Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-09 00:00:00

11 серпня 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю «ДІКЕ» в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» звернулося до Печерського районного суду м. Києва із позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу, в якому просило стягнути з відповідача в порядку регресу 4953 грн. 44 коп. та 243 грн. 60 коп. витрат з оплати судового збору. Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначило, що на виконання умов договору про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності укладеного у вигляді полісу № АЕ/478728 із приватним підприємством «ВІП-Рент» 12 листопада 2012 року, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група» взяло під свій страховий захист автомобіль [NUMBER]. В результаті ДТП, яке відбулось 11 грудня 2013 року за участю автомобілів [NUMBER] та «Mazda» д.н.з. [NUMBER] зазначені транспортні засоби було пошкоджено. Автомобіль «Mazda» д.н.з. [NUMBER] було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування» і останнє на вимогу власника цього автомобіля здійснило йому страхове відшкодування в розмірі 4953 грн. 44 коп. Оскільки у вчиненні вищевказаного ДТП винним було визнано водія «Toyota» д.н.з. [NUMBER], а його цивільну відповідальність було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», до останнього звернулося приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із регресною вимогою про виплату сплаченого страхового відшкодування. 13 травня 2014 року приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було задоволено вищевказану вимогу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та сплачено останньому 4953 грн. 44 коп. суми здійсненого ним страхового відшкодування. За наведених обставин та з посиланням на ст. 1191 ЦК України, п. 38.1.1. «г» ст. 38 ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» товариство з обмеженою відповідальністю «ДІКЕ» в інтересах приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» просить задовольнити позов в заявлений ним спосіб та стягнути з відповідача в порядку регресу суму сплаченого ним страхового відшкодування. 08 вересня 2014 року із тотожнім позовом до Печерського районного суду м. Києва звернулося приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 10 вересня 2014 вищевказані позові об'єднанні в одне провадження та справі присвоєно номер № 757/22910/14-ц. Приватне акціонерне товариство «Українська страхова група» в судове засідання свого представника не направило, про місце, день і час розгляду справи повідомлене належним чином. В свою чергу, 29.09.2014 від представника позивача надійшло клопотання про здійснення розгляду справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення позивач не заперечує. [PERSON] у судове засідання не з'явився, про місце день і час розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку передбаченому ч. 9 ст. 74 ЦПК України. Згідно із ст. 224 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За викладених підстав, а також враховуючи згоду представника позивача на заочний розгляд справи, суд визнав можливим провести заочний розгляд справи у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 листопада 2012 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» та приватним підприємством «ВІП-Рент» було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі полісу № АЕ/478728. На виконання умов вказаного договору, позивач взяв під свій страховий захист автомобіль [NUMBER]. Також, у судовому засіданні встановлено, що 11 грудня 2013 року в м. Києві на вул. Хрещатик відбулося ДТП за участю автомобілів [NUMBER] та «Mazda», д.н.з. [NUMBER], в результаті якої зазначені транспортні засоби було пошкоджено. Винним у вказаній ДТП згідно постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 22 січня 2014 року визнано [PERSON] (а.с. 9). Згідно п. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] встановлена та не підлягає доказуванню. Автомобіль «Mazda» д.н.з. [NUMBER] було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування» і останнє на вимогу власника цього автомобіля здійснило йому страхове відшкодування в розмірі 4953 грн. 44 коп. Оскільки у вчиненні вищевказаного ДТП винним було визнано водія «Toyota» д.н.з. [NUMBER], а його цивільну відповідальність було застраховано у приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Українська страхова група», до останнього звернулося приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із регресною вимогою про виплату сплаченого страхового відшкодування. 13 травня 2014 року приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Українська страхова група» було задоволено вищевказану вимогу приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та сплачено останньому 4953 грн. 44 коп. суми здійсненого ним страхового відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (права власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно із п. 38.1.1. «г» ст. 38 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону. Положеннями п. 33.1.4. ст. 33 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» закріплено обов'язок водія транспортного засобу, причетного до такої пригоди, невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов'язок, він має підтвердити це документально. Звертаючись з відповідним позовом до суду, позивач зазначає, що відповідачем були порушені вимоги наведених норм Закону щодо повідомлення страховика про настання дорожньо-транспортної пригоди у визначений строк та надання необхідних у зв'язку з цим документів. Доказів протилежного матеріали справи не містять. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Таким чином, оскільки законодавством передбачено право страховика після виплати відшкодування звернутись до суду з регресним позовом до особи, відповідальної за завдані збитки, суд приходить до висновку, що позов приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група» до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу є обґрунтованим та підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 88 ЦПК України витрати, понесені позивачем зі сплати судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп., підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved