Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-01 00:00:00

10 жовтня 2019 року [PERSON] звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог вказав, що 10 травня 2003 року між ним та відповідачем було укладено шлюб. [INFO] року у сторін народилася дитина [PERSON]. Оскільки дитина була народжена в шлюбі, то в свідоцтві про народження він записаний як батько. Проте [PERSON] вказує, що не був упевнений в тому, що саме він являється біологічним батьком. 25 січня 2005 року відділом РАЦС Варвинського районного управління юстиції Чернігівської області шлюб між сторонами розірвано. Тепер, у зв'язку з негативним ставленням колишньої дружини та доньки, а також через відсутність зовнішньої схожості між ним та донькою [PERSON], у нього немає сумнівів, що він не є її батьком. [PERSON] в добровільному порядку пропонував пройти генетичну експертизу щодо визначення біологічного батьківства, проте колишня дружина та донька відмовляються від її проходження. У зв'язку з цим [PERSON] був змушений звернутися до суду з зазначеним позовом. Позивач [PERSON] в судовому засідання позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити, обґрунтовуючи тим, що порушуються його права щодо впевненості у батьківстві відносно доньки [PERSON], оскільки відповідачка відмовлялася в добровільному порядку провести експертизу (тест на ДНК) . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні щодо позовних вимог заперечила та пояснила, що підстав для виключення з актового запису про народження доньки [PERSON] відомостей про батька немає. Позивач [PERSON] завжди визнавав себе батьком дитини, після її народження, сам особисто звернувся до виконавчого комітету Журавської сільської ради Варвинського району та зареєстрував доньку [PERSON] в книзі про реєстрацію акту про її народження та отримав свідоцтво про народження. У неї немає жодних сумніві, що саме [PERSON] є біологічним батьком доньки [PERSON] Представник третьої особи - Варвинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, в судове засідання не з'явився, через канцелярію суду подали заяву про розгляд справи без їх участі (а.с. 26). Суд, вислухавши пояснення позивача та відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, оцінивши їх у сукупності, встановив наступні обставини. Зі свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 10). У відповідності з ч. 1 ст. 122 Сімейного кодексу України, дитина, яка зачата і (або) народилася у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документу закладу охорони здоров'я про народження дружиною дитини. В судовому засіданні встановлено, що на час народження дитини сторони перебували в шлюбі. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано 25 січня 2005 року (а.с. 11). 26 січня 2010 року відповідачка уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище на [PERSON] (а.с. 29). Згідно зі ст. 136 СК України особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. Оспорювання батьківства неможливе у разі смерті дитини. Не має права оспорювати батьківство особа, записана батьком дитини, якщо в момент реєстрації себе батьком дитини вона знала, що не є її батьком, а також особа, яка дала згоду на застосування допоміжних репродуктивних технологій відповідно до частини першої статті 123 цього Кодексу. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Відповідно до п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» №3 від 15 травня 2006 року судам слід ураховувати, що відповідно до ст. 136 СК (2947-14) оспорювання батьківства можливе тільки після реєстрації народження дитини і до досягнення нею повноліття, а в разі її смерті не допускається. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК (2947-14), - шляхом пред'явлення позову про виключення відомостей про неї як батька з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК), - звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в таких справах є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. За клопотанням позивача судовим експертом Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи по справі було проведено судово-медичну (молекулярно-генетичну) експертизу. У висновку експерта №495 від 14 лютого 2019 року зазначено, що молекулярно-генетичним дослідженням встановлено: «вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менше ніж 99,99%, таким чином біологічне батьківство фактично доведено» (а.с 51-54). Інших підстав в обґрунтування свого позову позивач [PERSON] не навів. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про необґрунтованість вимог позивача, оскільки не доведено відсутності кровного споріднення між ним та дитиною, а тому в позові слід відмовити. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed