Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-08 00:00:00

10 березня 2020 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості посилаючись на те, що з 2005 року ТОВ «Управдом» здійснювало утримання та управління в багатоповерховому будинку за адресою: [ADDRESS] , а також його прибудинкової території, обслуговування та ремонт майна, що забезпечує функціонування будинку в цілому, забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько- побутових потреб мешканців будинку, у тому числі шляхом надання житлово-комунальних послуг у будинку, про що укладено відповідно договори з постачальниками таких послуг. Відповідно до договору про надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 19 грудня 2005 року ТОВ «Управдом» надавало житлово-комунальні послуги [PERSON] як власниці нерухомості, за споживання яких остання була зобов`язана щомісячно в повному обсязі сплачувати грошові кошти відповідно до виставлених рахунків. Однак, [PERSON] порушено взяті на себе зобов`язання зі сплати житлово- комунальних послуг, внаслідок чого за нею рахується заборгованість за опалення та підігрів води вищезазначеної квартири у розмірі 46 546,51 грн., що підтверджується розрахунком заборгованості за перiод з липня 2017 року по лютий 2020 року. Ухвалою суду від 25 березня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24 вересня 2020 року представником відповідача, адвокатом Губським А.В., подано відзив на позовну заяву у якому просив у задоволені позову відмовити та зазначив, що розрахунок заборгованості, наданий позивачем є необґрунтований, адже не містить усіх його складових, зокрема: обсяг спожитих послуг, повну характеристику квартири відповідача, заборгованість була нарахована позивачем у тому числі і за період, коли вартість, об`єми та розмір послуг, як істотні умови договору, між сторонами не погоджувались, у матеріалах справи відсутні докази споживання відповідачем послуг у спірному періоді, не зазначено в яких саме об`ємах та вартості, що заявлені у позові, тарифи на послуги не затвердженні в установленому законом порядку. Відповідь на відзив від позивача не надходив. 10 листопада 2020 року представник відповідача подав клопотання про витребування у позивача документів, які підтверджують надання Товариством з обмеженою відповідальністю «Управдом» комунальних послуг із опалення та підігріву води у квартиру [ADDRESS] , та обсяг їх споживання [PERSON] за період з липня 2017 року по лютий 2020 року, та тарифи на теплову енергію, послуги опалення й підігрів води, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Управдом» у будинку [ADDRESS] , затвердженні в установленому законом порядку Одеською міською радою, на період з липня 2017 року по лютий 2020 року. У судове засідання 09 грудня 2020 року належним чином повідомлений позивач не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідач та представник відповідача, адвокат Губський А.В., у судове засідання не з`явилися, представник подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, просив у задоволені позову відмовити у повному обсязі. Просив подане ним клопотання про витребування доказів від 10 листопада 2020 року залишити без розгляду, посилаючись на те, що кожна сторона зобов`язана доводити обставини на які вона посилається, натомість відповідач не надав обґрунтованого розрахунку та тарифів. Суд ухвалив проводити судове засіданні за відсутності позивача та відповідача. (ч. 1 ст. 223 ЦПК України) Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Між позивачем та відповідачем укладено договір про надання послуг з централізованого опалення постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 19 грудня 2005 року, за умовами якого виконавець зобов`язується надавати споживачеві вчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором. ТОВ «Управдом» є власником нежилого приміщення котельні №504, розташованої по [ADDRESS] згідно свідоцтва про право власності серії ЯЯЯ №295063 від 31 січня 2006 року. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . ТОВ «Управдом» отримано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової серія АГ No594994, та відповідно до розпорядження Одеської обласної державної адміністрації No923/A-2017 від 06.10.2017 товариству надано безстрокову ліцензію на виробництво та постачання теплової енергії. Згідно виписки з Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ТОВ «Управдом» здійснює комплексне обслуговування об`єктів (основний); загальне прибирання будинків, надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна, консультування з питань комерційної діяльності й керування, будівництво житлових і нежитлових будівель. Відповідно до ч.1\~ст.68 ЖК УРСР\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. На підставі пункту 1 ч.1\~ст.20 Закону України від 24 червня 2004 року № 1875-IV «Про житлово-комунальні послуги»\~(у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово - комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово - комунальних послуг. Такому праву споживача відповідає визначений пунктом 5 частини третьої\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Ці положення закону конкретизовано в пункті 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року № 45. Згідно зі\~ст.25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Відповідно до\~ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Ще одним критерієм класифікації житлово-комунальних послуг є порядок затвердження цін/тарифів на них. Залежно від цього згідно із ч.1\~ст.14 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~є три групи житлово-комунальних послуг: 1) житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують уповноважені центральні органи виконавчої влади, а у випадках, передбачених законом, - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг та національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики; 2) житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; 3) житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Відповідно до\~ст.162 ЖК УРСР\~плата за комунальні послуги береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. За визначенням ч.1 та ч.2 ст.32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно п.9 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» у квартирі (будинку садибного типу) роботи з установлення засобів обліку води і теплової енергії (далі - квартирні засоби обліку) проводяться спеціалізованою організацією, виконавцем, виробником чи постачальником за рахунок коштів споживача. Квартирні засоби обліку беруться виконавцем на абонентський облік. Пунктом 10 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» визначено, що оплата послуг за показаннями засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу), проводиться лише у разі здійснення обліку в усіх точках розбору холодної та гарячої води у квартирі (будинку садибного типу) незалежно від наявності засобів обліку на вводах у багатоквартирний будинок. Справляння плати за нормативами (нормами) споживання за наявності квартирних засобів обліку без урахування їх показань не допускається, за винятком випадків, передбачених абзацом п`ятим пункту 15 цих Правил. Виконавець і споживач не мають права відмовлятися від врахування показань засобів обліку. За змістом\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ст.ст.\~525,\~526 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями\~ст. 611 ЦК України\~передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. За змістом\~статті 901\~ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно розрахунку, наданого позивачем, загальна сума боргу за період з листопада 2017 року по лютий 2020 року у загальному розмірі становить 46546,51 гривень. Суд погоджується із твердженням відповідача про відсутність належної та зрозумілої обґрунтованості розрахунку заборгованості позивача, оскільки у ньому не відображено необхідних складових, зокрема: назва, обсяг спожитих послуг, опалювальну площу та тариф на відповідну послугу. Наданий позивачем розрахунок заборгованості - є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків позивача, які не представляється можливим перевірити і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог позивача до відповідача. Сама позовна заява не містить таких даних, а лише констатує наявність недоказаного розміру всієї суми заборгованості, який відповідачем оспорюється. Іншого розрахунку заборгованості позивачем не надано. Таким чином, за наявними в матеріалах справи документами встановити та перевірити зазначену позивачем суму заборгованості неможливо. Окрім того, згідно пункту 8 Договору про надання послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 19.12.2005, укладеного між позивачем та відповідачем, оплата послуг здійснюється відповідачем не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим на підставі виставлених позивачем рахунків. Натомість, матеріали справи не містять доказів виставлення позивачем рахунків відповідачу. Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Згідно ст. 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання гарячої води повинен забезпечити її постачання безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, температури та величини тиску. Параметри якості гарячої води повинні відповідати встановленим законодавством вимогам. Послуга з постачання гарячої води надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання гарячої води, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється за допомогою систем автономного опалення та/або індивідуального теплового пункту, формуються та встановлюються окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості виробництва надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Відповідач посилався на те, що тарифи на відповідні комунальні послуги не зареєстровані в установлено законом порядку, а також на те, що на офіційному сайті Одеської міської ради відсутні рішення про затвердження тарифів на теплову енергію, послуги опалення й гарячого водопостачання, які надаються Товариством з обмеженою відповідальністю «Управдом» (дахова котельня на [ADDRESS] ) на планований період 2019 року та 2020 року. Суд вважає обґрунтованими доводи відповідача про необхідність підтвердження затвердження тарифів на послуги, які надаються позивачем. У свою чергу, позивачем на підтвердження заявлених позовних вимог не надано будь-яких даних про розмір та затвердження органом місцевого самоврядування тарифів на відповідні комунальні послуги, а відповідно суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи. Під час розгляду справи про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги визначальним є встановлення факту надання обслуговуючою організацією (позивачем) житлово-комунальних послуг особам, які є їх споживачами (відповідачу, відповідачам), та правильність нарахування заборгованості за житлово-комунальні послуги згідно з існуючими тарифами. (ухвала ВССУ від 09.11.2016 року у справі №1238/8935/12). Відповідно до ст.ст.76-81ЦПК України - доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду в якості доказу те, що не стосується предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів, суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст.83 ЦПК України - позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. За таких обставин, суд вважає, що недоведеним є розмір заборгованості вказаний позивачем, який безпосередньо відносяться до предмету судового розгляду, а отже у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом» до [PERSON] про стягнення заборгованості по оплаті житлово-комунальних послуг за період з липня 2017 року по лютий 2020 року у розмірі 64025,99 гривень, з яких: 46546,51 гривень надані послуги, 3218 гривень 3% річних, 7480,76 гривень інфляційні витрати, 6886,02 гривень пеня, належить відмовити.

Outcome: dismissed