Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-20 00:00:00

10.08.2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що він зареєстрував шлюб з відповідачем 30.09.2000 у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис №1091. В шлюбі у них народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка на даний час є повнолітньою, та син [PERSON] , [INFO] . Зазначив, що неповнолітній син на даний час проживає з матір`ю, спору щодо зміни місця його проживання не виникає. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачкою не склалось по причині різних характерів кожного із них та їх поглядів щодо сім`ї. У них часто виникали сварки на побутовому ґрунті, внаслідок чого вони фактично не спілкуються, подружні відносини між ними давно припинені, вони не проживають разом, спільного господарства не ведуть. Вважає, що примирення між ними неможливе, подальше перебування у шлюбі з відповідачем суперечитиме їх інтересам. Ухвалою суду від 12.08.2020 року відкрито провадження в цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження. У вступному слові позивач позовні вимоги підтримав, просив шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з`явилась, хоча відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання шляхом розміщення оголошення на сайті «Судова влада», оскільки згідно з довідкою ДМС України в Івано-Франківській області місцезнаходження відповідача суду невідоме. Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за її відсутності, а також відзив на пред`явлений позов відповідач не подавала. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Розглянувши матеріали цивільної справи, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Судом встановлено, що згідно з свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 02.10.2014 року, виданого повторно (а.с.5), сторони зареєстрували шлюб у відділі РАГСУ Івано-Франківського міського управління юстиції 30.09.2000 року. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Спільні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Сімейним кодексом України. Статтею 24СК України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За приписами ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Як вбачається з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Крім того суд звертає увагу на те, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом і наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. Таким чином оскільки, сторони не підтримують шлюбні відносини, їхній шлюб існує формально і його збереження суперечить інтересам позивача, то шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.09.2000 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Івано-Франківського міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 1091, слід розірвати. Таким чином позов є підставним та підлягає до задоволення. В порядку ч. 2 ст. 115 СК України після набрання даним рішенням законної сили воно підлягає направленню до органу РАЦС за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб. Вирішуючи питання судових витрат, суд виходить з положень ч.1 ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої в даному випадку сплачений судовий збір слід стягнути з відповідача в користь позивача. На підставі наведеного, ст. ст. 104, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved