Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-13 00:00:00

12.01.2017 [PERSON] звернулася до суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вказує на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалось, так як у них різні погляди на спільне проживання та ведення домашнього господарства. Останнім часом [PERSON] став зловживати спиртними напоями, внаслідок чого між нами виникають сварки, під час яких відповідач дозволяє собі образливі висловлювання на адресу відповідачки. За останні десять років вони припинили подружні стосунки і проживають окремо.. \~У судовому засіданні позивачка [PERSON] позов підтримала, доповнивши, що шлюбні відносини між ними припинено, спільне господарство не ведеться. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, з'ясувавши фактичні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України, шлюб підлягає розірванню, якщо буде встановлено, що подальше сумісне мешкання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно із ч. 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України\~охорона сім'ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Суд враховує, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберегти шлюб. Підсумовуючи наведене суд приходить до висновку, що шлюб може бути розірваний, якщо він розпався остаточно та безповоротно і існує лише формально. Судом встановлено, що 03.10.1987 сторони зареєстрували шлюб, що засвідчується свідоцтвом про шлюб серії 1-БВ № 484356 від 03.10.1987.Від шлюбу мають двох повнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Як видно з пояснень сторін, вони припинили шлюбні відносини, подружніх стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Час на примирення, який надавався судом результату не дав. Діти проживають і після розірвання шлюбу будуть проживати з позивачкою [PERSON] За таких обставин суд приходить до висновку, що сім'я розпалась та не може бути збережена, подальше спільне проживання та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Питання про відновлення дошлюбного прізвища позивачка не ставить. Враховуючи формальне існування шлюбу між сторонами, неможливість продовження подружнього життя, суд вважає, що позов слід задовольнити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання законної сили рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved