Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-24 00:00:00

1. 28 грудня 2016 року [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про зменшення розміру стягнутих аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 03 листопада 2014 року рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області з позивача було стягнуто аліменти на утримання повнолітнього сина в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу). З моменту винесення рішення суду відбулися певні зміни в матеріальному стані відносно процесуальних сторін. Так, повнолітній син позивача навчається на заочній формі, оскільки стаціонарне навчання вже відпало і в період навчання працював в двох організаціях. Особа повнолітня, працездатна, може себе утримувати матеріально. У звязку із чим позивач вважає, що має право на зменшення розміру аліментів. 2. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав з мотивів викладених в позовній заяві. Додатково пояснив, що він займається підприємницькою діяльністю, а оскільки загальна фінансова ситуація в країні погіршилась, відповідно і погіршилось його матеріальне становище. Крім того, він несе витрати по утриманню іншої дитини та дружини. Наведені обставини в своїй сукупності є підставою для зменшення розміру аліментів. 3. Відповідач в судове засідання не зявилася, надіслала до суду заяву про розгляд справи без її участі, в заяві зазначила, що вважає позовні вимоги безпідставними та просила відмовити в їх задоволенні. Судом встановлені такі обставини та визначені відповідно до них правовідносини. 4. Згідно із рішенням Бахмацького районного суду Чернігівської області від 03 листопада 2014 року (а.с.7), з позивача на користь відповідача було стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 17 жовтня 2014 року і до закінчення дитиною навчання, тобто до 30 червня 2018 року. На а.с. 8-9 міститься резюме Менеджера з продажу, по роботі з клієнтами від 5 жовтня 2016 року на імя [PERSON] Завідуючою юридичної консультації адвокатом [PERSON] було здійснено адвокатські запити № 3 від 9 листопада 2016 року начальнику ООО «Мсервис» (а.с.11) та № 4 від 27 грудня 2016 року декану Вінницького торгівельно-економічного інституту Київського національного торгівельно-економічного університету (а.с.12). Свідоцтвом платника єдиного податку серії А № 197732 (а.с.16) підтверджується, що [PERSON] зареєстрований як фізична особа-підприємець, займається господарською діяльністю і є платником єдиного податку з 01 січня 2012 року. З встановленого випливають наступні висновки. 5. У відповідності до статті 18 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Статтею 199 Сімейного кодексу України (далі СК) встановлений обовязок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, у звязку із чим з позивача за рішенням суду, яке набрало законної сили, було стягнуто аліменти на утримання сина, який продовжує навчання. При визначенні розміру аліментів судом було враховано положення статті 182 СК, зокрема: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Дані обставини підтверджуються змістом судового рішення (а.с.7). 6. В свою чергу за змістом частини першої статті 192 СК передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Дані положення Закону також враховані в розясненнях Верховного Суду України, що викладені в пункті 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм СК при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв'язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. 7. Згідно із статтями 10, 60 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В даній категорії справ на позивача покладається обовязок довести наявність підстав для зменшення розміру аліментів, зокрема про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я тощо, тобто обставин, які не могли бути враховані судом, що визначав розмір стягнутих аліментів. Так, в даній конкретній ситуації позивачем в підтвердження своїх позовних вимог було надано копію паспорту серії НК № 602858 (а.с.5-6), рішення Бахмацького районного суду Чернігівської області від 3 листопада 2014 року (а.с.7), резюме Менеджера з продажу, по роботі з клієнтами від 5 жовтня 2016 року (а.с.8-9), адвокатські запити № 3 від 9 листопада 2016 року (а.с.11) та № 4 від 27 грудня 2016 року (а.с.12), свідоцтво платника єдиного податку серії А № 197732 (а.с.16). Крім того, позивачу в судовому засіданні було розяснено його процесуальні права та обовязки, відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК попереджено про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій та зясовано питання про його бажання в подані інших доказів по справі. 8. Оцінюючи докази, як кожен окремо, а також їх взаємний зв'язок у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому досліджені доказів наявних у справі суд враховує, що: наданими позивачем доказами не підтверджуються обставини про те, що його матеріальний стан змінився в бік його зменшення, оскільки в матеріалах справи взагалі відсутня будь-яка інформація про його рівень доходів, як на момент винесення рішення про стягнення аліментів, так і на момент розгляду даної справи; не надано доказів про наявність на його утримані інших осіб та здійснення витрат у звязку із цим, і які змінилися після винесення рішення суду про стягнення аліментів; не доведено обставин про працевлаштування сина позивача, необґрунтовано їх зв'язок із необхідністю зменшення розміру аліментів. Також, доводи про навчання сина позивача, на користь якого стягуються аліменти, на заочній формі, не можуть бути підставою для зменшення розміру аліментів в даному конкретному випадку, оскільки обовязок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання не залежить від форми навчання. При цьому, зміна форми навчання в сукупності з іншими обставинами по даній справі не охоплюється змістом статті 192 СК. Отже в даній ситуації надані позивачем докази не підтверджують наявність підстав для зменшення розміру аліментів, не свідчать про зміну матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я тощо, вони не свідчать про існування обставин, які не могли бути враховані судом, що визначав розмір стягнутих аліментів. 9. Виходячи з вищевикладеного, суд розглянувши справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed