Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

12.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою № 29 по вулиці Лесі Українки, 77 в місті Кам'янець-Подільському, Хмельницької області. Ухвалою суду від 08.08.2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Обгрунтовуючи позовні вимоги, [PERSON] вказує, що на підставі договору міни квартир вона є власником квартири № 29 по вулиці Лесі Українки в м. Кам'янець-Подільському, Хмельницької області. В даній квартирі зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] В травні 2015 року шлюб між ними було розірвано, відповідач забрав свої особисті речі і перейшов проживати за іншою адресо. З того часу в квартирі не проживає. Реєстрація колишнього чоловіка створює їй незручності та додаткові матеріальні витрати за комунальні послуги, так як не може оформити субсидії. На неодноразові прохання знятися з реєстрації [PERSON] не бажає, тому вона вимушена звернутися з даним позовом до суду і просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житлом, оскільки не проживає в квартирі з 2015 року. Судові витрати згідна нести самостійно. Відповідач в судове засідання не зявився, про день розгляду справи повідомлявся своєчасно, належним чином. Суд вважає за можливе справу розглядати у відсутності відповідача [PERSON] Позивач [PERSON] проти заочного розгляду справи не заперечує. Заслухавши позивача [PERSON], свідків [PERSON],[PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що на підставі договору міни квартир, укладеного від 16.11.2005 року та посвідченого державним нотаріусом Першої Камянець-Подільської державної нотаріальної контори [PERSON], реєстровий № 1-2550, позивач [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. В спірній квартирі зареєстрований колишній чоловік власника [PERSON], який з травня 2015 року в ній не проживає, а рішенням Камянець-Подільського міськрайонного суду від 19.05.2015 року шлюб між подружжям [PERSON], розірвано. \~ \~ \~ \~ \~Факт не\~проживання \~[PERSON]\~[INFO], понад один рік, підтверджується актом перевірки паспортного режиму від 02.07.2018 року, складеного працівниками КП «УК «Південь» та показами свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], даними ними в судовому засіданні,які є сусідами позивача та підтвердили факт не проживання відповідача в квартирі понад три роки. Частиною 2 статті 405 Цивільного кодексу України, передбачено, що член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Частинами 1, 2 статті 319 цього кодексу передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 346 вказаної норми права передбачено, що право власності припиняється у разі відчуження власником свого майна. Крім того, відповідно до вимог ч. 1 ст. 391 Цивільного кодексу України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. \~За таких обставин [PERSON] слід визнати таким, що втратив право на користування вище вказаною квартирою. Відповідно до ч.1 ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року №1382-ІУ зняття з реєстрації місця проживання особи можливе на підставі заяви самої особи, або на підставі рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням.

Outcome: approved