Jurisdiction: civil
Date: 2021-10-26 00:00:00

11.08.2021 року представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідач є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] , але не турбується про духовний стан і фізичний розвиток, не цікавиться станом здоров`я, не проявляє турботу про дитину, згодом, покинула дитину, від батьківських обов`язків самоусунулася. Просить суд позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини та стягнути з останньої аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частини всіх доходів. Представник позивача до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, вимоги, викладені у позові, підтримала у повному обсязі, наполягала на їх задоволені, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач, будучи повідомленою належним чином про час та місце судового розгляду, двічі до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи не надала. За згодою представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні підлягають задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 20.02.2021 року, виданого Слов`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 101, вбачається, що [PERSON] народився [INFO] , його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.6). Згідно витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00029702467 від 24.02.2021 року, наданих Слов`янським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), відомості про батька [PERSON] проведені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного Кодексу України (а.с.7). З Акту № 1 « закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, родичі або законний представник відмовилися забрати з пологового будинку чи іншого закладу охорони здоров`я», виданого КНП «Міська клінічна лікарня м. Слов`янська», вбачається, що 10.02.2021 року [PERSON] написала заяву про відмову забрати дитину з пологового будинку (а.с. 8). З повідомлення № 20.22-48/34 від 20.02.2021 року Слов`янського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану вбачається, що з 12.02.2021 року у КНП «Обласна дитяча лікарня м. Слов`янськ» перебуває покинута дитина [PERSON] , яка залишилась без батьківського піклування (а.с. 11) Згідно висновку органу опіки та піклування Слов`янської міської військово-цивільної адміністрації від 11.08.2021 року № 29/03-1710 [PERSON] доцільно позбавити батьківських прав стосовно малолітньої дитини - [PERSON] з тих підстав, що остання самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться життям дитини, не надає грошових коштів на її утримання, не спілкується, не турбується про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток. (а.с.4). Суд, розглядаючи справу, виходив з наступного чинного законодавства України: Відповідно до ч.1 ст. 165 Сімейного Кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180, ст. 182 Сімейного кодексу України батьки зобов`язанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Одним із способів утримання, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, є стягнення аліментів за рішенням суду. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно зі ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, у судовому засіданні письмовими доказами підтверджено факт того, що відповідачка самоусунулася від виконання своїх обов`язків по вихованню свої дитини, не проявляє до неї щонайменшої батьківської турботи, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з нею в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає її доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу. Також, враховуючи обставини справи, відсутність інформації щодо працевлаштування відповідачки, її доходів та складу сім`ї у зв`язку з неподанням відзиву на позов та необхідних доказів, приймаючи до уваги приписи ст.184 СК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачки аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, суд визнає позовні вимоги обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідачка не скористалася своїм правом надати заперечення та докази на спростування позовних вимог та вищевказаних висновків суду. Крім того, приймаючи до уваги приписи ст. 141 ЦПК України, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на корить держави судового збору у розмірі 4540 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved