overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-10 00:00:00

11.12.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 48944,48 грн. та судовий збір в сумі 1218 грн. В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору № 500518084 від 24.09.2014 року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 40814,96 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01 % річних, сплачувати неустойку та інші передбачені Договором суми, з кінцевим терміном повернення до 25.09.2019 року, включно. Прострочена заборгованість по кредиту відповідача станом на 06.11.2015 року становить 39945,18 грн., за відсотками - 1,44 грн., по комісії - 7997,86 грн. неустойка (штраф) - 1000 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 1218 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та про підтримання позову, та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена у встановленому Законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 24.09.2014 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.4-8. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед Банком по кредитному договору в розмірі 39945,18 грн., за відсотками - 1,44 грн., по комісії - 7997,86 грн. неустойка (штраф) - 1000 грн., - а.с.10. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 48944,48 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1218 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-28 00:00:00

11.12.2015 року ПАТ «Альфа-Банк» /далі Банк/ звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 51272,59 грн. та судовий збір в сумі 1218 грн. В обґрунтування вказує, що згідно кредитного договору № 500952788 від\~18.07.2014\~року Банк надав [PERSON] кредит у розмірі 37008,89 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,99 % річних, сплачувати відсотки та інші передбачені Договором суми, з кінцевим терміном повернення до 21.07.2019 року, включно. Прострочена заборгованість по кредиту відповідача станом на 13.11.2015 року становить 37008,89 грн., за відсотками 7260,50 грн., по комісії 7003,20 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати 1218 грн. судового збору. Представник позивача в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, та про підтримання позову, та не заперечує проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи була повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.07.2014 року між Банком та [PERSON] було укладено кредитний договір, а.с.4-8. Відповідач взяті на себе зобовязання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії не виконує, має заборгованість перед Банком по кредитному договору в розмірі 37008,89 грн., за відсотками 7260,50 грн., по комісії 7003,20 грн., а всього 51272,59, - а.с.11. Відповідно до ст.526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Альфа-банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 51272,59 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 1218 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

11.12.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду\~ з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, зареєстрований 23 червня 2012 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 272. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що від шлюбу неповнолітніх сторони дітей не мають. З липня 2014 року вони припинили свої сімейні та шлюбні стосунки, перестали спілкуватися, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. Вони проживають окремо один від одного, майнових спорів щодо спільного майна на цей час не мають. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву, відповідно до якої на позовних вимогах наполягає та просить слухати справу у його відсутність.\~ Відповідач [PERSON], яка мешкає у м. Луганську, та з якою відсутній поштовий зв'язок, про дату та час розгляду справи була повідомлена через оголошення у пресі відповідно до ст.. 74 ЦПК України (а.с.26). Про причину неявки до суду відповідач не повідомила, заперечення на позов не надала. Заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 23.06.2012 року. Шлюб було зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 272. Неповнолітніх дітей подружжя не має. Спору про спільне майно не заявлено. Сімейні стосунки припинені з липня місяця 2014 року. Подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, вимоги позивача не суперечать закону, не порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст. 110-114 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-14 00:00:00

11.12.2015 року позивач [PERSON] звернулась в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] та при розірванні шлюбу змінити їй прізвище на дошлюбне - [PERSON]. Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 08.10.2002 року. Від шлюбу у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем складалися погано. Сторони постійно сварилися, конфліктували. На даний час сторони проживають окремо, не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. В судовому засіданні позивач позов підтримала та просила такий задоволити. Сторона відповідача в судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 08.10.2002 року. За час спільного проживання у них є діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приймає визнання відповідачем позову і приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. При розірванні шлюбу позивачу слід змінити прізвище на дошлюбне. З відповідача слід стягнути судовий збір в користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-30 00:00:00

11.12.2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження позовних вимог позивач зазначив, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 12 жовтня 2012 року. Від шлюбу дітей не подружжя не має. В силу психологічної несхожості, різних поглядів на життєві та сімейні обставини, нерозуміння один одного та з інших причин сімейно-побутового характеру, між подружжям виникають сварки, які привели до відчуженості у відносинах та в результаті до розпаду сімї. Сімейно-подружні відносини припинені з червня 2014 року. До теперішнього часу ні позивач, ні відповідач не приймали ніяких спроб зберегти сімю. Збереження сімї не можливо, примирення не відбудеться, і тому шлюб треба розірвати. Спільно нажитого майна не маємо. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву, де підтримав заявлені позовні вимоги, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час слухання справи повідомлена належним чином, надала заяву до суду, де визнала позовні вимоги у повному обсязі та просила розглядати справу у її відсутність. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 12.10.2012 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], який зареєстрований Донецьким міським відділом реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Донецькій області, актовий запис № 1072. В силу психологічної несхожості, різних поглядів на життєві та сімейні обставини, нерозуміння один одного та з інших причин сімейно-побутового характеру, між подружжям виникають сварки, які привели до відчуженості у відносинах та в результаті до розпаду сімї. Сімейно-подружні відносини припинені з червня 2014 року. До теперішнього часу ні позивач, ні відповідач не приймали ніяких спроб зберегти сімю. Збереження сімї не можливо, примирення не відбудеться, і тому шлюб треба розірвати. Спільно нажитого майна не маємо. Примирення між сторонами неможливе, тому зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення позову [PERSON]Є, Згідно ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним з подружжя. Згідно ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

