overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду з цим позовом, вказуючи, що [INFO] померла його мати [PERSON], після її смерті відкрилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS]. Однак позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину у зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавиці за життя. Позивач в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте телефонограмою повідомив суд про неможливість з'явитись в судове засідання, просив розглянути справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. З'ясувавши позицію сторін та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Дані правовідносини регулюються: - ч.1 ст.1 Протоколу 1 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, яка передбачає право на ефективне мирне володіння майном.; - ч.1 ст.328 ЦК України, за змістом якої фізична особа або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом; - ч.2 ст.256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, які розташовані в [ADDRESS]; [PERSON], як єдиний спадкоємиць за заповітом впродовж шести місяців з часу відкриття спадщини подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючого документа про належність нерухомого майна спадкодавиці за життя не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно встановити факт володіння житловим будинком, господарськими будівлями та спорудами на праві приватної власності, визнати право власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди в порядку спадкування за заповітом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-05 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просив встановити факт родинних відносин, а саме, що померлий [INFO] [PERSON], [INFO], є його двоюрідним братом. В обґрунтовування заяви [PERSON] вказував, що [INFO] помер його двоюрідний брат [PERSON] Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Заявник є єдиним спадкоємцем, в зв'язку із цим він звернувся у встановлений законом строк до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом [PERSON] було відмовлено, оскільки потрібно надати документи, які підтверджують родинні відносини із спадкодавцем. В судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Зацікавлена особа по справі приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу в судове засідання не з'явилась, надала заяву, згідно якої із вимогами заявника згодна, заперечення щодо задоволення заяви відсутні. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе задовольнити заяву [PERSON] з огляду на наступне. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку [ADDRESS]. Однак, приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у вигляді житлового будинку [ADDRESS], оскільки не надані документи, які підтверджують родинні стосунки із спадкодавцем, а саме: відсутні свідоцтва про народження їх із спадкодавцем матерів та свідоцтва про укладення ними шлюбів. Встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, оскільки дозволяє йому реалізувати своє право на отримання спадщини за законом після смерті двоюрідного брата. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON], а саме той факт, що вони є двоюрідними братами, підтверджується наявними в матеріалах справи показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] На підставі викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення вимог [PERSON] про встановлення факту родинних відносин.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-12 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Вона обґрунтовувала свої вимоги тим, що 17 грудня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєструвала шлюб з відповідачем. Від цього шлюбу вони дітей не мають. У квітні 2013року шлюбно-сімейні відносини між нею і відповідачем були припинені через відсутність порозуміння, постійних суперечок з питань сімейного життя. Примирення з відповідачем вона вважає неможливим і просила шлюб розірвати. У судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання на повторний виклик не явився, хоча належним чином був повідомлений про розгляд справи судом і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки. У зв'язку з наведеним суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони 17 грудня 2011 року в відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м.Костянтинівці Костянтинівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу вони дітей не мають. У квітні 2013 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Подальші їхні дії свідчать про те, що відновляти сімейні відносини вони не мають наміру. Суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з зазначеною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що 17 квітня 2004 року між сторонами зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння. Шлюбні відносини припинені з листопада 2012 року. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала до суду заяву, в якій просила справу за її позовом розглядати без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище [PERSON]. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за позовом [PERSON] до нього розглядати без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 17 квітня 2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 17 квітня 2004 року, видане Відділом реєстрації актів цивільного стану Барвінківського районного управління юстиції, актовий запис №15. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. На даний момент сторони не підтримують шлюбних стосунків та не ведуть спільного господарства, на примирення не згодні. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-22 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] Аргументуючи заявлені вимоги, вказала, що перебуває з відповідачем в шлюбі, зареєстрованому 21 липня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, за актовим записом №961. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, через несумісність характерів та різних поглядів на життя. Вважає, що примирення та подальше збереження шлюбу між ними - неможливі, тому просить суд задовольнити позов. Майнового спору та спору з приводу виховання дитини не має. Позивач до судового засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд їх задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій зазначив, що позов визнає в повному обсязі, на розірвання шлюбу згоден. Спору з приводу виховання дитини не має. Згідно з ч. 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, перевіривши матеріали справи прийшов до наступного. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] - перебувають у шлюбі, який зареєстрований 21 липня 2012 року Лівобережним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім'ї, за актовим записом №961 (а.с.4). Від спільного життя мають неповнолітню дитину, [PERSON] [INFO] (а.с.5). Проголошена ст.51 Конституції України охорона сім'ї державою полягає, зокрема в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно статті 112 Сімейного кодексу України, суд з'ясував фактичні взаємини подружжя, які фактично припинили шлюбні відносини, втратили почуття любові та поваги один до одного, те, що спільна неповнолітня дитина, [PERSON] [INFO], мешкає разом з позивачем, яка не чинить перешкод для спілкування відповідача з дитиною. Відповідач не заперечує проти того, щоб неповнолітня дитина мешкала разом з матір'ю. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам як позивача, так і відповідача, а також інтересам їх дитини. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач тривалий час ніяких коштів на утримання дочки не надає, тому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка в судове засідання не з'явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, підтримала позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явився, не повідомляючи про причини неявки, хоча про час і місце судового розгляду справи був повідомлений завчасно у встановленому законом порядку (а.с. 9). З'ясувавши позицію позивачки та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити з огляду на таке. Зазначені правовідносини регулюються ст. ст. 180, 181 ч. 3, 182, 183 ч. 1 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких, батьки зобов'язані утримувати свої неповнолітніх дітей; за рішенням суду кошти на утримання дітей присуджуються у частці від доходу її матері, батька; при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; частка заробітку батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач інших утриманців не має, його стан здоров'я задовільний, ухиляється від добровільного виконання свого обов'язку по утриманню дитини, чим порушує права позивачки і її малолітньої дитини, то з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідно віку, починаючи з дня звернення позивачки до суду і до повноліття дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-15 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що після смерті [INFO] [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, зокрема, грошові заощадження та житловий будинок з господарськими будівлями по [ADDRESS]. Своїм заповітом [PERSON] все своє майно заповів їй. Спадкоємців першої черги за законом у померлого немає. У встановлений законом шестимісячний строк після смерті [PERSON] для подачі нотаріусу заяви про прийняття спадщини вона пропустила, оскільки вважала, що зберігаючи правовстановлюючі документи на належні йому заощадження та сертифікат іменних акцій ВАТ «Автотранспортне підприємство 10706», прийняла спадщину і є власницею спадкового майна. Просить визначити їй додатковий строк тривалістю два місяці для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] Позивачка при розгляді справи позовні вимоги підтримала повністю з підстав зазначених в позовній заяві та пояснила, що перед смертю, а також на момент смерті [PERSON] вона проживала разом із ним, оскільки забрала його до себе, а тому вважала, що прийняла спадщину як спадкоємець за заповітом і зберігала в себе правовстановлюючі документи його майна. Просить позов задовольнити. Відповідач позов визнав, про що подав відповідну заяву, де просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до повного задоволення. Судом установлено, що після смерті [INFO] [PERSON], що вбачається із свідоцтва про смерть (а.с. 5), відповідно до ст. ст. 1220, 1221 ЦК України відкрилась спадщина на належні йому сертифікат іменних акцій, грошові заощадження та житловий будинок, що знаходиться по [ADDRESS]. Належність вказаного майна [PERSON] стверджено сертифікатом іменних акцій серії [NUMBER] (а.с. 8) та копією ощадкнижки Ощадбанку із рахунками [NUMBER], [NUMBER] (а.с. 9). Своїм заповітом [PERSON] (а.с. 7) усе свої майно заповів позивачці. Відповідно до ст. 1270 ч. 1 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Позивачка у згаданий строк після смерті [PERSON] не звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, що вбачається із довідки завідуючої Камінь-Каширською державною нотаріальною конторою від 24 лютого 2014 року № 191/02-14 (а.с. 6). Згідно ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. У судовому засіданні встановлено, що позивачка строк подачі заяви пропустила, оскільки вважала, що шляхом проживання із спадкодавцем на день його смерті та зберігаючи правовстановлюючі документи на належне йому майно, прийняла спадщину. Зважаючи на ці обставини суд приходить до висновку, що позивачка пропустила строк для прийняття спадщини з поважної причини і що їй слід визначити додатковий строк для подання нею заяви про прийняття спадщини тривалістю у два місяці.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-26 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Харкову Харківського міського управління, актовий запис № 1286. Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила, що після реєстрації шлюбу їх сімейні стосунки були нормальними, але протягом останнього часу в сім'ї стали виникати сварки на побутовому ґрунті, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] з травня 2014 року не ведуть, фактично з цього часу родина розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-28 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 15 вересня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 216. Від даного шлюбу є малолітня дитина - [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначив, що після реєстрації шлюбу їх сімейні стосунки були нормальними, але протягом останнього часу в сім'ї стали виникати сварки на побутовому ґрунті, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від сторін надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутністю, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. На підставі вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] тривалий час не ведуть, фактично родина розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім та дитини інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо їх примирення Враховуючи викладене вище, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про те, що вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані, тому позов підлягає задоволенню, як такий, що знайшов своє підтвердження в ході судового засідання. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-06 00:00:00

10 липня 2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. В позовній заяві позивач вказує, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 20 грудня 2007 року. В шлюбі в них з відповідачем народилося двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Подружні стосунки у них не склалися, вони проживають окремо та діти знаходяться повністю на утриманні позивачки. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а тому просить стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей у розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві, просить її задоволити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав та пояснив, що він згідний платити аліменти на утримання дітей у вказаному позивачем розмірі. Судом встановлено, що сторони з 20 грудня 2007 року перебувають в шлюбі, зареєстрованим відділом реєстрації актів цивільного стану Дубенського міськрайонного управління юстиції Рівненської області, актовий запис №444, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.6) Від спільного життя вони мають двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвами про народження, в якому сторони вказані батьками (а.с. 7,8). Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на утримання дитини не може бути меншим ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку .

Outcome: approved