Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

11 червня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначила, що є власницею будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка Донецької області. В зазначеному будинку зареєстрований її син - відповідач по справі, який більше семи років за вказаною адресою не проживає, оскільки змінив місце проживання. Оскільки [PERSON] понад один рік без поважних причин не мешкає в будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка Донецької області, позивач просить визнати його особою, що втратила право користування жилим приміщенням вказаного будинку та примусово зняти з реєстраційного обліку за вказаною адресою, оскільки реєстрація відповідача має наслідком нарахування надмірних комунальних послуг та порушує її права як власниці на вільне володіння та розпорядження належним майном. В підготовче судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала заяву, в якій підтримала заявлені позовні вимоги та просила розглянути справу у підготовчому судовому засіданні по суті за її відсутності. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи по суті у підготовчому судовому засіданні за його відсутності, в якій зазначив, що визнає позовні вимоги [PERSON], не заперечує проти визнання його особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка, оскільки добровільно не мешкає за цією адресою з 2011 року. Оскільки позов визнаний відповідачем, суд відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України дійшов висновку про ухвалення рішення за результатами підготовчого провадження. З*ясувавши позицію сторін по справі, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивач [PERSON] є власницею будинку, розташованого за адресою: Донецька область, м.Костянтинівка, Мартенівська, 44, що підтверджується копією наявного матеріалах справи договору купівлі-продажу від 04 грудня 2002 року (а.с.33-34). В зазначеному будинку, окрім власниці, зареєстрований відповідач по справі [PERSON], що підтверджується довідкою КП «Служба єдиного замовника» № 82 від 24 травня 2018 року (а.с.35) та копією будинкової книги за адресою: м.Костянтинівка, вул.Мартенівська, 44 (а.с.38-40) . Відповідно до акту перевірки паспортного режиму від 24 травня 2018 року [PERSON] не мешкає в будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка з листопада 2011 року (а.с.36). Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Дослідивши вищевикладені докази у сукупності та зясувавши позицію відповідача [PERSON], який визнав позовні вимоги, суд дійшов висновку про те, що відповідач з власної волі змінив своє місце проживання, понад один рік без поважних причин не мешкає в будинку, належному позивачці [PERSON], відсутні підстави вважати, що між сторонами по справі є будь-які домовленості щодо збереження права користування житлом, отже [PERSON] слід визнати особою, що втратила право користування жилим приміщенням будинку № 44 по вул.Мартенівській в м.Костянтинівка. Позовні вимоги [PERSON] в частині примусового зняття відповідача з реєстраційного обліку задоволенню не підлягають, оскільки не грунутуються на законі з огляду на те, відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу\~пересування та\~вільний вибір\~місця проживання\~в Україні» зняття з\~реєстрації місця\~проживання особи\~здійснюється,\~зокрема,\~на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Приймаючи до уваги наведене, позов [PERSON] підлягає частковому задоволенню. В силу ст.141 ЦПК України на відповідача слід покласти витрати по сплаті судового збору. На підставі ст. ст. 150 ЖК України, ст.ст.317, 319, 391, ч.2 ст.405 ЦК України

Outcome: partial