Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-18 00:00:00

10 листопада 2017 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, вказуючи, що 16.02.2012р. помер її чоловік [PERSON], після смерті якого відкрилася спадщина у виді земельної ділянки та іншого майна. У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживала разом з спадкодавцем, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину, в звязку з розбіжностями в правовстановлюючому документі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала заяву у якій справу просила розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник Мончинської сільської ради до суду не зявився також, подав заяву, у якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти їх задоволення не заперечував. Враховуючи положення ч.2 ст.247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не проводилось. Зясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Беззаперечно встановлено, що 16.02.2012р. помер чоловік позивача [PERSON] (свідоцтво про смерть а. с. 7), який був власником земельної ділянки розміром 2,4558 га, кадастровий номер 0523482800:03:002:0183, яка розташована на території Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області (а. с. 9-11). У встановлений законом строк позивач прийняла спадщину, оскільки постійно до дня смерті проживала разом з спадкодавцем, однак у вдачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у звязку з розбіжностями у правовстановлюючому документі (а. с. 12). Дані правовідносини у системному звязку регулюються: -ч.1 ст. 1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном; -ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; -ст.392 ЦК України передбачено, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності; -ст.1218 ЦК України, відповідно до якої, до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті; -ч.3 ст.1268 ЦК України, яка передбачає, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], який помер 16.02.2012р., був власником земельної ділянки розміром 2,4558 га, кадастровий номер 0523482800:03:002:0183, яка розташована на території Мончинської сільської ради Погребищенського району Вінницької області; [PERSON] як спадкоємиця за законом прийняла спадщину, але через розбіжності правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивачки, необхідно визнати за нею право приватної власності на це майно.

Outcome: approved