Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-08 00:00:00

10.08.2020 року [PERSON] (далі по тексту позивачка) звернулася до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до [PERSON] (далі\~по тексту\~ відповідач)\~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів(а.с.1-2). Так, позивачка просить суд: -розірвати шлюб між нею та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21.10.2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради Одеської області, актовий запис № 262, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ; -стягнути з [PERSON] , [INFO] на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви до суду до досягнення донькою повноліття. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 18.08.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі № 495/4712/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Справу призначено до судового розгляду (а.с.14-15). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.10.2020 року надано [PERSON] та [PERSON] строк для примирення тривалістю в один місяць. Провадження по цивільній справі № 495/4712/20 за позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про розірвання\~шлюбу та\~стягнення аліментів\~зупинено(а.с.23-24). Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 06.11.2020 року провадження по цивільній справі № 495/4712/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів поновлено (а.с.26). Позивачка [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву, згідно із якою заявлені позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та шлюб між нею та відповідачем розірвати. Від позовних вимог про стягнення з [PERSON] \~аліментів на\~утримання доньки\~ [PERSON] \~відмовляється та\~просить розглянути\~справу за\~її відсутності(а.с.27-28). Відповідач [PERSON] , в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи. У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до висновку про законність, правомірність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу з [PERSON] ,виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 21.10.2000 року між позивачкою [PERSON] , [INFO] , та відповідачем [PERSON] , [INFO] , було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Білгород-Дністровської міськради Одеської області, про що 21.10.200 року складено відповідний актовий запис за № 262, що підтверджується виданим 21.10.2000 року свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.7). Від сумісного шлюбу, [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до статей 21, 24 Сімейного кодексу України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Такі положення національного законодавства України відповідають статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За твердженням позивачки, шлюбні відносини між нею та відповідачем не склалися. Понад три роки вона з відповідачем проживала в одній квартирі окремо, а на теперішній час відповідач проживає зі своїми батьками. Відповідач зловживає спиртними напоями, чинить сварки, тому спільне сімейне життя стало нестерпним, він часто ображає та принижує людську гідність, нехтує сімейними цінностями. На думку позивачки, за його глибоким переконанням подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає та на примирення вона не згодна. Частинами 3, 4 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини другої статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (частина третя статті 105 Сімейного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (стаття 112 Сімейного кодексу України). Згідно із частиною 2 статті 115 Сімейного кодексу України, документом який засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 (із змінами та доповненнями), проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Враховуючи вищевикладені обставини, норми чинного законодавства та той факт, що сторони однією сім`єю не проживають, поновити шлюбно-сімейні стосунки наміру не мають, подальше сумісне проживання сторін і збереження шлюбу є неможливим та суперечить їх інтересам та інтересам дитини, а також з огляду на те, що сторони до примирення не надійшли, суд вважає за можливе та доцільне розірвати шлюб між сторонами. Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви про розірвання шлюбу підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved