Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-19 00:00:00

11 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом в якому просив суд, стягувати щомісяця з [PERSON] , [INFO] на користь позивача на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі ј частини усіх видів його заробітку до досягнення нею 23-х років за умови, що вона буде продовжувати навчання. Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05.03.2019 року та до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить позов задовольнити частково, а саме: стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 2000 грн. щомісячно на утримання дочки [PERSON] , [INFO] і до повноліття. Решту позовних вимог залишити без розгляду. Відповідач судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить позов задовольнити частково та стягнути з нього аліменти в розмірі 2000 грн. щомісяця на утримання дочки [PERSON] до її повноліття.. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про доцільність часткового задоволення позовних вимог. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, і той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. У відповідності до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до частини першої, другої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 24.06.1981 року позивачка уклала шлюб із відповідачем. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 25.01.2017 року шлюб між сторонами був розірваний. Після припинення шлюбних відносин відповідач ніякої допомоги на утримання дітей не надає. Для нормального повноцінного життя дітям потрібне відповідне харчування, одяг та багато інших речей. Позивачу важко забезпечувати дитину усім необхідним, тому вона змушена звернутися до суду. Відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 2000грн. щомісяця на доньку [PERSON] , позивачка не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, прийнявши до уваги часткового визнання позову відповідачем, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України та задоволення часткового позову позивача, судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто по 384,20 грн. Оскільки позивачка в даному випадку звільнена від сплати судового збору по розгляду позовних вимог щодо стягнення аліментів, з відповідача на користь держави слід стягнути суму судового збору в розмірі 384,20 грн. Інша частина відповідно до ч.6 ст. 141 ЦПК України компенсується за рахунок держави. На підставі викладеного й

Outcome: partial