Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-09 00:00:00

11 липня 2016 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про виділ частини житлового будинку в натурі, як обєктів права спільної часткової власності, мотивуючи його тим, що відповідно до ордеру №473 від 18.07.1979 року, який видано виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів м.Полтави на імя [PERSON] на повний склад її родини, яка склалася з пяти осіб, передано у постійне безстрокове користування житлову площу, яка складається із житлової кімнати жилою площею 16,5 кв.м., кухні 9,5 кв.м. і веранди у будинку №64/82 по вул.Мясоєдова в м.Полтава. Відповідно до Розпорядження Полтавської міської ради народних депутатів №2368 від 23.06.1994 року однокімнатна квартира [ADDRESS] була передана сімї [PERSON] у спільну сумісну власність на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». На підставі даного розпорядження родині [PERSON] було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності, згідно даного свідоцтва частка становить 1/5. 15.09.2001 вона стала власником всієї квартири [ADDRESS]. В свою ж чергу за [PERSON] зареєстровано право власності на 13/25 частини вказаного будинку. Таким чином будинок, що розташований за адресою: м.Полтава, вул. Мясоєдова, 64/82 перебуває у спільній частковій власності її та [PERSON] та розташований на земельній ділянці площею 1314 кв.м. На даний час [PERSON] постійно перешкоджає їй у реалізації свого права власності на частину домоволодіння, перешкоджає поліпшенню житлових умов та приватизації частини земельної ділянки. В звязку чим просила суд виділити в натурі частину житлового будинку, загальною площею 60 кв.м., з яких жилої 47,2 кв.м., та господарській споруди, які знаходяться за адресою: Полтавська область, м.Полтава, вул.Мясоєдова, 64/82, передавши їй, та [PERSON] і визнавши за ними право приватної власності на відокремлені частини житлового будинку, та господарські споруди, що відповідають розміру 12/25 та 13/25 частки відповідно, у спільному майні. В судове засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] не зявилися, попередньо надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, просять задовольнити, щодо винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася, про причини неявки суд не повідомила, заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи чи розгляд справи за її відсутності не адресу суду не надходило. Представник третьої особи виконавчого комітету Київської районної в м.Полтаві ради за дорученням [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, при винесенні рішення покладаються на розсуд суду. За наявності у справі достатніх доказів та враховуючи положення статті 224 ЦПК України, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання з постановленням заочного рішення. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради від 11.07.1979 року №365 «Про часткову зміну рішення міськвиконкому №99 та заселення окремих квартир» однокімнатну квартиру, жилою площею 16,5 кв.м. в жилому будинку по вул.Мясоєдова, 64/82, надано сімї [PERSON] у складі з 5-ти осіб у відповідності з рішенням адміністрації та завкому профспілки заводу газорозрядних ламп, для тимчасового проживання (а.с.19). 18.07.1979 року виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів м.Полтави видано ордер №473 на імя [PERSON] на повний склад її родини, яка складалась із пяти осіб, на передачу у постійне безстрокове користування житлової площі, яка складається із однієї житлової кімнати жилою площею 16,5 кв.м., кухні 9,5 кв.м. і веранди в жилому будинку по вул.Мясоєдова, 64/82 (а.с.16). 23.06.1994 року Відділом приватизації майна видано свідоцтво про право власності на житло, згідно якого квартира №2, що розташована за адресою м.Полтава, вул. Мясоєдова, 64/82 на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Крім того, судом встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], в рівних долях кожен, подарували, а [PERSON] прийняла у дар 4/5 частини квартири номер два, розташовану в глиноплетеному жилому будинку, зазначеному на плані літ. «А-1», що знаходиться в м.Полтаві по вул. Мясоєдова, номер 64/82 та складається у цілому із: сіни ІІІ пл.6,20 м.кв., кухні 1 пл.9,50 кв.м., кімнати жилої пл.16,60 м.кв., сарай пл. 12,00 м.кв. Жилою площею 16,60 м.кв, що підтверджується копією договору дарування, виданого 15.09.2001 року та посвідченого приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу [PERSON] та зареєстрованого в реєстрі за №2954 (а.с.24). Також судом встановлено, що рішенням Київського районного суду м.Полтави від 26.09.1997 року виділено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в користування земельну ділянку, площею 764 кв.м., як показано на схемі додаткового варіанту технічної експертизи жовтим кольором від 21.07.1997 року, за адресою: м.Полтава, вул.Мясодова, 64/82 (а.с.35). Рішенням виконавчого комітету Полтавської міської ради №477 від 02.12.1997 року виділено [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що мешкають по вул.Мясоєдова, 64/82, для обслуговування своєї частини житлового будинку, земельну ділянку площею 764 кв.м. згідно рішення Київського районного суду м.Полтави від 25.09.1997 року справа №2-183/97 (а.с.36). 04.09.2014 року рішенням Київського районного суду м.Полтави визнано за [PERSON] право власності на 12/25 частин житлового будинку №64/82 по вулиці Мясоєдова в м.Полтава загальною площею 60 кв.м. жилою площею 47,20 кв.м. (а.с.52-56). 26.05.2016 року рішенням Київської районної ради в м.Полтаві відмовлено [PERSON] в наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою на земельну ділянку по вул.Мясоєдов, 64/82 площею 764 кв.м. для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, у звязку з відсутністю звернення співвласника житлового будинку, відповідно до ст.89 Земельного кодексу України (а.с.59). На даний час позивач [PERSON] не може вільно розпоряджатися своїм майном та користуватися ним, так як відповідач [PERSON] чинить позивачу перешкоди щодо реалізації їй права власності на частину домоволодіння, поліпшення житлових умов та приватизації частини земельної ділянки. Частиною 1 ст.356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ст.357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їх згодою. Частинами 1,2 ст.367 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється. Статтею 383 ЦК України передбачено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання, проживання членів своєї сімї, інших осіб і немає права використовувати його для промислового виробництва. Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виділ частини житлового будинку в натурі, як обєкт права спільної часткової власності підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] у відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір в розмірі 879,55 грн.

Outcome: approved