Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-11 00:00:00

12.12.2019 року позивач [PERSON] звернувся в Корабельний районний суд м. Миколаєва з позовом до відповідача Акціонерного товариства Банк Форвард , в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 731 від 23.09.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 105493710 від 08.04.2013 р. в сумі 67 086,65 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 08.04.2013 року між ним та ПАТ Банк Русский Стандарт, правонаступником якого є АТ Банк Форвард, був укладений кредитний договір про надання та використання кредитної картки № 105493710 на споживчі цілі та на підставі заяви позивача останньому видана кредитна картка і відкритий рахунок № [NUMBER] . Строк виконання вказаного договору становив один рік. Останній черговий платіж позивачем проведено у червні 2014 року. З того часу кредитна картка позивачем не використовувалася та жодних повідомлень з 2014 року по вересень 2019 року щодо виникнення заборгованості або збільшення кредитного ліміту від відповідача на поштову адресу або мобільний телефон [PERSON] не надходило. Як в подальшому стало відомо позивачу, кредитний ліміт по рахунку № [NUMBER] збільшувався у січні 2016 року до 33 600,00 грн. та у березні 2017 року 60 207,00 грн. Однак, позивачем не надавалися заявки про збільшення кредитної лінії та не використовувалися зазначені грошові кошти. Наразі позивач не може надати квитанції на підтвердження виконання умов кредитного договору у зв`язку з тим, що минуло багато років і квитанції ним не збереглися. У вересні 2019 р. на мобільний телефон позивача надійшло повідомлення від відповідача про звернення останнього до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Суперфіна Б.М. з заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 67 087,00 грн. Не погоджуючись з вказаною вимогою, 11.09.2019 р. позивач звернувся до приватного нотаріуса Суперфіна Б.М. з заявою про відкликання заяви про вчинення виконавчого напису однак, названа заява повернулася з відміткою листоноші про відсутність діяльності нотаріуса за вказаною адресою. Позивачем також направлялася заява на адресу відповідача АТ Банк Форвард з вимогою відкликати заяву про вчинення виконавчого напису та надати копії документів на підтвердження заявлених останнім вимог. 07.11.2019 року позивач отримав постанову про відкриття виконавчого провадження № 60430401 від 28.10.2019 р., прийняту приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. з примусового виконання виконавчого напису № 731 від 23.09.2019 р. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 67 936,65 грн. 28.11.2019 р. приватним виконавцем Вольф Т.Л. прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на загальну суму 76730,32 грн. Копія названої постанови була направлена за місцем роботи позивача для виконання. Не погоджуючись з вимогами АТ Банк Форвард, вимогами за виконавчим написом № 731 від 23.09.2019 р., а також неможливістю врегулювання вказаного спору в досудовому порядку, позивач був змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити. В судове засідання відповідач та треті особи не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку, встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому повідомив, що 29.12.2012 р. [PERSON] звернувся до Акціонерного товариства Банк Форвард з заявою про укладення договору про надання та використання платіжної картки. 08.04.2013 р. банк прийняв пропозицію, викладену в заяві та уклав договір про надання та використання платіжної картки № 105493710 і відкрив позивачу поточний рахунок № [NUMBER] . Зазначив, що зобов`язання за договором банк виконав, а оскільки позивачем умови договору виконані не були, то 23.09.2019 р. приватним нотаріусом Незнайко Н.М. був вчинений виконавчий напис № 731. Посилався на те, що стягнення заборгованості з [PERSON] проводиться за період з 09.01.2018 р. по 08.02.2018 р. та сума боргу становить 67 086,65 грн. Повідомив, що надав нотаріусу всі необхідні документи на підтвердження безспірності зобов`язань позивача, а тому просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Н.М. заяву про причину неявки суду не надала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. заяву про причину неявки суду не надала. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, вивчивши нормативно-правові акти, які регулюють спірні правовідносини, проаналізувавши і оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне. 23.09.2019 р. приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріальної округу\~Незнайко Наталією\~Миколаївною виданий виконавчий напис № 731 про стягнення з [PERSON] на користь АТ Банк\~Форвард заборгованості в розмірі 67\~936,65 грн. На виконання зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною\~Леонідівною 28.10.2019 р. була прийнята постанова про відкриття виконавчого провадження № 60430401. Крім того, 28.11.2019 р. приватним виконавцем Вольф Т.Л. була прийнята постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] і постанова була направлена на виконання за місце роботи позивача. Ухвалою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 17.02.2020 р. за заявою [PERSON] про забезпечення позову були вжиті заходи для забезпечення позову останнього до АТ Банк Форвард про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконання шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 23.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Незнайко Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 731, до набрання законної сили судовим рішення за позовом [PERSON] до АТ Банк Форвард про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюються Законом України Про нотаріат та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 (далі - Порядок) та іншими нормативними актами. Згідно з ст. 87 Закону України Про нотаріат виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України Про нотаріат та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису передбачають підпункти 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат, у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. В матеріалах справи міститься копія Рахунку-виписки (заключна) на ім`я позивача з вимогою щодо сплати зобов`язань за договором № 105493710 від 08.04.2013 року в сумі 67086,65 грн. Однак, під час розгляду справи відповідачем не надано жодного доказу на підтвердження належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень у не менш ніж тридцятиденний строк, що є обов`язковою вимогою. Відповідачем також не надано жодних документів/доказів на підтвердження переходу прав вимоги від ПАТ Банк Русский Стандарт (з яких позивачем укладався договір 08.04.2013 р.) до ПАТ Банк Форвард. Крім того, у відзиві на позовну заяву представник відповідача посилається на те, що 29.12.2012 р. позивач звернувся до банку із заявою № 102989334, яка містить пропозицію про укладення договору про надання та використання платіжної картки, а також зазначає, що банком був відкритий на ім`я клієнта поточний рахунок № [NUMBER] . У наданій же копії заяви № 102989334 від 29.12.2012 р., а саме розділі 2: Кредитний договір міститься інформація про відкриття на ім`я клієнта [PERSON] рахунку № [NUMBER] з сумою кредиту в розмірі 1201,10 грн. сроком на 370 днів з 30.12.2012 по 03.01.2014. В умовах цієї ж заяви (номер пункту неможливо достеменно визначити у зв`язку з поганою якістю копії наданого документа відповідачем) зазначено, що клієнт [PERSON] просить відкрити йому поточний рахунок (валюта рахунку - гривня), що буде використовуватись виключно в рамках кредитного договору. Номер рахунку клієнта зазначений в графі Рахунок Клієнта розділу Кредитний договір ІБ. Також, надати йому кредит в сумі, зазначеній в графі Сума кредиту розділу Кредитний договір ІБ, шляхом зарахування суми кредиту на Рахунок Клієнта. В пункті 1.10 заяви № 102989334 зазначено, що після повного погашення ним заборгованості перед банком за кредитним договором закрити Рахунок Клієнта в порядку, передбаченому Умовами по кредитам. У виконавчому написі № 731 від 23.09.2019 р. приватним нотаріусом Незнайко Н.М. зазначено, що стягнення з [PERSON] проводиться за кредитним договором № 102989334 від 03.01.2013 р., що суперечить наданій Відповідачем копії заяви від 29.12.2012 р., тобто інформації про дату укладення договору. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач посилається також на те, що він уклав з клієнтом [PERSON] . Договір про надання та використання платіжної картки № [NUMBER] вже 08.04.2013 року та відкрив останньому поточний рахунок № [NUMBER] і випустив на ім`я клієнта платіжну картку. Однак, жодного доказу на підтвердження вказаної інформації та існування угоди за № 105493710 не надав. У виконавчому написі № 731 від 23.09.2019 р., а також у відзиві відповідача міститься інформація про те, що заборгованість у розмірі 67 086,65 грн. проводиться за договором № 102989334 (фактично укладеного згідно заяви 29.12.2012 року) за період з 09.01.2018 року по 08.02.2018 р. Однак, всупереч зазначеному надає виписку по особовим рахункам угоди вже за № 105493710 від 08.04.2013 р. за період з 08.04.2013 по 17.02.2020. Наявні розбіжності\~у датах\~укладання кредитного\~договору,\~номеру договору,\~періоду нарахування\~заборгованості ставлять\~під сумнів\~обставини: чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Не знайшов свого підтвердження також факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості та яка була надана нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. А тому, суд позбавлений можливості достеменно пересвідчитись в тому, що право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, існувало на момент звернення, а також в існуванні безспірної заборгованості боржника перед стягувачем на момент звернення стягувача до нотаріуса з заявою про вчинення виконавчого напису. Відповідно до ч. 3 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом був вчинений з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Крім того, відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, серед іншого, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з статтею 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн., а тому він підлягає до стягнення з відповідача. Що стосується питання витрат на правничу допомогу, то сюди включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу представник позивача адвокат Родіонова В.Є. Разом з позовною заявою подала до суду Ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВЕ № 1005689 від 09.12.2019 р., Акт наданих послуг від 09.12.2019 р., рахунок № 0731/18-1-Р від 09.12.2019 р. з описом здійснених нею витрат, необхідних для надання правничої допомоги, квитанцію до прибуткового касового ордеру № 1206/19-1-ор від 06.12.2019 р. про оплату позивачем [PERSON] 7000,00 грн. З урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, ціною позову, а також враховуючи те, що позовні вимоги було задоволено повністю, доказів неспівмірності цих витрат суду не надано, з урахуванням принципу розумності та справедливості, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача [PERSON] про стягнення з АТ Банк\~Форвард на\~його користь витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 гривень.

Outcome: approved