Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-04 00:00:00

11.03.2016 року представник [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO], відносно малолітнього сина [PERSON], [INFO]. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 15.05.2010 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від сумісного проживання мають малолітнього сина [PERSON] [INFO]. Фактично шлюбні стосунки з відповідачем було припинено з липня 2014 року, вона з відповідачем проживають окремо, син проживає разом з нею, але без реєстрації, оскільки для реєстрації місця проживання малолітньої дитини потрібна письмова згода його батька, який невідомо де перебуває, зв'язок з ним відсутній. Рішенням суду від 28.01.2015 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання [PERSON] [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. Весь цей час відповідач життям сина не цікавився, не телефонував, не виявляв бажання спілкуватись з дитиною та приймати участь у його вихованні. На сьогоднішній день сину вже п'ять років, він не пам'ятає батька та немає до нього ніяких почуттів, оскільки за всі ці роки жодного разу його не бачив. Також в спілкуванні з нею ніколи про сина не питав та не цікавився. Вона з сином з липня 2014 року постійно проживає в двохкімнатній квартирі, яка належить їй на праві приватної власності. Дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Син займається спортом з жовтня 2014 року, куди вона його відвозить або бабуся - її мати [PERSON] До дошкільного навчального закладу №6, який відвідує син, дитину приводить лише вона, всі батьківські збори та свята відвідує вона, яка завжди цікавиться станом здоров'я хлопчика та його поведінкою впродовж дня. Враховуючи те, що відповідач жодним чином не був позбавлений інформації стосовно міста перебування її та сина, а з її боку ніколи не створювалися перешкоди у спілкуванні дитини з відповідачем та прийманні участі батька в вихованні, вищевикладені обставини свідчать про фактичну можливість, але вольове небажання виконувати відносно дитини батьківські обов'язки, покладені на батька законом. У судовому засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач не з'явився, про день та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, причини неявки не повідомив. Представник Управління служб у справах дітей не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, надав письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача. Суд розглядає справу у відсутність відповідача відповідно до ст.ст. 224, 225 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, 15.05.2010 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюбу у Жовтневому відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. Від сумісного проживання у [PERSON] та [PERSON] народився спільний син [PERSON], [INFO]. Як вбачається зі свідоцтва про народження дитини (актовий запис №1272 від 23.11.2010 року), батьком [PERSON] 2010 року народження записаний [PERSON], матір'ю - та [PERSON]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 28.01.2015 року, яке набуло законної сили 13.07.2015 року, присуджено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно, з 21.10.2014 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до висновку Управління служб у справах дітей від 04.07.2016 року, згідно з інформацією державного виконавця Київського відділу ДВС міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] станом на травень 2016 року складає 18645,50 грн. Як вбачається з договору дарування від 21.11.2003 року, Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, 2/3 частини квартири [ADDRESS] належить на праві приватної власності позивачці [PERSON] Згідно з ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Відповідно до Висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики ХМР від 04.07.2016 року №378, малолітній [PERSON], [INFO], мешкає разом з матір'ю, [PERSON], за адресою: [ADDRESS], де для дитини створені належні умови для проживання та розвитку (23.05.2016). Батько дитини, [PERSON], з липня 2014 року не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не спілкується з сином, не цікавиться станом його здоров'я. Згідно з інформацією адміністрації Харківської міської дитячої поліклініки № 2 малолітній [PERSON] перебуває під наглядом фахівців з 2014 та знаходиться на диспансерному обліку з діагнозом: пролапс метального клапана І ст. Згідно з інформацією адміністрації Харківського дошкільного навчального закладу (ясла-садок) № 6, який відвідує [PERSON] з 01.09.2014, дитину приводе і забирає із закладу тільки мати, всі батьківські збори та свята відвідує мати [PERSON], яка завжди цікавиться станом здоров'я хлопчика та його поведінкою впродовж дня. Згідно з інформацією тренера секції «Таеквон-до», яку відвідує малолітній [PERSON] з жовтня 2014 року. Дитину приводить та забирає мати та баба. Батько дитини жодного разу не з'являвся. [PERSON] повідомила, що [PERSON] не приймає участі у вихованні та матеріальному утриманні дитини, не цікавиться станом здоров'я сина. [PERSON] знаходиться на її утриманні. Відсутність батька у житті дитини створює перешкоди у нормальному її розвитку, у зв'язку з тим, що для належного лікування та відвідування дитиною дитячих закладів необхідна згода обох батьків. У зв'язку з цим, в інтересах дітей, Управління служб у справах дітей, як представник органу опіки та піклування, вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина, [PERSON], [INFO]. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, батько може бути позбавлений судом батьківських прав, якщо він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» N3 від 30.03.2007 року - ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. За таких обставин суд вважає, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню малолітнього сина [PERSON] 2010 року народження, з липня 2014 року, тому він повинен бути позбавлений батьківських прав, оскільки відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти. На підставі викладеного, позовні вимоги про позбавлення відповідача батьківських прав підлягають задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved