Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

10 жовтня 2019 року до суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] з вимогою про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем у справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 лютого 2015 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину - доньку [PERSON] [INFO] , яка мешкає з позивачкою. [PERSON] в позові зазначила, що шлюбні стосунки з чоловіком припинені з квітня 2017 року оскільки відповідач вживав спиртні напої , не проявляв турботи про родину, не займався вихованням доньки, що призвело до окремого проживання сторін , припинення ведення спільного господарства. Оскільки шлюб носить формальний характер, позивачка просить суд розірвати шлюб оскільки стосунки між подружжям носять формальний характер і відновленню не підлягають. Ухвалою суду від 03 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального провадження , підготовче судове засідання призначено на 27 грудня 2019 року. Через неявку відповідача до суду , підготовче засідання відкладалось на 11 січня 2020 року , 30 січня 2020 року. Ухвалою суду від 30 січня 2020 року закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду на 24 лютого 2020 року . Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась , до початку розгляду справи надала письмове клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала , не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі . Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в тому числі шляхом розміщення оголошення на про виклик до суду на офіційному веб сайті судової влади України , однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд, вивчивши матеріали справи, проаналізувавши обставини справи, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню. Згідно свідоцтва, що міститься в матеріалах справи сторони перебувають в шлюбі, який було зареєстровано 13 лютого 2015 року Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області , актовий запис № 58. Від шлюбу сторони мають доньку - [PERSON] , яка народилась [INFO] про що свідчить свідоцтво про народження дитини, що надано до матеріалів справи . Суд встановив, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, втратили один до одного почуття кохання та не вживають заходів до відновлення шлюбних стосунків. Сторони відновлювати сімейно-шлюбні відносини наміру не мають. Стаття 24 Сімейного Кодексу України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Враховуючи характер сімейних відносин сторін суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, спільне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved