Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-21 00:00:00

11.07.2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Мотивувала тим, що 06.12.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєструвала шлюб із [PERSON], а/з №1074. [INFO] у них народився син [PERSON]. Сімейне життя подружжя не склалось, сторони не підтримують шлюбних відносин, не ведуть спільного господарства, відповідач проживає окремо від сім`ї, коштів на утримання сина не надає, що спонукало позивачку звернутись до суду із позовом. Просила розірвати їх шлюб та стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала за обставин, викладених у ньому. Пояснила, що з травня 2013 року відповідач проживає окремо від сім`ї, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, не цікавиться сином взагалі. Просила розірвати їх шлюб, після розірвання шлюбу замінити її прізвище на дошлюбне - «[PERSON]» та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся завчасно поштовою кореспонденцією, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи не надав. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 06.12.2012 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області зареєстрували шлюб, а/з №1074 (а.с. 3). Син [PERSON] народився [INFO], його батьками є - [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4). З травня 2013 року сторони не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не підтримують шлюбних стосунків. Подружжя не бажає жити однією сім'єю, а формальне перебування у шлюбі суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати. Судом також встановлено, що син проживає разом із матір`ю, знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини, добровільно коштів на утримання сина не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, те, що відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина [PERSON] не надає, тому суд приходить до висновку, що 1/3 частка від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, яка буде стягуватись як аліменти на сина, буде обґрунтованою та законною. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за вимогами про стягнення аліментів. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved