overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-04 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 20 квітня 2005 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Позивач у судове засідання подала заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщений завчасно і належним чином, причин неявки суду не повідомив. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 20 квітня 2005 року, актовий запис № 479 (а/с 4). Від даного шлюбу сторони мають двох доньок: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а/с 5, 6). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких умов суд вважає, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-03 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі з 07.03.1997 року, який було зареєстровано Первомайським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області України, за актовим записом № 60. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з матірю. Сімейне життя не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного. Все вищевикладене призвело до розпаду сімї та припинення шлюбних стосунків. Спільного господарства подружжя не веде. Позивач у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Від відповідача до суду надійшла заява, з якої вбачається, що він згоден на розірвання шлюбу, просить розглянути справу без його участі. Враховуючи, що обидві сторони до суду не прибули, суд відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів без участі сторін та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сімї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно, зберегти її не видається можливим, тому шлюб потрібно розірвати. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-26 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 07 вересня 2013 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 203. Від шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з липня 2014 року через різні погляди на життя, постійні сварки.Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору немає. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не зявилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не зявився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії 1-НО №331507, виданого 07 вересня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сніжнянського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №203, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу дітей не мають. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін «Горлова».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-29 00:00:00

10 липня 2015 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою 81 будинку 11 по проспекту Чапаєва в місті Курахове Донецької області. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що їй на праві приватної власності належить квартира за адресою: [ADDRESS]. В належній їй квартирі зареєстрований також її син [PERSON] - відповідач по справі. З січня 2014 року відповідач в квартирі не проживає, поштову кореспонденція за цією адресою не отримує, особистих речей в квартирі не має. Син переїхав до Російської Федерації, де проживає і працює, і має намір в подальшому там проживати і отримати громадянство Росії, повертатися не має наміру. Вона вимушена сплачувати комунальні платежі за кількістю зареєстрованих в квартирі, що впливає на її матеріальний стан. Оскільки відповідач не проживає в будинку більше року без поважних причин, то у відповідності до ч.2 ст.405 ЦПК України втратив право користування житлом. В судове засідання позивачка та її представник не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначивши також, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлени належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги позивачки обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню в з наступних підстав. Судом встановлені наступні обставини та відповідно до них правовідносини. Судом встановлено, що в квартирі за адресою: [ADDRESS], яка належить позивачці, зареєстровані позивачка та відповідач. Відповідач є членом сімї позивачки. (а.с.7, 9) Відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації з 30 січня 2014 року по теперішній час, а саме на 17 червня 2015 року дату складання акту, що підтверджується актом депутата Кураховської міської ради [PERSON] (а.с.8). Відповідачу дозволено тимчасове проживання до 05 грудня 2017 року в Краснодарському краю, що підтверджується штампом в закордонному паспорті відповідача (а.с.5,6). Відповідно до частини 2 ст.405 ЦК України член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Суд, проаналізував докази по справі, вважає, що в судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що відповідач [PERSON], який є членом сімї позивачки та проживав разом з нею в квартирі за адресою: [ADDRESS], відсутній без поважних причин за місцем свого проживання понад один рік, а саме з 30 січня 2014 року, іншої домовленості між ним та позивачкою, яка є власником житла не має, а тому відповідач втратив право на користування цим житлом. На підставі ст.405 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-30 00:00:00

10 липня 2015 року позивачка звернулась до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути с відповідача аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], батьком якої є відповідач, в твердій грошовій сумі у розмірі 500 грн. щомісячно до досягнення нею повноліття, мотивуючи свої вимоги тим, що дочка проживає разом з нею, відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Позивачка до суду не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, свій позов змінила, просила стягувати з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 310 грн. щомісячно. Відповідач також до суду не зявився, направив суду заперечення на позов, в яких зазначив, що погоджується, щоб з нього стягували аліменти на утримання дочки у розмірі 310 грн. щомісячно, просив справу розглянути у його відсутності. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З 3 серпня 2013 року сторони перебувають у шлюбі , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-БП №080485 (а.с.4). Від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її народження. серії І-ТП№203161 (а.с.5). Сторони разом не проживають, дочка проживає разом з матірю, відповідач добровільно допомогу на її утримання не надає (а.с.6). Наведене свідчить, що між сторонами виникли сімейні правовідносини з приводу виплати аліментів на дитину. Дані правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181, 184 Сімейного Кодексу України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батька, або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони в даний час спільно не проживають, дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач працює, але добровільно матеріальну допомогу на неї не надає. За таких обставин з нього необхідно стягнути аліменти через суд в твердій грошовій сумі в розмірі 310 грн. щомісячно. Крім того, в силу ст. 4 п.1 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-13 00:00:00

10 липня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, де зазначила, що 17 серпня 2011 року між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Брусилівського районного управління юстиції Житомирської області. Від шлюбу 6 жовтня 2011 року народився син [PERSON]. Рішенням Брусилівського районного суду Житомирської області від 22 грудня 2014 року шлюб між позивачкою та [PERSON] було розірвано. Дитину [PERSON], [INFO], залишено на виховання та проживання з позивачкою. 15 травня 2014 року позивачем було подано до суду позовну про стягнення з [PERSON] аліментів. Відповідач обіцяв сплачувати аліменти на дитину добровільно у сумі 1000 гривень і тому позивачка звернулася до суду з заявою про залишення її позовної заяви без розгляду. Свої зобовязання по утриманню дитини відповідач не виконав та не виконує, матеріальної допомоги не надає. Вирішити питання щодо утримання дитини за домовленістю з відповідачем [PERSON] неможливо, так як відповідач відмовляється від сплати аліментів. Чи працює відповідач офіційно позивачка не знає. Посилаючись на ст.3 ЦПК України, ст.ст.180, 181, 184 Сімейного Кодексу України позивачка просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячними платежами, але не менше встановленого мінімального розміру на одну дитину відповідного віку, до досягнення нею повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала повністю з підстав, зазначених в позовній заяві. Відповідач [PERSON], який відповідно до ч.5 ст.74 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився повторно, не повідомив про причини неявки і від нього не надходило заяви про відкладення розгляду справи чи можливість розгляду справи за його відсутності. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-22 00:00:00

10 липня 2015 року померла [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на 1/4 частину будинковолодіння № 12 на вул. Паторжинського в м. Сміла та грошові заощадження з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у філії № 10023/0391 АТ «Ощадбанк» у м. Сміла на рахунках №№ 91551033736, 67019186. Спадкоємцем по закону на майно померлої є її син [PERSON] Позивач, посилаючись на те, що він прийняв спадщину після смерті матері, подавши відповідну заяву нотаріусу, який у видачі свідоцтва про право власності йому відмовив у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, звернувся до суду і просить визнати за ним право власності на 1/4 частину будинковолодіння та грошові заощадження. Сторони в судове засідання не зявилися, надавши заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача їх визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що після смерті [PERSON], 10 липня 2015 року, відкрилась спадщина на 1/4 частину будинковолодіння № 12 на вул. Паторжинського в м. Сміла та грошові заощадження з відповідними відсотками та нарахованою компенсацією у філії № 10023/0391 АТ «Ощадбанк» у м. Сміла на рахунках №№ 91551033736, 67019186, що підтверджується свідоцтвом про смерть, свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27 квітня 1984 року, довідкою Смілянського відділку КП «ЧООБТІ» від 22 червня 2016 року № 588-о та повідомленням банку від 4 березня 2016 року. З постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 28 жовтня 20016 року вбачається, що після смерті спадкодавиці спадщину прийняв позивач, подавши відповідну заяву. Інших спадкоємців немає. У видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] відмовлено у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття, а тому за позивачем слід визнати право власності на 1/4 частину будинковолодіння та грошові заощадження, що залишилися після смерті матері. На підставі викладеного, ст. 1258, 1261, 1268 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

10 липня 2017 року [PERSON] (далі - позивач), звернувшись до суду з позовом, просить стягнути з [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліменти на утримання малолітнього сина: [PERSON], 03 липня 2005 року в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що в період з 20.09.2003 року по 15.10.2015 року вона з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу 03.07.2005 року у них народився син - [PERSON]. Оскільки сімейне життя з відповідачем не склалося, і тому відповідач став проживати окремо від неї та сина. У вихованні та матеріальному забезпеченні сина відповідач допомагає в розмірі лише 480-500 грн, і надавати її в більшому розмірі відмовляється. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, але звернулаcя із заявою, в якій просила розглянути справу без її участі. Вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити (а.с. 22). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, але звернувся із заявою, в якій зазначив, що позов визнає повністю та просив розглянути справу без його участі (а.с.23). Зважаючи на те, що сторони по справі не зявились в судове засідання, але звернулись до суду із заявами про те, щоб розгляд справи відбувався без їх участі та без фіксування судового процесу звукозаписувальними засобами, суд у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Згідно абз. 3 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Дослідивши та оцінивши докази надані сторонами по справі, враховуючи положення ч. 4 ст. 174 ЦПК України, ст. ст. 180, 182, 183, 191 СК України та те, що відповідач беззаперечно визнав позовні вимоги позивача і не заперечує проти задоволення позову, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд приймає визнання відповідачем позову і вважає, що є всі законні підстави для задоволення вимог позивача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-25 00:00:00

10 липня 2017 року [PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову [PERSON] зазначив, що 11 жовтня 2014 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Бродщинської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, актовий запис № 9. Від шлюбу мають доньку [PERSON], 11 лютого 2015року народження. Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність характерів та особистих якостей. Проживають окремо. Позивач просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. На задоволенні позову наполягає. В разі неявки відповідача просить винести заочне рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилась, про час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, що підтверджується довідками про доставку смс-повідомлень від 10.07.2017 року та від 18.07.2017 року, причину неявки не повідомила. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. Сторони зареєстрували шлюб 11 жовтня 2014 року. Реєстрація шлюбу проводилась виконавчим комітетом Бродщинської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області, про що зроблено актовий запис № 9 (а.с.7). Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с.14). Згідно з ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з позову, сторони шлюбні відносини не підтримують, проживають окремо, тому збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача. Враховуючи особливий характер сімейних відносин, зважаючи на норми ст.ст.111, 112 СК України, так як фактично шлюбні відносини між подружжям припинені, суд вважає примирення сторін неможливим. Оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження сімї є неможливим і суперечить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно з ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-13 00:00:00

10 липня 2017 року [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 18.06.2003 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого сторони мають дитину - [PERSON], [INFO]. Зазначає, що на даний час сім'я розпалася, спільне господарство вони не ведуть, шлюбні відносини припинені. Причиною розпаду сім'ї стало відсутність порозуміння та поваги одне до одного, відсутність почуття взаємної любові і поваги. Позивач зазначає, що спільне проживання та збереження шлюбу вважає неможливим, просить шлюб розірвати. Майновий спір між сторонами відсутній. Позивач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, проти задоволення позову не заперечує. За таких обставин, суд проводить слухання справи у відсутність сторін та без фіксації процесу технічними засобами, що не суперечить вимогам ст. 197 ЦПК України. Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 18.06.2003 року зареєстрували шлюб у Сумському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Сумського обласного управління юстиції, актовий запис № 549, що підтверджується наданою копією свідоцтва про шлюб (а. с. 15). Сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с. 14). На час розгляду справи спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами немає. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов'язані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрат, пов'язані зі сплатою судового збору, залишити за позивачем. У відповідності до ст.ст. 24, 55, 56, 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved