Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

12.11.2015 року заявник звернулась до суду з заявою. Свої вимоги обґрунтувала тим, що 02.02.2005 року помер її батько, [PERSON]. На день смерті він проживав за адресою [INFO]. Вона проживала на день смерті батька разом з ним однією сімєю, вели спільне господарство та мали спільний бюджет. Після смерті батька відкрилася спадщина на частку у справі спільної сумісної власності на квартиру №88 по вул. Дорофеєва у м. Херсоні. Встановлення факту проживання однією сімєю із спадкодавцем позивачці необхідно для оформлення спадщини в порядку спадкування за законом. Спадкоємцями першої черги за законом є заявник та її сестра [PERSON], яка не прийняла спадщину після смерті батька в установлений законом строк. Просила встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON], на час відкриття спадщини 02.02.2005 року однією сімєю за адресою: [ADDRESS]. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали заявлені вимоги та просили суд їх задовольнити з підстав, зазначених в заяві. Зазначили, що заявник звернувшись до нотаріальної контори для прийняття спадщини, зясувала, що нотаріус не може відкрити спадкову справу відповідно до вимог ч.1-2 ст.1221 ЦК України, оскільки спадкодавець реєстрації місця проживання на день смерті не мав, а тому неможливо встановити місце відкриття спадщини. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не зявилася, про дату та час розгляду справи була повідомлена належним чином. Надала заяву, в якій зазначила, що проти задоволення заяви не заперечує, та обставини, зазначені в заявником в заяві про встановлення юридичного факту, не спростовує. Представник заінтересованої особи Херсонської міської ради в судовому засіданні покладався на розсуд суду при вирішенні заявлених вимог. Представник заінтересованої особи Третьої Херсонської державної нотаріальної контори у судове засідання не зявився, суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, та покладався на розсуд суду при розгляді заявлених вимог. Заслухавши пояснення осіб, які приймали участь у розгляді справи, показання свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судоми встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується актовим записом про народження № 57 від 13.01.1983 року, виданим Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Херсонській області від 03.04.2014 року. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 05.11.1996 року, що підтверджується актовим записом № 622, зробленим Комсомольським відділом реєстрації актів цивільного стану м. Херсона 05.11.1996 року. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № 5805 від 24.01.2000 року [PERSON] та членам її сімї [PERSON], [PERSON], [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. З актового запису про смерть № 521, зробленого міським відділом реєстрації актів цивільного стану Херсонського обласного управління юстиції 09.02.2005 року вбачається, що [PERSON], помер 02.02.2005 року. Після одруження [PERSON] змінила своє прізвище на «Лівшиць», що підтверджується актовим записом про одруження № 587, зробленим міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Херсонській області від 06.08.2010 року. З відповіді Третьої Херсонської державної нотаріальної контори від 05.11.2015 року вбачається, що заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки немає обставин для фактичного прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. З показань, допитаних в судовому засіданні у якості свідків [PERSON] та [PERSON], вбачається, що [PERSON], яка після реєстрації шлюбу змінила своє прізвище на «Лівшиць», в 2004 році заселилася разом з батьком [PERSON] в квартиру [ADDRESS], та проживали там однією сімєю, вели спільне господарство, до смерті батька у 2005 році. Зазначена квартира належала на праві власності бабусі заявника. У 2004 році бабуся переїхала з цієї квартири проживати в квартиру [INFO], де залишилася молодша сестра заявника - [PERSON], а заявник з батьком переїхали жити за адресою [ADDRESS]. Відповідно до паспорта заявника [PERSON], вона з 1983 року має реєстрацію за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до довідки Херсонського адресно-довідкового бюро спадкодавець [PERSON] реєстрації в Херсонській області не мав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд вправі встановити факти, від яких залежить виникнення, заміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. У відповідності до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Як убачається зі змісту ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. За нормою ст.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11.12.2003 року N 1382-IV громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. Згідно п.3.21 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу, він не заявив про відмову від неї. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку про те, що факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем підтверджений належними, та достатніми доказами по справі, а тому заяву [PERSON] необхідно задовольнити. Встановлення вказаного юридичного факту дозволить заявнику реалізувати право на оформлення спадщини у порядку спадкування за законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved