Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-20 00:00:00

10 грудня 2019 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що в зв`язку з підготовкою документів для призначення пенсії по інвалідності в нього виникла необхідність документально підтвердити свій стаж роботи у колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС в селі Хорохорин Луцького району. Отримавши архівні довідки про підтвердження стажу роботи, він виявив, що в них неправильно написано його прізвище, а саме: « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] ». З врахуванням наведеного та на підставі п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, заявник просить встановити факт того, що архівні довідки від 04 жовтня 2019 року№867/06-15 та від 04 жовтня 2019 року №868/06-15, в яких зазначено « [PERSON] », дійсно належать йому, - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою судді від 21 грудня 2019 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, представник заявника адвокат Кобилинський А.О. подав суду заяву про розгляд справи без його участі, вимоги заяви підтримує, просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлений судом про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення з таких підстав. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючих документів. З дослідженої судом копії паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого Луцьким РВ УМВС України у Волинській області 10 вересня 1999 року, встановлено, що заявник - [PERSON] народився [INFO] в селі Хорохорин Луцького району Волинської області (а.с.3). З наданої заявником трудової книжки серії [NUMBER] , заведеної 15 грудня 1999 року встановлено, що її заповнено на ім`я « [PERSON] ». Перший запис в трудовій книжці зроблено 01 травня 1992 року про прийняття на роботу в КСП «Світанок» інженером (а.с. 5). В історичній довідці до Фонду 15 КСП «Світанок», село Хорохорин Луцького району, значиться: на звітно-виборних зборах уповноважених від 14 лютого 1992 року було прийнято рішення про перейменування колгоспу імені ХХІІ з`їзду КПРС на колгосп «Світанок», с. Хорохорин (а.с.7). З архівної довідки Луцької районної ради Волинської області №867/06-15 від 04 жовтня 2019 року вбачається, що [PERSON] (так в документі) працював у колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС село Хорохорин Луцького району Волинської області. Стаж роботи: з 1988 року по 2008 рік включно (а.с.8). З архівної довідки Луцької районної ради Волинської області №868/06-15 від 04 жовтня 2019 року вбачається, що [PERSON] (так в документі) працював у колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС село Хорохорин Луцького району Волинської області. Довідка також містить показники нарахованої заробітної плати працівнику з 1994 -1999 роки помісячно (а.с.9). Разом з тим, архівна довідка №916/06-16 від 21 жовтня 2019 року підтверджує, що [PERSON] працював у колгоспі імені ХХІІ з`їзду КПРС село Хорохорин Луцького району Волинської області та містить відомості про виходи за 1989 рік помісячно (а.с.10). Відповідно до п. 5 ч. 2ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Як роз`яснено в п.12 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Досліджені судом докази вказують на належність заявнику архівних довідок №867/06-15 та №868/06-15 від 04 жовтня 2019 року [PERSON] , [INFO] , однак наявність розбіжності в написанні прізвища заявника як « [PERSON] » в цих документах зумовлює необхідність встановлення факту, що має юридичне значення в судовому порядку. Встановлення факту належності вказаних правовстановлюючих документів заявнику має юридичне значення, оскільки наявність розбіжностей в написанні прізвища позбавляє його можливості оформити документи для отримання пенсії, а відтак суд вважає заяву [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючих документів обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення. Враховуючи викладене, на підставі Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» та

Outcome: approved