Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-03 00:00:00

11.11.2020 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом, який у подальшому уточнила та обґрунтовує свої вимоги тим, що проживає разом з чоловіком, їхньою донькою [PERSON] - відповідачкою по справі, та її сином, онуком позивачки, [PERSON] , [INFO] , батьком якого є відповідач по страві [PERSON] . Перші три-чотири місяці після народження дитини відповідачка доглядала за немовлям, після чого залишила сина на батьків, не з`являється вдома по кілька днів, у неї з`явилася сумнівна компанія та потяг до вживання алкогольних напоїв. Майже всю державну допомогу при народженні дитини відповідачка витратила на алкоголь, сигарети та свої особисті потреби, винесла з дому побутову техніку та цінні речі, викрала з карток матері грошові кошти. Жодні бесіди з донькою бажаних результатів не дали. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини соціальний супровід дитини продовжувався декілька разів з метою подолання складних життєвих обставин, але матір не використала наданої їй можливості. ІЦо стосується батька дитини - відповідача по справі [PERSON] , то в шлюбі з ним донька не перебувала. з самого початку розвитку відносин між ними не мав на меті створити сім`ю, вони мешкали разом близько місяця після народження дитини, після чого [PERSON] залишив доньку з немовлям і пішов проживати на орендовану квартиру, неофіційно підробляв на центральному ринку в м.Суми. Іноді відповідач навідував сина, приносив декілька разів одяг та йогурти. Після чого виїхав на проживання до своїх батьків в іншу область. За таких обставин, онук позивачки залишився без батьківського піклування. Вона ж, в свою чергу, намагається максимально забезпечувати всі потреби дитини, разом з чоловіком займаються вихованням онука, забезпечують його лікування, фізичний та духовний розвиток. Позивачка зазначає, що працює укладальником-пакувальником хлібобулочних виробів цеху №1 ВАТ «Сумська паляниця», заради догляду за онуком вимушена була перейти на роботу в нічну зміну, чоловік працює в ПП «Шино-люкс» бортувальником та доглядає за онуком вночі. Дитина перебуває на диспансерному обліку у лікарів - невропатолога та невролога, а тому потребує спокою та додаткового догляду. Позивачка вказує, що вона є дієздатною особою, не була усиновителем, не позбавлялася батьківських прав, ніколи не перебувала на лікуванні та обліку у психоневрологічному чи наркологічному диспансері, не страждає на хвороби, ніколи не була засудженою за вчинення злочинів, офіційно працевлаштована, позитивно характеризується за місцем роботи, має і надалі можливість утримувати, виховувати онука [PERSON] та бути його опікуном. За наведених обставин, позивачка просить суд позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав стосовно їхнього сина [PERSON] , [INFO] , та встановити над дитиною опіку, призначивши її опікуном. Ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми від 23.11.2020 відкрито провадження по зазначеній справі, постановлено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 14.01.2021 ухвалою суду підготовче провадження закрите та призначено справу до розгляду на 10:00 год 09.02.2021. 09.02.2021 протокольною ухвалою судове засідання було відкладено у зв`язку з неявкою у судове засідання відповідача [PERSON] . В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити, а також просили стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини в розмірі ? всіх видів доходів, але не менше 50 % встановленого мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення онуком повноліття. Судові витрати просили віднести на рахунок позивачки. Позивачка [PERSON] додатково вказала ще на одну вагому обставину на користь її позовних вимог. А саме те, що наразі постало питання про відвідування онуком реабілітаційного центру, враховуючи, що батько та матір самоусунулися від піклування та виховання дитини, а вона не має прав щодо офіційного представництва інтересів дитини, можливість повноцінно зайнятися лікуванням хлопчика відсутня. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, повідомлялася заздалегідь належним чином, надала суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити без її участі, на позбавлення її батьківських прав відносно сина [PERSON] згодна. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки до дитини він ставися належним чином. З його слів, після народження сина дійсно проживав з [PERSON] однією сім`єю близько місяця, після цього мешкав в орендованій квартирі. При цьому допомагав синові чим міг, позивачка заборонила надавати її доньці грошові кошти, оскільки вона витрачала їх на наркотичні засоби. З жовтня 2020 року він мешкає зі своїми батьками, налагоджує свою комерційну діяльність, оскільки офіційно працевлаштуватися не може через інвалідність, будує будинок. Наголошує, що приймає участь в утриманні дитини, проте надати доказів не може, оскільки це його принципова позиція. Відповідач не міг конкретно назвати, які саме дитячі речі ним було придбано, погодився, що харчування для дитини придбаває позивачка за власниі кошти. Вважає, що проблеми зі здоров`ям у дитини надумані. Разом з тим наголошував, що в період часу з грудня 2020 по січень 2021 року, коли [PERSON] з сином мешкали разом з ним, він залучав