Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-01 00:00:00

10.11.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до ПАТ «Укрсоцбанк» про захист прав споживачів, виплату процентів та стягнення коштів. В обґрунтування заявлених позовних вимог, позивачем зазначено, що 12 липня 2013 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір № 26353010971271 банківського вкладу, валюта вкладу - євро, згідно умов якого вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 1 333, 00 євро. Пунктом 1.2. цього договору визначено, що депозит залучається на строк з 12.07.2013 р. до 19.07.2014 року, а відповідно до правил п. 1.2.1. - у випадку якщо не менше ніж за один робочий день до кінцевої дати залучення депозиту вкладник не надасть до банку заяву про отримання депозиту, строк залучення депозиту вважається автоматично продовженим із встановленням процентної ставки у розмірі, визначеному п. 1.3. цього договору. Вона не подавала заяву про повернення депозиту у порядку, встановленому п. 1.2.1. вказаного договору, а відтак строк залучення депозиту був автоматично продовжено на новий строк. Крім того, 12 липня 2013 року між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» було укладено договір № 26358010971287 банківського вкладу, валюта вкладу - долари США, згідно умов якого вона внесла на депозитний рахунок грошові кошти у сумі 6 632, 00 дол. США. Пунктом 1.2. цього договору визначено, що депозит залучається на строк з 12.07.2013 р. до 19.07.2014 року, а відповідно до п. 1.2.1. - у випадку якщо не менше ніж за один робочий день до кінцевої дати залучення депозиту вкладник не надасть до банку заяву про отримання депозиту, строк залучення депозиту вважається автоматично продовженим із встановленням процентної ставки у розмірі, визначеному п. 1.3. цього договору. Вона не подавала заяву про повернення депозиту у порядку, встановленому п. 1.2.1. вказаного договору, а відтак строк залучення депозиту був автоматично продовжено на новий строк. 14.01.2016 року нею було направлено на адресу банку письмову вимогу про повернення депозитів за обома договорами, яку отримано 18.01.2016 року. Однак, її вимога залишена банком без виконання, у зв'язку з чим, змушена була звернутися за захистом своїх прав до суду. Рішенням Голосіїського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року, яке набрало законної сили 06.06.2016 року, її позов до ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено, стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на її ж користь 1 461, 47 євро за договором № 26353010971271 банківського вкладу від 12.07.2013 року та 7 815, 81 дол. США за договором № 26358010971287 банківського вкладу від 12.07.2013 року. 23.06. та 05.09.2016 року її представником направлено на адресу ПАТ «Укрсоцбанк» заяви з проханням добровільно виконати рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року, однак зазначені заяви залишені без виконання. У зв»язку з викладеним вище, змушена була звернутися до ВДВС Голосіїського РУЮ у м. Києві з заявою про примусове виконання рішення суду. 18.10.2016 року банком у примусовому порядку виконано рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року. Як видно зі змісту зазначеного вище рішення «як вбачається з заяв представника позивача від 14.01.2016 року про отримання депозиту за договором №26353010971271 банківського вкладу від 12.07.2013 року та за договором № 26358010971287 банківського вкладу від 12.07.2013 року, та реєстру поштового направлення, вказані вимоги отримані уповноваженою особою ПАТ «Укрсоцбанк» 18.01.2016 року. Доказів повернення позивачу вкладів та процентів на них за договором № 26353010971271 банківського вкладу від 12.07.2013 року та за договором № 26358010971287 банківського вкладу від 12.07.2013 року суду не надано». В силу приписів пункту 3.3. глави 3 Постанови Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» вимога про повернення вкладу підлягає виконанню у строк, що не перевищує два банківських дні з моменту одержання такої вимоги. Таким чином, з врахуванням вимог п. 3.3. глави 3 Постанови Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», її вимога про повернення депозитів мала бути виконана банком у строк до 20.01.2016 року включно. Проте, ПАТ «Укрсоцбанк» умови вищевказаних депозитних договорів не виконав, без належних правових підстав не повертав належні їй грошові кошти у період з 21.01.2016 року до 17.10.2016 року, включно. Відповідно до ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Зазначила, що є споживачем фінансових послуг за зазначеними вище депозитними договорами, а ПАТ «Укрсоцбанк» їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне повернення депозитів, передбачену ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Відтак, сума заборгованості складає: за договором № 26353010971271 банківського вкладу від 12.07.2013 року - 1 330,00 євро * 3% за кожний день прострочення * 271 день (21.01.2016 року - 17.10.2016 року) = 10 812, 90 євро; за договором № 26358010971287 банківського вкладу від 12.07.2013 року - 6 632, 00 дол. США * 3% за кожний день прострочення * 271 день (21.01.2016 року - 17.10.2016 року) = 53 918, 16 дол. США. Просила стягнути з ПАТ «Укрсоцбанк» на її користь пеню за прострочення виконання зобов'язань за договорами банківських вкладів у розмірі 10 812, 90 євро та 53 918, 16 дол. США. У судовому засідання представник позивача [PERSON] підтримав заявлені вимоги з зазначених у позовній заяві підстав, просив задовольнити заявлені вимоги у повному обсязі. Представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» заперечувала проти позову з тих підстав, що позивач навмисно ухилялася від отримання коштів, затягувала виконавче провадження з метою отримання штрафних санкцій від банку, у зв'язку з чим просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з огляду на таке. У судовому засіданні встановлено, що рішенням Голосіїського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року, яке набрало законної сили 06.06.2016 року, задоволено позовні вимоги [PERSON] до ПАТ «Укрсоцбанк», стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь [PERSON] 1461, 47 євро за договором № 26353010971271 банківського вкладу від 12.07.2013 року та 7 815, 81 дол. США за договором № 26358010971287 банківського вкладу від 12.07.2013 року (а.с. 18-22). 23.06. та 05.09.2016 року представник позивача [PERSON] - [PERSON] звертався до ПАТ «Укрсоцбанк» з заявами про виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року, однак зазначені заяви залишені банком без виконання (а.с. 23, 28-29). У зв'язку з невиконанням рішення Голосіїського районного суду м. Києва від 10.05.2016 року у добровільному порядку, 04.08.2016 року представник [PERSON] подав заяву про відкриття виконавчого провадження з метою виконання зазначеного вище рішення у примусовому порядку (а.с. 30-31). Як видно зі змісту листа ПАТ «Укрсоцбанк» від 21.10.2016 року, останнє повідомило представника позивача [PERSON] - [PERSON], що рішення Голосіївського районного суду м. Києва виконано 18.10.2016 року шляхом перерахування грошових коштів у розмірі 1 461, 47 євро та 7 815, 81 дол. США за реквізитами, що зазначені у вимогах державного виконавця (а.с. 34). Звертаючись до суду з позовом про захист прав споживачів, виплату процентів та стягнення коштів, позивач [PERSON] зазначає, що відповідачем ПАТ «Укрсоцбанк» не виконано свого обов'язку щодо повернення їй грошових коштів за її заявою від 14.01.2016 року, яку отримано банком 18.01.2016 року, на виконання умов договорів банківських вкладів № № 26353010971271, 26358010971287, що були укладені між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» 12.07.2013 року, а саме порушено вимоги пункту 3.3. глави 3 Постанови Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», яким передбачено, що вимога про повернення вкладу підлягає виконанню у строк, що не перевищує два банківських дні з моменту одержання такої вимоги. Зазначені вище обставини встановлені рішенням Голосіївського районного суду м.Києва від 10.05.2016 року, а саме «як вбачається з заяв представника позивача від 14.01.2016 року про отримання депозиту за договором № 26353010971271 банківського вкладу від 12.07.2013 року та за договором № 26358010971287 банківського вкладу від 12.07.2013 року, та реєстру поштового направлення, вказані вимоги отримані уповноваженою особою ПАТ «Укрсоцбанк» 18.01.2016 року. Доказів повернення позивачу вкладів та процентів на них за договором № 26353010971271 банківського вкладу від 12.07.2013 року та за договором № 26358010971287 банківського вкладу від 12.07.2013 року суду не надано». Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України, за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Стаття 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначає: споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов'язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов'язків найманого працівника (пункт 22); продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб (пункт 19); послугою є діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб (пункт 17); виконавець - це суб'єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги (пункт 3). Відповідно до ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», у разі, коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов'язання, не звільняє його від виконання зобов'язання в натурі. Так, вкладник за договором депозиту є споживачем фінансових послуг, а банк їх виконавцем та несе відповідальність за неналежне надання цих послуг, передбачену ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а саме сплату пені у розмірі 3 % вартості послуги за кожний день прострочення. Згідно із ч. 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Пеня є особливим видом відповідальності за неналежне виконання зобов'язання, яка має на меті окрім відшкодування збитків після вчиненого порушення щодо виконання зобов'язання, додаткову стимулюючу функцію для добросовісного виконання зобов'язання. Окрім того, до моменту вчинення порушення пеня відіграє забезпечувальну функцію, і навпаки, з моменту порушення - являє собою міру відповідальності. В силу приписів пункту 3.3. глави 3 Постанови Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами» вимога про повернення вкладу підлягає виконанню у строк, що не перевищує два банківських дні з моменту одержання такої вимоги. Таким чином, з врахуванням вимог п. 3.3. глави 3 Постанови Правління НБУ № 516 від 03.12.2003 р. «Про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами», вимога представника [PERSON] - [PERSON] про повернення депозитів мала бути виконана банком у строк до 20.01.2016 року включно. ПАТ «Укрсоцбанк» умови вищевказаних депозитних договорів не виконав, без належних правових підстав не повертав належні [PERSON] грошові кошти у період з 21.01.2016 року до 17.10.2016 року, включно. Відтак, сума заборгованості складає: за договором № 26353010971271 банківського вкладу від 12.07.2013 року - 1 330,00 євро * 3% за кожний день прострочення * 271 день (21.01.2016 року - 17.10.2016 року) = 10 812, 90 євро; за договором № 26358010971287 банківського вкладу від 12.07.2013 року - 6 632, 00 дол. США * 3% за кожний день прострочення * 271 день (21.01.2016 року - 17.10.2016 року) = 53 918, 16 дол. США. Будучи присутньою у судовому засіданні, представник відповідача ПАТ «Укрсоцбанк» заперечувала проти позову з тих підстав, що позивач навмисно ухилялася від отримання коштів, затягувала виконавче провадження з метою отримання штрафних санкцій від банку, однак будь-яких доказів на підтверджень своїх заперечень суду не надала, а тому вони не можуть бути прийняті судом до уваги як підстави для відмови у задоволенні позовних вимог. З огляду на викладене, суд вважає обґрунтованими вимоги [PERSON] про стягнення на її користь з ПАТ «Укрсоцбанк» пені у зв'язку з невиконанням останнім свого обов'язку щодо повернення їй грошових коштів за її заявою від 14.01.2016 року, яку отримано банком 18.01.2016 року, на виконання умов договорів банківських вкладів № № 26353010971271, 26358010971287, що були укладені між нею та ПАТ «Укрсоцбанк» 12.07.2013 року у розмірі 10 812, 90 євро та 53 918, 16 дол. США, а відтак позовні вимоги про виплату процентів та повернення сум вкладів підлягають задоволенню судом, відповідно до наданого суду позивачем розрахунку. Судові витрати по сплаті судового збору, від яких позивач була звільнена при зверненні до суду з позовом, необхідно стягнути з відповідача на користь держави, в розмірі 6 890, 00 грн., відповідно до правил ст. 88 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved