overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-09 00:00:00

11.09.2020 р. до суду заявлено позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі Ѕ частини від усіх видів його заробітку на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до їх повноліття, оскільки відповідач добровільно не виконує свого законного обов`язку надавати їх спільним неповнолітнім дітям щомісячне утримання, хоча отримує заробітну плату, працює керівником Теплицької дільниці Гайсинського міжрайонного управління газового господарства і має стабільний дохід, що дає можливість надавати кошти. Позивач в судове засідання не з`явилася, письмово позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі без її участі (а.с. 17). Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в\~якій позовні\~вимоги визнав\~частково,\~просив стягувати\~з нього\~щомісячно аліменти\~на утримання\~неповнолітніх дітей\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] \~в розмірі\~1/3\~частини від\~всіх видів\~його доходів на утримання двох дітей (а.с.18). З урахуванням позиції сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовільнити частково з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але добровільно не виконує свого законного обов`язку по наданню утримання неповнолітнім дітям, хоча отримує постійний і стабільний дохід, має можливість надавати кошти. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 п.3, ч.1 ст.183 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; в разі ухиляння батьків від цього обов`язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом частці від їх доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки відповідач має стабільний дохід і можливість надавати утримання своїм неповнолітнім дітям [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , але від добровільного виконання свого законного обов`язку по наданню коштів на їх утримання ухиляється, чим порушує їх права, то належні кошти необхідно щомісячно стягувати з нього в розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку на двох дітей, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до їх повноліття, - в примусовому порядку; при цьому судом врахована можливість надання утримання другим з батьків в такому самому розмірі, що забезпечить встановлений законом прожитковий мінімум для дитини, розмір аліментів визначений з урахуванням потреб дітей та можливості надання утримання батьком на підставі наданих сторонами та досліджених судом доказів. В решті вимог необхідно відмовити через їх недоведеність. \~ \~ \~Судові витрати\~відповідно до\~ст.141\~ЦПК України\~необхідно стягнути\~з відповідача а саме 1000 грн. витрат за надання правничої допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-28 00:00:00

11.09.2020 року [PERSON] звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення по вище зазначеній справі, посилаючись на те, що ухвалою Орджонікідзевського райсуду м. Харкова від 07.09.2020 року закрито провадження по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення існуючих перешкод у користуванні та розпорядженні приміщенням загального користування за відсутністю предмета спору, однак питання про розподіл судових витрат не вирішено. Тому позивач вимушений звернутись до суду з відповідною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму сплаченого при подачі позову до суду судового збору в розмірі 840. 80 грн. В судове засідання сторони не з`явились, про день та час слухання справи повідомлені належним чином. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 07.09.2020 рокузакрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про усунення існуючих перешкод у користуванні та розпорядженні приміщенням загального користування, у зв`язку з відсутністю предмету спору. При винесенні зазначеної ухвали не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами. На підставі ч.3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Судом встановлено, що позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову. Оскільки позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в розмірі 840. 80 грн., суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає необхідним ухвалити додаткове рішення по справі. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-05 00:00:00

11.09.2020 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебуває в шлюбі з відповідачем з 07.08.2018 року, який зареєстрований 07.08.2018 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 195. Від шлюбу у них дітей немає. Позивач зазначає, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Просить суд шлюб розірвати. Також просить відновити їй дошлюбне прізвище [PERSON] . Вказує, що добровільно [PERSON] відмовлявся розірвати шлюб. Позивач та відповідач подали суду письмові заяви про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами справи, просять суд позов задовольнити та розірвати шлюб. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення. З свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] від 07.08.2018 року встановлено, що шлюб між сторонами був зареєстрований 07.08.2018 року Луцьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 195 (а.с. 4). Встановлено, що у сторін немає спільних дітей. В судовому засіданні встановлено, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося, між сторонами шлюбні відносини припинені, вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства. Відповідач в поданій ним заяві позов про розірвання шлюбу визнає. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. В задоволенні вимоги позивача про відновлення їй дошлюбного прізвища [PERSON] , на думку суду, слід відмовити, оскільки вказана вимога підлягає вирішенню в позасудовому порядку в органах РАЦСу. Судові витрати у справі за заявою позивача залишити за нею. При визначенні коштів, які підлягають стягненню з кожної з сторін при реєстрації розірвання шлюбу, суд виходить з матеріального становища кожного з подружжя. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-12 00:00:00

11.09.2020 року [PERSON] звернулась до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 12.03.2016 року Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 87. Свої вимоги позивач мотивував тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з несумісністю характерів, втрати взаєморозуміння. Спільне господарство подружжям не ведеться, сімейні відносини припинені. Ухвалою суду від 26.10.2020 року відкрито провадження у справі, призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила розглянути справу за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. \~ \~ \~ \~Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено,\~що сторони\~12.03.2016\~року уклали\~шлюб,\~про що\~Міським відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану Миколаївського\~міського управління\~юстиції було\~зроблено актовий\~запис №\~87.\~ Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Згідно ч. 1 ст. 3 Сімейного кодексу України, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Відповідно до положень ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з приписами ст. 56 Сімейного кодексу України, кожна особа має право припинити свої шлюбні відносини. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Спільне життя у сторін не склалося по причині несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуттів кохання та взаємоповаги. Сторони тривалий час разом не проживають, спільне господарство не ведуть. Встановлене свідчить, що подальше спільне життя сім`ї неможливе, отже збереження шлюбу суперечить інтересам обох із подружжя. Тому на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України слід постановити рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-27 00:00:00

11.09.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 07 лютого 2008 року Личаківським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 23. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них є дитина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на шлюб та сім`ю, вирішення сімейних проблем. Відносини між подружжям поступово погіршувалися. На сьогоднішній день сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що намір розірвати шлюб у неї остаточний, примирення неможливе, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 07 лютого 2008 року у Личаківському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, актовий запис № 23. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 07.02.2008р. Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Суд встановив, що сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивачка категорично заперечує. Збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки. Майнового спору між сторонами та спору про визначення місця проживання дитини не заявлено. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 840,80 грн. судового збору. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-25 00:00:00

11.09.2020 року [PERSON] звернулася в суд з позовом, в якому просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу з [PERSON] , який зареєстрований 12 жовтня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2975. Позовну заяву обґрунтовує тим, що від подружнього життя у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Відносини між подружжям поступово погіршувалися. На сьогоднішній день сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Спроби врегулювання конфліктів і нормалізації стосунків не дали результату. Їх шлюб існує формально. Примирення неможливе. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала, зазначила, що намір розірвати шлюб у неї остаточний, примирення неможливе, проти заочного\~рішення не\~заперечує. Просила не змінювати прізвище на дошлюбне. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоч про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. В матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі. Суд, у відповідності до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши позивачку, дослідивши подані докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, фактичні взаємини подружжя, причини та мотиви розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких мотивів. Сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 2002 року міським відділом реєстрації актів громадянського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис № 2975. Даний факт стверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 12.10.2002р. Від подружнього життя у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Суд встановив, що сторони тривалий час не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх стосунків, проживають окремо. Їх шлюб існує формально. Можливість примирення позивачка категорично заперечує. Збереження шлюбу не відповідає інтересам позивачки. Майнового спору між сторонами, спору про визначення місця проживання дітей не заявлено. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивачки 840,80 грн. судового збору. Прізвище [PERSON] після розірвання шлюбу не змінюється. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-22 00:00:00

11.09.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] . Провадження у справі відкрито 211 січня 2021 року з призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В обгрунтування заявлених позовних вимог позивачка вказала, що у шлюбі з відповідачем перебувають з 24 квітня 2015 року. Від шлюбу мають дочку - [PERSON] , яка народилась [INFO] . За час спільного проживання переконалися, що вони люди з кардинально різними поглядами на сімейне життя. З моменту реєстраціїшлюбу вонине мали спільного бюджету, дитину утримували, складаючись рівними частками. Відповідач не приділяв їй належної уваги. На час звернення до суду з позовом вони продовжують проживати в належному їй житловому приміщенні, однак шлюбні відносини припинені. Позивачка, посилаючись на те, що їх шлюб носить формальний характер, примирення не є можливим, а також те, що переконана у необхідності розірвання шлюбу, просила заявлений позов задовольнити. У судове засідання сторони не з`явились, позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, повідомила суд, що позов підтримує, просить шлюб розірвати з зазначених у позовній заяві підстав. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився повторно, судові повістки надіслані на адресу зареєстрованого в установленому законом порядку його місця проживання повернуто до суду з відміткою відділу зв`язку про причини повернення - за закінченням встановленого строку зберігання. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, ухваливши заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що сім`я сторін фактично розпалась, сумісне проживання подружжя є неможливим, шлюб сторін існує формально. Подальше перебування у шлюбі сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, або інтересам дитини що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд вважає встановленим, що за зазначених вище обставин збереження сім?ї сторін у справі буде суперечити їхнім інтересам. Шлюб сторін існує формально і може бути розірваний, у зв`язку з чим позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Понесені позивачкою судові витрати по сплаті судового збору при зверненні до суду з позовом стягнути з відповідача відповідно до вимог ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

11.09.2020 року до Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 3 листопада 2006 року. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Через постійні конфлікти, суперечки, різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства шлюбні стосунки між ними припинені. Фактично сім`я припинила своє існування. Вважає, що примирення та збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд шлюб між ними розірвати. Ухвалою суду від 23 вересня 2020 року призначено розгляд справи у порядку спрощеного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Відповідно свідоцтва про шлюб від 03.11.2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 03.11.2006 року зареєстрували шлюб в відділі реєстрації актів цивільного стану Шепетівського міськрайонного управління юстиції Хмельницької області, актовий запис № 432. Від шлюбу у сторін є двоє малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 20 березня 2007 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 13; [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] , виданим 28 серпня 2008 року Судилківською сільською радою Шепетівського району Хмельницької області, актовий запис № 57. Сторони сімейні відносини не підтримують, як сім`я не проживають, спільного господарства не ведуть. Діти після розірвання шлюбу проживатимуть разом з позивачкою, спору щодо цього у сторін немає. Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч.3,4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що сторони припинили шлюбні відносини, позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд дійшов висновку, що підстав для збереження сім`ї не вбачається і шлюб необхідно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір, сплачений позивачем, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved