Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-23 00:00:00

12.04.2019 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в період з 09 березня 2011 року до 21 січня 2014 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано на підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09.01.2014 року. В період шлюбу у сторін народилась дитина [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із позивачем [PERSON] та знаходиться на її утриманні. У зв`язку з тим, що догляд за дитиною, її харчування, лікування потребують значних матеріальних коштів, її заробітку на визначені потреби не вистачає. Відповідач не надає грошових коштів на утримання дочки, хоча є працездатним і може надавати таку допомогу. Належної участі у догляді за дитиною [PERSON] зараз не приймає, фактично він самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Інших утриманців відповідач не має. В зв`язку із викладеним, посилаючись на ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. ст. 180, 182, 184 СК України, позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в сумі 2000 грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з подальшою індексацією відповідно до закону, до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. Відповідач надав суду заяву в якій зазначив, що позовні вимоги визначає частково, згоден сплачувати аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу). Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. На підставі рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2014 року, яке набрало законної сили 21 січня 2014 року, шлюб, зареєстрований 09 березня 2011 року виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області за актовим записом №1, розірвано (а.с.5-6). Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, а саме дочку [PERSON] , [INFO] , що встановлено із наданої суду копії свідоцтва про народження Серії [NUMBER] , виданого 27 травня 2011 року виконавчим комітетом Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.7). Дитина проживає разом із матір`ю - позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відповідно до довідки виконавчого комітету Роздорської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 08.04.2019 року (а.с.8). Статтею 180\~СК України\~передбачено,\~що батьки\~зобов`язані утримувати\~дитину до\~досягнення нею\~повноліття.\~Способом виконання\~батьками цього\~обов`язку відповідно\~до ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~є в\~тому числі\~й присуджені\~за рішенням\~суду кошти\~(аліменти)\~у частці\~від доходу\~матері,\~батька,\~або у\~ твердій\~грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: 1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; 2)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; 3)\~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. В матеріалах справи наявний відзив на позов відповідача [PERSON] в якому останній вказав, що є працевлаштованим у Приватному підприємстві «Компанія-Шторм» на посаді складальника надувних човнів, його щомісячний нараховуваний заробіток становить 4180 грн., з якого здійснюється відрахування податку у сумі 815 грн. 10 коп., тобто він отримує фактично заробітну плату у сумі 3364 грн. 90 коп., що підтверджено довідкою вказаного підприємства від 03.06.2019 року, яка досліджена судом (а.с.18). З 26 жовтня 2006 року [PERSON] має захворювання хребта, про що надав суду відповідні свідоцтво про хворобу та виписку (а.с.20-22), і що це перешкоджає йому виконувати обов`язки, пов`язані зі шкідливими умовами праці та влаштуватися на більш оплачувану роботу. Окрім того, зазначив, що не згоден з вимогою позивач про стягнення з нього аліментів на утримання дочки у твердій грошовій сумі 2000 грн., вважає за можливе стягувати з нього аліменти в ј частці від його заробітку, зазначаючи про те, що обов`язок утримувати дитину має також позивач, як мати. Відповідно ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Суд, з`ясувавши обставини у справі, вказує на те, що як позивач так і відповідач є працездатними, вони вдвох несуть обов`язок по утриманню своєї дитини, але визначена [PERSON] до стягнення тверда грошова сума 2000 грн. у аліментних зобов`язаннях [PERSON] , перевищує 50% від отримуваного ним щомісячного заробітку (доходу). Окрім того, відповідачем надано суду належні докази наявності захворювання, що в порядку ст. 182 СК України є обставиною, яка враховується судом при визначенні розміру аліментів. Роз`яснити відповідачу [PERSON] , що наданий ним суду копії дублікату чеку (а.с.19) про здійснення перерахування 25.05.2019 року на рахунок отримувача [PERSON] грошової суми у розмірі 1400 грн. 00 коп. слід пред`явити державному виконавцю, після звернення рішення суду у цій справі до виконання, так як стягнення аліментів здійснюється з дня звернення позивачем до суду з відповідним позовом, тобто з 12.04.2019 року. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Тому, з огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов, який є предметом даного розгляду, підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , аліментів у ј частці від заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме гарантованому мінімальному розміру аліментів, відповідно до вимоги ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно ст.\~179\~СК України\~аліменти,\~одержані на\~дитину,\~є власністю\~дитини. Той\~із батьків\~або інших\~законних представників\~дитини,\~на ім`я\~якого виплачуються\~аліменти,\~розпоряджається аліментами\~виключно за\~цільовим призначенням\~в інтересах\~дитини. Неповнолітня\~дитина має\~право брати\~участь у\~розпорядженні аліментами,\~одержаними на\~її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч.\~2\~ст.\~182\~СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191, ст. 192 СК України, ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року,

Outcome: partial