Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-10 00:00:00

10 лютого 2021 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з 10 вересня 2016 року вона з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу вони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З грудня 2019 року вони з відповідачем проживають окремо, донька проживає разом з позивачем та знаходиться на повному її утриманні та вихованні. Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини, тому позивач вважає за необхідним, щоб відповідач сплачував аліменти щомісяця у встановлений законом термін та розмір, у зв`язку з чим вона і просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини в розмірі 2000 гривень, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, в якій на заявлених вимогах наполягала, просила їх задовольнити. Відповідач будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги визнав, та не заперечував проти їх задоволення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що сторони з 10 вересня 2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . З копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] вбачається, що у графі батьки записані: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Відповідач добровільно не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 184 цього ж Кодексу суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини, платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої дитини, а також враховуючи покладення законом на батьків обов`язку утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а також що визначення способу стягнення аліментів є правом позивача, а остання, звертаючись до суду, просить визначити розмір аліментів в твердій сумі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження у ході судового засідання і підлягають задоволенню. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів за один місяць. Згідно із ч. 1 ст. 141 ЦПК України, яка передбачає розподіл судових витрат між сторонами, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», що передбачає пільги щодо сплати судового збору, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Таким чином, враховуючи, що позивач є звільненою від сплати судового збору при зверненні до суду із даним позовом, а тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved