Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-07 00:00:00

12.06.2020 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з зазначеним позовом, який мотивований тим, що 03.03.2011 [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П. за реєстровим №337, яким на випадок своєї смерті призначила спадкоємцями належних їй 5/6 часток житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, і належних їй 5/6 часток земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , в таких частках: 3/5 частки від вищевказаної частки - [PERSON] , 1979 року народження; 3/10 частки від вищевказаної частки - [PERSON] , 1957 року народження; 1/10 частки від вищевказаної частки - [PERSON] , 1964 року народження. [INFO] [PERSON] померла та після її смерті відкрилася спадщина на належне спадкодавцю майно: 2/3 частки житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - А, житловою площею всього будинку 42,3 кв.м., загальною площею 63,8 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами: сарай цегляний-Б, гараж цегляний-В, що знаходяться в [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності від 02.07.2011, зареєстрованого в реєстрі за №1-680 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.07.2011, зареєстрованого в реєстрі за № 1- 682; та 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,0619 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер 5910700000:01:066:0202, розташованої за адресою: [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності від 16.12.2013, індексний номер 14701570. Один зі спадкоємців [PERSON] помер [INFO] , не встигнувши прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] таки чином, спадкоємцем майна [PERSON] в порядку спадкової трансмісії є дружина [PERSON] - позивачка [PERSON] , яка подала до нотаріальної контори заяву прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Позивачем [PERSON] також в установлений законом строк подана нотаріусу заяви про прийняття спадщини. Спадкоємець за заповітом [PERSON] - син [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом фактичного прийняття, однак не оформив спадкових прав та помер [INFO] . Позивач [PERSON] є сином [PERSON] та також після смерті останнього прийняв спадщину, подавши відповідну заяву нотаріусу. Позивачі звернулися до приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу Проскурні Л.І. за видачею свідоцтв про право на спадщину на належні спадкодавцям нерухоме майно: 2/3 частки житлового будинку дерев`яного, обкладеного цеглою - А, житловою площею всього будинку 42,3 кв.м., загальною площею 63,8 кв.м., з господарчими будівлями та спорудами: сарай цегляний-Б, гараж цегляний-В, що знаходяться в [ADDRESS] та 2/3 частки земельної ділянки загальною площею 0,0619 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер 5910700000:01:066:0202, розташовану за адресою: [ADDRESS] . Однак, нотаріус надала письмові роз`яснення, в яких вказала про те, що оскільки вказана в заповіті частка померлої [INFO] [PERSON] , 1931 року народження відрізняється від тієї, що належить померлій згідно правовстановлюючих документів, вона не має можливості видати свідоцтва про право на спадщину за заповітом на те майно та в тих частках, що зазначалися в заповіті. В цьому випадку спадкоємцям необхідно звернутися до суду та вирішити питання в судовому порядку. 15 червня 2020 р. суд відкрив провадження по справі за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 14.07.2020. 14.07.2020 підготовче провадження по справі закрите та справа призначена до судового розгляду по суті на 08.10.2020. В судовому засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] підтримали позовні вимоги з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача Роменської міської ради - І. Ковтун надала клопотання про розгляд справи у її відсутності, при прийнятті рішення покладається на розсуд суду. Приватний нотаріус Проскурня Л.І., яка виступає в якості третьої особи по справі, до суду не з`явилася, в листі клопотала про проведення розгляду справи без її участі та покладається на розсуд суду. Суд, заслухавши позивачів, перевіривши надані письмові докази та матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28.07.2014, актовий запис № 448 (а.с. 80). За життя [PERSON] склала заповіт, згідно якого належні їй 5/6 часток житлового будинку з відповідною часткою надвірних будівель та споруд, і належних їй 5/6 часток земельної ділянки з цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, що знаходяться в [ADDRESS] , заповіла в таких частках: 3/5 (три п`ятих) частки від вищезазначеної частки - [PERSON] , 1979 року народження; 3/10 (три десятих) частки від вищезазначеної частки - [PERSON] , 1957 року народження; 1/10 (одна десята) частка від вищезазначеної частки - [PERSON] , 1964 року народження. Даний заповіт посвідчений приватним нотаріусом Роменського міського нотаріального округу Черненко О.П. 03.03.2011 за реєстр. № 337 (а.с. 7). Таким чином, після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. [INFO] помер спадкоємець [PERSON] , не встигнувши прийняти спадщину після смерті матері [PERSON] , в зв`язку з чим відповідно до положень ст. 1276 ЦК України (спадкова трансмісія) спадкоємцем майна [PERSON] стала дружина [PERSON] - позивачка [PERSON] (а.с. 9,10). Позивачка [PERSON] 08.11.2014 звернулася до Роменської міської державної нотаріальної контори з заявою при прийняття спадщини після померлої [PERSON] та на підставі даної заяви була заведена спадкова справа № 268/2014 (а.с. 12, 65). 04 грудня 2014 р. з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] до Роменської міської державної нотаріальної контори звернулася її дочка [PERSON] (спадкова справа № 268/2014, заведена 08.11.2014) (а.с. 77). Спадкоємець за заповітом [PERSON] прийняв спадщину після смерті матері відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України, оскільки на день смерті останньої проживав та був з нею зареєстрований за однією адресою (а.с. 15, 16), однак спадкові права не оформив та помер [INFO] . Спадкоємцем майна [PERSON] є його син - позивач [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті батька, подавши 05.02.2020 приватному нотаріусу Роменського міського нотаріального округу Проскурні Л.І. заяву, на підставі якої заведена спадкова справа № 16/2020 (а.с. 56, 58). 05.03.2020 позивачі звернулися до приватного нотаріуса Роменського міського нотаріального округу Проскурні Л.І. для отримання свідоцтв про право на спадщину за заповітом на житловий будинок та земельну ділянку за [ADDRESS] , однак нотаріус письмово повідомила спадкоємців про неможливість видачі їм свідоцтв про право на спадщину за заповітом в частках, що в ньому зазначені, в зв`язку з тим, що вказана в заповіті частка померлої [INFO] [PERSON] , 1931 року народження, відрізняється від тієї, що належить померлій згідно правовстановлюючих документів (а.с. 32). Так, з наданих суду документів, що посвідчують право власності [PERSON] на належне їй майно, судом встановлений наступний склад спадкового майна, належного спадкодавиці. Відповідно до свідоцтва про право власності, виданого 02.07.2011 державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори Совою С.М. за реєстр. № 1-680, в порядку ст. 63 Сімейного кодексу України, [PERSON] , [INFO] , як пережившій дружині [PERSON] , 1937 року народження, який помер [INFO] , належить Ѕ частка у праві спільної сумісної власності на майно подружжя, набуде подружжям під час шлюбу. Спільне сумісне майно подружжя, право власності на яке в указаній частці посвідчується цим свідоцтвом, складається з: житлового будинку дерев`яного обкладеного цеглою-А, житловою площею всього будинку 42,3 (сорок два цілих три десятих) квадратних метрів, загальною площею 63,8 (шістдесят три цілих вісім десятих) квадратних метрів, з господарчими будівлями та спорудами: сарай цегляний-Б, гараж цегляний-В, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці переданій у власність рішенням XXXIII сесії міської ради четвертого скликання від 15.07.2005 (а.с. 22). 14 липня 2011 року комунальним підприємством «Роменське міськрайонне бюро технічної інвентаризації» проведена державна реєстрація права власності [PERSON] на зазначену частку нерухомого майна, реєстраційний номер: 33889517, номер запису: 8229 в книзі: 58 (а.с. 21). 02 липня 2011 року державним нотаріусом Роменської міської державної нотаріальної контори Совою С.М. за реєстр. № 1-682 [PERSON] видане свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] в розмірі 1/3 частки у спадщині. Спадщина, на яку в указаних частках видано це свідоцтво, складається з: 1/2 (однієї другої) частки житлового будинку дерев`яного обкладеного цеглою-А, житловою площею всього будинку 42,3 (сорок два цілих три десятих) квадратних метрів, загальною площею 63,8 (шістдесят три цілих вісім десятих) квадратних метрів, з господарчими будівлями та спорудами: сарай цегляний-Б, гараж цегляний-В, що знаходиться в [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці переданій у власність рішенням XXXIII сесії міської ради четвертого скликання від 15.07.2005. Так, дане свідоцтво про право на спадщину видане [PERSON] на 1/6 частку житлового будинку. (а.с. 22). Відповідно до Витягу про Державну реєстрацію прав, виданого КП «Роменське МРБТІ», за [PERSON] проведена державна реєстрація права власності на зазначену частку нерухомого майна, реєстраційний номер: 33889517, номер запису: 8229 в книзі: 58 (а.с. 24). Таким чином, спадкодавцю [PERSON] належить 2/3 частки житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до довідки-характеристики об`єкта нерухомого майна КП «Роменське МРБТІ» від 15.04.2020 № 258, за адресою: [ADDRESS] за даними технічної інвентаризації від 12.03.2020 розташовані наступні будівлі та споруди: житловий будинок, дерево, обкладене цеглою, літ. «А», прибудова літ. «а», ганок літ. «а2» цегляні, загальною площею 69,3 кв. м., жилою площею 42,3 кв. м., погріб під «А» літ. «п» цегляний, сарай літ. «Б» цегляний, сарай-прибудова літ. «б2» цегляний, гараж літ. «В» цегляний, вбиральня літ. «У» цегляна. Згідно матеріалів інвентаризаційної справи право власності станом на 01.01.2013 на вищевказане майно зареєстроване за [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності, виданого Роменською ДНК 02.07.2011, реєстр № 1-680 (1/2 ч) та свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Роменською ДНК 02.07.2011, реєстр № 1-682 (1/6 ч). Дозвіл на виконання будівельних робіт сараю-прибудови літ. «б2» відсутній, на вбиральню літ. «У» дозвіл не потрібен згідно постанови КМУ від 07.06.2017 № 406. Поштова адреса змінена згідно з рішенням 4 сесії Роменської міської ради сьомого скликання від 24.12.2015 про перейменування вулиць (а.с. 25). Вищеназвані технічні характеристики нерухомого майна позначені в технічному паспорті, виготовленому 12.03.2020 на замовлення спадкоємця [PERSON] (а.с. 26-28). Щодо спадкової земельної ділянки площею 0,0619 га, кадастровий номер 5910700000:01:066:0202, цільове призначення: для індивідуального садівництва, за адресою: [ADDRESS] , то спадкодавцю [PERSON] належить 2/3 частини у спільній частковій власності, що вбачається зі Свідоцтва про право власності, індексний номер 14701570 від 16.12.2013, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Роменського міськрайонного управління юстиції Сумської області Обідейко В.В. (а.с. 29). Реєстрація права власності [PERSON] за вказану частку земельної ділянки проведена відповідно до закону, що вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, індексний номер 14704232, від 16.12.2013 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 243560459107, номер запису про право власності 3870665 від 16.12.2013) (а.с. 30,31). Отже, відповідно до вищеперерахованих документів частка майна в заповіті [PERSON] (5/6 часток) не відповідає частці майна, яка в дійсності належить за правовстановлюючими документами спадкодавцю (2/3 частки). Судом встановлено, що вищеназваним заповітом охоплене все майно спадкодавця [PERSON] (2/3 частини), яке вона розподілила між дітьми (3/5+3/10+1/10 = 1). Однак, наведені вище обставини унеможливлюють оформлення спадкоємцями (позивачами) спадкових прав на підставі заповіту, оскільки в ньому вказана більша частка майна, ніж в дійсності належала померлій. За ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. За вимогами статті 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Якщо заповідач розподілив між спадкоємцями у заповіті лише свої права, до спадкоємців, яких він призначив, переходить та частина його обов`язків, що є пропорційною до одержаних ними прав. Чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в своїй постанові «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року в п. 23, свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За таких обставин, оскільки як встановлено судом, у заповіті [PERSON] невірно зазначена частка спадкового нерухомого майна, яке вона заповідала своїм дітям (5/6 часток) та на підставі правовстановлюючих документів встановлено, що до складу спадщини після смерті [PERSON] увійшло 2/3 частини нерухомого майна (житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , про яке йдеться в заповіті, а також враховуючи, що позивачами доведені обставини своєчасного прийняття ними спадщини та обставини неможливості нотаріального оформлення спадкових прав, суд приходить до висновку про визнання за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] права власності на вказані у заповіті частки нерухомого майна від 2/3 його частини. На підставі ст.ст. 12, 81, 89, 206, 263- 265, 268, 272, 315, 354 ЦПК України, ст.ст. 392, 1216-1218, 1220, 1225, 1235, 1268, 1270 ЦК України, суд-

Outcome: approved