найкращих фахівців медичної галузі, дитина кожного дня отримувала масаж. Повідомив суду, що аліменти на дитину він не сплачує, офіційно не працевлаштований, має кримінальний досвід. На запитання представника позивачки та третьої особи повідомив, що не може надати доказів щодо отримуваного ним доходу, перебування у власності житла, наданого лікування дитині. Представники третіх осіб по справі: управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради, Сумський міський центр соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді, повністю підтримали позовні вимоги [PERSON] , просили позбавити відповідачів батьківських прав та визначити позивачку опікуном [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] яка перебуває в родинних відносинах з родиною [PERSON] (невістка), суду пояснила, що [PERSON] самоусунулася від догляду за дитиною через місяць після її народження. Догляд за хлопчиком здійснюють його бабуся та дідусь, які змінили свої робочі графіки, позивачка працює вночі, вдень доглядає дитину, її чоловік відповідно працює вдень і здійснює догляд за дитиною вночі. Певний час, коли їхні робочі графіки не були узгоджені, і хлопчика ні з ким було залишити, свідок доглядала за дитиною. Свідок повідомила суду, що відповідача по справі - батька дитини вона зустріла перший раз у судовому засіданні при тому, що в квартирі [PERSON] вона буває не рідше двох разів на місяць. Щодо відповідачки - матері дитини, то вона дійсно залишає домівку на строк від двох днів до тижня, винесла з дому всю побутову техніку, викрала у матері гроші. Навіть коли вона вдома, за хлопчиком вона не доглядає, залишати на неї дитину без участі інших осіб не можна. Свідок занепокоєна станом здоров`я хлопчика, якому поставлений діагноз: гіпертонус та початкова форма ДЦП під питанням, хлопчик не може сам тримати бутилочку з сумішшю, більше двох кроків дитина зробити не може. Лікуванням дитини займається бабуся. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка мешкає по сусідству та знайома з позивачкою досить тривалий час, суду пояснила, що онуком дійсно опікується виключно бабуся, яка купляє дитині памперси, дитяче харчування, виводить дитину на прогулянки, возить в лікарню. Позивачка дуже відповідальна і порядна людина, і тільки завдяки їй з цією дитиною все буде добре. На прогулянках з дитиною свідок ніколи не бачила ні батька, ні матері. Кілька разів свідок також допомагала доглядати дитину. Суд, заслухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до такого висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9). Згідно довідки управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» СМР №14.03-08/72944 від 13.01.2021, позивачка [PERSON] , її чоловік [PERSON] , донька [PERSON] , онук [PERSON] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.36). З наданої Сумським міським центром соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді інформації вбачається, що родина [PERSON] перебуває під соціальним супроводом. В родині виховується малолітній [PERSON] , [INFO] . Під час візиту до родини було встановлено, що батьки дитини з самого народження дитини не мали повноцінних сімейних стосунків та зацікавленості у створенні повноцінної сім`ї, на сьогодні вони повністю самоусунулися від виховання та утримання дитини, ведуть асоціальний спосіб життя. Потреби малолітнього [PERSON] повною мірою задовольняють бабуся [PERSON] та дідусь [PERSON] . План соціального супроводу з боку матері не виконується, місце перебування батька дитини на час початку соціального супроводу було невідоме. Сумський міський центр соціальних служб для дітей, сім`ї та молоді вважає за доцільне підтримати позовні вимоги позивачки [PERSON] про позбавлення батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.56-57) Дитина [PERSON] , [INFO] , спостерігається у лікаря [PERSON] , рекомендації лікаря виконуються в повному обсязі, дитина щеплена за віком, оглянута лікарями неврологом та кардіологом, встановлений діагноз: наслідки перинатального ураження ЦНС, функціональний шум серця; на амбулаторних прийомах дитина завжди з бабусею. Згідно з повідомленням Департаменту соціального захисту населення СМР від 19.02.2021 №12.01-30/575/07, [PERSON] припинена виплата допомоги при народженні дитини на сина [PERSON] з 01.03.2021. Відповідно до висновку управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради №302/27.1-26 від 08.02.2021, за зверненням [PERSON] з приводу того, що її донька покинула свого сина [PERSON] , 2019 року народження, був здійснений вихід за місцем знаходження дитини, в ході якого встановлено, що для дитини створені належні умови для проживання. На час розгляду звернення Управлінням проводилася роз`яснювальна робота з батьками стосовно догляду за дитиною, проте з того часу та на час складання висновку зв`язок з відповідачами відсутній, малолітній [PERSON] знаходиться на повному утриманні позивачки. На підставі зазначеного, уповноважена особа управління вважає за можливе позбавити батьківських прав відповідачів [PERSON] та [PERSON] відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 65) Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Згідно зі ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частиною 4 ст.155 Сімейного кодексу України передбачено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Вирішуючи даний позов, суд, згідно зі ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року, приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Підстави позбавлення батьківських прав визначені ст.164 СК України, зокрема, п.2 ч.1 вказаної норми визначено, що мати, батько, можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15,16,17 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини. Під час судового розгляду даної справи встановлено, що відповідачі по справі не виконують своїх батьківських обов`язків щодо свого малолітнього сина [PERSON] . На даний час дитина перебуває на повному утриманні позивачки та її чоловіка. Позивачка вимушена була звернутися за допомогою в Сумський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, в якому з червня 2020 року перебуває на обліку їхня родина, як така, що опинилася в складних життєвих обставинах. Співробітники центру оглядали умови життя дитини, розмовляли з відповідачкою, яка проігнорувала виконання взятих на себе зобов`язань як отримувач послуг згідно плану соціального супроводу, не виконувала рекомендації фахівця із соціальної роботи. Рішенням комісії з питань захисту прав дитини супровід дитини продовжувався декілька разів з метою подолання складних життєвих обставин, але матір не використала наданої їй можливості. Батько дитини [PERSON] в судовому засіданні повідомив, що також не пам`ятає наданих рекомендацій фахівця із соціальної роботи і не розуміє, здійснення яких саме батьківських обов`язків від нього вимагається. Матеріали справи в розумінні ст.ст. 12, 81 ЦПК України містять належні та допустимі докази на підтвердження того, що відповідачі байдуже ставляться до свого сина. Доведеними є обставини того, що відповідачі не піклуються про фізичний і духовний розвиток сина, не сприяють у забезпеченні дитини необхідним медичним доглядом та лікуванням, не забезпечують харчуванням, що негативно впливає на його фізичний розвиток, як складову виховання, не спілкуються з дитиною, не виявляють інтересу до його внутрішнього світу тощо. Жодного доказу на підтвердження неможливості виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню сина, а також прояву з їх боку щонайменшої батьківської турботи, відповідачами до суду надано не було. В ході судового розгляду не було встановлено об`єктивних перешкод для відповідачів у здійсненні догляду за дитиною, що, в свою чергу, свідчить про свідоме нехтування ними своїми батьківськими обов`язками. Отже, встановлені обставини вказують на злісне ухилення відповідачів від виконання своїх обов`язків по вихованню й матеріальному утриманню дитини, а тому суд приходить до переконання, що свідоме і тривале нехтування відповідачами, як батьками дитини, своїми батьківськими обов`язками є наслідком винної поведінки відповідачів та є підставою для позбавлення їх батьківських прав. Позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] буде відповідати інтересам дитини, а тому позовна вимога про позбавлення відповідачів батьківських прав відносно їх сина [PERSON] є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про встановлення опіки над [PERSON] , [INFO] , та призначення позивачки опікуном, суд виходить з такого. Так, ст.243 СК України визначено, що опіка над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Згідно зі ст.ст. 58, 60 ч.3 ЦК України, опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування; суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до ст.63 ЦК України, опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Частиною 4 ст.167 СК України передбачено, що якщо дитина, батьки якої позбавлені батьківських прав, не може бути передана другому з батьків, переважне право перед іншими особами на передання їм дитини мають, за їхньою заявою, баба та дід, повнолітні брати та сестри, інші родичі дитини, мачуха, вітчим. Враховуючи те, що мати покинула дитину, не заперечує проти позбавлення її батьківських прав, а батько взагалі не проживає з сином, обидва не беруть участі у житті дитини, слід встановити опіку над малолітнім [PERSON] . Так, опіку над [PERSON] бажає встановити позивачка [PERSON] , яка є рідною бабусею дитини. 19.02.2021 виконавчим комітетом Сумської міської ради було складено подання №385/03.02.02-08, згідно якого орган опіки та піклування вважає за доцільне, в разі позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] , призначити [PERSON] опікуном над ним. Враховуючи особисті якості позивачки, її бажання та можливість дбати про онука, створити йому необхідні побутові умови, забезпечити його доглядом, вживати заходів щодо захисту цивільних прав та інтересів дитини, суд вважає можливим призначити [PERSON] , опікуном над малолітнім [PERSON] . У відповідності до ч.3 ст.166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч.3 ст.181 СК України). Визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] є особами працездатного віку, не мають осіб, які перебувають на їх утриманні, отже мають об`єктивну можливість виплачувати аліменти. Тому, суд вважає необхідним стягувати з кожного з них аліменти на користь позивачки на утримання їх сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Саме такий розмір аліментів буде розумним, достатнім і відповідатиме інтересам дитини.

Outcome: approved