Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-17 00:00:00

10 вересня 2020 року [PERSON] звернулася до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до виконкому Центрально-Міської районної у місті ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог: [PERSON] , Першої криворізької державна нотаріальної контори Дніпропетровської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що [INFO] помер її батько, [PERSON] . За життя він залишив заповіт на її ім`я, посвідчений державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Уколовою Н.М. 09 листопада 2000 року за реєстром №1-6134. В шестимісячний термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини. З заявою про відмову від обов`язкової частки звернулись дружина спадкодавця - [PERSON] та дочка спадкодавця - [PERSON] . Більше з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. На підставі цього в Першій криворізькій державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області було заведено спадкову справу №546-2012. [INFO] померла мати позивача, [PERSON] . За життя вона залишила заповіт на її ім`я, посвідчений державним нотаріусом Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Уколовою Н.М. 09 листопада 2000 року за реєстром №1-6133. В шестимісячний термін позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини. З заявою про відмову від обов`язкової частки звернулась дочка спадкодавця - [PERSON] . Більше з заявами про прийняття або відмову від прийняття спадщини ніхто не звертався. На підставі цього в Першій криворізькій державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області було заведено спадкову справу №453-2019. Таким чином спадкове майно складається з частки житлового будинку та земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вищевказаний житловий будинок належав померлим на підставі Свідоцтва про право власності №Б220, виданого 05.04.1994 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №Б-54 від 18.03.1994 року, що зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке БТІ» за №7/2П-59-3638. 09 листопада 2019 року позивач звернулася із заявою про прийняття спадщини до Першої криворізької державної нотаріальної контори Дніпропетровської області, однак постановою від 03.03.2020 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину в порядку спадкування за заповітом. Свою відмову нотаріус мотивувала наступним: у правовстановлюючих документах існують розбіжності в юридичній адресі нерухомості, у Свідоцтві про право власності №Б220, виданого 05.04.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №Б-54 від 18.03.1994 року, що зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке БТІ» за №7/2П-59-3638, адреса зазначена як [ADDRESS] ; згідно з довідкою, виданою 14 листопада 2019 року КП ДОР БТІ за №174434, адреса значиться: [ADDRESS] . Відповідно до державних актів на право власності на земельну ділянку, серії ДП №066651, ДП №066652, виданих 19 липня 2005 року адреса значиться: [ADDRESS] . Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ- 0004264892019 виданого 13 грудня 2019 року відділом у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області адреса указана: [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом та Відомостей про склад нерухомого майна від 15 січня 2020 року, виданих ФОП [PERSON] майно знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Між тим відповідно до довідки виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради №8/29-426 від 05.02.2020 інформація про присвоєння поштової адреси квартири [ADDRESS] не приймалось. З огляду на зазначене, позивач вважає, що має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало [PERSON] та [PERSON] , однак через відмову нотаріуса позбавлена можливості здійснити це в позасудовому порядку. Позивач [PERSON] та її представник, адвокат Новак А.М., які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу за їх відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за відсутності представника виконкому, просить суд винести законне рішення за наявності обґрунтованих обставин. Представник третьої особи, завідувач нотаріальної контори Шабліян Є.М., належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника контори. Третя особа, [PERSON] , належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10.03.2012. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.05.2019. Після їх смерті у Першій криворізькій державній нотаріальній конторі Дніпропетровської області було заведено спадкові справи. Зі спадкової справи №546-2012, яка була заведена після смерті [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] - позивач по справі, а дружина померлого - [PERSON] та його донька - [PERSON] надали заяви про відмову від обов`язкової частки на спадщину та про відмову від спадщини відповідно. Крім цього встановлено, що за життя, а саме 09.11.2000, [PERSON] склав заповіт на ім`я [PERSON] , в якому заповідав останній все своє майно із чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось й взагалі все те, що буде належати йому на день смерті та на що він за законом буде мати право. Зі спадкової справи №453-2019, яка була заведена після смерті [PERSON] , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернулася [PERSON] - позивач по справі, а її донька - [PERSON] надали заяви про відмову від обов`язкової частки на спадщину. Крім цього встановлено, що за життя, а саме 09.11.2000, [PERSON] склала заповіт на ім`я [PERSON] , в якому заповідала останній все своє майно із чого б воно не складалось та де б воно не знаходилось й взагалі все те, що буде належати їй на день смерті та на що вона за законом буде мати право. На підставі Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] , виданого 05.04.1994 Управлінням житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської Ради народних депутатів, згідно з розпорядженням №Б-54 від 18.03.1994 року, яке зареєстровано у КП ДОР «Криворізьке БТІ» за №7/2П-59-3638, [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] належить 1/2 частка житлового будинку, загальною площею приватизованої частки 63,3 кв.м., та дворові побудови 1/2 частка сараю «В», за адресою: [ADDRESS] . Статтею 22 Кодексу про шлюб і сім`ю України, що діяв на момент виникнення правовідносин, визначено, що майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння,користування і розпорядження цим майном. Відповідно до ч. 17 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 №5, розглядаючи позови, пов`язані з правом спільної власності, суди повинні виходити з того, що відповідно до статті 368 ЦК спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Так, спільною сумісною власністю, зокрема, є: майно, набуте подружжям за час шлюбу, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім цього, на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ДП №066651, ДП №066652, виданих 19 липня 2005 року, [PERSON] та [PERSON] належало по 1/3 частці земельної ділянки, кадастровий номер 1211000000:08:237:0004, площами по 0,0165 га кожному, за адресою: [ADDRESS] . Згідно з технічним паспортом та відомостями про склад нерухомого майна від 15 січня 2020 року, виданих ФОП [PERSON] нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в цілому складається з житлового будинку «А-1», загальною площею 129,2 кв.м., житловою площею 74,8 кв.м.; гаражу «Б», сараю «В», замощення «І», огорожа № 1-6. Також зазначено, що гаражу «Б» - 1975 рік побудови не відноситься до самочинного будівництва. Відповідно до довідки виконкому Центрально-Міської районної у місті ради №8/29-426 від 05.02.2020 рішення про присвоєння поштової адреси квартири [ADDRESS] не приймалось. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У відповідності до ст.ст. 1222-1223, 1233-1234 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Пунктом 3.1 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Таким чином, враховуючи вище оговорені обставини, в контексті наведених норм законодавства, яке регулює вказані правовідносини, суд вважає вимоги позивача в повній мірі доведеними належними та допустимими доказами, а тому позов підлягає задоволенню. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved