Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-07 00:00:00

11.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з 16 серпня 2008 року перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 186. Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя, в сімї постійно виникали сварки, що негативно впливало на виховання дитини, на її нервову систему. Близько трьох місяців тому вони припинили з відповідачем шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Вважає збереження сімї недоцільним. Просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON]М, та стягнути з відповідача на її користь понесені нею витрати по сплаті судового збору. В судове засідання сторони не зявилися, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, на примирення не згодна, після розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище - [PERSON]. Відповідач зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Під час розгляду справи по суті встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 16 серпня 2008 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 186, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а. с. 3). Від шлюбних відносин мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а. с. 6). Шлюбне життя подружжя не склалося через різні погляди на сімейне життя. Сторони припинили шлюбні відносини, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. На примирення не згодні. Згідно ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Вивчивши матеріали справи, враховуючи позиції сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, так як подальше спільне життя та збереження сімї є недоцільним. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-ФП № 045181, виданого 16 серпня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області за актовим записом № 186, прізвище після державної реєстрації шлюбу змінила дружина з «Санчіло» на «Оголенко». Позивач виявила бажання після розірвання шлюбу надалі іменуватися шлюбним прізвищем [PERSON], про що зазначила у вищевказаній заяві. У відповідності до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Частиною 1 ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачкою при зверненні до суду був сплачений судовий збір в сумі 640.00 грн.(а.с. 1). Таким чином, стягненню з відповідача на користь позивача належать витрати по сплаті судового збору в сумі 640.00 грн..

Outcome: approved