Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-16 00:00:00

12.12.2019 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, посилаючись на те, він є сином відповідачів, шлюб між якими розірвано. З 01.10.2019 року він стаціонарно навчається на І курсі за напрямом «Менеджмент» в Суспільній академії наук в Лодзі, що розташований в м. Краків, Малопольське Воєводство, Республіка Польща, де постійно мешкає на період навчання в гуртожитку № 3 Краківської політехніки. Курс злотого до гривні станом на 12.12.2019 становить 6,09 гри. за 1 злотий. За кордоном доводиться витрачати гроші на одяг та взуття, харчування, за навчання та проживання у гуртожитку, купівлю ліків та канцелярських товарів, проїзд в Україну та до Польщі. Щомісячні його витрати становлять 1506 злотих, що є еквівалентом 9171,54 грн. Позивач самостійно оплачує навчання, яке в навчальний рік 2019/2020 становить 4080 польських злотих, що еквівалентно 24969,60 грн. За другий курс йому необхідно сплатити 4680 злотих, що еквівалентно 28641,60 грн. , за третій курс навчання - 4400 злотих, що еквівалентно 26928 грн. Оскільки одночасно працювати та навчатись позивачу не представляється можливим, тому він зазнає матеріальних труднощів, які долати допомагає йому його дід, проте вважає, що така допомога має надаватись батьками дитини. Батьки позивача працюють та отримують дохід, а тому можуть надавати таку матеріальну допомогу. Тому позивач просить стягнути з кожного з відповідачів на свою користь аліменти у зв`язку з продовженням навчання в твердій грошовій сумі у розмірі по 4600 грн. щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року і до досягнення ним 23 років або до припинення навчання, а також стягнути солідарно з відповідачів судові витрати та витрати на переклад з польської мови та посередницькі послуги з нотаріального засвідчення в сумі 940 грн. У судовому засіданні представник позивача позов підтримав із викладених у позові підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засідані позов визначала частково, не заперечувала проти стягнення з неї аліментів на користь сина в розмірі 2000,00 грн. При цьому пояснила, що сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі не має можливості. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причин неявки до суду не повідомив. Надав суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позов визнає частково. Зазначив, що заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 4600,00 грн., оскільки така сума є надмірно великою та непосильною для його матеріального становища, він також сплачує аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] в сумі 2000,00 грн. щомісячно та має зобов`язання зі сплати пені за прострочення сплати аліментів у сумі 36909,93 грн. за рішенням суду. Вказав, що може надавати матеріальну допомогу сину на навчання в розмірі 1200,00 грн. щомісячно. Суд, заслухавши представника позивача та відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є сином відповідачів, шлюб між якими розірвано 11.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.12.1998 року, свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.07.1996 року та рішенням Корольовського районного суду міста Житомира від 11.08.2011 року у справі № 2-237/11. Як вбачається з довідки № 98/19/20 FK від 05.11.2019 року про продовження іноземцем навчання, виданої Суспільною академією наук Лодзь, з 01.10.2019 року позивач навчається в Суспільній академії наук в Лодзі, що розташований в м. Краків Республіки Польща, термін навчання з 01.10.2019 року по 30.09.2022 року, посеместрова оплата навчання за І курс навчання 2 х 2040 злотих, посеместрова оплата навчання за ІІ курс навчання 2 х 2340 злотих, посеместрова оплата навчання за ІІІ курс навчання 2 х 2200 злотих. У довідці зазначено, що позивач здійснив усі необхідні виплати. Відповідач [PERSON] є фізичною особою-підприємцем з 2007 року та за 2019 рік ним було отримано дохід у сумі 50076,00 грн. згідно звіту про суми нарахованого доходу застрахорваних осіб та суми нарахованого єдиного внеску за 2019 рік. Із довідки Корольовського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) від 04.02.2020 року слідує, що відповідач сплачує аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] в сумі 2000,00 грн. щомісячно. Відповідач [PERSON] працює у ФОП «[PERSON]» на посаді менеджера та їй було нараховано заробітну плату за період із серпня 2019 року по січень 2020 року в сумі 27932,74 грн. згідно довідки від 11.02.2020 року вих. № 40 ФОП «[PERSON] ». Згідно ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Частиною 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. За правилами ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Добровільної угоди щодо утримання сина на час його навчання між відповідачами не досягнуто. Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу Укра\-їни при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які про\-довжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Так, відповідно до ст. 199 СК України і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Таким чином, особа не в усіх випадках є обмеженою у зв`язку з навчанням в мож\-ливості заробляти кошти для власного забезпечення. Тому в разі спору така по\-треба має бути встановлена судом. Потреба в матеріальній допомозі має бути пов`язаною з навчанням. Частинами 1 та 6 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підтвердження понесення позивачем витрат на навчання ним надано до суду довідку № 98/19/20 FK від 05.11.2019 року про продовження іноземцем навчання, виданої Суспільною академією наук Лодзь, з якої убачається, що позивачем здійснено усі необхідні виплати за перший курс навчання в сумі 4080 злотих, що еквівалентно 25173,60 грн. Поряд із тим, суд вважає не доведеними стороною позивача понесення ним витрат пов`язаних із навчанням, а саме за проживання в гуртожитку, так як заява позивача від 13.11.2019 року вказує на те, що він зобов`язується здійснювати щомісячну оплату за проживання в гуртожитку № 3 Краківської політехніки в сумі 420 злотих, але не підтверджує здійснення ним такої оплати, а інших доказів, які б підтверджували ним понесення таких витрат до суду не надано. Досліджені судом докази та встановлені обставини свідчать про те, що відповідачі є батьком повнолітнього сина [PERSON] , який продовжує навчання в Суспільній академії наук в Лодзі, що розташований в м. Краків Республіки Польща, понесення ним у зв`язку із цим витрат зі сплати коштів за навчання за 2019-2020 навчальний рік у сумі 25173,60 грн., тобто щомісячно 2097,80 грн. Однак позивачем не доведено належними, допустимими та достатніми доказами понесення витрат, пов`язаних із навчанням у зазначеному навчальному закладі, в сумі 1506 злотих, що є еквівалентом 9171,54 грн., чим обгрунтовані вимоги позову. Досліджені судом докази вкказують на те, що відповідач [PERSON] у 2019 році мав щомісячний дохід у сумі 4173,00 грн. (50076,00 грн. : 12 місяців), а відповідач [PERSON] - 4655,46 грн. (27932,74 грн. : 6 місяців). Вони мають на утриманні неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , на яку з відповідача [PERSON] стягуються аліменти в сумі 2000,00 грн. щомісячно. За наведених обставин стороною позивача не доведено наявності у батьків можливості надавати допомогу на навчання сина в сумі 4600 грн. щомісячно при тому, що надані докази не свідчать про спроможність відповідачів надавати таку допомогу у зазначеному розмірі, що відповідно до ст. 199 СК України є обов`язковою умовою для можливості стягнення аліментів. Поряд із тим, відповідачі є працездатними особами та мають постійний щомісячний дохід, суд враховує понесення позивачем грошових витрат на навчання в сумі 25173,60 грн., тобто щомісячно 2097,80 грн. (25173,60 грн. : 12 місяців), а також з огляду на часткове визнання позову відповідачами, яке приймається судом, оскільки таке визнання не порушує прав, свобод та інтересів інших осіб, тому суд визначає розмір аліментів, який має бути стягнутий з відповідачів, у твердій грошовій сумі в розмірі 1200,00 грн. щомісячно, починаючи з 12.12.2019 року на період його навчання в Суспільній академії наук в Лодзі та до досягнення сином двадцяти трьох років. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідачів у дохід держави підлягає стягненню судовий збір, від сплати якого згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений при зверненні до суду з позовом. Суд не знаходить підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача витрат у сумі 940,00 грн. пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що передбачено ч. 1 ст. 141 ЦПК України, виходячи з наступного. Частиною 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Як убачаться зі змісту чеку приватного підприємця [PERSON] № 1130 від 28.11.2019 року, зроблено переклад з польської мови на українську та посередницькі послуги з нотаріального засвідчення, вартість послуг 940,00 грн. Однак у чеку відсутня інформація про сплату зазначених коштів та не вказано особи платника, тому, на переконання суду, позивачем не підтверджено понесення ним витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Outcome: partial