Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-28 00:00:00

11 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 30\~% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що з 11 грудня 2002 року вона перебувала у шлюбі із відповідачем, від шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. Рішенням суду від 10 серпня 2012 року шлюб між ними розірвано. З того часу їхня малолітня дочка [PERSON] проживає разом із нею та перебуває на її утриманні. Відповідач [PERSON] матеріальної допомоги дочці не надає, чим ухиляється від виконання своїх батьківських обовязків. Інших неповнолітніх дітей він не має, стягнення за виконавчими листами з нього не проводяться. Будучи працездатною особою, він має можливість надавати їй допомогу на утримання дочки. Крім того, вона самостійно виховує ще одну малолітню дочку [PERSON], [INFO], батько якої коштів на утримання дитини також не надає. Позивач [PERSON] у судове засідання не зявилася, у поданій до суду позовній заяві зазначала, що позов вона підтримує повністю, просила суд розглянути справу без її участі. Відповідач [PERSON] у суді позов визнав частково, згоден сплачувати на користь позивача аліменти на дочку [PERSON], [INFO], у розмірі ? частки його заробітку (доходу). Також пояснив, що на даний час постійної роботи він не має, офіційно не працевлаштований. Інші особи на його утриманні не перебувають. При можливості він надає дочці матеріальну допомогу. У період шкільних канікул дочка проживає разом із ним у селі, у цей період вона перебуває на повному його утриманні. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що з 11 грудня 2002 року сторони перебували у шлюбі, рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 10 серпня 2012 року шлюб між ними розірвано. Від шлюбу вони мають малолітню дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Відповідач постійно матеріальної допомоги позивачу на утримання дочки не надає. У період шкільних канікул дитина проживає разом із батьком у селі, у цей період вона знаходиться на його утриманні. Домовленості щодо утримання дитини сторонами не досягнуто. У ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обовязок щодо утримання дитини до досягнення нею повноліття законом покладається на обох батьків у рівній мірі. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обовязку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оцінивши досліджені у судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] постійно матеріальної допомоги малолітній дочці [PERSON] не надає, домовленості щодо утримання дитини батьком, який проживає окремо від неї, між сторонами не досягнуто, а також те, що обовязок по утриманню дитини законом покладається на обох батьків, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню частково. Розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на дитину, суд визначає в розмірі ? частки його заробітку (доходу). Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. У ч. 3 ст. 88 ЦПК України встановлено, що якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивачі звільняються від сплати судового збору за подання позовів про стягнення аліментів. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial