overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

12.05.2015 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначив, що 24.04.2010 р. з відповідачем зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів та непорозуміння з сімейних питань, внаслідок чого з 2012 р. припинили сімейні стосунки і почали проживати окремо. Спору про поділ майна не виникає. Позивач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином про, що свідчать довідки про одержання судових повісток, до суду не з'явився, подав заяву в якій просить розглядати справу без його участі, позов підтримує. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлена належним чином про, що свідчать довідки про одержання судових повісток, до суду повторно не з'явилася, причини неявки суду не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Згідно ст. 197 ч. 2 ЦПК України у судовому засіданні не здійснюється фіксування технічними засобами через неявку всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 24 квітня 2010 р. у виконавчому комітеті Вишнівської селищної ради П'ятихатського району Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 5 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Сторони з 2012 р. проживають окремо, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що подружжя шлюбні стосунки тривалий час не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній, а питання утримання дитини вирішено у добровільному порядку. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дитини. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-15 00:00:00

12.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтуванні позову вказує, що з відповідачем по справі 03.11.2012 року був зареєстрований шлюб Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис №861. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач не бажає. У звязку з даними обставинами вона була вимушена звернутися до суду, щодо стягнення аліментів з відповідача. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду письмову заяву, в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 03.11.2012 року - а.с. 5, відповідач [PERSON] є батьком дитини позивачки, доньки [PERSON], [INFO],що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, а.с.4. Згідно довідки від 12.05.2015 року дитина проживає з позивачем, знаходиться на її утриманні, - а.с.6. За таких обставин суд вважає необхідним задовольнити позов і відповідно до ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України, стягувати на користь [PERSON] аліменти з [PERSON] на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів доходу щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно зі\~ст. 88 ч.3 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі ст.ст. 180,182,183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-17 00:00:00

12.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] та [PERSON] яким просить позбавити відповідачів права користування квартирою №37, будинку №5 по вул.Бірюзова в м.Кривому Розі. Вказує що є власником зазначеної квартири, відповідачі є її синами, в квартирі не проживають з серпня 2013 р., місце перебування відповідачів точно невідомо. Позивач надала суду заяви про підтримання позову, згоду на заочний порядок, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені через житловий орган за місцем реєстрації відповідно до ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки відповідачі за місцем реєстрації не проживають. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 19.07.2007 р. згідно договору купівлі-продажу, своє право на нерухомість зареєструвала у встановленому порядку а.с.6-8. Згідно довідки з місця проживання та акту а.с.9-15 у вказаній квартирі зареєстровані відповідачі [PERSON] і [PERSON], які у вказаному житлі не проживають з серпня 2013 р. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідачі не проживають в квартирі понад один рік без поважних причин, та як члени сім'ї власника житла, можуть бути позбавлені права користування житлом. Оскільки відповідачі визнаютьсяя таким що втратили право користування житловим приміщенням; тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобовязаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-27 00:00:00

12.05.2015 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] яким просить позбавити відповідача права користування квартирою [ADDRESS]. Вказує що є власниками зазначеної квартири, відповідач є її сином, в квартирі не проживає з січня 2010 р., виїхав на заробітки до Російської федерації, місце перебування відповідача точно невідомо. Позивач надала суду заяви про підтримання позову, згоду на заочний порядок, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідачі [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений через житловий орган за місцем реєстрації відповідно до ст.76 ч.3-4 ЦПК України, оскільки відповідач за місцем реєстрації не проживає. Дослідивши письмові докази, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи, позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] з 02.01.2003 р. в порядку спадкування, своє право на нерухомість зареєструвала у встановленому порядку а.с.6-7. Згідно довідки з місця проживання та акту а.с.3,9 у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON], який у вказаному житлі не проживає з січня 2010 року. Згідно ст.405 ч.2 ЦК України - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як члени сім'ї власника житла, може бути позбавлений правом користування житлом. Оскільки відповідач визнається таким що втратив право користування житловим приміщенням; тому згідно ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» - орган державної міграційної служби при винесенні такого рішення, зобов'язаний самостійно зняти особу з реєстраційного обліку, для цього винесення окремого судового рішення не потрібно. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-17 00:00:00

12.05.2015 р. [PERSON] та уточнено 22.05.2015 р. [PERSON] і [PERSON] звернулися до суду з заявою про визнання недієздатною свою доньку [PERSON], 1980 р. народжєення, та встановлення над нею опіки. Вказують що донька з 2009 р. страждає психічним захворюванням, неодноразово лікувалася в психіатричному закладі. Стан здоровя тільки погіршується донька в повній мірі не може керувати своїми діями, потребує постійного догляду. Визнання [PERSON] недієздатною, та встановлення над нею опіки необхідно для здійснення прав доньки. Заявник [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні підтримали доводи заяви Заявник [PERSON] подала до суду заяву про розгляд справи в свою відсутність. Заінтересована особа виконком Тернівської районної ради проти заяви не заперечував, за умови висновку психіатричної експертизи стосовно психічного захворювання [PERSON] Вислухавши заявника, його представника, дослідивши матеріали справи суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити. Судом встановлено довідками КЗ «КПНД» а.с.35, 39, висновком амбулаторної комісійної судово-психіатричної експертизи від 29.10.2015 року, що [PERSON] з 15.03.2010 р. знаходиться під наглядом лікаря-психіатра в звязку з психічним розладом в формі шизоафективного розладу змішаного типу. Вказаний психічний розлад суттєво впливає на здатність [PERSON] можливості розуміти значення своїх дій та керувати ними. Згідно ст.39 ч.1 ЦК України - фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Оскільки дані стосовно стійкого психічного розладу внаслідок якого [PERSON] не здатна усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними відсутні - в заяві слід відмовити. На підставі ст.39 ч.1 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої позовні вимоги підтримав. Пояснив, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою [PERSON] з 2002 року. Мають спільну неповнолітню дитину дочку [PERSON] [INFO]. Сімейні стосунки не склалися внаслідок різності характерів. Шлюб просить розірвати, на примирення не згоден. Відповідачка [PERSON] не висловила заперечень проти розірвання шлюбу, але вважала причиною розпаду сімї зловживання позивача спиртними напоями. Шлюб просила розірвати, своєї згоди на примирення не надала. Також просила суд після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Ребрик». Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23 листопада 2002 року, мають спільну дитину Каріну [INFO] (а.с. 4-5). Згідно ст.ст. 104; 105; 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання на підставі рішення суду. Суд, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Оскільки позивач не заявляє вимоги про стягнення з відповідачки на його користь судових витрат, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-21 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На доведеність позовних вимог позивач зазначив, що 02.03.2006 року зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Сумісне життя не склалося через різні погляди на життя. Шлюбні відносини припинені з серпня 2013 року, сумісне господарство не ведеться. Позивач вважає, що сім`я розпалася остаточно і відновити її не можна. Позивач надав заяву, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідачка до суду не з'явилась, надала заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд в судовому засіданні встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 02.03.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 40 (а.с.7). Від шлюбу мають дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с5,6). Наміру поновлювати шлюбні відносини сторони не мають. Спору про поділ сумісного майна не виникає. Крім того, збереження даного шлюбу буде суперечити інтересам обох сторін. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сім'ї стало неможливим. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст. 112 ч.2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.114 Сімейного кодексу України - у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи викладене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-09 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, який був повернутий позивачу, з підстав непідсудності даної справи Оболонському районному суду м. Києва, ухвалю суду від 15.06.2015 року, також даною ухвалою вирішено питання щодо повернення судового збору. 25.06.2015 року [PERSON] подано апеляційну скаргу на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2015 року, за результатами розгляду якої, ухвалою Апеляційного суду м. Києва, скасовано ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15.06.2015 року та передано питання на новий розгляд до суду першої інстанції. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 30.07.2015 року провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи в попереднє судове засідання на 12.08.2015 року о 16 год. 30 хв. Ст. 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено вичерпний перелік підстав для повернення судового збору, а саме: зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; повернення заяви або скарги; відмови у відкритті провадження у справі; залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); закриття провадження у справі. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що ухвала Оболонського районного суду м. Києва про повернення позову скасована заява про повернення судового збору не підлягає задоволенню, оскільки єдина підстава для повернення судового збору по даній справі перестала існувати.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-23 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому вказував, що з 26.09.2008 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] Від даного шлюбу мають сина: [PERSON], [INFO]. На даний час шлюбні відносини між ними припинені через непорозуміння, відсутності любові, довіри, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. На підставі вищезазначеного позивач просив розірвати шлюб. В судове засідання сторони не зявилися. До початку розгляду справи сторони надали заяви, згідно яких, просили слухати справу за їх відсутності, відповідач позов визнала, позивач позов підтримав. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Судом встановлено, що між сторонами склалися сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу, які врегульовуються ст.ст. 104 ч.2, 105 ч.3, 110 ч.1, 112 Сімейного кодексу України. Так, під час судового слідства встановлено, що дійсно між сторонами 26.09.2008 року зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб,видане відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції Київської області, й зроблено в книзі реєстрації актів запис за № 450 /а.с.6/. Від шлюбу сторони мають сина: [PERSON], [INFO] /а.с.7/. Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подальше існування їхньої сім'ї неможливе, у звязку з чим вони відмовляються від примирення. Тривалий час шлюбні стосунки між ними припинені, спільне господарство не ведеться. З урахуванням зазначеного суд визнає встановленим, що між сторонами у справі подальше спільне життя неможливе, у звязку з чим позивач звернувся з позовом в порядку ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України. Саме той факт, що сторони спільного господарства не ведуть, сім'я фактично розпалась, що унеможливлює їх сумісне співіснування. При ухваленні рішення судом враховано спільне бажання сторін швидше розірвати шлюб, оскільки подальші шлюбні відносини між ними є неприпустимими. Враховуючи вказане, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, та інтересам дитини, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-27 00:00:00

12.05.2015 року [PERSON] звернувшись до суду, просить розірвати шлюб укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 20.01.1990 року у Тернівському районному відділі РАЦС м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 51. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач [PERSON] вказує, що знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] з 20.01.1990 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між нею та відповідачем припинені на початку 2005 року. Під час спільного проживання з відповідачем між ними були досить складні відносини, через різні характери, погляди на життєві цінності, сім'ю та шлюб, між ними виникали постійні сварки та непорозуміння, що призвели до втрати взаємної поваги та почуття кохання один до одного. Ухвалою суду від 24.06.2015 року сторонам за клопотанням відповідача було надано трьохмісячний строк для примирення. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позову. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими. Судом встановлено, що позивач знаходиться в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 20.01.1990 року - а.с.6. Шлюбні відносини припинені на початку 2005 року, з причини відсутності взаєморозуміння, виникнення постійних сварок, через різні характери та погляди на сімейне життя. Суперечки про розподіл майна між сторонами на даний час не існує. Оскільки, причини, які спонукали сторони наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження родини стали неможливими, суд вважає, що у відповідності зі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України, шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved