Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-28 00:00:00

10.08.2018 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив визнати за ним право власності на спадкове майно після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок (А), загальною площею 78,7 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., літню кухню (Б) площею 21,9 кв.м., сарай (В) площею 47,1 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що [INFO] року померла його мати, [PERSON], заповіту не залишила. На час смерті останньої, їй належала ? частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS], який належить до колишнього колгоспного двору. Членами вказаного колгоспного двору були [PERSON] та батько позивача, [PERSON]. Оскільки після смерті [PERSON] все належне їй майно успадкував її чоловік, [PERSON], який постійно з нею проживав та був зареєстрований, то йому після смерті дружини належав цілий житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по вул. Промислова, 26 с. Яструбове Козівського району. [INFO] року помер [PERSON], який розпорядився своїм майном та 25.06.2010 року склав заповіт, згідно якого все належне йому на час смерті майно заповів позивачу [PERSON] На час смерті [PERSON] з ним ніхто не проживав та не був зареєстрований. Позивач зазначає, що звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав, однак йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв'язку з тим, що свідоцтво про право власності на колгоспний двір не відповідає вимогам чинного законодавства, а частки у майні колишнього колгоспного двору можуть спадкуватися виключно у судовому порядку. Відтак з метою оформлення права власності на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] Тернопільської області, позивач змушений звертатися до суду з вказаним позовом. В підготовче засідання представник позивача не з'явився, подав до суду клопотання від 29.08.2018 року, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити та справу слухати у його відсутності. Представник відповідача у підготовче засідання не з'явився, подав до суду відзив на позов від 27.08.2018 року, в якому позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення та просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що житловий будинок по [ADDRESS], станом на 15.04.1991 року колкоспний двір, належав [PERSON] (член двору) та [PERSON] (голова двору) по ? частки кожному, що підтверджується випискою з погосподарської книги № 14, виданою Яструбівською сільською радою Козівського району Тернопільської області за № 217 від 01.06.2018 року, копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 11.09.1990 року та довідкою за № 32 від 01.06.2018 року, виданою Козівським районним БТІ. [INFO] року померла [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 31.07.2008 року Яструбівською сільською радою Козівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до якої серед іншого входила ? частка житлового будинку по [ADDRESS] Тернопільської області. Згідно довідки, виданої Яструбівською сільською радою Козівського району Тернопільської області № 208 від 25.05.2018 року, [PERSON] - спадкодавець, яка померла [INFO] року, постійно проживала та була зареєстрована у спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] Тернопільської області. На день її смерті постійно у спадковому будинку з нею був зареєстрований та проживав чоловік [PERSON]. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого 13.11.2017 року Яструбівською сільською радою Козівського району Тернопільської області. Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа № 257/2017 року, за заявою його сина [PERSON] Наявність інших спадкоємців на майно спадкодавця не встановлено. Згідно довідки, виданої Яструбівською сільською радою Козівського району Тернопільської області № 209 від 25.05.2018 року, [PERSON] - спадкодавець, який помер [INFO] року, постійно проживав та був зареєстрований у спадковому будинку за адресою: [ADDRESS] Тернопільської області. На день його смерті у спадковому будинку з ним ніхто не був зареєстрований та не проживав. Житловий будинок з надвірними будівлями, який знаходиться за адресою: [ADDRESS], відповідно до технічної характеристики, нанданої Козівським районним БТІ від 01.06.2018 року, складається з житлового будиноку (А), загальною площею 78,7 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., літнньої кухні (Б), площею 21,9 кв.м. та сараю (В), площею 47,1 кв.м. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном та 25.06.2010 року склав заповіт, згідно якого все належне йому на час смерті майно заповів [PERSON]. Даний заповіт був посвідчений 25.06.2010 року секретарем Яструбівської сільської ради Козівського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі № 7. З метою оформлення своїх спадкових прав за законом після смерті [PERSON], з дотриманням шестимісячного строку для прийняття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Козівського нотаріального округу Бондарук М.В. із заявою про прийняття спадщини. Однак, у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначений житловий будинок з надвірними будівлями після смерті батька [PERSON], померлого [INFO] року, позивачу відмовлено, оскільки такий об'єкт приватної власності як колгоспний двір не визначений діючим законодавством, а тому частки у майні колишнього колгоспного двору можуть спадкуватися виключно у судовому порядку, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 426/02-31 від 14.05.2018 року. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно роз'яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР (1963 року), чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до вимог ст.1217 Цивільного кодексу України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За нормами ст.1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Згідно із вимогами ст. 1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормами статті 328 Цивільного кодексу України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Таким чином, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку мають місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за позивачем права власності на житловий будинок (А), загальною площею 78,7 кв.м., житловою площею 49,3 кв.м., літню кухню (Б), площею 21,9 кв.м., сарай (В), площею 47,1 кв.м., які знаходяться по [ADDRESS], після смерті [PERSON], який помер [INFO] року.

Outcome: approved