Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-15 00:00:00

12.05.21\~року з\~позовом про\~встановлення факту\~належності правовстановлюючого\~документу та\~про визнання\~ розміру\~часток у\~ \~управі спільної\~часткової власності до суду звернувся [PERSON] , в якому просить встановити факт належності [PERSON] Свідоцтва від 01.11.1993 виданого згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 01.11.1993 року №23892, та зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №15-1592 про право спільної сумісної власності з [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] на квартиру за адресою: [ADDRESS] ; визначити частки співвласників на квартиру за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності на підставі Свідоцтва від 01.11.1993 виданого згідно з розпорядженням Управління житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів від 01.11.1993 року №23892, та зареєстрованого і записаного у реєстрову книгу за №15-1592 про право спільної сумісної власності, наступним чином: [PERSON] , - 1/4 частина квартири; [PERSON] 1/4 частина квартири; [PERSON] 1/4 частина квартири; [PERSON] -1/4 частина квартири. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О. Ухвалою судді від 20.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 01.07.2021 року, закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання нез`явились, повідомлялись належним чином. В матеріалах справи міститься заява представника позивача [PERSON] адвоката Черноморця Т.В., про розгляд справи за його та позивача відсутності. Також відповідачем [PERSON] надано заяву про можливість розгляду справи за її відсутністю, в якій вона визнає позовні вимоги в повному обсязі. Відповідно до ч.3\~ст.211\~ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Своїм правом бути присутнім у судових засіданнях учасники справи розпорядилися на свій розсуд. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Як встановлено судом, квартира [ADDRESS] на підставі Свідоцтва про право власності на житло виданого 01.11.1993 року Управлінням житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів, яке видане згідно з розпорядженням органу приватизації від 01.11.1993 року, на праві спільної сумісної власності дійсно належить [PERSON] , та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Однак при видачі свідоцтва про право власності на квартиру була допущена помилка, яка перешкоджає [PERSON] володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власність на свій розсуд. Так, в свідоцтві про право власності на квартиру ім`я Позивача записано, як « [PERSON] » та не збігається із записом ім`я в паспорті громадянина України, що був виданий Київським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області від 29 листопада 2009 року, де ім`я Позивача зазначене, як « [PERSON] ». Також підтвердженням того, що в свідоцтві про право власності на квартири було допущено помилку є свідоцтво про народження Позивача де ім`я останнього зазначено « [PERSON] ». Внаслідок такої помилки у [PERSON] , виникла певна невідповідність між документом, що посвідчує його особу та правовстановлюючим документом, який був виданий на його ім`я. У зв`язку із чим виникла необхідність встановити факт належності [PERSON] правовстановлюючого документу, а саме свідоцтва про право власності на житло. У відповідності до п.12 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України №5\~від 31.03.1995\~року (із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу. Відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові; місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.\~\~ Таким чином, з метою надання Позивачеві можливості вільно розпоряджатися своєю власністю, а саме квартирою [ADDRESS] слід встановити юридичний факт, що правовстановлюючий документ - свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] від 01 листопада 1993 року виданого на підставі рішення Управління житлово- комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів №23892 від 01 листопада 1993 року належить [PERSON] . Щодо позовних вимог про визначення розміру часток співвласників у спільній сумісній власності на нерухоме майно, а саме квартиру [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Як вбачається з положення \~ст.370 ЦК України\~частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Частиною 1 ст. 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до положень ст.\~368\~ЦПК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Згідно положень ст.\~370\~ЦПК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, при цьому у разі виділення частки із майна що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Те, що частки квартири, які належать співвласникам, не конкретизовані, порушує їх право розпорядження власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до п. 3.1 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 18 червня 2007 року № 55, розрахунок часток у спільній власності на об`єкти нерухомого майна виконуються за заявами всіх співвласників об`єктів нерухомого майна. [PERSON] помер [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане 06.07.2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції. [PERSON] , померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса). Оскільки двоє із співвласників померли, провести розрахунок часток у спільній власності на даний момент не є можливим, адже для цього необхідно подати заяви всіх співвласників. Відповідно до п. 12 постанови Пленуму Верховного Суду України від ЗО травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника приватизованого будинку (квартири), частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. Таким чином, діючим законодавством встановлюється презумпція рівності часток співвласників у праві спільної сумісної власності. Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391\~ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Враховуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення розміру часток у праві спільної сумісної власності також підлягають задоволенню.

Outcome: approved