11.12.2015 року позивач звернувся в суд з позовною заявою про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що знаходиться в зареєстрованому відділом РАГСу Шосткинського міськвиконкому за актовим записом № 33 шлюбі з відповідачем з 27.01.1995 року. Спільне життя між сторонами не склалося внаслідок того, що вони не знаходили порозуміння при вирішенні спільних питань існування сімї, внаслідок чого часто виникали суперечки, шлюбні відносини фактично припинились. Від шлюбу мають трьох дітей [PERSON] [INFO] (повнолітній) та двох неповнолітніх доньок Олександра та Єлізавета [INFO]. Спір про майно відсутній. Отже, вважає що сімя розпалася, примирення між сторонами неможливе, тому просить шлюб розірвати. Термін на примирення не потрібен. В судове засідання сторони не зявились. До суду від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, в свою чергу позивач на позовних вимогах наполягає, просить розірвати шлюб, відповідач не заперечує проти задоволення позову. Відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлено одним із подружжів і суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них. Отже, судом встановлено, що згідно оригіналу свідоцтва про одруження 27.01.1995 року сторони дійсно зареєстрували шлюб. На сьогоднішній день збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому суд вважає, що позов доведено і він підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-08 00:00:00

11.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про виключення відомостей про нього як про батька [PERSON], [INFO], з актового запису про народження дитини за № 1595 від 12.10.1988 року, та зобовязання відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції виключити запис про нього як про батька [PERSON] із зазначеного вище актового запису про народження. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримала і наполягала на їх задоволенні. Співвідповідачі позов визнали. При цьому [PERSON] підтвердила, що позивач не є біологічним батьком її сина [PERSON], а був записаний його батьком лише тому, що вона народила сина під час шлюбу з позивачем. Стверджує, що справжніми батьком [PERSON] є [PERSON]. [PERSON] також повідомив, що вважає своїм батьком [PERSON], оскільки саме він займався його вихованням. Представник відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції не зявилася, а надіслала суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Ухвалою суду від 09.02.2016 року провадження в справі в частині вимог, заявлених до відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, закрито. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до частини четвертої статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо його визнання не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставини справи повністю визнаються відповідачами, що в силу положень частини першої статті 61 ЦПК України звільняє позивача від обовязку їх доказування. Обґрунтованість позову підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Чернігівського міського управління юстиції, в якому батьком дитини записано позивача (а. с. 5). Враховуючи те, що відповідачі [PERSON] і [PERSON] визнають позов і той факт, що позивач не є біологічним батьком [PERSON], вказана обставина вважається доведеною. Підставою для задоволення позову є частина друга статті 122 Сімейного кодексу України про те, що дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя, та частина перша статті 136 цього Кодексу, якою встановлено, що особа, яка записана батьком дитини відповідно до статті 122 Кодексу, має право оспорити своє батьківство, предявивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Можливість порушення визнанням відповідачами позову прав, свобод чи інтересів інших осіб судом не встановлена. Вищевикладене в сукупності є підставою для задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

11.12.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором від 16.12.2010 року в сумі 35229 грн 84 коп., а також відшкодування понесених судових витрат. Одночасно представник позивача надіслав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи у разі відсутності відповідача. Сторони в судове засідання не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. Відповідач про причини неявки не повідомив, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 16.12.2010 року сторони уклали кредитний договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 23600 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір). Згідно статей 526, 530 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.10.2015 року складає 35229 грн 84 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 23474 грн 07 коп., заборгованість по сплаті відсотків 9224 грн 26 коп., комісія 377 грн 71 коп., штраф 2153 грн 80 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 5), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

11.12.2015року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу і свої доводи обґрунтовує тим, що 17.04.2010року вона вступила у зареєстрований шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей [PERSON], 05.09.2013р.н. та [PERSON], 24.07.2010р.н. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Сумісно нажитого майна не має. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Позивач до судового засідання не зявилась, але надала заяву слухати справу без її участі, на позовних вимогах наполягає. Відповідач до судового засідання не зявився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу сторони перебувають у зареєстрованому шлюбу з 17.04.2010року. Від спільного життя мають неповнолітніх дітей [PERSON], 05.09.2013р.н. та [PERSON], 24.07.2010р.н. Питання про стягнення аліментів вирішено у добровільному порядку. Сумісно нажитого майна не має. Причиною припинення сімейно шлюбних відносин послужило те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, що привело до розпаду родини. Почуття любові та поваги один до одного втрачені. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом, встановлено, що між подружжям склались неприязні відносини, які унеможливлюють подальше збереження шлюбу, в звязку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для постановлення рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

11.12.2015 року позивач звернулась до суду з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем. В обґрунтування позову послалась на те, що шлюб з відповідачем був укладений 04.08.2011 року. Від шлюбу у сторін є дочка - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, приводом звернення до суду стало те, що сторони перестали розуміти один одного, між ними часто виникали сварки. Протягом останніх двох місяців не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. Сторони в судове засідання не з'явились, подали письмові заяви, в яких просять справу розглянути за їх відсутності. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач зазначив, що проти розірвання шлюбу на заперечує. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи, що у справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести за відсутності сторін без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Установлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 04.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданого 04.08.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Червоноградськогоміського управління юстиції Львівської області. Від подружнього життя у сторін народилась донька- [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про її народження. Сімейне життя в сторін не склалося, шлюбних стосунків не підтримують, позивач у позовній заяві вказує, що не має наміру надалі перебувати з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. При таких обставинах суд доходить висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім'ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, а тому шлюб між ними слід розірвати на підставі частини 2 статті 112 СК України . На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

11.12.2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 02 липня 1999 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Причинною розірвання шлюбу стало те, що вони виявилися різними людьми, втратили почуття любові та взаємоповаги один до одного. Відповідач приділяє мало часу сімї, вихованням дітей не займається. А тому позивач просить винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Від позивача надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, наполягає на розірванні шлюбу вказуючи, що відносини між ними припинені з листопада 2015 року. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про одруження, сторони 02 липня 1999 року зареєстрували шлюб; - згідно копій свідоцтв про народження сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] та малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, тобто шлюб існує формально, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, вказуючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам.

Outcome: approved