Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на її утримання у зв`язку з продовженням навчання, в розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 50 % прожиткового мінімум щомісячно, починаючи стягнення з дати подачі даного позову до суду і до досягнення 23 років. В обґрунтування позову, зазначила, що вона є дочкою [PERSON] та [PERSON] . В 2007 році її батьки розлучились, після чого вона лишилась проживати з матір`ю, яка в 2009 році здала її до інтернату. В 2010 році з інтернату її забрала на виховання бабуся [PERSON] . Батьки за цей час влаштували своє життя, створили нові сім`ї, а вона залишилась постійно проживати з бабусею і перебувала на її утриманні. За весь цей час батько [PERSON] надавав нерегулярну фінансову допомогу та в розміру не достатньому для її утримання. 01 вересня 2017 року [PERSON] вступила за державним замовленням на денну форму навчання на факультет філології та історії Глухівського національного педагогічного університету імені О. Довженка. 07 березня 2018 року їй виповнилось 18 років і вона продовжує навчання у вищому навчальному закладі в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги від батьків, але на утримання матері вона не може розраховувати оскілки та ні де не працює та не може сплачувати аліменти на її утримання, а фінансове утримання від батька вона хоче отримати за рішенням суду. Представник позивача [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги [PERSON] підтримала в повному обсязі мотивуючи тим самим. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав, та зазначив, що надає матеріальну допомогу по мірі своєї можливості. Суд, дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позов, об`єктивно дослідивши всі докази, які мають важливе юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Сімейного кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватись з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Пунктом 17 Постанови Пленуму Верховного Суду від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» встановлено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Статтею 200 СК України встановлено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Так, статтею 182 СК України визначено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження серія [NUMBER] (а.с. 6). З довідки № 759 від 13 лютого 2018 року вбачається, що [PERSON] є студенткою І курсу Глухівського національного педагогічного університету імені О. Довженка за державним замовленням, денної форми навчання (а.с. 9). Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 01.10/1147 від 08 вересня 2017 року виданої виконавчим комітетом Глухівської міської ради Сумської області, [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] (а.с. 10). Як вбачається з матеріалів, справи за перший рік навчання [PERSON] в Глухівському національному педагогічному університеті імені О. Довженка, бабусею були понесені значні витрати, а саме : сплата проживання у гуртожитку 4500 грн., придбання ноутбуку вартістю 8000 грн., придбання холодильнику в кімнату вартістю 3500 грн., придбання зимового одягу 2200 грн., взуття 1157 грн., що підтверджується копіями товарних чеків (а.с. 16- 18). Згідно довідки № 46 від 05 березня 2018 року виданої КЛПЗ «Шосткинська дитяча лікарня» вбачається, що [PERSON] має ряд хронічних захворювань (а.с. 15). З довідки про доходи № 149 від 12 вересня 2018 року наданої Військовою частиною [NUMBER] вбачається, що [PERSON] працює в Військовій частині [NUMBER] Національної Гвардії України на посаді старшого контролера і має стабільний заробіток (а.с. 40). Оцінюючи досліджені судом докази і встановлені обставини, суд\~прийшов до висновку про наявність потреби позивача в матеріальній допомозі та можливість відповідача надавати таку допомогу, а тому вимоги позову про стягнення аліментів суд вважає обґрунтованими. Доводи позову про те, що розмір аліментів не може буди меншим ніж встановлений законом відсоток прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Ск України) не заслуговують на увагу, оскільки дане обмеження мінімального розміру аліментів застосовується у випадку їх стягнення у частці від заробітку (доходу) платника на утримання саме дитини, якою є людина до 18 років, а не утримання повнолітніх доньки або сина на період їх навчання. Поряд з цим, вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину до досягнення нею 23-річного віку не підлягають задоволенню, оскільки, як вбачається з матеріалів справи [PERSON] закінчує навчання 30 червня 2021 року, а тому саме ця дата є граничною для стягнення аліментів на даний час. Таким чином позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне покласти на відповідача обов`язок сплатити на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: partial