overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-25 00:00:00

10 січня 2017 року позивач звернувсь до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між ним та відповідачем, [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сім'ї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є зрада відповідачки. У судове засідання позивач надав суду заяву в якій просить провести розгляд справи без його участі, свої позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання відповідач не з'явилась двічі про розгляд справи належним чином повідомлена, про що свідчать розписки про вручення судових повісток. Враховуючи позовні вимоги позивача, та беручи до уваги можливість розглянути справу без участі відповідача, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу без її участі відповідно до ст. 224 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у випадку неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони 09.06.1990 року у Виконавчому комітеті Козилівської сільської ради Корюківського району Чернігівської області зареєстрували шлюб, актовий запис за №05, що підтверджується повторним свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 03 лютого 2016 року. Від спільного подружнього життя сторони не мають дітей. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є зрада дружини. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат лише на деякий час. Останнім часом відносини в сім'ї загострились, позивач впевнився, що подальше сімейне життя з відповідачем не є можливим, як і збереження сім'ї. На даний час подружжя проживає за різними адресами, сімейних стосунків не підтримують. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя якщо, це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сім'ї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідачу необхідно роз'яснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. Судовий збір сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду, слід залишити за ним.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-01 00:00:00

10 січня 2017 року позивач звернувся до суду з названим позовом до відповідачки з вимогою розірвати шлюб, зареєстрований 12 березня 1988 року, від якого є неповнолітня дочка, мотивуючи його постійними непорозуміннями, різними поглядами на життя, припиненням шлюбних відносин та неможливістю збереження сімї і подальшого спільного життя. У судове засідання позивач і його представник не зявились, подавши заяви, у яких позов підтримали і просили розглянути справу за їх відсутності. Відповідачка також не зявилась, подавши до суду заяву, у якій позов визнала і просила розглянути справу за її відсутності. У звязку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового засідання технічними засобами згідно правил статті 197 ЦПК України не здійснювалось. З матеріалів справи зясовано, що [PERSON], який народився 4 березня 1967 року в м. Кемерово, Росія, громадянин України і [PERSON], яка народилася 15 серпня 1969 року в с. Нерль Калязінського району Калінінської області, зареєстрували шлюб 12 березня 1988 року згідно актового запису № 715, складеного у Палаці одружень «Дарницький» м. Києва. При цьому дружина змінила своє прізвище на [PERSON] (а.с. 5). Від шлюбу подружжя має неповнолітню дочку [PERSON], [INFO] (а.с. 5 зв.). Згідно ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. За правилом ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не вбачається, у звязку з чим позов про розірвання шлюбу необхідно задовольнити. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно поданої заяви відповідачка бажає залишити прізвище [PERSON]. Згідно частини 2 статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. За правилами ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати на суму 640 гривень, підтверджені відповідною квитанцією.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-02 00:00:00

10 січня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 11 липня 2008 року у міському відділі РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 672, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з березня 2016 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.4). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище [PERSON] (а.с.19). Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 11 липня 2008 року сторони зареєстрували шлюб у міському відділі РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 672, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб (а.с.9). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим міським відділом РАЦС Макіївського міського управління юстиції Донецької області (а.с.5). З березня 2016 року сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їхньої дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

10 січня 2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач\~надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 07 вересня 2013 року, від якого мають доньку Вікторію, [INFO]. З жовтня 2015 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 640,00 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-06 00:00:00

10 січня 2017 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, [PERSON] зазначає, що вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] з 11 серпня 2012 року. Від даного шлюбу подружжя має сина [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи позовні вимоги [PERSON] зазначила, що спільне життя між нею та [PERSON] не склалося у звязку з тим, що чоловік веде аморальний спосіб життя, зловживає алкогольними напоями, неодноразово вчиняв фізичне насильство по відношенню до дружини, як наслідок, така поведінка чоловіка зробила нестерпним подружнє життя. Спору майнового характеру між сторонами немає. Спільне господарство не ведеться. Шлюбні відносини між сторонами припинено остаточно. Позивачка, [PERSON], в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Суду пояснила, що з січня 2017 року проживає окремо від чоловіка. Він не вживав жодних дій по налагодженню їх сімейного життя. В період наданого судом на примирення позивач лише спромігся подзвонити по телефону. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. До суду подав заяву в якій виклав прохання проводити розгляд справи без його участі. Заперечує проти розірвання шлюбу та просить надати строк на примирення. Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 11 серпня 2012 року. Шлюб зареєстровано у відділі ДРАЦС по м. Миргороду Миргородського МРУЮ Полтавської області, актовий запис № 190 (а.с.4). Від даного шлюбу подружжя має сина - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, оскільки це суперечило б інтересам сторін. Позивач не бажає продовжувати подружні стосунки з відповідачем, а наданий судом строк на примирення не змінив відносин в сімї. Відповідно до вимог чинного законодавства України, шлюб є добровільним та рівноправним сімейним союзом чоловіка та жінки і примушування до шлюбних відносин є неприпустимо. Відповідно до ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу позов підлягає до задоволення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч.2 ст.114 СК України, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.3 ст.115 Сімейного Кодексу України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-12 00:00:00

10 січня 2017 року позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що вона із відповідачем з 17.06.1988 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі. Сімейні стосунки припинились у звязку із повною несумісністю інтересів та різними поглядами на життя, постійними сварками, зловживанням алкогольними напоями. Позивачка вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу. Просила позов задовольнити. Позивачка у судове засідання не зявилася, але від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, хоча про час, місце та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, в результаті чого, відповідно зі ст. 224 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч.1 ст. 224 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-СН № 428286, виданого 17.06.1988 року Нижнєколимським рай ЗАГЗ Якутської АССР п. Черський позивач та відповідач зареєстрували шлюб, актовий запис за № 73.(а.с.3). Як встановлено, сторони припинили сімейно-шлюбні відносини, родина розпалась остаточно і у подальшому збережена бути не може. За таких встановлених судом обставин, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в звязку з задоволенням позову, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. При розірванні шлюбу суд залишає позивачки прізвище [PERSON]. На підставі викладеного, ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

10 січня 2017 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач [PERSON] від участі у вихованні і утриманні дитини самоухиляється, не турбуються про здоров'я і розвиток дитини. Поведінка та спосіб життя відповідача негативно впливали на психічний стан малолітньої дитини, що загрожувало її життю та здоров'ю. В ході судового розгляду позивачка подала заяву в якої вона зазначила, що на позові наполягає просить справу розглянути в її відсутності. Відповідач до суду не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Представник органу опіки та піклування та прокурор підтримують позовні вимоги позивачки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам. Відповідно до ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров'я без поважних причин протягом шести місяців не виявили щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Так, судом встановлено, що відповідач [PERSON], [INFO] є батьком малолітньої доньки [PERSON], [INFO] Малолітня дитина мешкає відповідно до чинного законодавства з матір'ю - позивачкою по справі. Відповідач від участі у вихованні і утриманні дитини ухиляється, при цьому має постійне місця проживання , що підтверджується розрахунком заборгованості по сплаті аліментів від 07.12.2016 року, характеризуючими матеріалами відносно позивачки, з яких видно , що відповідач ухиляється від участі у вихованні дитини. Відповідно до вищеназваних документів видно, що відповідач по місцю проживання дитини та реєстрації мешкає, але фактично вихованням дитини не займається. Суд вважає, що ці обставини шкідливо впливають на дитину. Відповідно до висновку районного органу опіки та піклування Овідіопольської РДА від 22.05.2017 року, суд вважає, доцільно позбавити відповідача батьківських прав. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позов є обґрунтований та підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд вважає, що судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки в розмірі 640 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

10 січня 2017 року позивач, ПАТ «Банк Форвард», звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Посилався на те, що ПАТ «Банк Форвард» (яке є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт») та [PERSON] з метою погашення заборгованості за раніше укладеною кредитною угодою уклали кредитний договір № 115651742. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 17 951 грн. 22 коп., яка складається із: заборгованості за договором - 17 850 грн. 27 коп., 3% річних - 100 грн. 95 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась будучи належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у її відсутність не надавала. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що ПАТ «Банк Форвард» (яке є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт») та [PERSON] з метою погашення заборгованості за раніше укладеною кредитною угодою уклали кредитний договір № 115651742. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 17 951 грн. 22 коп., яка складається із: заборгованості за договором - 17 850 грн. 27 коп., 3% річних - 100 грн. 95 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Згідно ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-14 00:00:00

10 січня 2017 року представник ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої позовні вимоги представник позивача обґрунтував тим, що відповідно до договору від 14.02.2006 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 9300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. В порушення умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором не виконав. Відповідно до рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 02.11.2012 року з [PERSON] за вищевказаним договором стягнено суму заборгованості у розмірі 30074,64 грн. Таким чином станом на 30.11.2016 року сума заборгованості становить 26199,03 грн. та складається з 24475,27 грн., а також штрафи 500 грн. (фіксована частина), 1223,76 грн. (процентна складова). Представник позивача просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 26199,03 грн. та судові витрати по справі, що складаються із судового збору у сумі 1544 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій підтримав позов у повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, шляхом надання оголошення через газету «Вісті Придніпровя» (а.с. 40-42) причина неявки суду невідома, у звязку з чим суд вважає можливим застосувати положення ч.4 ст.169, ст.224 ЦПК України та розглянути справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору від 14.02.2006 року відповідач [PERSON] отримала кредит у розмірі 9300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку (а.с. 9-15). Однак, відповідач зобовязань за договором по погашенню кредиту, сплати процентів за користування кредитом не виконує, в результаті чого станом на 30.11.2016 року має заборгованість у розмірі 26199,03 грн. (а.с. 6-8). Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 26199,03 грн., а також судовий збір в сумі 1544 грн.

Outcome: approved