Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-18 00:00:00

11 січня 2016 року від Галицького районного суду м. Львова до Підволочиського районного суду Тернопільської області надійшла цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет застави. Предметом позову являється автомобіль Dacia Logan 1.6, реєстраційний номер [NUMBER], на купівлю якого 21 липня 2008 року між ВАТ «Плюс Банк», правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] згідно кредитного договору було надано кредит в розмірі 16046 дол. США. Строк користування кредитними коштами до 21.07.2015 р. Станом на 20.04.2015 р. заборгованість відповідача становить 147856, 6 грн. Підставою позову представник позивача вказав невиконання відповідачем зобовязань у встановлені строки, останній платіж ним здійснено 01.04.2015 р. Виконання зобовязань [PERSON] за кредитним договором забезпечено порукою ТОВ «ФК «Гарант плюс» згідно відповідного договору від 22.04.2015 р. Посилаючись на те, що автомобіль Dacia Logan являється предметом застави відповідно до договору, представник позивача просить в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави автомобіль Dacia Logan 1.6, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу зазначеного автомобіля будь-якій треті особі покупцю від імені власника, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» відповідні права, та стягнути заборгованість за кредитним договором в розмірі 100 грн, а також стягнути судові витрати. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.11.2015 р. провадження в частині вимог до ТОВ «ФК «Гарантія Плюс» було закрито. Представник позивача не зявився у судове засідання, надіслав суду заяву про уточнення/доповнення позову, у якому просить: - вилучити вищевказаний автомобіль та передати його в управління ПАТ «Ідея Банк» на період до його реалізації; - в рахунок погашення кредитних зобовязань за кредитним договором №804.70038 від 21.07.2008 р., укладеним між позивачем та [PERSON] в сумі 11150, 94 дол. США та 150 грн звернути стягнення на предмет застави, а саме автомобіль Dacia Logan 1.6, реєстраційний номер [NUMBER], шляхом продажу цього автомобіля ПАТ «Ідея Банк» за ціною, не нижче ринкової, визначеної незалежним субєктом оціночної діяльності, для чого надати ПАТ «Ідея Банк» усі права та повноваження на відчуження транспортного засобу, в тому числі, але не виключно: проводити всі необхідні дії в органах ДАІ МВС України та всіх інших державних та недержавних органах; - стягнути із [PERSON] на користь ПАТ «Ідея Банк» витрати по сплаті судового збору. Відповідач [PERSON] не зявився у судове засідання, подав заяву з проханням справу розглянути без його участі. Представник відповідача [PERSON] не зявився у судове засідання. У письмовому запереченні проти позову вказав, що позивачем був поданий позов до Галицького районного суду м. Львова, а 16.11.2015 р. позов розєднано, вимога до ТОВ ФК «Гарант плюс» залишена у провадженні вказаного суду, а позов в частині вимоги до [PERSON] передано до Підволочиського районного суду із тими самими вимогами. Крім того, позивач звернувся з позовом про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет застави, тобто наявна подвійна відповідальність, чого не передбачено законом. Також позивачем не наданий розрахунок різниці між сумою заборгованості та вартості предмету застави. Дослідивши надані письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини: 21 липня 2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Плюс Банк» (правонаступником якого є ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 804.70038. Відповідно до п. 1 параграфу 1 Кредитного договору, банк зобовязався надати позичальнику кредит у сумі 16\~046 дол. США терміном до 21.07.2015 р. для придбання автомобіля Dacia Logan 1.6, н.з. ВО 8703 АК. Параграфом 6 Кредитного договору передбачено, що позичальник зобовязаний повернути банку суму наданого кредиту в розмірах і в строки, визначені пунктами 1.1. і 3.4. та додатком №1 до даного договору. Банк свої зобовязання в частині надання кредиту виконав у повному обсязі. Згідно\~ст. 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як випливає із розрахунку, наданого позивачем, [PERSON] порушено зобов'язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користування кредитними коштами відсотків, внаслідок чого, станом на 01.04.2016 р. заборгованість за кредитним договором складає: -прострочений борг 4226, 96 дол. США; -прострочені проценти 1573, 1 дол. США; -строкові проценти 205, 7 дол. США, разом 6005, 76 дол. США; -разом пеня (за останній рік) 5145, 18 дол. США; -віндикаційні витрати 150 грн, всього 11150, 94 дол. США та 150 грн відповідно. Відповідно до параграфу 3 Кредитного договору, забезпеченням виконання зобовязань за даним договором є: застава транспортного засобу. На забезпечення укладеного кредитного договору 21 липня 2008 року між ВАТ «Плюс Банк» (правонаступник ПАТ «Ідея Банк») та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу Dacia Logan 1.6 (Седан-В), 2008 року випуску, номер кузова UU1LSDAHH39394095, реєстраційний номер ВО8703АК, згідно якого заставодавець передав у заставу заставодержателю вказаний транспортний засіб. Пунктом 2 Договору застави визначено заставну вартість предмета застави у розмірі 71052, 00 грн. Обтяження предмета застави було зареєстровано 24.09.2008 р., про що свідчить Витяг про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна №20948956 від 24.09.2008 р. Застава є способом забезпечення зобовязань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави) (ст. 1 Закону України «Про заставу» та ст. 572 ЦК України). Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за вибором заставодержателя одним із способів: за рішенням суду шляхом передачі предмета застави у власність або шляхом реалізації заставодержателем предмету застави на свій розсуд за ціною, рівною заборгованості заставодавця за основним зобовязанням на момент звернення стягнення відповідно до чинного законодавства (§4 Договору застави). Згідно\~ст.19 Закону України «Про заставу» за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. (ч.1\~ст. 2 Закону України «Про заставу»). Статтею 526 ЦК України передбачено, що \~зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. В силу застави, згідно зі\~статтею 572 ЦК України кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобовязання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленного майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом. Частинами першою та сьомою\~статті 20 Закону України «Про заставу»\~передбачено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобовязання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором. Звернення стягнення на предмет застави відповідно до\~статті 590 ЦК України\~здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. За таких обставин, суд вважає вимогу позивача про звернення стягнення на предмет застави в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за Кредитним договором - підставною. Стосовно вимоги позивача про надання відповідних прав та повноважень ПАТ «Ідея Банк», суд зазначає наступне. Відповідно до ч.2\~ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: 1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; 2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; 3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; 4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~статтею 26 цього Закону; 5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, як підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; 6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Згідно зі\~ст. 25 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень\~у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених\~ст. 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем. Відповідно до\~ст. 627 ЦК України\~сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Нормами чинного законодавства позивачу надається право на власний розсуд обрати спосіб звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, у тому числі і продаж обтяжувачем предмета забезпечувального обтяження шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. (постанова Верховного Суду України №6-10цс13 від 06.03.2013 р.). Виходячи з зазначених положень закону, суд приходить до висновку, що спосіб звернення стягнення на предмет застави та вимоги позивача про надання ПАТ «Ідея Банк» відповідних прав щодо предмету застави, відповідають вимогам чинного законодавства, а тому позовні вимоги в частині звернення стягнення на предмет застави підлягають задоволенню. У задоволенні вимоги позивача про вилучення автомобіля у [PERSON] слід відмовити, оскільки він являється предметом застави і підлягає стягненню. Частиною 1\~ст. 88 ЦПК України\~встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір, який було сплачено позивачем при подачі позовної заяви у розмірі 2909, 05 грн, що підтверджується відповідною квитанцією. На підставі викладеного, ст.ст.\~11, 15, 16, 509, 514, 516, 526, 530, 549, 553, 554, 589, 610, 611, 625, 626, 629, 631, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст.\~1, 19, 20 Закону України «Про заставу», ст.ст.\~1, 3, 4, 24-28, 36 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень»,

Outcome: partial