Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-20 00:00:00

12.05.2015 року ПАТ КБ „ПриватБанк звернулося в суд з позовом до відповідача про стягнення суми боргу, посилаючись на те, що ПАТ КБ «Приватбанк» відповідно до договору № DOOMAN02000031 від 18.07.2007 р. надав відповідачці [PERSON] кредит у розмірі 53014,04 грн. на термін до 18.07.2014 року. Відповідачка в порушення умов договору, у встановлені строки не сплачувала суми Кредиту та процентів за його користування, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 09.04.2015 року в сумі 80104,72 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 10038,96 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2,37 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань з договором в сумі 70063,39 грн. Просить стягнути з відповідачки заборгованість в сумі 80104,72 грн., витрати по сплаті судового збору у сумі 801,05 грн., сплачені при подачі. Згідно заяви представник позивача [PERSON] просить слухати справу у її відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судове засідання не зявилась, хоча про час слухання справи була належним чином повідомлена. За таких обставин судом на підставі ст.ст. 224-226 ЦПК України прийнято рішення про заочний розгляд справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані у справі докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст. 526 Цивільного Кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобовязаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Згідно ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобовязання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобовязання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання. Внаслідок односторонньої відмови від зобовязання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється. Згідно ст. 1054 Цивільного Кодексу України за кредитним договором банк...(кредитор) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з кредитного договору № DOOMAN02000031 від 18.07.2007 р. ПАТ «Приватбанк» надав [PERSON] кредит у розмірі 53014,04 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом на термін до 18.07.2014 року. Відповідно до довідки - розрахунку заборгованість відповідачки по кредиту станом на 09.04.2015 року в сумі 80104,72 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 10038,96 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2,37 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань з договором 70063,39 грн.. Відповідачці пропонувалося погасити заборгованість добровільно, однак вона цього не зробила. Тому суд вважає, що доводи позивача знайшли своє підтвердження в судовому засіданні та на користь позивача необхідно стягнути з відповідачки суму боргу в розмірі 80104,72 грн., а саме: заборгованість за кредитом в сумі 10038,96 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом в сумі 2,37 грн., заборгованість за пенею за несвоєчасність виконання зобовязань з договором 70063,39 грн. Крім того, згідно ст.88 ЦПК України, на користь позивача необхідно стягнути з відповідача витрати по оплаті судового збору в сумі 801,05 грн..

Outcome: approved