Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

11 травня 2016 року позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що з 01 серпня 1998 року до 29 вересня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею. Відповідач інших дітей не має, працює, надає матеріальну допомогу на утримання дитини, однак постійно погрожує припинити її надавати, у звязку з чим, для гарантування виконання відповідачем зобовязань, встановлених ст. 180 СК України, вона вимушена звернутись до суду та просить стягнути на її користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, одночасно позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач заперечень проти позову не надав, в судове засідання не зявився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив та про розгляд справи в його відсутність не клопотав, на підставі чого з урахуванням письмової згоди позивача відповідно до ст. 224 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. На підставі неявки осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, і журнал судового засідання не ведеться. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що з 01 серпня 1998 року до 12 жовтня 2015 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 7, 9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 8). Згідно ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що неповнолітня [PERSON], [INFO], проживає разом з матірю, знаходиться на її утриманні та вихованні, відповідач періодично надає допомогу на утримання дитини, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, і з урахуванням вимог ст.182\~СК України, з відповідача на користь позивача на утримання малолітнього сина, повинні бути стягнуті аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною [PERSON], [INFO], повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня предявлення позову. Інших даних про матеріальний стан одержувача аліментів, а також стан здоровя дитини і інших обставин, що враховуються при визначенні судом розміру аліментів, суду не надано, що не позбавляє в майбутньому позивача чи відповідача звертатися до суду з позовом про зміну розміру аліментів. Крім того, у відповідності до ст. 88 ЦПК України відповідач повинен відшкодувати на користь держави судовий збір у розмірі 551 гривні 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved