overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

10.08.2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 25.12.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 134. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує, що в шлюбі з відповідачем дітей в них немає. З серпня 2016 року разом вони не проживають, не поєднані спільним побутом, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилась, через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду, шляхом надсилання судових повісток про виклик до суду. З огляду на повторну неявку відповідача в судові засідання 15.09.2017 р., 06.10.2017 р., 14.11.2017 р. а також зважаючи на згоду позивачки щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 25 грудня 2014 року між [PERSON] та [PERSON] та був укладений шлюб про що відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кам'янка-Бузького районного управління юстиції у Львівській області, зроблено відповідний актовий запис № 134 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 25.12.2014 р. Після реєстрації шлюбу позивачка отримала прізвище [PERSON]. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, від шлюбу сторони дітей не мають, позивач не виявила бажання примиритись та наполягала на розірівнні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-17 00:00:00

10.08.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин з померлою 30 січня 2000 року в смт Любеч, Ріпкінського району Чернігівської області [PERSON], яка є її матірю. Встановлення даного факту потрібно заявниці для отримання свідоцтва про смерть матері. Заявник до початку судового засідання через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без їхньої участі, заяву підтримали.. Представник заінтересованої особи до початку розгляду справи через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, при розгляді справи покладався на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи доходить висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON], 30 січня 2000 року в смт Любеч, Ріпкінського району Чернігівської області у віці 79 років, що підтверджується копією актового запису про смерть № 11 (а.с. 28). [PERSON] помер 10.09.1962 року у віці 48 років, що підтверджується копією актового запису про смерть № 24 (а.с. 286). В свідоцтві про народження [PERSON], [INFO], серії УЕ № 363976 від 05.01.1946 року її дошлюбне прізвище записано як «Пономаренко», батьками останньої записано «Пономоренко Павло Федорович» та «Пономоренко Віра Василівна» - записи виконано російською мовою (а.с. 8). Після державної реєстрації шлюбу з громадянином [PERSON], [PERSON] змінила прізвище на [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-ЕЛ № 253526 від 15.08.1970 року (а.с. 9). 25.07.2017 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області [PERSON] було відмовлено у внесенні змін до актового запису про народження шляхом зміни прізвищ дитини та батьків із «Пономоренко» на «Пономаренко» (а.с. 11). Спадкова справа щодо майна померлого 10.09.1962 року [PERSON] не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 49487928 від 17.10.2017 року. Спадкова справа щодо майна померлої 30.01.2000 року [PERSON] не заводилась, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 49369223 від 06.10.2017 року. Таким чином, в судовому засіданні достовірно встановлено, що заявник є донькою [PERSON], що померла \~30 січня 2000 року в смт Любеч, Ріпкінського району Чернігівської області, що є підставою для задоволення заяви. Встановлення вказаного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає йому право на отримання свідоцтва про смерть матері. \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

10.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 04.06.2017 року. Від шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO] Стосунки з відповідачем погіршилися, причиною чого стали різні погляди на життя, виховання та утримання дитини, ведення спільного побуту та домашнього господарства. Сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного. На даний час син проживає разом з відповідачем, суперечок з приводу виховання і утримання дитини, відшкодування шкоди, поділу майна не виникає. Проти заочного розгляду справи позивач не заперечує та просить слухати справу у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, заяв та клопотань до суду не подавала, хоча належним чином була повідомлена про час та місце проведення судового засідання. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Сторони зареєстрували шлюб 04.06.2014 року. За час спільного проживання у них народився син [PERSON], [INFO]. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати. З відповідачки слід стягнути судовий збір по справі в розмірі 640 гривень в дохід позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-08 00:00:00

10.08.2017 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] Позовну заяву обґрунтовує тим, що шлюб між ними зареєстровано 07.03.1997 року. Від подружнього життя в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Стосунки з відповідачем погіршилися. На даний час сторони не ведуть спільного побуту та втратили почуття один до одного, не проживають разом. В судове засідання позивач не з'явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлялася про дату, час та місце судового засідання, причини неявки суду не повідомила. Оскільки сторонив судове засідання не зявились, суд відповідно до положень ч. 2ст. 247 і ст. 280 ЦПК України,вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів та без фіксації судового процесу технічними засобами. Дослідивши подані документи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку. Шлюб між сторонами зареєстровано 07.03.1997 року. Суд вважає, що примирення між подружжям неможливе і не в інтересах їх сім'ї. Від подружнього життя в сторін народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Суд приходить до висновку, що конфлікт між сторонами носить стійкий характер, їх шлюб розпався, сторони проживають окремо року, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, цей шлюб слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

10.08.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами 14.11.2008 року та зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1059. При цьому позивач посилається на те, що шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені з 08.03.2017 року, спільного господарства не ведуть. Позивач зазначає, що 21.02.2009 року від шлюбу у сторін народився син - [PERSON]. Однак, примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. Позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] у судовому засіданні підтримали позовну заяву та просять її задовольнити. Після розірвання шлюбу позивач просить залишити їй шлюбне прізвище. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні не заперечував проти розірвання. Вислухавши сторін та представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 14.11.2008 року [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу Макух/, уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 1059, що слідує із свідоцтва про шлюб, серії 1-ЖД № 092740 /а.с. 2/. Від шлюбу у сторін 21.02.2009 року народився син [PERSON]. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 08.03.2017 року, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно утримання сина та поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, проаналізувавши встановлені обставини, враховуючи визнання відповідачем позову, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

10.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що спільне життя з відповідачкою не склалося, шлюбні відносини фактично припинені у лютому 2017 року через різні типи характерів, різні погляди на життя та сімейні цінності, що призвело до розпаду сімї. Від шлюбу дітей не мають. Сторони спільного господарства не ведуть, сім'я існує формально, тому збереження шлюбу та подальше спільне життя буде суперечити інтересам сторін. Подальше перебування у шлюбі вважає недоцільним та неможливим. Оскільки відповідачка не згодна на розірвання шлюбу в органах РАЦС, позивач змушений звернутися до суду з вказаним позовом. В судове засідання позивач не з'явився, в заяві, що надійшла до суду просить справу розглянути у його відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судове засідання не з'явилася, в заяві, що надійшла до суду просить справу розглянути у її відсутність та задовольнити позовні вимоги. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст.\~10,\~11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3\~ст. 10 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно\~ст. 110 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. Згідно\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 28.04.2015 року Великосолонцівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області було зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 1. Після державної реєстрації шлюбу дружині було присвоєно прізвище [PERSON] (а.с.7). Судом встановлено, що подальше спільне сімейне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечитиме інтересам обох сторін. За вказаних обставин шлюб підлягає розірванню. Сторони не ставлять питання про зміну прізвища та відшкодування судових витрат. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-04 00:00:00

10.08.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] з підстав, встановлених статтями 71, 72 Житлового кодексу Української РСР. Позов мотивує тим, що в 2006 році відповідач добровільно покинув квартиру і з цього часу в ній не проживає без поважних причин та не бере участі в оплаті житлово-комунальних послуг, чим ставить його в скрутне матеріальне становище, оскільки єдиним джерелом доходу позивача є пенсія за віком. У судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримала і наполягала на задоволенні; відповідач і треті особи не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. 05.10.2017 року судом, за згодою представника позивача, постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Позивач є наймачем квартири [ADDRESS] (далі - Квартира); за вказаною адресою зареєстрований і відповідач. Актом від 08.08.2017 року, складеним мешканцями будинку [ADDRESS], підтверджується факт непроживання відповідача в Квартирі з 2006 року (а. с. 6). Відповідно до статті 71 Житлового кодексу Української РСР (далі - Кодекс) при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (стаття 72 Кодексу). У зв'язку з доведенням факту непроживання відповідача в Квартирі без поважних причин понад шість місяців, є законні підстави для визнання його таким, що втратив право користування Квартирою з підстав, встановлених статтями 71, 72 Кодексу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-31 00:00:00

10.08.2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом і свої доводи мотивував тим, що після смерті [PERSON], померлої 13.01.2017року, залишилось спадкове майно у вигляді жилого будинку з надвірними будівлями і спорудами, жилою площею 10,10кв.м.загальною площею 26,0кв.м, розташованого [ADDRESS]. Спадкоємців першої черги, окрім позивача немає, померла [PERSON] своїх дітей не мала, вважала позивача своїм сином, тому в заповіті про існування якого [PERSON] не знав, вказала, що заповіла майно на ім*я позовача. Вказане спадкове майно спадкоємець у встановленому законом порядку не оформив по сімейним обставинам, однак фактично прийняв спадщину, так як постійно проживав разом зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини, тобто фактично вступив в керування та володіння спадковим майном після смерті [PERSON] Позивач у судове засідання не зявився, суду направила заяву у якій просить справу розглянути без його участі, на позові наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду направив заяву з проханням справу розглядати без його участі, з позовом згоден, тому суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступного. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, які не заборонені законом, у тому числі з правовідносин. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо витікає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом часу встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від нього. Відповідно свідоцтва про смерть 1-НО № 970830 [PERSON] померла 13 січня 2017 року.(а.с.4). Тому, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про визнання права власності підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки основані на законі та підтверджуються матеріалами цивільної справи. На основі ст. 328, 1268, 1270 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-28 00:00:00

10.08.2017 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1400 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебували у шлюбі. Від шлюбу мають дитину [PERSON], [INFO], яку вона виховує та забезпечує самостійно. Відповідач добровільно дитині не допомагає, хоча має таку можливість, оскільки працює на тимчасових роботах. В судове засідання позивач зявилась, позов свій підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти розміру аліментів, пояснив, що не працює і не має доходів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії 1-ТП № 239711, сторони у справі - є батьками неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] Відповідно до довідки № 2421 від 26.07.2017 р. дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обста\-вин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одер\-жувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.\~\~ Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобовязаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати інтересам дитини. З урахуванням обовязку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/2 прожиткового мінімуму для дитини віком від 1 до 6 років, що становить 713 грн. щомісячно, є сумую, що відповідає обовязку\~ батька дитини забезпечити частину витрат на її утримання, з урахуванням\~ мінімальних життєвих потреб дитини. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн.\~\~підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial