Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-12 00:00:00

10.12.2018 року позивач звернувся до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області, з урахуванням уточнення, з позовом до Олександрійського міського голови [PERSON], першого заступника Олександрійського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON] та керуючого справами виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області [PERSON] про: - визнання інформації, зазначеної у протоколі засідання міського комітету профспілки працівників державних установ 13 липня 2016 року №12 недостовірною, такою, що не відповідає дійсності, ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача, а саме: 1. Відомості, поширені Олександрійським міським головою [PERSON] про [PERSON] наступного змісту: «що на нараді в губернатора області зазначалось, що найгірший стан реєстру виборців - в м. Олександрія» 2. Відомості, поширені першим заступником Олександрійського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON] про [PERSON] наступного змісту: «в кабінеті міського голови [PERSON] був в стані алкогольного сп`яніння», «в них (документах, які приніс на підпис [PERSON] ) було знайдено чимало помилок і недоліків, проте виправляти їх ніхто не збирався», « [PERSON] роздрукувавши ще один екземпляр звіту без виправлень помилок та недоліків несе на підпис міському голові. Вважає це свідомим викривленням фактів з боку [PERSON] », «Це було не перше розслідування. Перше було після наради у губернатора. Вважаю це неналежним виконанням посадових обов`язків, так як за межі міської ради вийшли сфальсифіковані документи». 3. Відомості, поширені керуючим справами виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області [PERSON] про [PERSON] наступного змісту: «Отримав прохання [PERSON] , керівника ведення Державного реєстру виборців в області, з проханням «зам`яти» справу, він визнав, що є помилки і фальсифікації в поданих до ЦВК з м. Олександрії, яке склав [PERSON] »; - зобов`язання відповідачів спростувати поширену ними недостовірну інформацію, яка зазначена в п.2, аналогічним способом, а саме, на засіданні Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ, з обов`язковою присутністю голови обласного комітету профспілки працівників державних установ Кіровоградської області не пізніше п`ятнадцяти днів з дня набрання рішенням суду законної сили; - зобов`язання Олександрійського міського голову [PERSON] не пізніше п`ятнадцяти днів з дня спростування зазначеної інформації на засіданні Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ направити до Обласного комітету профспілки працівників державних установ Кіровоградської області інформацію про спростування недостовірної інформації з обов`язковим доданням протоколу відповідного засідання Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ про те, що поширена відповідачами інформація є недостовірною, така, що не відповідає дійсності, порушує права, ганьбить честь, гідність, ділову репутацію позивача; - стягнення з відповідачів в рівних частках моральну шкоду в розмірі 90 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з постанови Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року по справі №398/3000/16-а йому стало відомо про порушення його права, а саме, було встановлено, що розповсюджена інформація на засіданні Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ є недостовірною, поширення якої ганьбить честь, гідність та ділову репутацію [PERSON] . 13 липня 2016 року на засіданні Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ посадові особи Олександрійської міської ради [PERSON] - Олександрійський міський голова, [PERSON] - перший заступник Олександрійського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, [PERSON] - керуючий справами виконавчого комітету Олександрійської міської ради розповсюдили недостовірну інформацію, поширення якої ганьбить честь, гідність та ділову репутацію позивача. В протоколі засідання комітету профспілки працівників державних установ 13 липня 2016 року №12 зазначено наступне: п. 6 розділу 1: « [PERSON] - була також присутня в кабінеті міського голови і підтверджує, що [PERSON] був в стані алкогольного сп`яніння»; абзац 3 пункту 2 розділу 2: « [PERSON] - звернути увагу на роботу начальника відділу Державного реєстру виборців міської ради [PERSON] змусили результати наради в губернатора області, на якій зазначалось, що найгірший стан реєстру виборців в м. Олександрія»; абзац 4 пункт 2 розділу 2: « [PERSON] - жоден документ (контроль, звіт) не підписую, не вивчивши його. В цей період міський голова був у відпустці, документи на підпис [PERSON] приніс мені. В них було знайдено чимало помилок і недоліків, проте виправляти їх ніхто не збирався. В перший день виходу на роботу міського голови (це був останній день подання звітності до ЦВК) [PERSON] , роздрукувавши ще один екземпляр звіту без виправлень помилок та недоліків, несе на підпис міському голові. Вважає це свідомим викривлення фактів з боку [PERSON] , тому вже є і звернення в прокуратуру з цього приводу»; абзац 8 пункт 2 розділ 2: « [PERSON] - я отримав прохання [PERSON] , керівника ведення Державного реєстру виборців в області, з проханням «зам`яти» справу, він визнав, що є помилки і фальсифікації в подані даних до ЦВК з м. Олександрії, яке склав [PERSON] »; абзац 9 пункт 2 розділ 2: « [PERSON] - зазначила, що це було не перше розслідування. Перше було після наради у губернатора. Вважаю це неналежним виконанням посадових обов`язків, так як за межі міської ради вийшли сфальсифіковані документи». Всі зазначені вище звинувачення на його адресу визнано безпідставними та спростовано постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року по справі №398/3000/16-а. Очевидним фактом є те, що інформація, наведена у протоколі, безпосередньо стосується особи [PERSON] та побудована у формі чітких звинувачень щодо його професійної діяльності та моральних якостей. На його думку, поширення інформації відповідачами мало на меті опорочення честі і гідності та ділової репутації позивача. Негативні наслідки, спричинені позивачу вищезазначеними діями відповідачів, усвідомлені та сплановані ними, збільшуються через те, що на той час позивач був публічною особою, з квітня 2015 року на міській конференції Олександрійських профспілкових організацій працівників державних установ одноголосно позивача було обрано головою Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ. Крім того, згідно з протоколом Обласного комітету профспілки працівників державних установ Кіровоградської області від 26 травня 2015 року №27 у 2015 році на обласної конференції Кіровоградських профспілкових організацій працівників державних установ позивача було обрано до Президії обласного комітету профспілки працівників державних установ Кіровоградської області. Гідність і ділова репутація профспілкового діяча мають дуже велике значення як для ефективного здійснення позивачем обов`язків виборної посади, так і для повернення на таку виборну посаду. Тому очевидно, що неправдива інформація, поширена відповідачами щодо моральних, професійних якостей позивача є негативною, образливою, принизливою та такою, що не відповідає дійсності, що в цілому завдає непоправної шкоди діловій репутації позивача. Позивач був членом Кіровоградського обкому профспілки працівників державних установ, тому його притягнення до дисциплінарної відповідальності допускається лише за попередньою згодою відповідного виборного органу профспілки, в зв`язку з чим для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності необхідно було отримати згоду членів Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ. Саме тому, з метою притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача, застосовуючи вищезазначену недостовірну інформацію, відповідачі намагались переконати членів Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ, в неправомірних діях та аморальних поступках позивача, зокрема, в тому, що позивач здійснив кримінальний злочин щодо фальсифікування виборчих документів. В результаті цілеспрямованих дій відповідачів щодо поширення вищезазначеної недостовірної інформації про позивача, усвідомлювання при цьому наслідків своїх дій, що опорочили честь, гідність і ділову репутацію, позивачеві було спричинено значну моральну шкоду внаслідок приниження його честі, гідності і ділової репутації як публічного діяча, ускладнення подальшого активного громадського життя, стосунків із Профспілкою працівників державних установ, ускладнення стосунків із колегами та членами профспілки і як наслідок прийняття рішення міським комітетом профспілки рішень про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності та припинення повноважень позивача, як голови Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ та члена Президії обласного комітету профспілки працівників державних установ Кіровоградської області. Крім того, недостовірна негативна інформація про позивача була поширена у присутності голови Кіровоградського обласного комітету профспілки працівників державних установ та членів Федерації профспілок Кіровоградської області. Все вищезазначене свідчить про те, що зазначена недостовірна інформація про позивача була вигадкою саме відповідачів з метою створення негативного ставлення до позивача з боку членів профспілки та прийняття рішень про притягнення до відповідальності позивача, звільнення його з посади в органах місцевого самоврядування, і як наслідок, втрату позивачем виборчих посад в Профспілці працівників державних установ України. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначена суддя Нерода Л.М. Ухвалою від 12.12.2018 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою від 21.01.2019 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку загального провадження, підготовче засідання призначене на 22.02.2019 року. 22.02.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 11.04.2019 року. 11.04.2019 підготовче судове засідання відкладено на 10.05.2019 року. 10.05.2019 року підготовче судове засідання відкладено на 18.06.2019 року. Ухвалою від 18.06.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду на 25.07.2019 року. 25.07.2019 року судове засідання відкладено на 11.09.2019 року. 11.09.2019 року судове засідання відкладено на 22.11.2019 року. 22.11.2019 року судове засідання відкладено на 13.12.2019 року. Ухвалою від 13.12.2019 року визнаний необґрунтованим відвід судді Нероди Л.М., Ухвалою від 16.12.2019 року в задоволенні заяви позивача про відвід судді Нероди Л.М. відмовлено. 27.03.2020 року судове засідання відкладено на 09.06.2020 року. Ухвалою від 09.06.2020 року задоволено заяву про самовідвід судді Нероди Л.М. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючим суддею визначено суддю Коліуш Г.В. Ухвалою від 11.06.2020 року прийняти до провадження та призначено судовий розгляд справи на 10.07.2020 року. 10.07.2020 року судове засідання відкладено на 09.09.2020 року в зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. 09.09.2020 року судове засідання відкладено на 13.10.2020 року в зв`язку з закінченням процесуального часу. 19.02.2019 року відповідачем [PERSON] був поданий відзив на позовну заяву про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що 30.06.2016 року секретар міської ради [PERSON] звернулась до Олександрійського міського голови з поданням №47/11/02/7 про проведення службового розслідування відносно начальника відділу ведення Державного реєстру виборців міської ради [PERSON] .. На підставі цього подання 30.06.2016 року Олександрійським міським головою було видано розпорядження «Про проведення службового розслідування стосовно [PERSON] » №р-106-з щодо неналежного виконання посадових обов`язків, що виявилися в поданні недостовірної інформації до Центральної виборчої комісії України та його як керуючого справами виконавчого комітету призначено головою комісії з організації службового розслідування. Того ж дня, о 16.20 годин він був у службовому кабінеті Олександрійського міського голови, де в той час були присутні перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON] та секретар міської ради [PERSON] та був викликаний [PERSON] для дачі відповідних пояснень з приводу подання секретаря міської ради. Коли до службового кабінету міського голови зайшов [PERSON] , то у нього, як і у всіх присутніх в кабінеті, виникла підозра про перебування [PERSON] на робочому місці у нетверезому стані, адже з метою спростування даної підозри, міський голова запропонував позивачу добровільно пройти медичне обстеження, на що останній відмовився. Про відмову [PERSON] від проходження добровільного медичного обстеження було складено акт від 30.06.2016 року №28/12/02/6. 04 липня 2016 року за результатами службового розслідування, комісією було складено акт №34/12/23/6, у якому зазначено, що в діях начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради [PERSON] вбачається неналежне виконання посадових обов`язків, яке полягає в наданні до ЦВК недостовірної інформації щодо меж виборчих дільниць, утворених на постійній основі та обґрунтування доцільності внесення запропонованих змін. З актом службового розслідування від 04.07.2016 року №34/12/23/6, позивач ознайомився та підписав з одним зауваженням (виборчі дільниці затверджуються постановою ЦВК) 05 липня 2016 року. Отже, саме з метою дотримання зазначених прав позивача, як члена профспілкового органу, 02.07.2016 року Олександрійський міський голова звернувся до Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ з поданням №50/11/02/1 про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до позивача, у зв`язку з знаходженням останнього 30.06.2016 року о 16.20 год на роботі з ознаками алкогольного сп`яніння. Крім того, у зв`язку з тим, що ч. 2 ст. 149 КЗпП України передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, 06.07.2016 року за №52/11/02/2 за підписом міського голови було направлено інше подання до Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до позивача, у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, яке полягає в поданні недостовірної інформації до ЦВК на підставі службового розслідування. На засіданні президії Олександрійського міського комітету працівників державних установ 13 липня 2016 року, він довів до відома усіх присутніх підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача за вчинення ним порушень службової дисципліни, отже діяв за процедурою, передбаченою нормами КЗпП України, що гарантують права працівника, що є членом профспілкового комітету. Окрім нього на зазначеному засіданні виступили Олександрійський міський голова та перший заступник міського голови [PERSON] , які також довели до відома присутніх підстави притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Жодної інформації стосовно приватного життя позивача ані ним, ані іншими відповідачами по цій справі не надавалось та не обговорювалось, адже питання стояло щодо неналежного виконання [PERSON] , як посадової особи міської ради, своїх службових обов`язків. Олександрійська міська профспілкова організація працівників державних установ, розглянувши 13.07.2016 року подання міського голови від 02.07.2016 року №50/11/02/1 та від 06.07.2016 року №50/11/02/1, надала згоду на застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень у виді доган. З огляду на викладене, твердження позивача, що виступаючи на засіданні президії Олександрійської міської профспілкової організації працівників державних установ, він мав на меті опорочення честі, гідності та ділової репутації [PERSON] , є не доречними. Резюмуючи наведене, його дії, які полягали у виступі на президії Олександрійського міського комітету працівників державних установ з інформацією про вчинення [PERSON] порушень службової дисципліни були спрямовані на виконання приписів Закону, а саме ст.ст. 149, 252 КЗпП України, що регламентують процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника, який є членом профспілкової організації за порушення службової дисципліни, не становить жодного втручання у особисте життя позивача, отже не мали на меті опорочення честі, гідності та ділової репутації [PERSON] . Щодо розміру моральної шкоди зазначає, що позивач жодним чином не обґрунтовує розмір грошового відшкодування моральної шкоди викладений у позовній заяві у сумі 90000 грн., що не узгоджується із роз`ясненнями наданими у постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди». [PERSON] повинен був зазначити в чому саме полягає моральна шкоду, яких немайнових втрат завдано йому його виступом з критикою службової діяльності позивача як посадової особи місцевого самоврядування на засіданні Олександрійського міського комітету працівників державних установ та якими доказами він підтверджує розмір завданої йому моральної шкоди саме його діями, адже у такому випадку вони є суто гіпотетичними. В позовній заяві [PERSON] стверджує про порушення своїх прав під час перебування на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради його діями, як керуючого справами виконавчого комітету міської ради. При цьому, позивач звертається із позовною заявою до нього як до керуючого справами виконавчого комітету, тобто до посадової особи місцевого самоврядування, а не як до фізичної особи. Водночас, у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльність службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Враховуючи наведене, спір що виник з питань правомірності його виступу як голови комісії з проведення службового розслідування факту вчинення дисциплінарного проступку з боку [PERSON] на засіданні Олександрійського міського комітету працівників державних установ та встановленої при цьому позиції, отже безпосередньо стосується проходження позивачем публічної служби на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради, а відтак не може розглядатися у порядку цивільного судочинства. 20 лютого 2019 року відповідачем [PERSON] через канцелярію суду поданий відзив на позовну заяву про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що 30.06.2016 року секретар міської ради [PERSON] звернулась до Олександрійського міського голови з поданням №47/11/02/7 про проведення службового розслідування відносно начальника відділу ведення Державного реєстру виборців міської ради [PERSON] . На підставі цього подання 30.06.2016 року ним було видано розпорядження «Про проведення службового розслідування стосовно [PERSON] » №р-106-з щодо неналежного виконання посадових обов`язків, що виявилися в поданні недостовірної інформації до Центральної виборчої комісії України. Того ж дня, о 16.20 годин ним у його службовому кабінеті, де в той час були присутні перший заступник міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради [PERSON] , секретар міської ради [PERSON] , керуючий справами виконавчого комітету [PERSON] , було запропоновано [PERSON] надати відповідні пояснення з приводу подання секретаря міської ради. При цьому, у нього, як і у всіх присутніх в кабінеті, виникла підозра про перебування [PERSON] на робочому місці у нетверезому стані, та з метою спростування даної підозри запропоновано позивачу добровільно пройти медичне обстеження, на що останній відмовився. Про відмову [PERSON] від проходження добровільного медичного обстеження було складено акт від 30.06.2016 року №28/12/02/6. 04 липня 2016 року за результатами службового розслідування, комісією було складено акт №34/12/23/6, у якому зазначено, що в діях начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради [PERSON] вбачається неналежне виконання посадових обов`язків, яке полягає в наданні до ЦВК недостовірної інформації щодо меж виборчих дільниць, утворених на постійній основі та обґрунтування доцільності внесення запропонованих змін. З актом службового розслідування від 04.07.2016 року №34/12/23/6, позивач ознайомився та підписав з одним зауваженням (виборчі дільниці затверджуються постановою ЦВК) 05 липня 2016 року. Отже, саме з метою дотримання зазначених прав позивача, як члена профспілкового органу, 02.07.2016 року він звернувся до Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ з поданням №50/11/02/1 про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до позивача, у зв`язку з знаходженням останнього 30.06.2016 року о 16.20год на роботі з ознаками алкогольного сп`яніння. Крім того, у зв`язку з тим, що ч. 2 ст. 149 КЗпП України передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, 06.07.2016 року за №52/11/02/2 за його підписом було направлено інше подання до Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до позивача, у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, яке полягає в поданні недостовірної інформації до ЦВК на підставі службового розслідування. На засіданні президії Олександрійського міського комітету працівників державних установ 13 липня 2016 року, він довів до відома усіх присутніх підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача за вчинення ним порушень службової дисципліни, отже діяв за процедурою, передбаченою нормами КЗпП України, що гарантують права працівника, що є членом профспілкового комітету. Олександрійська міська профспілкова організація працівників державних установ, розглянувши 13.07.2016 року подання міського голови від 02.07.2016 року №50/11/02/1 та від 06.07.2016 року №50/11/02/1, надала згоду на застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень у виді доган. З огляду на викладене, твердження позивача, що виступаючи на засіданні президії Олександрійської міської профспілкової організації працівників державних установ, він мав на меті опорочення честі, гідності та ділової репутації [PERSON] , є не доречними. Резюмуючи наведене, його дії по зверненню до президії Олександрійського міського комітету працівників державних установ були спрямовані на виконання приписів Закону, а саме ст., ст. 149, 252 КЗпП України, що регламентують процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника який є членом профспілкової організації за порушення службової дисципліни, не становить жодного втручання у особисте життя позивача, отже не мали на меті опорочення честі, гідності та ділової репутації [PERSON] . У позовній заяві [PERSON] стверджує про порушення своїх прав під час перебування на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради його діями як Олександрійського міського голови. При цьому, позивач звертається із позовною заявою до нього як до Олександрійського міського голови, а не як до фізичної особи. Водночас, в рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльність службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Враховуючи наведене, спір що виник з питань правомірності звернення Олександрійського міського голови до Олександрійського міського комітету працівників державних установ та встановленої при цьому позиції, отже безпосередньо стосується проходження позивачем публічної служби на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради, а відтак не може розглядатися у порядку цивільного судочинства. 20.02.2019 року відповідачем [PERSON] поданий відзив на позовну заяву про відмову в задоволенні позову з тих підстав, що 30.06.2016 року коли вона знаходилась у службових справах в кабінеті Олександрійського міського голови, їй стало відомо, що секретар міської ради [PERSON] цього ж дня звернулась до Олександрійського міського голови з поданням №47/11/02/7 про проведення службового розслідування відносно начальника відділу ведення Державного реєстру виборців міської ради [PERSON] .. Підставою цього подання було неналежне виконання посадових обов`язків, що виявилися в поданні 24 червня 2016 року недостовірної інформації до ЦВК листом №119/1 за підписом міського голови начальника відділу ведення Державного реєстру виборців міської ради [PERSON] .. Коли з 21 по 23 червня 2016 року вона виконувала обов`язки міського голови, до неї із зазначенням поданням до ЦВК звертався [PERSON] , але вона відмовилась підписати цей документ у зв`язку з недоліками. Вислухавши її інформацію та ознайомившись із поданням секретаря міської ради [PERSON]., міський голова о 16.20 год запросив [PERSON] для надання пояснень з цього приводу до себе в службовий кабінет, де також знаходився керуючий справами виконавчого комітету [PERSON] .. Коли [PERSON] зайшов у службовий кабінет міського голови, то у зв`язку із зовнішнім виглядом, у неї як і у всіх присутніх в кабінеті виникла підозра про перебування [PERSON] на робочому місці у нетверезому стані, та з метою спростування даної підозри, міський голова запропонував позивачу добровільно пройти медичне обстеження, на що останній відмовився. Про відмову [PERSON] від проходження добровільного медичного обстеження було складено акт від 30.06.2016 року №28/12/02/6. 04 липня 2016 року за результатами службового розслідування, комісією було складено акт №34/12/23/6, у якому зазначено, що в діях начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради [PERSON] вбачається неналежне виконання посадових обов`язків, яке полягає в наданні до ЦВК недостовірної інформації щодо меж виборчих дільниць, утворених на постійній основі та обґрунтування доцільності внесення запропонованих змін. З метою дотримання зазначених прав позивача, як члена профспілкового органу, 02.07.2016 року Олександрійський міський голова звернувся до Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ з поданням №50/11/02/1 про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до позивача, у зв`язку з знаходженням останнього 30.06.2016 року о 16.20год на роботі з ознаками алкогольного сп`яніння. Крім того, у в`язку з тим, що ч. 2 ст. 149 КЗпП України передбачено, що за кожне порушення трудової дисципліни може бути застосовано лише одне дисциплінарне стягнення, 06.07.2016 року за №52/11/02/2 за підписом міського голови було направлено інше подання до Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до позивача, у зв`язку з неналежним виконанням посадових обов`язків, яке полягає в поданні недостовірної інформації до ЦВК на підставі службового розслідування. На засіданні президії Олександрійського міського комітету працівників державних установ 13 липня 2016 року, міський голова та керуючий справами довели до відома усіх присутніх підстави притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача за вчинення ним порушень службової дисципліни, вона також розповіла присутнім вищенаведену інформацію стосовно вчинення з боку [PERSON] дисциплінарних проступків, аж ніяк не торкаючись питання його честі, гідності та ділової репутації. Отже, її дії, як і міського голови відповідають нормам КЗпП України, що встановлює процедуру притягнення працівника, який є членом профспілкового комітету, до дисциплінарної відповідальності. Олександрійська міська профспілкова організація працівників державних установ, розглянувши 13.07.2016 року подання міського голови від 02.07.2016 року №50/11/02/1 та від 06.07.2016 року №50/11/02/1, надала згоду на застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень у виді доган. З огляду на викладене, твердження позивача, що виступаючи на засіданні президії Олександрійської міської профспілкової організації працівників державних установ, він мав на меті опорочення честі, гідності та ділової репутації [PERSON] , є не доречними. Резюмуючи наведене, її дії 13 липня 2016 року на президії Олександрійського міського комітету працівників державних установ були спрямовані на виконання приписів Закону, а саме ст.ст. 149, 252 КЗпП України, що регламентують процедуру притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника який є членом профспілкової організації за порушення службової дисципліни, не становить жодного втручання у особисте життя позивача, отже не мали на меті опорочення честі, гідності та ділової репутації [PERSON] . У позовній заяві [PERSON] стверджує про порушення своїх прав під час перебування на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради його діями, як керуючого справами виконавчого комітету міської ради. При цьому, позивач звертається із позовною заявою до неї як до першого заступника Олександрійського міського голови з питань діяльності виконавчих органів ради, тобто до посадової особи місцевого самоврядування, а не як до фізичної особи. Водночас, у рамках цивільного процесу суд не може досліджувати та встановлювати правомірність дій, рішень чи бездіяльність службовця або посадовця, оскільки така можливість передбачена лише в адміністративному процесі в силу приписів ст. 19 КАС, якою охоплюється питання прийняття на публічну службу, її проходження та звільнення. Враховуючи наведене, спір що виник з питань правомірності звернення Олександрійського міського голови до Олександрійського міського комітету працівників державних установ, її участі у зазначеному засіданні 13 липня 2016 року та висловленої при цьому позиції, безпосередньо стосується проходження позивачем публічної служби на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради, а відтак не може розглядатися у порядку цивільного судочинства. 08 травня 2019 року позивачем була подана відповідь на відзив, в якій позивач зазначив, що відповідачі навмисно повідомили про факти та надали до суду документи, що створюють невірне бачення подій щодо розповсюдження недостовірної інформації на засіданні Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ, поширення якої ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Згідно пояснювальної записки від 02 липня 2016 року та листа від 08 липня 2016 року №1937 ще до початку засідання міського комітету профспілки 13 липня 2016 року відповідачам було відомо про відсутність підстав стверджувати про його перебування в кабінеті міського голови в стані алкогольного сп`яніння. Згідно пояснювальної записки від 05 липня 2016 року ще до початку засідання міського комітету профспілки 13 липня 2016 року, відповідачам було відомо про відсутність підстав стверджувати про факт наявності помилок та фальсифікації в подані даних до ЦВК. Крім того, згідно пояснювальної записки від 18 липня 2016 року позивачем було зазначено про факт внесення в акт службового розслідування, доданого відповідачами до відзиву, неправдивих відомостей, що було підтверджено перевіркою ЦВК. Постановою Дніпровського апеляційного адміністративного суду від 19 грудня 2017 року по справі №398/3000/16-а встановлено, що на законодавчому рівні посадових осіб виконкому міської ради не наділено повноваженнями зі здійснення контролю за достовірністю даних, наведених у поданнях в частині меж виборчих дільниць, які направляються до ЦВК. Розуміючи, що немає жодних фактів порушень з його боку, відповідачі через особисту неприязнь до нього, використовуючи своє службове становище, розповсюдили недостовірну інформацію з метою прийняття членами міського комітету профспілки рішень про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Наслідком цілеспрямованих дій відповідачів, щодо поширення вищезазначеної недостовірної інформації про нього є прийняття членами міського комітету профспілки невірних рішень про притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Це підтверджується тим, що на аналогічне подання про притягнення його до відповідальності Президія Кіровоградського обласного комітету профспілки працівників державних установ прийняла рішення про відмову у наданні згоди на притягнення його до дисциплінарної відповідальності. Крім того, щодо розповсюдження недостовірної інформації відповідачем про фальсифікацію поданих даних до ЦВК повідомляє, що на даний час стосовно відповідача [PERSON] проводиться розслідування про кримінальне правопорушення про завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст. 383 КК України. Щодо розміру моральної шкоди та порушення норм процесуального права зазначає, що поширення недостовірної інформації стосовно нього як голови Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ, члена Президії обласного комітету профспілки працівників державних установ Кіровоградської області, було здійснено безпосередньо на засіданні Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ з метою його дискредитації, як громадського діяча - профспілкового лідера. Очевидно, що розповсюджена відповідачами інформація про нього є негативною, про те, що він вчинив аморальні та незаконні вчинки. Поширення зазначеної інформації відповідачами мало на меті опорочення його честі, гідності та ділової репутації. В результаті цілеспрямованих дій відповідачів, які чітко усвідомлювали при цьому наслідки своїх дій, йому було спричинено значну моральну шкоду внаслідок приниження його честі, гідності та ділової репутації, як публічного діяча, ускладнення подальшого активного громадського життя, стосунків із керівництвом Профспілки працівників державних установ, стосунків з колегами та членами профспілки, і як наслідок прийняття членами міського комітету профспілки невірних рішень про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, припинення його повноважень як голови Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ Кіровоградської області. 30 травня 2019 року відповідачем [PERSON] були подано заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що тільки 11 жовтня 2017 року постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі №398/3000/16-а були скасовані розпорядження міського голови від 29.07.2016 року №р-192-к «Про оголошення догани [PERSON] », від 01.08.2016 року №р-196-к «Про оголошення догани [PERSON] », від 22.08.2016 року №р-234-к «Про звільнення [PERSON] » та постановлено поновити [PERSON] на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради. До цього часу будь-які аргументи [PERSON] щодо невчинення ним дисциплінарних порушень, в тому числі викладені у його поясненнях, не мали безумовного характеру, а оцінювались разом із іншими доказами у справі, відповідачі виконували суто процесуальні вимоги, передбачені ч. 2 ст. 252 КЗпП України, а саме: отримання згоди профспілкового органу на застосування дисциплінарних стягнень до позивача, як до начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради за вчинення ним дисциплінарних проступків, без умислу спричинити моральну шкоду особі позивача. В даному дисциплінарному процесі позивач фігурує не як фізична, а як посадова особа. Таким чином, у позивача немає жодних підстав стверджувати, що міський голова та інші відповідачі 13.07.2016 року достеменно знали про відсутність доказів достатніх для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Щодо цитування позивачем п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 грудня 1990 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності та ділової репутації громадян та організацій» слід зазначити, що ця постанова втратила чинність на підставі постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», отже не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Вважає, що його дії та інших відповідачів на засіданні президії Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ 13 липня 2016 року, де розглядалися питання надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідності [PERSON] за вчинення дисциплінарних порушень, були зумовлені потребою дотримання прав позивача, гарантованих нормами КЗпП України, а не викликані мотивом розповсюдити будь-яку негативну інформацію щодо останнього. В свою чергу, враховуючи те, що вимога про відшкодування моральної шкоди в цій справі, є похідною від вимог про визнання протиправними дії відповідачів, а також враховуючи відсутність протиправної поведінки в діях відповідачів, відсутні будь-які підстави і для відшкодування моральної шкоди. 30 травня 2019 року відповідачем [PERSON] були подані заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що тільки 11 жовтня 2017 року постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі №398/3000/16-а, були скасовані розпорядження міського голови від 29.07.2016 року №р-192-к «Про оголошення догани [PERSON] », від 01.08.2016 року №р-196-к «Про оголошення догани [PERSON] », від 22.08.2016 року №р-234-к «Про звільнення [PERSON] » та постановлено поновити [PERSON] на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради. Беручи до уваги вимоги п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, тільки з 11.10.2017 року факт притягнення до відповідальності [PERSON] було визнано незаконним. До цього часу будь-які аргументи [PERSON] щодо не вчинення ним дисциплінарних порушень, в тому числі викладені у його поясненнях, не мали безумовного характеру, а оцінювались разом із іншими доказами у справі. Таким чином, у позивача немає жодних підстав стверджувати, що він, як міський голова 13.07.2016 року достеменно знав про відсутність доказів достатніх для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Щодо цитування позивачем п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 грудня 1990 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності та ділової репутації громадян та організацій» слід зазначити, що ця постанова втратила чинність на підставі постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», отже не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Вважає, що його дії та інших відповідачів на засіданні президії Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ 13 липня 2016 року, де розглядалися питання надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідності [PERSON] за вчинення дисциплінарних порушень, були зумовлені потребою дотримання прав позивача, гарантованих нормами КЗпП України, а не викликані мотивом розповсюдити будь-яку негативну інформацію щодо останнього. В свою чергу, враховуючи те, що вимога про відшкодування моральної шкоди в цій справі, є похідною від вимог про визнання протиправними дії відповідачів, а також враховуючи відсутність протиправної поведінки в діях відповідачів, відсутні будь-які підстави і для відшкодування моральної шкоди. 30 травня 2019 року відповідачем [PERSON] були подані заперечення на відповідь на відзив, де зазначено, що тільки 11 жовтня 2017 року постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області по справі №398/3000/16-а, були скасовані розпорядження міського голови від 29.07.2016 року №р-192-к «Про оголошення догани [PERSON] », від 01.08.2016 року №р-196-к «Про оголошення догани [PERSON] », від 22.08.2016 року №р-234-к «Про звільнення [PERSON] » та постановлено поновити [PERSON] на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради. Беручи до уваги вимоги п. 3 ч. 1 ст. 256 КАС України, тільки з 11.10.2017 року факт притягнення до відповідальності [PERSON] було визнано незаконним. До цього часу будь-які аргументи [PERSON] щодо не вчинення ним дисциплінарних порушень, в тому числі викладені у його поясненнях, не мали безумовного характеру, а оцінювались разом із іншими доказами у справі. Таким чином, у позивача немає жодних підстав стверджувати, що міський голова 13.07.2016 року, як і вона достеменно знали про відсутність доказів достатніх для притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. Щодо цитування позивачем п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28 грудня 1990 року №7 «Про застосування судами законодавства, що регулює захист честі, гідності та ділової репутації громадян та організацій» слід зазначити, що ця постанова втратила чинність на підставі постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року №1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», отже не підлягає застосуванню до спірних правовідносин. Вважає, що його дії та усіх відповідачів по справі на засіданні президії Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ 13 липня 2016 року, де розглядалися питання надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідності [PERSON] за вчинення дисциплінарних порушень, були зумовлені потребою дотримання прав позивача, гарантованих нормами КЗпП України, а не викликані мотивом розповсюдити будь-яку негативну інформацію щодо останнього. В свою чергу, враховуючи те, що вимога про відшкодування моральної шкоди в цій справі, є похідною від вимог про визнання протиправними дії відповідачів, а також враховуючи відсутність протиправної поведінки в діях відповідачів, відсутні будь-які підстави і для відшкодування моральної шкоди. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, зазначених в позові, пояснив, що він подав позов до відповідачів саме як до посадових осіб органу місцевого самоврядування як фізичних осіб, які 13.07.2016 року на засіданні Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ під час розгляду клопотання про звинувачення його в дисциплінарних проступках розповсюдили недостовірну інформацію, поширення якої ганьбить його честь, гідність та ділову репутацію. Дана інформація не була підтверджена належними та достовірними документами. Члени правління Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ є підлеглими відповідачів та на підставі неправдивої інформації відповідачі здійснювали тиск на членів профкому та за відсутності достовірних фактів його вини було прийнято рішення на користь роботодавця, тобто про притягнення його до відповідальності. На сьогоднішній день вся інформація, яка міститься в протоколі даного засідання профкому, доступна не тільки членам правління, а й членам профспілкової організації, а це практично всі державні службовці міста та цей протокол не скасований. Моральна шкода полягає в тому, що він на державній службі пропрацював 20 років, має відзнаки, одноголосно обраний був головою профспілки, являється професіоналом справи і водночас був звинувачений в аморальному і професійному проступках, його знищили як голову профспілки та знищили його репутацію як людини. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що 13.07.2016 року на засідання Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ розглядалось питання про притягнення позивача до відповідальності як начальника відділу Державного реєстру виборців. У відповідачів були всі підстави для направлення подання про надання згоди про притягнення позивача до відповідальності в вигляді догани, оскільки були виявлені порушення в діяльності позивача, що підтверджується актом службового розслідування. На даному засіданні профспілка була арбітром під час розгляду подання роботодавця. Відповідачі на засіданні профспілки були присутні як представники роботодавця. На даному засіданні не розглядалися питання, пов`язані з особистим життям позивача, тільки його професійна діяльність. Йому особисто телефонував начальник ведення Державного реєстру виборців в області [PERSON] та просив не притягувати позивача до дисциплінарної відповідальності, визнавав недоліки в роботі позивача, вони в телефонній розмові не обговорювали особисте життя позивача, а розмовляли суто про професійну діяльність. Після звільнення позивача в 2018 році ЦВК була проведена перевірка роботи реєстру виборців та були виявлені суттєві недоліки в документах за період 2014-2015 років, тобто під час роботи позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи без її участі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких 13 липня 2016 року вона перебувала на засіданні Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ, на якому розглядались два подання про надання згоди про притягнення [PERSON] до відповідальності. Олександрійський міський голова звернувся до профспілки з даними поданнями, оскільки позивач на той час був головою Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ. На даному засіданні розглядалось два питання: про недоліки в роботі позивача як начальника відділу Державного реєстру виборців та про перебування позивача під час робочого часу в стані алкогольного сп`яніння. На підтвердження даних фактів було надано акт про виявлені недоліки та довідку з лікарні про відмову від обстеження. Особисте життя позивача на засіданні не обговорювалось, відповідачі не допускали відносно позивача образливих висловів, не принижували честь, гідність та ділову репутацію позивача. На засіданні позивач пояснював, що відмовився від запропонованого міським головою добровільного проходження обстеження на стан сп`яніння, оскільки це був робочий час і він не хоче, щоб його звільнили за прогул, на що свідок зазначила, що для того, щоб ставилось питання про звільнення в зв`язку з відсутністю на робочому місці, потрібно щоб особа більше трьох годин була відсутня на робочому місці, а даний випадок був зафіксований о 16.20 год. [PERSON] був присутній на засіданні профспілки як представник адміністрації та член профспілки. Засідання профспілки за допомогою аудіо- та відеозапису не фіксувалося, протокол вів секретар засідання. Свідок не пам`ятає чи розповідав [PERSON] про прохання начальника ведення Державного реєстру виборців в області [PERSON] не притягувати позивача до дисциплінарної відповідальності. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких 13 липня 2016 року відбулось засідання Олександрійського міського комітету профспілки працівників державних установ, де вона була головою. На даному засіданні розглядалось два подання про надання згоди про накладення адміністративного стягнення: з приводу звернення Олександрійського міського голови про перебування [PERSON] на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння та про неякісне виконання [PERSON] своїх службових обов`язків як начальника відділу Державного реєстру виборців. До даних клопотань відповідачами було надано акт про перебування позивача в стані алкогольного сп`яніння та інші документи, які саме, вона вже не пам`ятає. Позивачем було подано на спростування акт освідування з лікарні, де було зазначено, що його стан задовільний та лист з реєстру виборців про відсутність розбіжностей. На даному засіданні були присутні [PERSON] та [PERSON] , чи був на засіданні [PERSON] вона не пам`ятає. Сторона роботодавця більш впевнено розповідала про обставини порушень, вчинених позивачем, тому профспілковий комітет надав згоду на притягнення [PERSON] до дисциплінарної відповідальності. На даному засіданні розглядалось лише надання згоди на притягнення позивача до відповідальності як начальника відділу Державного реєстру виборців. Питання про звільнення позивача вони не розглядали. Олександрійський міський голова звернувся до профспілки тому, що позивач входив до складу даної профспілки та був її головою. Під час засіданні відповідачі не допускали образ в бік позивача, дійсно розмова проходила на підвищених тонах, але дані особистого життя позивача не обговорювались, приниження не було, все стосувалось лише робочих моментів. Свідок [PERSON] в судовому засіданні надала показання, відповідно до яких станом на 30.06.2016 року свідок був депутатом міської ради, а [PERSON] був його помічником на громадських засадах. Він не був на засіданні профкому, але йому відомо про факт звинувачення позивача в знаходженні його на робочому місці в стані алкогольного сп`яніння, за що його звільнили з роботи. Позивач 30.06.2016 року зателефонував йому о 16.30 год. та повідомив, що йому висловили такі претензії і він боїться, якщо піде в лікарню під час робочого часу, то його звільнять, на що він йому відповів, щоб останній залишився на роботі та о 17.00 год вони зустрінуться і підуть в лікарню. О 17.00 год вони зустрілись і пішли на санпропускник Олександрійської міської лікарні №1, де [PERSON] пройшов освідування та було встановлено, що [PERSON] не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Вислухавши вступне слово сторін, показання свідків, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Відповідно до витягу з протоколу XXVII звітно-виборчої конференції Кіровоградської обласної профспілкової організації працівників державних установ України №27 від 26 травня 2015 року було затверджено склад Кіровоградського обласного комітету профспілки працівників державних установ та обрано президію обласного комітету профспілки працівників державних установ, та [PERSON] був обраний на посаду голови Олександрійського міськкому профспілки ПДУ. 30.06.2016 року міським головою було видано розпорядження №р-106-з про проведення службового розслідування відносно начальника відділу ведення Державного реєстру виборців [PERSON] щодо неналежного виконання посадових обов`язків. 02.07.2016 року [PERSON] міському голові були надані письмові пояснення про те, що 30.06.2016 року він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, про що свідчать дані медичного огляду. 02.07.2016 року міський голова звернувся до міського комітету профспілки працівників державних установ з поданням про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення (винесення догани) до начальника відділу ведення Державного реєстру виборців міської ради [PERSON] в зв`язку з тим, що [PERSON] 30.06.2016 року о 16.20 годині знаходився на роботі з ознаками алкогольного сп`яніння. 04.07.2016 року комісією був складено акт № 34/12/23/6 за результатами службового розслідування, про рекомендування міському голові застосувати до начальника відділу Державного реєстру виборців [PERSON] дисциплінарне стягнення у вигляді догани за неналежне виконання посадових обов`язків, яке полягало в тому, що ним було підготовлено подання до ЦВК України з недостовірними даними щодо меж виборчих дільниць, яке в подальшому було підписано міським головою та листом від 24.06.2016 року направлено до ЦВК України. 05.07.2016 року [PERSON] на ім`я міського голови [PERSON] подав пояснювальну записку, відповідно якої в період проведення службового розслідування з 30.06.по 04.07.2016 року його не було запрошено на засідання комісії, яка проводила службове розслідування та від нього не вимагалось жодних пояснень, перевірка була проведена без врахування постанов ЦВК, якими вносились зміни до опису меж виборчих дільниць та провести повторне службове розслідування з врахуванням наданих ним нормативних документів. 06.07.2016 року головним лікарем міської лікарні № 1 м. Олександрії було надано інформацію про те, що 30.06.2016 року о 17.35 годині [PERSON] був оглянутий лікарем приймального відділення, від забору крові на алкоголь відмовився. 06.07.2016 року міський голова [PERSON] звернувся до міського комітету профспілки працівників державних установ із поданням № 52/11/02/2 про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення у виді догани до начальника відділу Державного реєстру виборців міської ради [PERSON] у зв`язку з неналежним виконанням службових обов`язків, яке полягало у наданні недостовірної інформації до ЦВК. 13.07.2016 року Президія Олександрійського міського комітету працівників державних установ, розглянувши подання міського голови від 02.07.2016 року № 50/11/02/1 та № 52/11/02/2, надала згоду на застосування до [PERSON] дисциплінарних стягнень у виді доган, що підтверджується протоколом №12 від 13.07.2016 року. 18.07.2016 року [PERSON] на ім`я міського голови [PERSON] подав службову записку про проведення службового розслідування відносно посадових осіб - членів комісії: [PERSON] - керуючого справами виконавчого комітету міської ради, [PERSON] начальника юридичного управління міської ради, [PERSON] - відповідального секретаря адміністративної комісії, головного спеціаліства відділу кадрової роботи управління справами міської ради, [PERSON] - заступника начальника загального відділу управління справами міської ради, [PERSON] - голови об`єднаного профспілкового комітету працівників Олександрійської міської ради та її виконавчих органів, з метою зняття з нього безпідставних звинувачень та притягнення до відповідальності членів комісії. Відповідно до витягів з протоколів Кіровоградської обласної профспілкової організації працівників державних установ від 28.07.2016 року №6-1 та №6-2 було відмовлено у наданні згоди на застосування дисциплінарних стягнень у виді доган до [PERSON] у зв`язку з допущенням роботодавцем численних порушень вимог трудового законодавства. 03.08.2016 року Кіровоградська обласна профспілкова організація працівників державних установ звернулася до голови Центральної виборчої комісії президії №01/7-36 з проханням втрутитись в ситуацію відносно [PERSON] . Листом від 05.08.2016 року Центральна виборча комісія України повідомила Кіровоградську обласну профспілкову організацію працівників державних установ, що з метою здійснення ЦВК контролю за дотриманням відділом ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради вимог Закону України «Про державний реєстр виборців» у процесі ведення реєстру, забезпечення його організаційного функціонування 27-30 липня 2016 року проведено виїзну перевірку, під час якої працівником Служби розпорядника Реєстру здійснювалося формування відповідних подань про внесення змін до переліку виборчих дільниць, що існують на постійній основі. За результатами проведення зазначеної перевірки порушень вимог законів України та рішень ЦВК України при формуванні подання виконавчого комітету Олександрійської міської ради Кіровоградської області від 24 червня 2016 року № 119/1/22/1 не виявлено. Постановою Олександрійської міської профспілки організації працівників державних установ №III-1 від 02.11.2016 року затверджено рішення президії МК голови МК профспілки ПДУ від 28.10.2016 року №14 про припинення повноважень голови ПДУ [PERSON] та виведено його зі складу керівних органів: МК профспілки ПДУ, ОК профспілки ПДУ з 29.10.2016 року. Постановою Дніпровського апеляційного адміністративного суду від 19.12.2017 року по справі №398/3000/16-а апеляційну скаргу Олександрійського міського голови [PERSON] залишено без задоволення, постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 11 жовтня 2017 року, якою визнано незаконними та скасовано розпорядження міського голови від 29.07.2016 № р-192-к «Про оголошення догани [PERSON] », від 01.08.2016 № р-196-к «Про оголошення догани [PERSON] », від 22.08.2016 № р-234-к «Про звільнення [PERSON] », поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради Кіровоградської області, залишено без змін. Відповідно до акту перевірки стану організації роботи органу ведення Державного реєстру виборців від 25 квітня 2018 року, на підставі наказу керівника Служби розпорядника Державного реєстру виборців від 10.04.2018 року «2-від/р було здійснено перевірку стану організації роботи відділу ведення Державного реєстру виборців Олександрійської міської ради Кіровоградської області та за результатами перевірки рекомендовано при опрацюванні заяв виборців звертати увагу на наявність відповідних реквізитів, підтверджувальної документації та її повноту та привести кадровий стан відділу у відповідність до встановлених вимог. Статтею 32 Конституції України визначено, що кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім`ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації. Статтею 201 ЦК України встановлено, що честь, гідність і ділова репутація є особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством. Чинне законодавство не містить визначення понять гідності, честі чи ділової репутації, оскільки вони є морально-етичними категоріями й одночасно особистими немайновими правами, яким закон надає значення самостійних об`єктів судового захисту. Зокрема, під гідністю слід розуміти визнання цінності кожної фізичної особи як унікальної біопсихосоціальної цінності, з честю пов`язується позитивна соціальна оцінка особи в очах оточуючих, яка ґрунтується на відповідності її діянь (поведінки) загальноприйнятим уявленням про добро і зло, а під діловою репутацією фізичної особи розуміється набута особою суспільна оцінка її ділових і професійних якостей при виконанні нею трудових, службових, громадських чи інших обов`язків. Під діловою репутацією юридичної особи, у тому числі підприємницьких товариств, фізичних осіб - підприємців, адвокатів, нотаріусів та інших осіб, розуміється оцінка їх підприємницької, громадської, професійної чи іншої діяльності, яку здійснює така особа як учасник суспільних відносин. Відповідно до статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 277 ЦК України фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) членів її сім`ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Тлумачення статті 277 ЦК України свідчить, що позов про спростування недостовірної інформації підлягає задоволенню за такої сукупності умов: поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; поширення інформації, що порушує особисті немайнові права; врахування положень статті 10 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини щодо її застосування. Судом встановлено, що під час засідання Президії міського комітету працівників державних установ від 13.07.2016 року, на якому розглядалися подання відповідача [PERSON] про надання згоди на застосування дисциплінарного стягнення до позивача, були присутні позивач та відповідачі, які були присутні на засіданні як представники роботодавця та посадові особи органу місцевого самоврядування Під час засідання відповідач [PERSON] довів до відома присутніх наступну інформацію: «звернути увагу на роботу начальника відділу ведення Державного реєстру виборців міської ради [PERSON] змусили результати наради в губернатора області, на якій зазначалось, що найгірший стан реєстру виборців - в м. Олександрія»; відповідач [PERSON] довела до відома присутніх наступну інформацію: «Також була присутня в кабінеті міського голови і підтверджує, що [PERSON] був в стані алкогольного сп`яніння», «Жоден документ (контроль, звіт) не підпису, не вивчивши його. В цей період міський голова був у відпустці, документи на підпис [PERSON] приніс мені. В них було знайдено чимало помилок і недоліків, проте виправляти їх ніхто не збирався. В перший день виходу на роботу міського голови (це був і останній день подання звітності в ЦПК) [PERSON] , роздрукувавши ще один екземпляр звіту без виправлень помилок та недоліків несе на підпис міському голові. Вважає це свідомим викривленням фактів з боку [PERSON] », «Це було не перше розслідування. Перше було після наради у губернатора. Вважаю це неналежним виконанням посадових обов`язків, так як за межі міської ради вийшли сфальсифіковані документи»; відповідач [PERSON] довід до відома присутніх наступну інформацію: « Я отримав прохання [PERSON] , керівника ведення Державного реєстру виборців в області, з проханням «зам`яти» справу, він визнав, що є помилки і фальсифікації в поданих до ЦВК з м. Олександрії, яке склав [PERSON] ». Відповідно до ст.41Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного органу, членами якого вони є. Отже, в даному випадку відповідачі звернулися до профспілкового органу для виконання вимог трудового законодавства щодо дотримання процедури накладення дисциплінарного стягнення на позивача та повідомлення на засідання про незадовільне виконання позивачем своїх посадових обов`язків, що не є поширенням недостовірної інформації. В пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» було роз`яснено судам, що згідно положень статті 40 Конституції України та з урахуванням висновків, викладених у Рішенні Конституційного Суду України від 10 квітня 2003 року № 8-рп/2003, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк. У випадку, коли особа звертається до зазначених органів із заявою, в якій міститься та чи інша інформація, і в разі, якщо цей орган компетентний перевірити таку інформацію та надати відповідь, проте в ході перевірки інформація не знайшла свого підтвердження, вказана обставина не може сама по собі бути підставою для задоволення позову про спростування недостовірної інформації, оскільки у такому випадку мала місце реалізація особою конституційного права, а не поширення недостовірної інформації. В даному випадку керівництво надіслало до профспілкової організації певну службову інформацію, в якій в межах своєї компетенції надало свою оцінку професійним якостям працівника, а профспілковий комітет відповідно до Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» перевірив цю інформацію, з нею погодився, на підставі чого надав згоду на пропозицію керівництва про застосування до позивача. Дисциплінарного стягнення Оцінка професійних якостей працівника, виконання ним посадових обов`язків, дотримання ним трудової дисципліни перебуває в компетенції керівництва і мають суто оціночний характер професійної діяльності позивача як посадової особи місцевого самоврядування, а не є поширенням недостовірної інформації Відповідно до ч.4 ст.271 ЦК України поширювачем інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, вважається юридична особа, у якій вона працює. Відповідно до 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 лютого 2009 року № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» відповідачем у випадку поширення інформації, яку подає посадова чи службова особа при виконанні своїх посадових (службових) обов`язків, Зважаючи на те, що під час виступу на засіданні профкому відповідачі діяли як посадові особи Олександрійської міської ради, то поширювачем інформації відносно позивача вважається юридична особа, у якій працюють відповідачі, тобто Олександрійська міська рада Кіровоградської області, яка і є належним відповідачем у справі. Статтею 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаною нормою матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. Суд зобов`язаний з`ясувати характер спірних правовідносин (предмет і підстави позову), наявність/відсутність порушеного права чи інтересу та можливість його поновлення/захисту в обраний спосіб. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого - вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; (ст.175 ЦПК України). Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України). Відповідач - це особа, яка, на думку позивача, або відповідного правоуповноваженого суб`єкта, порушила, не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягається до справи в зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Найчастіше під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Для правильного вирішення питання щодо визнання відповідача неналежним недостатньо встановити відсутність у нього обов`язку відповідати за даним позовом. Установлення цієї умови - підстава для ухвалення судового рішення про відмову в позові. Щоб визнати відповідача неналежним, крім названої умови, суд повинен мати дані про те, що обов`язок відповідати за позовом покладено на іншу особу. Про неналежного відповідача можна говорити тільки в тому випадку, коли суд може вказати особу, що повинна виконати вимогу позивача, - належного відповідача. Таким чином, неналежний відповідач - це особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Тобто, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача. Якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. Після спливу строків, зазначених у частинах першій та другій цієї статті, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ст.51 ЦПК України). В цій справі позивач у цій справі клопотань про заміну первісних відповідачів належним відповідачем чи про залучення до участі у справі іншої особи як співвідповідача не заявляв, хоча судом роз`яснювався зміст ст.271 ЦК України щодо відповідачів у справах про поширення недостовірної інформації посадовими особами юридичних осіб. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Отже, оскільки позов пред`явлений до неналежних відповідачів, тому позов не підлягає задоволенню Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed