Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-20 00:00:00

12.06.2017 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини в два місці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 30.08.2014. Свій позов позивач мотивує тим, що позивач постійно проживає в [INFO]. Батьками позивача були [PERSON] та [PERSON]. 14.06.2014 помер батько позивача [PERSON]. 30.08.2014 померла мати позивача, [PERSON]. На момент смерті [PERSON] мала у власності земельну частку (пай) площею 1,88 га, що призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житловий будинок, що розташований в с. Марянівка, Шполянського району, Черкаської області. Заповіту [PERSON] не залишила. Позивач має рідного брата - [PERSON], який проживає в [INFO], який не претендує на отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті матері [PERSON], про що подав заяву, засвідчену Марянівською сільською радою. Спору між братом та сестрою про розподіл спадкового майна немає. 16.12.2014 позивач звернувся до Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON], але нотаріус, прийнявши заяву, не розяснив позивачеві порядок направлення цієї заяви до Шполянської районної державної нотаріальної контори Черкаської області, позивач вважав, що дану заяву нотаріус [PERSON] відправила самостійно і було відкрито спадкову справу, але, приїхавши в м. Шпола, Черкаської області, до нотаріальної контори позивач дізнався, що спадкова справа не відкрита, і нотаріус позбавлений можливості видати позивачеві свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки позивач пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Виходячи з вищевикладеного, позивач просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини. Ухвалою Шполянського районного суду Черкаької області від 05.10.2017 до справи в якості співвідповідача було залучено [PERSON]. Позивач та представник позивача у судове засідання не зявилися, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надали до суду заяву, в якій просили розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги підтримали. Відповідач [PERSON] у судове засідання зявився, проти задоволення позову не зявився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений в порядку п.3 ч.8 ст.128 ЦПК України . Представник Марянівської сільської ради у судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи були належним чином повідомлені, надали до суду заяву, в якій просили розглядати справу без їхньої участі, позовні вимоги визнали. Суд, вивчивши \~та дослідивши матеріали справи, повно зясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які \~мають юридичне значення для \~розгляду справи і вирішення спору по суті, \~розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] померла 30.08.2014, згідно з свідоцтвом про смерть серії І-СР №242477, виданим виконавчим комітетом Марянівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис №24 (а.с.9). [PERSON] помер 11.06.2014, відповідно до свідоцтва про смерть серії І-СР №237893, виданого виконавчим комітетом Сигнаївської сільської ради Шполянського району Черкаської області, актовий запис №16 (а.с.10). Позивач є дочкою померлої [PERSON] та померлого [PERSON] Відповідно до свідоцтва про народження серії VII-УР №0574105 від 18.12.1965, виданого Марянівською сільською радою Шполянського району Черкаської області, [PERSON] народилась 22.11.1965, актовий запис №33. Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Згідно з свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР №441391 від 01.06.1986, виданим Марянівською сільською радою Шполянського району Черкаської області, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 01.06.1986, актовий запис №5. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на «Шматко» (а.с.8). Відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ЧР №20-14-43 від 14.02.2001 [PERSON] на підставі рішення Марянівської сільської ради №4 від 12.05.2000 належить земельна ділянка площею 1,88 га, розташована на території Марянівської сільської ради Шполянського району Черкаської області, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.12). Відповідно до заяви від 16.12.2014 до Шполянської районної державної нотаріальної контори Черкаської області або приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу Черкаської області, [PERSON] виявила бажання прийняти спадщину після смерті [PERSON], померлої 30.08.2014. Справжність підпису [PERSON] посвідчена приватним нотаріусом Тернівського міського нотаріального округу Дніпропетровської області [PERSON] (а.с.11). Згідно зповідомленням приватного нотаріуса Шполянського районного нотаріального округу [PERSON] №743/02-14 від 20.12.2017 після смерті [PERSON], яка померла 30 серпня 2014 року, спадкова справа не заводилась, а це означає, що заяву про прийняття спадщини після її смерті не подавав ніхто (а.с.34). Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи га видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №50358783 від 20.12.2017, наданою приватним нотаріусом [PERSON], за фактом смерті [PERSON], померлої 30.08.2014, у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.35). Суд не може визнати належним доказом відмову від прийняття спадщини [PERSON] на користь [PERSON] від 09.03.2017. (а.с.13). Згідно з ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з дня відкриття спадщини. Відповідно до п. 25 Постанови Пленуму Верховного Суду від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування» відмова від прийняття спадщини на користь інших спадкоємців допускається лише протягом строку для прийняття спадщини. Після закінчення цього строку частка у спадщині не може бути збільшена з тих підстав, що хто-небудь зі спадкоємців відмовляється від спадщини на користь інших спадкоємців. У таких випадках особа, яка прийняла спадщину, має право розпорядитись усім або частиною майна, отриманого в порядку спадкування, шляхом відчуження її іншому спадкодавцеві за договором купівлі-продажу, дарування, міни тощо. Таку ж позицію викладено в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» Отже, оскільки спадкодавець [PERSON] померла 30.08.2014, а відповідач [PERSON] відмовився від спадщини 09.03.2017, тобто після спливу шестимісячного строку, дана відмова не має юридичної сили. Згідно з ч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, повинен подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини і лише особисто. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як вказано в ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд України на засіданні Судової палати у цивільних справах 04.11.2015 розглянув справу № 6-1486цс15, предметом якої був спір про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. При розгляді цієї справи Верховний Суд України зробив правовий висновок про те, що поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. N 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вказано, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини. Згідно з п.п. 3.2 п.3 [PERSON] 10Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. В заяві від 16.12.2014, яку особисто підписала [PERSON], зазначено, що цією заявою позивач стверджує, що питань, які б залишилися незрозумілими чи незясованими для неї стосовно оформлення її спадкових прав після смерті [PERSON] немає. Статтею 1269 ЦК України чітко передбачає обовязок саме спадкоємця, а не нотаріуса, який посвідчував підпис на заяві про прийняття спадщини, надати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини, і нотаріус н міг цього не знати. Таким чином суд вважає, що наведені позивачем причини пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини після смерті [PERSON], яка померла 30.08.2014, є поважними, а тому приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Засоби забезпечення позову не застосовувались. Судові витрати позивач просить залишити на своєму рахунку. На підставі ст.ст. 1221, 1268, 1269, ст. 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved