overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

10\~ жовтня\~\~ 2018 року\~ [PERSON] звернулася до суду з позовом до\~ [PERSON] про розірвання\~\~ шлюбу\~ через його\~ моральне та\~ фізичне\~ приниження, відтак, на її думку, їх\~ сімя\~\~ не\~ може\~ бути збережена. Ухвалою суду\~ від 12 жовтня 2018\~ року\~ провадження у\~ справі\~ відкрито,\~ її\~\~ розгляд\~ ухвалено проводити у порядку загального позовного провадження,\~ у\~ звязку з\~ чим\~ розпочато\~\~ підготовче провадження та\~ призначено\~ підготовче засідання\~\~ на\~ 05 листопада\~ 2018 року. Ухвалою суду від 05 листопада 2018 року підготовче провадження у справі за\~ позовом\~\~\~\~\~\~\~\~\~ [PERSON]\~\~ закрито,\~ розгляд\~ справи\~ призначено у\~ відкритому судовому засіданні в залі суду\~ в сел.\~ Шишаки\~ Полтавської області\~ о 15 год. 00 хв. 19 листопада\~ 2018 року / а. с.\~ 18 /. Ухвалою суду від 19 листопада 2018 року через неявку належним\~ чином\~ повідомленого відповідача розгляд справи було відкладено до 12 грудня 2018 року / а. с. 23 /. Відповідач [PERSON], належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи / а.с. 24, 26/, повторно у судове засідання не зявився, повідомлень про причини неявки та заяв не надав, клопотання\~ про\~ відкладення\~ розгляду\~ справи не\~ заявив. Разом з\~ цим, відповідач не скористався й правом подати суду відзив. Позивач\~ [PERSON]\~\~ у судове засідання також не зявилася, подала до суду\~ клопотання\~ про\~ підтримання позову,\~ просила провести розгляд справи у\~ її\~ відсутність. При цьому, не заперечувала проти проведення заочного розгляду\~ справи / а. с. 14 /. Ухвалою суду\~ від\~ 12 грудня\~ 2018 року розгляд справи\~ ухвалено проводити\~ у заочному порядку. Перевіривши фактичні\~ обставини\~ справи, наявними\~ в ній\~ доказами, у\~ їх\~ сукупності\~ та\~ взаємозвязку, суд,\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

10 жовтня 2018 року до Корольовського районного суду звернулась [PERSON] із вказаною позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, що 28 лютого 2003 року зареєстровано між нею та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що вони з чоловіком мають різні характери, погляди на життя та сімейні відносини. Це призвело до того, що тривалий час як родина вони не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків. На думку позивача, сім»я розпалася остаточно і примирення є неможливим. У судове засідання позивач не зявилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує повністю і просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явився, надавши також заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій проти задоволення позову не заперечив. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28 лютого 2003 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського обласного управління юстиції між [PERSON], 17.07.1982 р. н., і [PERSON], 03.01.1977 р. н., зареєстровано шлюб, актовий запис № 271. Спільне життя сторін не склалося через відсутність порозуміння, різні погляди на вирішення сімейних проблем, ігноруванням налагодження сімейних відносин, що призвело до втрати почуття поваги та любові. Сторони не підтримують сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не живуть однією сімєю. Від можливості призначення судом строку на примирення позивач у позові відмовилась, вказавши про те, що подальше сімейне життя не є можливим, оскільки даний шлюб існує формально, а тому вона свідомо прийняла рішення про розірвання шлюбу. Суд вважає, що позивач довела дійсність та незмінність волевиявлення про розірвання шлюбу. Відповідно до\~ст.112 СК України\~шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам одного із них. Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (ст.1 СК України). Проте судом встановлено, що вказані паритетні засади побудови сімейних відносин у даного подружжя відсутні. Сімя розпалась остаточно із-за непорозумінь, психологічної несумісності сторін, небажання відновити сімейні відносини, а тому подальше спільне життя сторін неможливе, збереження шлюбу є недоцільним та суперечить їх інтересам. Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача в на користь позивача сплачений судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-05 00:00:00

10 жовтня 2018 року до суду заявлено позов [PERSON], в якому вона вимагає розірвати шлюб між нею і відповідачем, зареєстрований 17.06.2008 відділом реєстрації актів цивільного стану Ружинського районного управління юстиції Житомирської області, актовий запис № 21, через відсутність взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів їх шлюб з відповідачем остаточно розпався, подружніх відносин не підтримують, 8 років не проживають разом. Від шлюбу дітей немають. Спорів про поділ майна, що є їхньою спільною власністю немає. Однак відповідач ухиляється подати спільну заяву до органу РАГСУ. Тому вона змушена звернутися до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу. Позивач, [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу та після розірвання шлюбу її прізвище залишити без змін - «Жвава», просила стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи в судові засідання не з'являвся, повідомлення про причини своєї неявки, відзиву на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності до суду не надіслав, в силу чого, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів, що регламентується ч. 4\~ст. 223 ЦПК України. (а.с. 15) З'ясувавши позицію позивача та дослідивши матеріали справи, суд уважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу, оскільки в судовому засіданні встановлено, що сім`я сторін розпалася остаточно і збереження шлюбу буде суперечити інтересам одного із них. Спору щодо спільного майна немає. Згідно з п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» особи з інвалідністю І-ї та ІІ-ї груп звільняються від сплати судового збору. Отже, відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати в розмірі 704, 80 грн. Згідно із\~ст. 137 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 500 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

10 жовтня 2018 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивач просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім`ї є різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок, почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов`язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивач в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про слухання справи в її відсутність та зазначає, що позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, про поважні причини неявки в судове засідання суд не повідомив, до суду пояснення чи заперечення на заявлені вимоги не надійшли. У відповідності до положень статті 223 ЦПК України суд ухвалив про подальший розгляд справи у відсутність сторін. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 09 липня 1997 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Ватутінського району м.Києва, про що зроблено актовий запис №790. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають. Як зазначила позивач, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки. Так, згідно з ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 105 СК України визначено, що однією з підстав для припинення шлюбу є його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 СК України. Приймаючи до уваги викладене, враховуючи, що позивач бажає розірвати шлюб, а подальше його збереження буде суперечити її інтересам, суд вважає неможливим подальше збереження сім`ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

10 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 07 березня 2007 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 42. В обґрунтування позову зазначала, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують з липня 2018 року, тому вважає, що збереження їх шлюбу неможливе. Питання про розірвання шлюбу в порядку ст.106 СК України між ними не досягнуто, тому вона була змушена звернутися до суду із цією позовною заявою. Позивач звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, зазначила про неможливість їх примирення (а.с. 11). Відповідач [PERSON] подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав (а.с. 18). За вказаного, відповідно до приписів ч. 2 ст. 211 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачкою письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб І-ФП №025461, виданого Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, сторони зареєстрували шлюб 07 березня 2007 року, про що здійснено актовий запис за №42. Під час реєстрації шлюбу жоден з подружжя власного прізвища не змінював (а.с. 7). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст. 24 СК України), що позивачка заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-20 00:00:00

10 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого між нею та [PERSON] 02 червня 2007 року. В обґрунтування позову зазначає, що шлюбні стосунки між нею та відповідачем не склалися і були припинені, сумісного господарства не ведуть, подружніх стосунків не підтримують, не проживають однією сімєю. Позивач вважає, що збереження їх шлюбу неможливе, тому звернулася до суду із даним позовом та просить розірвати їх шлюб. Мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], яка залишилася проживати з матірю. Позивач [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримала. У разі розірвання шлюбу, просила залишити їй прізвище «Ларіна» (а.с. 12). Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, відзив не надіслав, хоча про час, місце та дату судових засідань повідомлений належно (а.с. 11, 16, 19). За вказаного, відповідно до приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до частини 2\~статті 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~ Згідно наданих позивачем письмових доказів, зокрема свідоцтва про шлюб І-ФП №026699, виданого Воскресенською селищною радою Жовтневого (нині Вітовського) району Миколаївської області, сторони зареєстрували шлюб 02 червня 2007 року, про що здійснено актовий запис за №11. Під час реєстрації шлюбу позивач прізвище не змінювала, до реєстрації шлюбу 02.06.2007 року мала прізвище «Ларіна». Згідно копії паспорту позивача, із [PERSON] вона уклала шлюб вдруге (а.с. 5, 7). Проте шлюбні стосунки між сторонами не склалися та вони фактично припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, не проживають однією сімєю. Відповідно до копії свідоцтва про народження сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], 01 червня 2006 (а.с. 8). Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна чи місця проживання їх дитини на час розгляду справи не заявлено. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою (ст.24 СК України), що позивач заперечує можливість примирення, то суд дійшов висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а за такого шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано. Згідно ч.2\~ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судові витрати на користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-22 00:00:00

10 жовтня 2018 року позивач звернувся до Словянського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі з 02.09.2004 року, який зареєстрували у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 419. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю та місця проживання дитини немає. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують з травня 2013 року, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивач в судове засідання не зявився, однак до суду надав заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити, справу розглянути за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявилася, хоча була повідомлена належним чином про дату, час на котре було назначено слухання по справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, серії І-НО № 245969, 02 вересня 2004 року між [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Додатко) [PERSON] зареєстровано шлюб у Словянському міському відділі реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 419. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сімї не можливо, оскільки протягом довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача, на підставі ст. 141 ЦПК України, на користь позивача судовий збір в сумі 704 грн. 80 коп., що підтверджено відповідним платіжним дорученням.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

10 жовтня 2018 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив шлюб з відповідачкою, зареєстрований 05 липня 2003 року відділом реєстрації актів громадянського стану Павлоградського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 311 розірвати. В обґрунтування позову він зазначив, що 05 липня 2003 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб. В шлюбі у них 13 вересня 2003 року народилась донька [PERSON] та 09 листопада 2006 року народилась донька [PERSON]. Спільне життя з відповідачкою не склалося. Фактичні шлюбні відносини припинені з жовтня 2017 року. Причиною розпаду сім'ї, є несумісність характерів та різні погляди на сімейне життя. Позивач вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновлена бути не може, тому строк на примирення їм не потрібен. Від позивача [PERSON] надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав, судові витрати просив не стягувати з відповідачки. Від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги визнала, прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідно до ч.3, ч.4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частиною 4 статті 206\~ЦПК України встановлено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає доцільним ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони 05 липня 2003 року уклали шлюб (арк.с.5). Від шлюбу у них 13 вересня 2003 року народилась донька [PERSON] (арк.с.7) та 09 листопада 2006 року народилась донька [PERSON] (арк.с.6). Сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть з жовтня 2017 року, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до положень ст.51 Конституції України, ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

10 жовтня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 08.05.1992, від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Сторони у підготовче судове засідання не зявились, надійшли заяви з проханням провести судове засідання у їх відсутність, позивач позов підтримує, відповідач позов визнає. Відповідно до ч. 3 ст.\~200, ч. 4 ст.\~206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.05.1992, від шлюбу мають двох дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved