Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

11 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним, визнання права власності на нерухоме майно, стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 15 липня 2011 року між нею, [PERSON] та Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого, Вільненська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області продала, а вона, [PERSON] купила за 92 880 грн. магазин, розташований за адресою: [ADDRESS]. У відповідності до умов договору, вона перерахувала на розрахунковий рахунок Вільненської сільської ради вартість об'єкту приватизації - 92 880 грн., між нею та відповідачем був складений акт приймання-передачі зазначеного майна. Позивач [PERSON] зазначила, що у відповідності до умов договору купівлі-продажу Вільненська сільська рада, як продавець зобов'язалася протягом 10 календарних днів з моменту остаточного розрахунку за договором укласти договір нотаріально, кожна сторона договору взяла на себе обов'язок в рівних частинах сплатити витрати, пов'язані з нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу. Вона неодноразово зверталася до відповідача з вимогою виконати обов'язок щодо нотаріального посвідчення договору, але, її звернення ігноруються. В той же час, договір купівлі-продажу може бути визнаний дійсним на підставі ст. 220 Ц України, оскільки, сторони за договором виконали всі істотні умови договору, що підтверджується відповідними доказами. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати дійсним договір купівлі-продажу, укладений 15 липня 2011 року між нею, [PERSON] та Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області, відповідно до якого, Вільненська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області продала, а вона, [PERSON] купила за 92 880 грн. магазин, розташований а адресою: [ADDRESS]; -визнати за нею, [PERSON] право власності на магазин, розташований за адресою: [ADDRESS], який розташований на території Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на земельній ділянці в межах с. Вільне Новомосковського району Дніпропетровської області площею 0,0176 га.; -в разі незадоволення вимог щодо визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, стягнути з Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області на її користь безпідставно набуті грошові кошти в сумі 92 880 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, в своїй заяві просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Вільненської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, в заяві просив суд розглянути справу без його участі, позов визнав. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, докази, надані сторонами приходить до наступного. Судом встановлено, що 07 червня 2011 року Вільненською сільською радою прийнято рішення «Про включення об'єкту приватизації до об'єктів, що підлягають приватизації шляхом викупу» № 2-8VI, відповідно до якого, сільська рада включила нерухоме майно - магазин, розташований а адресою: [ADDRESS] в перелік об'єктів, які підлягають приватизації шляхом викупу. В порядку, встановленому законодавством про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність було визначено ринкову вартість зазначеного об'єкту приватизації, яка склала 92 990 грн., що підтверджується звітом про ринкову вартість У відповідності до ст. 5 Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» визначено, що покупцями об'єктів малої приватизації можуть бути фізичні та юридичні особи, які визнаються покупцями відповідно до Закону України «Про приватизацію державного майна». Судом встановлено, що [PERSON] звернулася з заявою до Вільненської сільської ради, в якій вона висловила бажання на придбання зазначеного вище майна. 12 липня 2011 року Вільненською сільською радою було прийняте рішення № 2-9VI «Про продаж, шляхом викупу, об'єкта приватизації», відповідно до якого затверджений звіт про ринкову вартість спірного нерухомого майна, прийнято рішення про продаж [PERSON] магазину. У відповідності до ст. 23 «Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» право власності на державне майно підтверджується договором купівлі-продажу, який укладається між покупцем та уповноваженим представником відповідного органу приватизації, а також, актом приймання-передачі зазначеного майна. Договір купівлі-продажу державного майна підлягає нотаріальному посвідченню та у випадках, передбачених законом, державній реєстрації. Частинами 5,6 ст. 23 «Закону України «Про приватизацію невеликих державних підприємств (малу приватизацію)» визначено, що договір купівлі-продажу є підставою для внесення коштів у банківську установу на обумовлений договором рахунок, як оплату за придбаний об'єкт приватизації. У триденний термін після сплати в повному обсязі ціни продажу об'єкту приватизації уповноважений представник органу приватизації і новий власник підписують акт передачі приватизованого об'єкта. Встановлено, що 15 липня 2011 року між [PERSON] та Вільненською сільською радою Новомосковського району Дніпропетровської області був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого, Вільненська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області продала, а [PERSON] купила за 92 880 грн. магазин, розташований за адресою: [ADDRESS], договір купівлі-продажу нотаріально не посвідчений. Згідно технічного паспорту, магазин має загальну площу 116,1 кв.м., складається з: тамбуру - площею 1,7 кв.м.; торгової зали - площею 46,9 кв.м.; складу - площею 67,5 кв.м. Судом встановлено, що [PERSON] перерахувала на розрахунковий рахунок Вільненської сільської ради вартість об'єкту приватизації - 92 880 грн., що підтверджується відповідними квитанціями від 22.07.2011 року та 28.07.2011 року. 15 липня 2011 року між сторонами був складений акт приймання-передачі, відповідно до якого, [PERSON] передано спірне нерухоме майно. У відповідності до умов договору купівлі-продажу Вільненська сільська рада, як продавець зобов'язалася протягом 10 календарних днів з моменту остаточного розрахунку за договором укласти договір нотаріально, кожна сторона договору взяла на себе обов'язок в рівних частинах сплатити витрати, пов'язані з нотаріальним посвідченням договору купівлі-продажу. Судом встановлено, що з провини відповідача - Вільненської сільської ради, договір не посвідчений нотаріально. Згідно ст. 657 ЦК України, договір купівлі-продажу жилого будинку, земельної ділянки або іншого нерухомого майна укладається в письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню. Згідно ст. 220 ЦК України, у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору, такий договір є нікчемним. Якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. У цьому разі наступне нотаріальне посвідчення договору не вимагається. В судовому засіданні встановлено, що сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, фактично, виконали повністю умови договору: [PERSON] оплатила вартість нерухомого майна - магазину, прийняла зазначене майно у власність, Вільненська сільська рада, в свою чергу, отримала оплату вартості об'єкту нерухомості, передала майно позивачу, тому, суд вважає можливим визнати договір купівлі-продажу дійсним, визнати за позивачем право власності на спірне нерухоме майно. В зв'язку з тим, що позовні вимоги в частині визнання договору купівлі-продажу та визнання права власності на нерухоме майно суд вважає обґрунтованими, вимоги позивача [PERSON] про стягнення з Вільненської сільської ради на її користь 92 880 грн. не підлягають задоволенню, оскільки, зазначена грошова сума не є безпідставно отриманою, а отримана відповідачем на виконання умов договору купівлі-продажу.

Outcome: partial