Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

10.11.2015р. позивач ПАТ КБ ПРИВАТБАНК звернулось з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості в сумі 13907,32грн., мотивуючи тим, що між Банком та [PERSON] укладено кредитний договір №б/н від 07.04.2011р., за умовами якого позивач надав останньому кредит у розмірі 3300,00грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до умов договору позичальник повинен щомісяця погашати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених договором. У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору станом на 30.09.2015р. утворилась заборгованість у розмірі 13907,32грн., з яких: заборгованість за кредитом-2595,61грн.; заборгованість по процентам за користування кредитом-8573,27грн.; заборгованість за пенею та комісією-1600,00грн.; штрафи - 500 грн. (фіксована частина) та 638,44 грн. (процентна складова). Посилаючись на викладене, позивач просить стягнути з відповідача суму заборгованості, а також 1218,00грн. судових витрат. У судове засідання представник позивача за довіреністю [PERSON] не зявився, у письмовій заяві позов підтримав повністю, просив справу розглянути за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судові засідання: 25.11.2015р. та 22.12.2015р. двічі не зявився, відповідно до положень ч.5 ст. 74 ЦПК, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином; причину неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи без нього не надсилав, а тому, зі згоди Банку суд відповідно до ст.224 ЦПК ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Зважаючи на достатність письмових матеріалів для прийняття рішення, відсутність необхідності дачі особистих пояснень представником позивача, суд розглянув справу без участі сторін на підставі письмових доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з вимогами п.1 ч.2 ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є договори. Відповідно до ст.627 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обовязковим для виконання сторонами, про що зазначено у ст.629 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилам ч.1 ст.1049, ст.1050 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві кредит у строк та у порядку, встановленими договором. У разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов'язку виконання зобов'язання, при цьому кредитодавець має право вимагати від позичальника достроково повернути всю суму кредиту та внести інші платежі, передбачені договором. Згідно вимог ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином, згідно умов договору та у строки, передбачені цим договором. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 кредитного договору, клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку у будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання відповідно до ст.625 ЦК України. Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами 07.04.2011р. укладено кредитний договір №б/н. За умовами вказаного договору позивач надав відповідачеві кредит у розмірі 3300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач повинен був сплачувати заборгованість за кредитом, проценти за користування ним, за перевитратою платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, визначених кредитним договором. Як вбачається з аналізу розрахунку, наданого Банком, відповідач взяті на себе зобовязання не виконував, у зв'язку з чим станом на 30.09.2015 р. утворилась заборгованість у сумі 13907,32грн., з яких: заборгованість за кредитом-2595,61грн.; заборгованість по пороцентам за користування кредитом-8573,27грн.; заборгованість за пенею та комісією-1600,00 грн.; штраф - 500 грн. (фіксована частина) та 638,44 грн. (процентна складова). Зазначена сума заборгованості підлягає стягненню з відповідача. Згідно ч.1 ст.88 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню з відповідача також судові витрати в сумі -1218,00 грн.

Outcome: approved