Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-01 00:00:00

11 березня 2013 року позивач звернувся до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області з позовом до відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Першотравенську та Публічного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля» про розмір середньої заробітної плати для призначення страхової виплати в зв'язку зі стійкою втратою працездатності. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що він працюючи на шахті імені М.І.Сташкова (нині - ПАТ «ДТЕК Павлоградвугілля») втратив працездатність в наслідок професійного захворювання (Акт П-4 від 02.04.2010 р.). Після огляду на МСЕК 13.05.2010 року і встановлення первинно стійкої втрати професійної працездатності - 40% з 30.04.2010 року безстроково, він звернувся до ВВД ФССНВУ в м. Першотравенську про призначення йому страхової виплати, як одноразової страхової суми так і щомісячної грошової суми, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку. Робочим органом відділення Фонду було витребувано з ВСП шахти ім. М.І.Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля» довідку про його заробітну плату (дохід) за: червень 2009 р. - листопад 2009 року. Керівництвом шахти ім. Сташкова була виготовлена довідка про середню заробітну плату від 03.06.2010 р. №59 і надана до відділення Фонду, де згідно розрахунку середньомісячнеа заробітна плата за червень - листопад 2009 року становить 4681 грн.98 коп., яка і була прийнята для призначення страхової суми. З даною довідкою він не згоден і вважає, що вона виготовлена з порушенням чинного законодавства. Вважає, що для розрахунку середньої заробітної плати, відповідачі повинні були взяти його заробітну плату за шість місяців, які передували настанню страхового випадку, а саме за період часу з липня по грудень 2009 року включно. Просив суд визнати довідку від 03.06.2010 року № 59 - недійсною, встановити для призначення страхових виплат середню заробітну плату в розмірі 5541 грн. 30 коп., стягнути з ВВД ФССНВУ в м. Першотравенську заборгованість по щомісячним страховим виплатам в сумі 13339 грн. 99 коп., зобов'язати ВВД ФССНВУ в м. Першотравенську провести нарахування та виплату компенсації відповідно до ст.. 40 ЗУ «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», зобов'язати ВВД ФССНВУ в м. Першотравенську з 01.03.2013 року проводити відповідні виплати, відкоригувавши суму (а.с. 1-2). Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 23 грудня 2013 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] про розмір середньої заробітної плати для призначення страхової виплати у зв'язку з стійкою втратою працездатності - відмовлено в повному обсязі ( а.с. 85-90). В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить скасувати рішення й ухвалити нове, яким задовольнити позові вимоги в повному обсязі (а.с. 93-94). Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід частково задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом 1 інстанції встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ВСП шахтою ім. М.І.Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля», під час роботи захворів на професійне захворювання, про що складено акт за формою П-4 від 02 квітня 2010 року, відповідно довідки МСЕК від 13 травня 2010 року [PERSON] встановлено 40% втрати професійної працездатності. 31 грудня 2009 року позивача звільнено з роботи на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України, що підтверджується копією його трудової книжки. Згідно постанови відділення виконавчої дирекції ФССНВУ в м. Першотравенську № 0415/5926/5926/3 від 04 червня 2010 року позивачу призначено щомісячні страхові виплати. Для розрахунку страхових виплат взято середню заробітну плату позивача, відповідно довідки виданої ВСП шахта імені М.І.Сташкова ВАТ «Павлоградвугілля» №59 від 04 червня 2010 року за період червень - листопад 2009 року, в розмірі 4681,98 гривень. Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд 1 інстанції виходив з того, що довідка про розмір середньої заробітної плати [PERSON] видавалася на запит відділення виконавчої дирекції ФССНВУ в м.Першотравенську за зазначений в ньому період, відповідно до вимог Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1266 від 26 вересня 2001 року, середня заробітна плата за відповідний період була обчислена, виходячи з нарахованої заробітної плати за видами виплат, що включають основну та додаткову заробітну плату, інші заохочувальні та компенсаційні виплати (у тому числі в натуральній формі), які визначаються згідно з нормативно - правовими актами, прийнятими, відповідно до Закону України «Про оплату праці», та підлягають обкладанню прибутковим податком з громадян, не враховуючи передбачені законодавством пільги щодо сплати зазначеного податку чи суми, на які цей дохід зменшується, з яких сплачувалися страхові внески до фондів загальнообов'язкового державного соціального страхування. Відповідно до п. 22 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу) для розрахунку виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням, затвердженого постановою КМУ від 1266 від 26 січня 2001 року зі змінами внесеними Постановою КМУ № 949 від 18 липня 2007 року (далі Порядок) довідка про середню заробітну плату видається роботодавцем за вимогою застрахованої особи або робочих органів виконавчої дирекції Фондів на підставі платіжних відомостей та інших документів про нараховану заробітну плату. Суд першої інстанції дійшов до висновку, що твердження позивача є хибним, що грудень 2009 року повинен братися в розрахунковий період, так як це суперечить нормам Порядку, оскільки розрахунок середньої заробітної плати для призначення страхових виплат, відповідно до п. 14 Порядку проводиться виходячи з кількості робочих днів у розрахунковому періоді. Дні, які особа не відпрацювала з поважних причин не враховуються при визначенні середнього заробітку. Таким чином, грудень 2009 року не може вважатися місяцем (при умові до першого числа), оскільки позивач звільнився 31 - м числом цього місяця, При цьому суд посилався на лист роз'яснення, згідно якого навіть якщо особа звільнилася в останній день місяця (30 або 31 числа) цей місяць не включається до розрахункового періоду. Однак з зазначеними висновками суду 1 інстанції не може погодитися колегія суддів. У відповідності до п. 28 Правил відшкодування власником підприємства, установи і організації або уповноваженим ним органом шкоди, заподіяної працівникові ушкодженням здоров'я, пов'язаної з виконанням ним трудових обов'язків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 1993 року № 427, перерахований або нарахований розмір втраченого заробітку у перерахунок на 100 відсотків втрати професійної працездатності не може бути більшим від середньомісячного заробітку відповідно працівника (після підвищення тарифних ставок) за умови його роботи протягом повного календарного місяця або у перерахунку на повний календарний місяць роботи. За таких обставин, у відповідності до Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою Правління Фонду № 24 від 27 квітня 2007 року, суд 1 інстанції дійшов висновку, який не відповідає обставинам справи щодо розрахункового періоду, а тому рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. З матеріалів справи вбачається, що позивач відпрацював повний останній свій робочий день 31 грудня 2009 року і за цей день роботодавцем було сплачено страхові внески до Пенсійного Фонду та Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Павлограді (а.с. 77), а тому розрахунковим періодом, за який обчислюється середня заробітна плата позивача для розрахунку страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності є останні шість календарних місяців (з першого до першого числа) - з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно. У відповідності до «Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат», затвердженого Постановою Правління Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України № 24 від 27 квітня 2007 року, Фонд здійснює дії щодо призначення та перерахування таких виплат. За таких обставин, колегія вважає за необхідне зобов'язати відповідача здійснити перерахунок страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності позивача за період - останні шість календарних місяців (з першого до першого числа) - з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно. Що стосується інших позовних вимог позивача, то колегія суддів вважає їх передчасними, оскільки вони є похідними від перерахунку страхових виплат за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності за період - останні шість календарних місяців (з першого до першого числа) - з 01 липня 2009 року по 31 грудня 2009 року включно, а тому у їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: partial