Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

11 лютого 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому просить визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер [INFO], на житловий будинок з надвірними побудовами, розташований у [ADDRESS] В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що на підставі рішення виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих м. Сталіно за № 17 від 21.06.1955 батьку позивача [PERSON] була надана земельна ділянка площею 400кв.м. для індивідуального житлового будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS], на теперішній час [ADDRESS]. На підставі акту про відвід земельної ділянки від 05.10.1955 [PERSON] був проведений відвід в натурі вказаної земельної ділянки. На підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого 04.10.1955 Шестою Сталінською державною нотаріальною конторою за реєстром № 8528, батьку позивачки [PERSON] належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] Вказаний будинок було побудовано та прийнято у експлуатацію у 1958 році та з того часу сім`я забудовника проживала у цьому домі. Вказаний будинок є спільною сумісною власністю батьків позивача,оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі. [INFO] батько позивачки [PERSON], який постійно проживав за адресою: [ADDRESS] - помер, після його смерті лишилося спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними побудовами, розташовані за вищеназваною адресою. Вказаний будинок померлий заповів позивачці, спадкове майно остання фактично прийняла, оскільки у встановлений 6-ти місячний строк звернулася до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Дружина спадкодавця, яка є матір`ю позивачки має право на обов'язкову долю у спадщині, проте на спадщину вона не претендує. Після виготовлення технічної документації на будинок позивач зверталася в Інспекцію Державного архітектурно-будівельного контролю з вимогою про прийняття будинку в експлуатацію, однак їй було відмовлено, оскільки будинок вже був прийнятий в експлуатацію в 1958 році, а також з тої підстави, що будинки побудови до 05.08.1992 в експлуатацію не приймаються. Вказане домобудівництво не може вважатися самовільним будівництвом, оскільки побудоване у 1953 році на законних на той час підставах. Проте оформити свої спадкові права на будинок у нотаріуса позивач не має можливості, оскільки правовстановлюючий документ - договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого 04.10.1955 Шостою Сталінською державною нотаріальною конторою за реєстром № 8528, не входить до переліку правовстановлюючих документів згідно з діючим законодавством, тобто станом на 2013 рік. Крім того, він не був зареєстрований в КП БТІ м. Донецька, а його реєстрація після смерті власника не допускається, у зв'язку з чим позивач вимушена звернутися до суду. Позивач у судовому засідання свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити посилаючись на обставини викладенні у позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилася, надала до суду заяву в якій просила суд розглянути справу та ухвалити рішення за її відсутності. Позовні вимоги визнала у повному обсязі. Суд, заслухавши позивача, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення виконкому Залізничної районної ради депутатів трудящих м. Сталіно за № 17 від 21.06.1955 батьку позивача [PERSON] була надана земельна ділянка площею 400кв.м. для індивідуального житлового будівництва, розташований за адресою: [ADDRESS], на теперішній час [ADDRESS]. На підставі акту про відвід земельної ділянки від 05.10.1955 [PERSON] був проведений відвід в натурі вказаної земельної ділянки. На підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого 04.10.1955 Шестою Сталінською державною нотаріальною конторою за реєстром № 8528, батьку позивачки [PERSON] належить домоволодіння, розташоване за адресою: [ADDRESS] Згідно технічному паспорту, виданому КП «БТІ м. Донецька» характеристика будівель та споруд спірного домоволодіння така: житловий будинок А-1 побудови 1958 року з будівлями - а, а2, загальною площею - 72,9кв.м., у тому числі жилою - 44,5кв.м., ганок-а1, сарай - Б, літня кухня - В, топочна - Д, , сарай - Е, навіс - Ж, убиральня - З, погреб - И, яма вигрібна - К, огородження - № 3-6, тротуар ІІІ., загальною власністю 111647грн. Згідно свідоцтва про народження позивача, яка після шлюбу змінила своє прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]», її батьками є [PERSON] та [PERSON]. [INFO] року [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів цивільного Куйбишевського районного управління юстиції у місті Донецьку. Згідно заповіту, посвідченого 01.07.2013 року приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за № 302, все своє майно [PERSON] заповів [PERSON]. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припиняються внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з наданою копією спадкової справи № 15/2013 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON], 19.11.2013 звернулася [PERSON] Спірний будинок є спільною сумісною власністю батьків позивача [PERSON] та [PERSON], оскільки вони перебували у зареєстрованому шлюбі, отже дружина спадкодавця - [PERSON] у відповідності до ст.. 1241 ЦК України має право на обов'язкову частку у спадщині. Як вбачається з вказаної вище копії спадкової справи № 15/2013 [PERSON] звернулася із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті [PERSON] Постановою приватного нотаріуса Донецького міського нотаріального округу [PERSON] від 04.02.2014 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки правовстановлюючий документ - договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідченого 04.10.1955 Шостою Сталінською державною нотаріальною конторою за реєстром № 8528, не був зареєстрований в КП БТІ м. Донецька, а його реєстрація після смерті власника не допускається. Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач позбавлений можливості оформити свої спадкові права у встановленому законом порядку. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, доведені в судовому засіданні, тому підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved