Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-22 00:00:00

10 вересня 2014 року позивач звернувся до Березнегуватського районного суду Миколаївської області з позовом до відповідача зі збільшеними у подальшому позовними вимогами про визнання звільнення незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. В позові зазначив, що з 01 вересня 2012 року працював за контрактом директором державного підприємства «Дослідне господарство «Реконструкція» Селекційно-генетичного інституту - Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення. Наказом відповідача №64-К від 04 вересня 2014 року його було звільнено із займаної посади на підставі п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, п.п.1.2., 2.1., 6.1., 6.2. контракту, а укладений контракт розірвано. Вважав звільнення незаконним, оскільки в зазначеному наказі відсутні конкретні факти допущених ним порушень контракту та звільнення було проведено в період тимчасової непрацездатності, оскільки він в той день перебував на лікарняному. Крім того зазначив, що за період роботи належним чином виконував покладені на нього контрактом обов'язки, забезпечував високоефективну діяльність підприємства, а невиконання деяких умов контракту допущено відповідачем через не створення належних умов для матеріального забезпечення та організації праці. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, пояснив, що звільнення позивача з роботи є незаконним, оскільки будь-які підстави для розірвання контракту відсутні. Акт перевірки, яким було виявлено недоліки в роботі позивача, є неправомірним, оскільки він складений заінтересованими особами та в період заборони перевірок контролюючими органами, передбаченої Законом України «Про державний бюджет на 2014 рік». Наказ було винесено в період тимчасової непрацездатності відповідача, що у відповідності до ч.3 ст.40 КЗпП України є недопустимим. Крім того зазначив, що з оскаржуваним наказом позивача ознайомлено не було та трудову книжку йому не видано. Представник відповідача в судовому засіданні проти позовних вимог позивача заперечував, пояснив, що його звільнення було проведено у відповідності до вимог законодавства. За умовами укладеного з позивачем контракту він підлягає розірванню у разі невиконання ним хоча б одного із передбачених обов'язків. Селекційно-генетичним інститутом та Національною академією аграрних наук України було проведено перевірку діяльності очолюваного позивачем підприємства, в ході якої виявлено численні порушення укладеного з ним контракту, в зв'язку з чим було прийнято рішення про його розірвання. Крім того пояснив, що посилання позивача на недопустимість його звільнення в період тимчасової непрацездатності є необґрунтованим, оскільки ч.3 ст.40 КЗпП України на підстави припинення трудового договору, передбачених контрактом, не розповсюджуються. Заслухавши пояснення представників сторін та дослідивши докази у справі, суд дійшов до наступного. 01 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено контракт, за умовами якого позивача призначено на посаду директора державного підприємства «Дослідне господарство «Реконструкція» Селекційно-генетичного інституту - Національного центру насіннєзнавства та сортовивчення, (надалі ДП ДГ «Реконструкція»), на строк до 01 вересня 2015 року (а.с.4-8). 04 вересня 2014 року відповідачем винесено наказ № 64-к про звільнення позивача з посади за п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, в зв'язку з наявною в розпорядженні відповідача та документально підтвердженою інформацією, про невиконання позивачем без поважних причин п.п.1.2., 2.1., 6.1., 6.2. контракту та розірвання укладеного контракту (а.с.9). Звільнення позивача з посади було погоджено відповідачем з Національною академією аграрних наук України, що підтверджується листом президента академії від 04 вересня 2014 року (а.с.136). Відповідно до п.1.2. укладеного контракту позивач зобов'язався безпосередньо і через апарат управління здійснювати поточне керівництво підприємством, забезпечувати його високоефективну діяльність та ефективне використання закріпленого за ним державного майна. Крім того, згідно п.2.1. контракту позивач зобов'язався забезпечити: своєчасне виконання всіх фінансових зобов'язань підприємства перед державою; за рахунок коштів підприємства відтворення основних фондів, прискорену заміну застарілого обладнання та техніки; розробку та виконання комплексної програми соціального розвитку підприємства; дотримання умов колективного договору; здійснення оперативного та бухгалтерського обліку майна і результатів роботи підприємства, своєчасність і достовірність звітності згідно з чинним законодавством та нормативно-правовими актами; дотримання законодавства на підприємстві, зміцнення договірної та трудової дисципліни, фінансового стану підприємства; умови виконання зобов'язань щодо сплати податків, внесення інших обов'язкових платежів до бюджетів та виплати заробітної плати працівникам. Невиконання зазначених умов є підставою для розірвання контракту. Пунктом 6.1. контракту передбачено, що він припиняється до закінчення терміну дії, зокрема з ініціативи Інституту (п.6.2.). У відповідності до п.6.2. вищевказаного контракту керівник може бути звільнений з посади, а контракт розірваний з ініціативи Інституту до закінчення терміну його дії у разі: систематичного невиконання керівником без поважних причин обов'язків, покладених на нього контрактом; грубого порушення керівником законодавства чи обов'язків, передбачених контрактом, в результаті чого для підприємства настали значні негативні наслідки (зокрема понесено збитки); неефективного використання земельних ресурсів, основних фондів та іншого державного майна, незабезпечення ефективної діяльності підприємства, в результаті чого різко знизилися наукові або виробничі показники. 22 серпня 2014 року комісією, створеною наказом Національної академії аграрних наук України № 183 від 18 серпня 2014 року, було проведено перевірку окремих питань господарської діяльності ДПДГ «Реконструкція» (а.с.58-62), в результаті чого було виявлено: Розпорядженням відповідача № 24 від 06 листопада 2013 року позивача було притягнуто до відповідальності за недотримання термінів виплати заробітної плати, встановлених ст.115 КЗпП України та колективним договором (а.с.65). Неефективне використання земельних ресурсів, не проведення оновлення основних фондів та заміни застарілої техніки, зниження урожайності зернових та соняшнику, зростання кредиторської заборгованості та заборгованості зі сплати єдиного соціального внеску у порівнянні з 2013 роком, порушення строків виплати заробітної плати були виявлені також і відповідачем в результаті перевірки господарської діяльності ДП ДГ «Реконструкція» 27 серпня 2014 року та викладені в аналітичній довідці (а.с.68,70-72). Станом на 01 вересня 2014 року ДП ДГ «Реконструкція» має заборгованість зі сплати єдиного соціального внеску в розмірі 1220991,88 грн., про що свідчить довідка заступника начальника Березнегуватського відділення Баштанської ОДПІ від 17 вересня 2014 року з розрахунком заборгованості (а.с.85-87). Стосовно заборгованості ДПДГ «Реконструкція» зі сплати єдиного соціального внеску на обов'язкове державне соціальне страхування, 22 липня 2014 року прокуратурою Березнегуватського району Миколаївської області зареєстровано кримінальне провадження за ч.1 ст.212-1 КК України (а.с.84). За даними Національної академії аграрних наук України від 20 листопада 2014 року ефективність використання потужного виробничого потенціалу ДП ДГ «Реконструкція» є незадовільним, спостерігається тенденція до незадовільного розвитку фінансового та господарського стану підприємства, урожайність сільгоспкультур значно нижча, ніж в господарствах академії по Миколаївській області, стан у галузі тваринництва у порівнянні з 2013 роком значно погіршився та кредиторська заборгованість підприємства станом на 01 жовтня 2014 року становить 3158000 грн. (а.с.64). Про невідповідність статистичних звітів даним бухгалтерського обліку ДП ДГ «Реконструкція», наявність загиблих посівів соняшнику - 40 % від площі загиблих посівів Березнегуватського району та 15,5 % по Миколаївській області, посів соняшнику не підприємством, а сторонніми юридичними та фізичними особами в зв'язку з низькою якістю сільгосптехніки, неналежне ведення в 2014 році бухгалтерського обліку, неефективне використання земельних ресурсів, нижчу врожайність соняшнику в 1,4-2,1 рази від середньої врожайності по Березнегуватському району та в 3,6-4,4 рази по Миколаївській області, свідчить також акт позапланової виїзної ревізії окремих питань господарської діяльності ДП ДГ «Реконструкція», складений 09 грудня 2014 року Державною фінансовою інспекцією в Миколаївській області (а.с.97-114). За такого суд вважає, що при винесенні відповідачем оскаржуваного наказу про звільнення позивача, він мав документально підтверджені факти невиконання позивачем без поважних причин умов контракту. Доводи позивача про недопустимість його звільнення в період тимчасової непрацездатності, як того вимагає ч.3 ст.40 КЗпП України, з урахуванням постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів», судом до уваги не приймаються, оскільки у п.17 вказаної постанови містяться роз'яснення про недопустимість звільнення працівника у період тимчасової непрацездатності, які стосуються як передбачених ст.ст.40,41 КЗпП України випадків, так і інших випадків, коли розірвання трудового договору відповідно до чинного законодавства провадиться з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Разом з тим зміст поняття «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» розкрито законодавцем у п.4 ст.36 КЗпП України, до якого віднесено лише звільнення з підстав, передбачених ст.ст.40,41 КЗпП України. Це виключає охоплення змістом терміну «розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу» будь-якого іншого звільнення, підстава якого не зазначена в ст.ст.40,41 КЗпП України, або яке законодавець спеціально не визначив як розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу. Таким чином, виходячи з нормативного тлумачення п.п.4,8 ст.36, ч.3 ст.40, ст.ст.40,41 КЗпП України та враховуючи те, що між сторонами виник спір із приводу припинення трудового договору з працівником з підстав, передбачених контрактом - п.8 ч.1 ст.36 КЗпП України, а не у зв'язку зі звільненням працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, норми ч.3 ст.40 КЗпП України на ці правовідносини не поширюються. Така ж правова позиція викладена Верховним Судом України у постановах від 26 грудня 2012 року та 23 січня 2013 року, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень з підстав, передбачених ст.355 ЦПК України. Не приймаються також до уваги судом і доводи представника позивача про неправомірність акту перевірки академією аграрних наук ДП ДГ «Реконструкція» через складання його заінтересованими особами та в період заборони перевірок контролюючими органами, оскільки вони виявлені порушення не спростовують, а Національна академія аграрних наук України, у відповідності до п.1.3. Статуту ДП ДГ «Реконструкція», є органом, якому підприємство підпорядковується, а не контролюючим органом (а.с.119-135). Крім того, посилання представника позивача на не ознайомлення позивача з оскаржуваним наказом та не повернення йому трудової книжки, як підставу для стягнення середнього заробітку, судом також відхиляються, оскільки саме позивач направив копію наказу разом з позовом до суду та пунктом 3 наказу оформлення звільнення позивача покладено на ДП ДГ «Реконструкція», яке не є відповідачем по справі. З огляду на викладене суд дійшов висновку про відмову позивачу в задоволенні позову.

Outcome: dismissed