Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

12.05.2016 року [PERSON] звернувся до суду з заявою, в якій вказує, що з 1960 року його мати [PERSON], яка померла 26.01.1993 року , проживала разом із його батьком [PERSON], який помер 14.10.2002 року однією сімєю без реєстрації шлюбу. За час спільного проживання у них народився 24.10.1964 року син [PERSON] . [PERSON] визнавав себе батьком, продовжував проживати з ними однією сімєю, приймав активну участь у вихованні заявника та матеріально забезпечував сімю. Заявник зазначає, що його народження зареєстрували 26.11.1964 року, записавши на прізвище матері, оскільки записати його батьком [PERSON] не вдалося без попередньої реєстрації шлюбу. Разом з тим, наголошує, що останній визнавав себе батьком дитини. Однак, [PERSON] 14.10.2002 року помер, не встигнувши подати в органи РАЦС заяву про визнання себе батьком заявника. Встановлення факту батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON] надасть право на оформлення спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] заявлені вимоги підтримав у повному обсязі, прохав суд заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Комендантівської сільської ради Кобеляцького району в судове засідання не зявився, подавши заяву, в якій прохав справу розглядати в його відсутність. Суд заслухавши пояснення заявника та свідків [PERSON], [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт батьківства [PERSON] відносно [PERSON], уродженця [INFO], дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що заява обґрунтована та підлягає до задоволення. Згідно роз'яснень п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» при розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до 01 січня 2004 року, необхідно застосовувати відповідні норми Кодексу про шлюб та сім'ю України (далі - КпШС). Відповідно до ст.53 КпШС при встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно з п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст.53 КпШС. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. В судовому засіданні встановлено, що відомості про батька внесені у свідоцтво про народження заявника за прізвищем матері, а ім'я та по батькові вказано за вказівкою матері, батько дитини [PERSON] - помер, за життя він визнавав себе батьком. За таких обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви [PERSON] та доведеність факту батьківства [PERSON] відносно [PERSON] Встановлення факту батьківства має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому можливість отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно. На підставі викладеного та

Outcome: approved