overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-04 00:00:00

11 червня 2020 року [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] , звернулася з позовом до [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем зареєстрований 11 лютого 1995 року Лучанківською сільською радою Овруцького району Житомирської області, актовий запис за №2. Мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають неповнолітню дочку. Спільне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. На даний час подружні стосунки припинилися, з вини відповідача сім`я розпалася, ведення спільного господарства припинено. Зазначила, що шлюбні відносини сторони не підтримують, відповідач постійно зловживає спиртними напоями, влаштовує сварки та бійки. Позивач, вважає, що у них різні погляди на життя та шлюб, спільне проживання з відповідачем є тяжким для неї та дитини, надання строку на примирення не виправить їх шлюбних відносин, тому просить шлюб розірвати. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримав 08.08.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу від 11 лютого 1995 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , про що свідчить копія повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 березня 2018 року (а.с.8). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. Доводи позивача відповідачем не спростовані, правом на подання відзиву останній не скористався. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-02 00:00:00

11 червня 2020 року [PERSON] , який проживає в [ADDRESS] , звернувся з позовом до [PERSON] , яка зареєстрована в [ADDRESS] , в якому просить розірвати шлюб між ним та відповідачем зареєстрований 18 травня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Овруцького районного управління юстиції у Житомирській області, актовий запис №36. Мотивуючи тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем, від спільного проживання мають дітей, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Позивач, вважає, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Згоди стосовно місця проживання дітей між сторонами було досягнуто. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала, ухвалу про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження отримала 06.08.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи. Суд, проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18 травня 2013 року серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копії свідоцтв про народження серії [NUMBER] від 02 липня 2013 року та серії [NUMBER] від 10 січня 2018 року (а.с.2,7,8). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Отже, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом подальших заходів щодо примирення буде суперечити інтересам позивача. Доводи позивача відповідачем не спростовані, правом на подання відзиву остання не скористалася. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-15 00:00:00

11 червня 2020 року було ухвалено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання дійсним договору купівлі-продажу нежилого приміщення. Судом встановлено, що при ухваленні зазначеного рішення, не було вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Судом встановлено, що позивачем - [PERSON] при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. (а. с. 1), та відповідачем по справі - [PERSON] було визнано позов до початку розгляду справи по суті (а. с. 31). Виходячи з обставин того, що позовні вимоги [PERSON] задоволені в повному обсязі та відповідачем було визнано позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, яким повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору та 50 відсотків судового збору стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-30 00:00:00

11 червня 2020 року до Заводського районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просить розірвати зареєстрований між ними шлюб, посилаючись на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують і шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. Від цього шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . 20 липня 2020 року вказаний позов прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання. Сторони до судового засідання надали заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач позов підтримала, просила залишити прізвище « [PERSON] », відповідач позов визнав. Враховуючи викладене, суд вважає можливим розглянути справу та ухвалити рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 червня 1993 року. Орган реєстрації м. Миколаїв, Палац урочистих подій, актовий запис № 752. Від цього шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Шлюбні стосунки сторони припинили, сумісне господарство не ведуть з квітня 2020 року. Згідно ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, приймаючи до уваги, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. За змістом ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст.115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-02 00:00:00

11 червня 2020 року заявник звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва із заявою про ухвалення додаткового рішення по цивільній справі №487/6529/19 за позовом [PERSON] до Держаного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Нечаянської громади Миколаївського району Миколаївської області Свяченого Віктора Юрійовича, [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про скасування запису про державну реєстрацію права власності. Заява мотивована тим, що 14.05.2020 Заводським районним судом м. Миколаєва ухвалено заочне рішення про задоволення позову [PERSON] . Однак при ухваленні рішення не вирішено питання про судові витрати. Просив ухвалити додаткове рішенням, яким стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання позову 768,40 грн. та за подачу заяви про забезпечення позову, а загалом 1344,70 грн. До судового засідання сторони не з`явились, причину не повідомили. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Рішенням суду від 14 травня 2020 року задоволено позов [PERSON] до Держаного реєстратора Центру надання адміністративних послуг Нечаянської громади Миколаївського району Миколаївської області Свяченого Віктора Юрійовича, [PERSON] , треті особи: [PERSON] , [PERSON] , про скасування запису про державну реєстрацію права власності. При цьому, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що позивач при подачі позову сплатив судовий збір за подання позову 768,40 грн., а за подання заяви про забезпечення позову - 576,30 грн., а всього 1344,70 грн. Згідно з ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищевикладене, оскільки рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 14 травня 2020 року позов задоволено, однак судом не вирішено питання про судові витрати, суд вважає за можливе ухвалити додаткове рішення, та вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору у загальній сумі 1344,70 грн., тобто по 672,35 грн. з кожного.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

11 червня 2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою, в якій просила шлюб з відповідачем, зареєстрований 23 серпня 2013 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції згідно актового запису № 425 розірвати. В обґрунтування позову зазначила, що 23 серпня 2013 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу у них народились діти син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з квітня 2020 року. Причиною розпаду сім`ї є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позов підтримала та просила шлюб розірвати, судові витрати по справі залишити за нею. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 23 серпня 2013 року уклали шлюб (арк.с.9). Від шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON] та [INFO] донька [PERSON] (арк.с.10,11). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з квітня 2020 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-12 00:00:00

11 червня 2020 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 09 серпня 2015 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 23 червня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивач у судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти задоволення справи не заперечував. Проти надання строку на примирення сторони заперечували. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 09 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 1419 (а.с. 5). Сторони мають доньку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти цього, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-10 00:00:00

11 червня 2020 року позивачка звернулась до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 17 лютого 2001 перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем. Від шлюбу мають повнолітню дитину. Фактично шлюбі стосунки між подружжям припинено з березня 2014 року. Причина розпаду сім`ї полягає у відсутності взаєморозуміння, взаємоповаги, втраті почуттів. Вважаючи, що шлюб розпався остаточно, просила його розірвати. Позивачка до судового засідання не з`явилась надавши заяву з проханням провести розгляд справи без її участі, за участю представника [PERSON] . Представник позивачки, [PERSON] , до судового засідання не з`явився надавши заяву з проханням провести розгляд справи без його участі, не заперечуючи проти винесення заочного рішення. Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за адресою його реєстрації, однак конверти були повернуті суду без отримання адресатом, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило. За наведених обставин суд, зі згоди представника позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2001 року, який був зареєстрований Виконкомом Безіменської сільської ради Новоазовського району Донецької області, актовий запис № 3. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ст. 110 СК України один із членів подружжя має право на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Позивачка скористалась даним правом та звернулась до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу є неможливим, тому він підлягає розірванню. На підставі ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-29 00:00:00

11 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 01 березня 2003 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №100. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В зв`язку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Сторони в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позовні вимоги підтримала, просила задовольнити, відповідач визнав у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали заяви відповідача, надані письмові докази, матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 01 березня 2003 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №100. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають. Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім`ї позивача та відповідача подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved