричиняє позивачу та дітям душевні страждання. Зважаючи на вищевикладене, вважає, що збереження сім'ї неможливе і суперечить інтересам сторін та інтересам дітей, тому шлюб необхідно розірвати. Шлюб розривають вперше. Суперечок про місце проживання дітей не маємо. Сини [PERSON], 22.03.2002р.н. та [PERSON], 23.12.2006р.н. залишаються проживати разом із позивачем. На момент подачі позовної заяви до суду суперечок, щодо поділу майна, що знаходиться у спільній сумісній власності подружжя, немає. Позивача у судове засідання не зявився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій просить розглядати справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судові засідання двічі підряд не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не подав. У звязку із неявкою осіб, які беруть участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини і визначені відповідно до них правовідносини. 06 жовтня 2000 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Красногвардійської районної ради м.Дніпропетровська було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, актовий запис №420, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.5). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON], 23 грудня 2006р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6) та [PERSON], 22 березня 2002р.н., що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.7). Подружнє життя між сторонам не склалося, фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Проголошена Конституцією України охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою, а також для повного та всебічного з'ясовування фактичних взаємин подружжя, дійсних причин позову про розірвання шлюбу, враховуючи обставини життя подружжя, судом було вжито заходів до примирення подружжя. Передбачене ч.1 ст.111 Сімейного кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч.5 ст.191 ЦПК України). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 05 квітня 2017 року було вирішено надати сторонам у справі строк для примирення 1 (один) місяць (а.с.23). За наданий судом час сторони не примирились. Положеннями ч.ч.3, 4 ст.56 Сімейного кодексу України (далі - СК України) передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст.112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, суд доходить висновку, що оскільки подружнє життя між сторонами не склалося, сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають, це свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків, внаслідок чого подальше спільне проживання та збереження сім'ї є неможливим, так як це суперечить інтересам позивача, примушування відповідача до збереження шлюбних відносин із позивачем є порушенням права останнього, отже, цивільний позов підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що при зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір, тому відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved