Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-11 00:00:00

12.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду із вищевказаним позовом. Позов поданий в межах строку позовної давності через поштове відділення 28.12.2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що 18.12.2013 року позичив відповідачеві за договором позики грошові кошти у сумі 3 000 дол. США на строк до 28.12.2013 року. Відповідач, однак, в обумовлений сторонами строк борг не повернула. Враховуючи викладене, [PERSON] просив стягнути з відповідача на свою користь суму основного боргу у розмірі 76 890 грн. (еквівалент 3\~000 дол. США за курсом НБУ станом на 12.01.2017 року), три відсотка річних у розмірі 6\~781 грн., інфляційні витрати у розмірі 69\~528 грн. Окрім задоволення позовних вимог позивач просив присудити на свою користь судовий збір. Позивач в останнє судове засідання не зявився, надав заяву про розгляду справи без його участі, в процесі розгляду справи позовні вимоги підтримав. Відповідач в останнє судове засідання не з'явилась, повідомлена про розгляд справи належним чином (розписка учасників процесу), в процесі розгляду справи як факт отримання грошових коштів, так і факт їх не повернення позивачу визнала. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що між сторонами 18.12.2013 року укладений договір позики, за яким [PERSON] передав відповідачу грошові кошти у розмірі 3 000 дол. США, а [PERSON] зобовязалась повернути йому вказану суму 28.12.2013 року. Відповідно до ст. 1047 ЦК України договір укладений в письмовій формі, ніким не оспорюється. Грошові кошти за зазначеним договором позики були передані відповідачу та одержані нею, що підтверджується договором позики, підписаним [PERSON], визнано нею в процесі розгляду справи. Відповідач, однак, в порушення умов договору в добровільному порядку позику не повернула. Вказані обставини також не оспорювались відповідачем. За ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України. За неможливість виконання грошового зобовязання, боржник від відповідальності не звільняється (ч.1 ст. 625 ЦК України). Окрім того, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На час звернення позивачем до суду через неналежне виконання відповідачем умов договору позики існує заборгованість за основною сумою боргу у розмірі 76 890 грн. (еквівалент 3\~000 дол. США за курсом НБУ станом на 12.01.2017 року), три відсотка річних у розмірі 6\~781 грн., інфляційні витрати у розмірі 69\~528 грн. Розмір заборгованості підтверджується наданим позивачем розрахунком. Розрахунок зроблений фахово, відповідачем не спростований, перевірний судом за математичною формулою з урахуванням офіційного індексу інфляції Урядовий Курєр. При таких обставинах, розглядаючи спір в межах позовних вимог, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та доведеними ним в процесі розгляду справи.

Outcome: approved