Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-19 00:00:00

11 лютого 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить припинити безстроковий трудовий договір, укладений 16 грудня 2005 року між нею [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований 22 грудня 2005 року у Бродівському районному центрі зайнятості за № 906, з 01 квітня 2007 року з підстав п. 1 ч. 1 ст. 36 КЗпП України; зобов`язати Бродівську районну філію Львівського обласного центру зайнятості зняти з реєстрації безстроковий трудовий договір, укладений 16.12.2005 року між [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрований 22 грудня 2005 року у Бродівському районному центрі зайнятості за № 906. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Скоробогатий М.В. в судове засідання не з`явився, подав суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірительки. Проти заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач не з`явилася повторно, про час та місце розгляду справи була судом належним чином повідомлена. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що представник позивача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Представник третьої особи Бродівської районної філії Львівського обласного центру зайнятості Котишин Т.М. в судове зсідання не з`явилася, подала суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у її відсутності, проти задоволення позову не заперечує, проти винесення заочного рішення не заперечує. Суд розглянув справу без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши представлені\~суду документи,\~з`ясувавши обставини\~справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити повністю. Встановлено, що 16 грудня 2005 року між позивачем [PERSON] та фізичною особою-підприємцем [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір, відповідно до умов якого позивач мала виконувати обов`язки продавця, слідкувати за порядком, ввічливо обслуговувати покупців. Відомості про укладення трудового договору та прийняття її на роботу роботодавцем до трудової книги не вносились, але даний договір 22 грудня 2005 року було зареєстровано в Бродівському районному центрі зайнятості (а.с. 9-12). З пояснень позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що наприкінці березня 2007 року [PERSON] повідомила її про припинення з нею трудових відносин, у зв`язку з чим вона вважала, що дію трудового договору припинено без вжиття будь-яких додаткових заходів щодо його розірвання, так як фактично припинила виконувати роботу, обумовлену договором, і на продовженні трудових відносин вона не наполягала. Після цього вона неодноразового працевлаштовувалась на різні роботи, про що дані вносились до трудової книги. Звільнившись з останнього місця роботи, вона звернулась в Буську районну філію Львівського обласного центру центру зайнятості з метою набуття статусу безробітного, однак, їй було відмовлено, оскільки під час проведення реєстрації та внесення даних в Єдину інформаційно-аналітичну систему державної служби зайнятості було виявлено факт перебування її в трудових відносинах як найманого працівника з фізичною особою-підприємцем [PERSON] . Так, із закладки «Договори з найманими працівниками, Довідник ПОУ (ФЗДССУВБ)», вбачається факт перебування позивача, у трудових відносинах з ФОП [PERSON] і дані про припинення укладеного безстрокового трудового договору відсутні. Фактично відносини за трудовим договором між нею та ФОП [PERSON] було припинено ще з квітня 2007 року, але про те, що процедура припинення трудового договору відповідно до законодавства України про працю роботодавцем не була дотримана, їй відомо не було. Згідно довідки форми ОК-5 із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 20 січня 2021 року [PERSON] сплачувала страхові внески за позивача в період з грудня 2005 року по березень 2007 року, після вказаної дати, нею страхові внески не сплачувались (а.с. 15). Відповідно до Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДФС України про суми виплачених доходів [PERSON] приватним підприємцем СПД-23700801461 з 4 кварталу 2005 року по 1 квартал 2007 року нараховувалась заробітна плата (дохід), з якої сплачувались податки в бюджет. З 2 кварталу 2007 року і дотепер інформація про доходи позивача, отримані від ФОП [PERSON] відсутня (а.с. 14). Згідно наявної інформації, зокрема, розміщеної в мережі інтернет за посиланням [INFO] , [PERSON] припинила свою підприємницьку діяльність 03 лютого 2017 року (а.с. 17). Таким чином, позивач позбавлена можливості звернутися до [PERSON] для вирішення даного питання, враховуючи й те, що за останнім відомим місцем проживання остання не проживає, її місцезнаходження їй не відоме. Вказані обставини є перешкодою в отриманні позивачем статусу безробітного та відповідних соціальних пільг. Статтею 43 Конституції України гарантовано кожному право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно зі ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. У відповідності до ст. 24-1 КЗпП України, чинної на момент укладення трудового договору, у разі укладення трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року N 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості незалежно від місця реєстрації трудового договору. Пунктом 9 вказаного Порядку визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Зняття з реєстрації трудового договору у разі його розірвання за ініціативою фізичної особи у випадках, визначених Кодексом законів про працю України, за відсутності працівника, проводиться у строк, зазначений в абзаці першому цього пункту, за умови подання фізичною особою (або дорученням уповноваженою нею особою): примірника трудового договору; заяви про зняття трудового договору з реєстрації із зазначенням дати звільнення з роботи працівника та підстав розірвання зазначеного договору; копій документів, що підтверджують: надсилання працівникові повідомлення про намір розірвати з ним трудовий договір (рекомендованим листом з повідомленням про вручення). У разі коли вручити поштове відправлення неможливо, подаються копії підтвердних документів; проведення передбаченого законодавством розрахунку з працівником або копію платіжної відомості із зазначенням суми депонованої заробітної плати. У цьому випадку центр зайнятості повідомляє працівника про зняття з реєстрації трудового договору. Згідно ст. 36 КЗпП України однією з підстав для припинення трудового договору є угода сторін. Відповідно до Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року N 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Таким чином, враховуючи, що трудові відносини між сторонами по справі, фактично припинені, однак процедура припинення дії (розірвання) трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, оскільки відповідачка припинила підприємницьку діяльність, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлена можливості самостійно припинити дію вищевказаного трудового договору та зняти його з реєстрації, і захистити своє порушене право в позасудовому порядку. Дослідивши матеріали справи, докази у їх сукупності, судом встановлено, що ті обставини, на які покликається позивач, дійсно знайшли своє підтвердження у поданих ним доказах.

Outcome: approved