Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-11 00:00:00

11.11.2016 р. [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою. Свої вимоги позивач мотивував тим, що 25.08.2001 р. Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області між ним та [PERSON] (далі відповідач) було зареєстровано шлюб, актовий запис № 287. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Причиною розірвання шлюбу стало те, що між ними зникли взаєморозуміння, почуття поваги та любові один до одного, через що у них постійно виникали конфлікти. Через вказані вище причини позивач вважає, що їх спільне життя з відповідачкою, як однієї родини, неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам. 22.11.2016 р. від відповідача надійшли письмові заперечення, в яких вона зазначає, що їх з позивачем сімю зберегти можливо, оскільки почуття один до одного вони не втратили; з метою примирення подружжя просить надати строк для примирення шість місяців. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на розірванні шлюбу, зазначив, що неявка відповідача є її умисними діями щодо затягування розгляду справи; зазначив, що примирення неможливе, оскільки він з вересня 2016 року проживає з іншою жінкою. Відповідач в судове засідання не зявилась, надала суду заяву про перенесення розгляду справи через зайнятість її представника у кримінальному процесі. Ураховуючи неодноразову неявку відповідача у судові засідання, недоведеність поважності неявки в судове засідання, суд ухвалив розгляд справи вирішити на підставі наявних у справі доказів з урахуванням заперечень наданих відповідачем. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, суд дійшов до таких висновків. Відділом реєстрації актів цивільного стану Первомайського міського управління юстиції Миколаївської області 25.08.2001 р. зареєстрований шлюб між [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], актовий запис № 287; прізвище дружини після одруження «Боровик»; свідоцтво про шлюб серії 1-ФП № 084869. Ухвалою суду від 23.11.2016 р. подружжю було надано строк на примирення два місяці. За результатами зазначеного заходу подружжя примирення не досягли. Відповідно до довідки Квартального комітету № 22 м. Первомайська Миколаївської області від 10.04.2017 р. позивач проживає разом з [PERSON]. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка; кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 56 СК України дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини; примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі\~ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Таким чином, судом встановлено, що на даний час шлюбні відносини між подружжям припинені; позивач спільне господарство з відповідачем не веде; проживає з іншою жінкою; подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ураховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що у наданий судом строк на примирення подружжя примирення не досягли, позивач наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved