Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-28 00:00:00

10.12.2018\~року позивач\~звернулась до\~суду з\~позовом до\~[PERSON]про стягнення аліментів в звязку з її навчанням, мотивуючи вимоги тим, що відповідач являється її батьком, на її утримання відповідач сплачував аліменти, однак у звязку з її повноліттям відповідач перестав сплачувати аліменти. З 1 вересня 2016 року позивач навчається в Київському вищому професійному училищі будівництва і дизайну ІІІ атестаційного рівня на денній формі навчання на 3 курсі. Позивач зазначає, що навчатися вона буде до 27.12.2019 року, в звязку з чим вона потребує матеріальної допомоги. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання, на період навчання в Київському вищому професійному училищі будівництва і дизайну у розмірі 1/4 всіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду (10 грудня 2018 року) і до закінчення навчання (27 грудня 2019 року). Ухвалою суду від 29.12.2018 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено судове засідання з викликом сторін. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в\~судовому засіданні\~позовні вимоги\~визнав та не заперечував щодо сплати аліментів на навчання доньки. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії І-БК №310676 виданого Устимівською сільською радою Васильківського району Київської області від 28.10.200 року на ім'я позивача [PERSON], в графі батько вказаний відповідач [PERSON] /а.с.4/. Відповідно до довідки № 486 від 03.10.2018 року, виданої Київським вищим професійним училищем будівництва і дизайну, [PERSON] дійсно навчається в Київському вищому професійному училищі будівництва і дизайну ІІІ атестаційного рівня на денній формі навчання на третьому курсі з 01.09.2016 року по 27.12.2019 року, за професією: «Адміністратор, агент з постачанням, діловод» /а.с.2/. Відповідно до ст. 198 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.\~\~ Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно роз'яснень, наведених в п. 17, 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Ст. 182, 200\~СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки та сина. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Задовольняючи позов, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік та позов визнав в повному обсязі. Відповідно до статті 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. За подання позову до суду про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної вимог, у зв'язку з чим з відповідача підлягає стягненню судовий збір у дохід держави у розмірі 704,80 гривень. Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місць суд допускає до негайного виконання відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України.

Outcome: approved