Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-22 00:00:00

11 січня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій посилаючись на набуте нею та [PERSON] , як спадкоємців [PERSON] , право власності на належний померлому автомобіль ВАЗ 2109 номерний знак [NUMBER] , просить про витребування даного майна від [PERSON] , яка зберігає у себе дане майно без відповідної правової підстави. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] помер її чоловік [PERSON] . Позивачка, як дружина померлого та третя особа [PERSON] , як син померлого - є спадкоємцями [PERSON] . Спадкоємці прийняли спадщину. Спадкова справа заведена за місцем відкриття спадщини приватним нотаріусом Новоодеського районного нотаріального округу Філіпенко Денисом Вадимовичем. Після смерті чоловіка залишилося спадкове майно у вигляді транспортного засобу марки ВАЗ 2109 р/н [NUMBER] . Свідоцтво про право на спадщину за законом на транспортний засіб не отримане, однак позивач посилаючись на положення ч.5 ст. 1268 ЦК України зазначає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить їй та [PERSON] з часу відкриття спадщини, та яку вони прийняли у передбаченому законом порядку. У 2015 році її знайома, з якою вона деякий час працювала, та [PERSON] звернулися до неї з проханням продати їм автомобіль, що залишився після смерті [PERSON] , на що вона пояснила, що автомобіль належить їй спільно з сином померлого [PERSON] , документи на автомобіль в порядку спадкування не оформлені, домовленість про розподіл спадкового майна не досягнута. Однак [PERSON] запевнив її, що домовиться із [PERSON] про продаж даного автомобілю та забрав його разом зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу на ім`я померлого [PERSON] , пообіцявши укласти договір купівлі-продажу. Оскільки питання щодо даного автомобілю протягом тривалого часу ніяким чином не вирішувалося, то вона неодноразово зверталася до [PERSON] з вимогою повернути автомобіль та документи на нього, однак відповідач під різним приводом відмовляла в поверненні даного майна. З метою повернення даного майна, вона (позивач) була змушена звернутися до правоохоронних органів, які встановили, що автомобіль дійсно знаходиться у [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та 17.09.2019 року відібрали від відповідачки гарантійну розписку про збереження нею автомобілю до вирішення спору щодо нього. В грудні 2019 року Інгульським відділом поліції ГУНП в Миколаївській області позивачці видана постанова про закриття кримінального провадження за її заявою з підстав відсутності складу кримінального правопорушення. Посилаючись на те, що відповідачка без відповідної правової підстави утримує у себе належне позивачці майно, остання просить про поновлення її прав як співвласника даного майна шляхом зобов`язання відповідача повернути належний їй та [PERSON] спірний автомобіль. Позивач [PERSON] пояснила, що набула у власність як спадкоємець [PERSON] частину спірного автомобілю. Вважає, що є власником його 2/ 3 частини. Спадкові права до цього часу не оформлені та нині вона позбавлена такої можливості так як оригінал свідоцтва знаходиться у відповідача [PERSON] В 2015 році [PERSON] звернулася до неї з проханням продати даний автомобіль, вони домовилися про його продаж частинами всього за 2700 доларів США. В 2017 році вона отримала частину оплати за даний автомобіль 500 доларів США, однак в подальшому відповідачка відмовилася передавати будь-які кошти так як автомобіль перебуває у спадковому спорі. На сьогоднішній день вона позбавлена можливості оформити свої спадкові права на частку у спірному майні, так як оригінал свідоцтва утримується відповідачем. Представник позивача [PERSON] позовні вимоги своєї довірительки підтримала, підтвердила доводи викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до суду не прибула, відзиву на позовну заяву не надіслала, про дату, час та місце судового засідання повідомлена належно, що підтверджується даними зворотнього поштового повідомлення (а.с. 70), будь-яких заяв від неї про відкладення судового засідання не надходило. Третя особа - [PERSON] до суду не прибув. Заяв по суті справи від нього не надходило. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належно (а.с. 71), заяв про відкладення судового засідання від нього не надходило. За вказаного, відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, розгляд справи можливий за їх відсутності. Дослідивши письмові докази в межах заявлених позовних вимог, суд встановив, що [PERSON] помер [INFO] . У його власності на час смерті знаходився автомобіль ВАЗ 2109, номерний знак [NUMBER] (а.с. 25). Його спадкоємцями в частках, зокрема 2/3 частки є син померлого [PERSON] , та в частині 1/ 3 - дружина померлого та позивач по справі [PERSON] . Спадкоємцями свідоцтво про право на спадщину щодо спірного автомобілю не отримано. Позивачці на її звернення до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на 2/ 3 частки вказаного автомобілю було відмовлено, у зв`язку з належністю їй у спадковій масі всього 1 /3 частини. Хоча жодним зі спадкоємців свідоцтво про право на спадщину щодо спірного автомобілю не отримано, однак, відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Позивач та [PERSON] , як співвласники даного майна, за спільною домовленістю, мають право на розпорядження даним майном, але після оформлення свого права власності, окрім як укладення договору між ними щодо розподілу спадкового майна. У зобов`язаннях з іншими особами, до оформлення своїх прав, вони позбавлені можливості на розпорядження даним майном. Однак, як слідує зі змісту позовної заяви та матеріалів кримінального провадження №12019150040003386 від 11.09.2019 року, що досліджені судом, позивач домовилася із [PERSON] про укладення у майбутньому договору купівлі-продажу спірного автомобілю, зокрема після оформлення правовстановлюючих документів. Зі змісту заяви [PERSON] слідує про його обізнаність щодо існування декількох спадкоємців щодо даного автомобілю та спору між ними. Не зважаючи на вказане, як слідує з розписки, наданої [PERSON] , останньою отримано 500 доларів США як частину оплати за продаж вище вказаного автомобілю. Особа від якої вказані грошові кошти отримано, у розписці не зазначається. Як вказує [PERSON] свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на спірний автомобіль знаходиться у [PERSON] , що перешкоджає їй в оформленні своїх спадкових прав. Дійсно, до цього часу [PERSON] та [PERSON] своїх спадкових прав щодо вказаного автомобілю не оформили. Як слідує із заяви самого [PERSON] договору купівлі-продажу щодо даного майна не оформлено, та не могло бути укладено до оформлення спадкових прав його номінальними власниками. У спорах щодо прав на автомобіль із підстав його придбання має бути встановлено, що сторонами були додержані правила ЦК України щодо укладення договору купівлі-продажу такого майна. Такі документи, як розписка про отримання частини коштів за автомобіль, чи довіреність на право користування та розпорядження майном не свідчить про укладення сторонами договору купівлі - продажу автомобіля. Згідно ч.1ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Належною формою договору купівлі - продажу автомобіля є письмова, що відповідає положенню п.3 ч.1ст. 208 ЦК України. Оскільки розписка, на відміну від договору, не є правовим оформленням переходу права власності на автомобіль, то суд вважає, що видача розписки про отримання частини коштів за транспортний засіб, що був у експлуатації та має особливості цивільного обороту, без укладення договору купівлі-продажу не можна вважати договором, що укладений відповідно до закону та допускає перехід права власності до особи, яка передала кошти. Відповідач не надала суду належних доказів на підтвердження того, що спірний автомобіль перейшов у її власність чи власність [PERSON] та вони на законних підставах ним володіють чи користуються. Стосовно участі у справі [PERSON] , то позивачу належить право обирати коло відповідачів. Посилаючись на те, що автомобіль утримується саме [PERSON] , позивач наполягає, що остання є відповідальною за повернення даного майна. Підстав вважати про утримання спірного автомобілю [PERSON] у суду немає, як і підстав вважати, про право [PERSON] представляти інтереси [PERSON] у відносинах щодо спірного автомобілю. Як слідує з матеріалів кримінального провадження 12019150040003386, спірний автомобіль зберігається саме у [PERSON] та перебуває в її користуванні. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до статті 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст.3, ст.321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом. Враховуючи, що згідно зі статтею 92 Конституції України правовий режим власності визначається виключно законами України, то інші нормативно-правові акти, які обмежують права власника і не мають ознак закону, не підлягають застосуванню. У відповідності до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Для застосування ст. 387 ЦК України необхідною умовою є доведеність позивачем того факту, що він є власником рухомого майна; особа, яка звернулась до суду з вимогою про витребування майна з чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що перебуває у володінні відповідача. Позивачем доведено той факт, що вона успадкувала 1/ 3 частину спірного автомобілю, та відповідно до положень ч.5 ст.1268 ЦК України є власником спірного рухомого майна, хоча таке право власності не підтверджене правовстановлюючими документами, і як вказує позивач не може бути оформлене нотаріально до знаходження у відповідача оригіналу свідоцтва про реєстрацію спірного автомобілю. Успадкований [PERSON] та [PERSON] автомобіль ВАЗ 2109 номерний знак [NUMBER] , утримується [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами дослідженого судом кримінального провадження, тобто фактично знаходиться у відповідачки без відповідної правової підстави. У пункті 19 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і, в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред`явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений. Зазначене підтверджує про належне визначення [PERSON] як відповідача. Пунктом 23 цієї Постанови визначено, що відповідно до статті 387 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому, суди повинні мати на увазі, що право власності на рухоме майно доводиться за допомогою будь-яких передбачених процесуальним законодавством доказів, що підтверджують виникнення такого права у позивача. Вказане доведено наданими позивачем та витребуваними за її клопотанням письмовими доказами, зокрема копіями матеріалів спадкової справи. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність витребування у відповідача з чужого незаконного володіння на користь позивача, як співвласника із [PERSON] , зазначеного майна. Враховуючи, що [PERSON] своє право на витребування спірного майна не використав, заяв від нього про заперечення щодо позову не надходило, то суд вважає можливим зобов`язати передати спірне майно саме позивачу, що не перешкоджає [PERSON] здійсненню своїх прав як співвласнику даного майна.

Outcome: approved