Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-04 00:00:00

11.12.2017 р. представник позивача звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти по відшкодуванню шкоди в порядку регресу в розмірі 17\~014 грн. 28 коп., та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн. В обгрунтування зазначених вимог посилається на наступне. 18.04.2016 року між позивачем та ТОВ «Ол-Лізинг» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-РМ2-16-00039, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген» д.н. [NUMBER]. 09.08.2016 року в м. Харкові відбулась ДТП за участю вказаного забезпеченого транспортного засобу під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Форд» д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] Вказана ДТП відбулась з провини відповідача, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова. До позивача звернувся страхувальник із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, надавши при цьому всі необхідні документи. 13.09.2016 року позивачем було складено страховий акт №ПССКА-5490 та розрахунок до нього, на підставі яких позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 17\~014,28 грн. У звязку з викладеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому він просить стягнути з відповідача в порядку регресу зазначені кошти. Представник позивача [PERSON] «СК «УСГ» в судове засідання не зявився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав та просив ухвалити заочне рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про розгляд справи повідомлялась у встановленому законом порядку. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін в заочному провадженні за згодою представника позивача та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 18.04.2016 року між позивачем та ТОВ «Ол-Лізинг» був укладений Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів №28-0199-РМ2-16-00039, предметом якого є страхування транспортного засобу «Фольксваген» д.н. [NUMBER]. З матеріалів справи вбачається, що 09.08.2016 року о 10.08 год. в м. Харкові на стоянці по пр. Московському, 129-А, [PERSON] керувала автомобілем Форд д.н.з. [NUMBER], рухаючись заднім ходом, не впевнилась в безпеці маневру та скоїла наїзд на припаркований автомобіль «Фольксваген» д.н. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON], внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальну шкоду. ДТП мало місце з вини відповідача, що підтверджується постановою Московського районного суду м. Харкова від 03.11.2016 року, яка набула чинності. Представник ТОВ «Ол-Лізинг» повідомив позивача про дану ДТП 09.08.2016 року, та звернувся до нього з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, та було складено Акт огляду пошкодженого транспортного засобу. 13.09.2016 року позивачем було складено Страховий акт №ПССКА-5490 з відповідним розрахунком, відповідно до якого було встановлено розмір страхового відшкодування 17014,28 грн., яке було перераховано в повному обсязі. Статтею 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено в частині другій статті 16 ЦК України. Зі змісту наведених норм права можна зробити висновок про те, що страховик, який виплатив страхове відшкодування має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування. Відповідно до ст. ст. 13, 78,81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Частиною 1 статті 1191 ЦК України, встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Статтею 993 ЦК України та статтею 27 Закону України «Про страхування» передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про те, що оскільки позивачем було здійснено виплату страхового відшкодування, то до позивача перейшло право вимоги про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в загальному розмірі 17014,28 грн. до відповідача. Таким чином, позовні вимоги є обгрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати позивача, понесені у звязу з оплатою судового збору, \~відповідно до ст. 141 ч.1 ЦПК України, суд також стягує з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved