Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-09 00:00:00

11.06.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача суму боргу в розмірі 292666,70 грн., а також суму судових витрат у розмірі 2926,68 грн. При цьому позивач посилається на те, що 07.06.2013 року між сторонами було укладено договір позики, за яким позивач передав відповідачу грошові кошти в розмірі 24187 доларів США, що на день звернення до суду становить в еквіваленті 292666,70 грн. Строк повернення грошей сплинув 21.04.2014 року, однак до теперішнього часу відповідачем борг не повернуто, в зв'язку з чим позивач змушений звернутись до суду. Представник позивача [PERSON] до судового засідання 10.09.2014 року не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання повторно не з'явився, повідомлявся належним чином у відповідності до ст. 74 ЦПК України, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, згідно з розпискою від 07.04.2014 року [PERSON] взяв в борг 07.06.2013 року у [PERSON] суму в розмірі 24187 доларів США та зобов'язався повернути вказану суму 21.04.2014 року /а.с.6/. Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Згідно з ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. З довідки ПАТ «ПУМБ» від 29.05.2014 року вбачається, що на дату 29.05.2014 року встановлено курс за один долар США: 11,60 грн. - покупка та 12,10 - продаж /а.с.4/. Таким чином сума боргу [PERSON] відповідно до розписки від 07.04.2014 року становить 292666,70 грн. (24187х12,10). З огляду на вищевикладене, проаналізувавши надані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню, так як обґрунтована та доведена. Відповідно до ст. ст. 79, 88 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved