Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-07 00:00:00

12.07.2018 року позивач [PERSON] звернувся до Автозаводського районного суду м. Кременчука із вказаним позовом, відповідно до якого прохав суд зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області в особі Кременчуцького відділу ГУНП в Полтавській області повернути йому вилучене в межах кримінального провадження № 12016170090000230 від 15.01.2016 року за ч. 1 ст. 213 КК України та залучене в якості речового доказу у вказаному кримінальному провадженні майно, а саме брухт чорного металу вагою 4820 кг. та напільні електронні ваги; зобов`язати Головне управління Національної поліції в Полтавській області в особі Кременчуцького відділу ГУНП в Полтавській області вчинити дії, пов`язані із завантаженням та транспортуванням вказаного брухту чорного металу вагою 4820 кг. та напільні електронні ваги до місця їх вилучення, а саме за адресою: [ADDRESS] . Позов обґрунтовано тим, що в межах вказаного кримінального провадження у помешканні позивача було проведено обшук 25.03.2016 року, в ході якого виявлено та вилучено належне йому майно - брухт чорного металу вагою 4820 кг. та напільні електронні ваги, які були визнані речовими доказами у кримінальному провадженні. За рішенням слідчого у кримінальному провадженні вилучене майно передано на відповідальне зберігання директору ПП «Кременчукметалпродукт» (м. Кременчук, вул. бетонна 27). Вказане кримінальне провадження було закрито за відсутністю складу кримінального правопорушення та у постанові слідчого про закриття кримінального провадження зазначено про повернення вилученого майна власнику - [PERSON] , однак фактично не вчинено жодних дій направлених на повернення майна. У досудовому порядку вимоги позивача передати вказане майно у його фактичне володіння залишені без реагування, що і стало підставою звернення до суду із вказаним позовом з метою захисту свого майнового права. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 10.10.2018 року № 524/5668/18 справу за вказаним позовом передано за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 19.11.2018 року справу прийнято в провадження суддею Материнко М.О., справу залишено без руху у зв`язку із несплатою судового збору. Після усунення недоліків позовної заяви, залишеної без руху, ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.12.2018 року відкрито загальне позовне провадження з викликом всіх учасників справи. Разом із тим, вказаною ухвалою суду витребувано з Кременчуцького відділу ГУНП в Полтавській області (39600, м. Кременчук, вул. 29 Вересня, буд. 6) матеріали кримінального провадження № 12016170090000230, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань 15.01.2016 р. за ч. 1 ст. 213 КК України. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.02.2019 року повторно витребувано вищевказані письмові докази. На виконання вказаної ухвали 22.12.2018 року до суду надійшли матеріали кримінального провадження № 12016170090000230. Письмових заяв по суті справи, відповідно до вимог ст. 174 ЦПК України від відповідачів не надходило до суду. Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 04.03.2019 року закрито підготовче провадженя, справу призначено до судового розгляду по суті. У судовому засіданні 04.11.2019 року адвокат Чупілко С.П. в інтересах позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав позов задовольнити. Представник відповідача ГУНП в Полтавській області в особі Кременчуцького відділу ГУНП в Полтавській області, а також відповідач [PERSON] у судові засідання жодного разу не з`явились, будучи належним чином повідомлені судом про дату, час та місце розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомляли, відзив на позов та жодних клопотань чи заяв до суду від останніх не надходило. За таких обставин, суд, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі, про що постановити ухвалу. Суд, дослідивши зібрані у справі докази, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 15.01.20616 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості про кримінальне правопорушення за ч. 1 ст. 218 КК України за № 12016170090000230 за фактом можливого незаконного здійснення операцій з брухтом кольорових та чорних металів без реєстрації та без спеціального дозволу, одержання якого передбачено законом. 25.03.2016 року в межах досудового розслідування старшим слідчим СВ Кременчуцького ВП ГУ НП України в Полтавській області Хлистуном В.В. за адресою м. Кременчук, вул. Заводська, ЗБ на підставі ухвали слідчого судді Крюківського районного суду м. Кременчука від 22.03.2016 року було проведено обшук, в ході якого було виявлено та вилучено брухт чорного металу, що підтверджується протоколом обшуку від 25.03.2016 року. Постановою старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУ НП України в Полтавській області Хлистуна В .В. від 26.03.2016 року вилучене в ході обшуку 25.03.2016 р. майно, а саме брухт чорного металу 4820 кг та напільні електронні ваги, визнано речовим доказом у кримінальному провадженні № 12016170090000230; брухт чорного металу передано на відповідальне зберігання до ПП «Кременчукметалопродукт» (Код ЄДРПОУ 38364360), що розташований за адресою: м. Кременчук, вул. Бетонна, 27, а місцем зберігання напільних електронних вагів визначено - камеру зберігання речових доказів Кременчуцького ВП ГУ НП України в Полтавській області. 26.03.2016 року було проведено зважування брухту металу, вилученого в ході вказаного обшуку та встановлено його вагу - 4820 кг, що підтверджується протоколом огляду від 26.03.2016 року, Актом зважування від 26.03.2016 р. та накладною № 1 від 26.03.2016 р., скріпленою печаткою ПП «Кременчукметалопродукт». Відповідно до зберігальної розписки, складеної гр. [PERSON] 26.03.2016 року, який є представником за довіреністю ПП «Кременчукметалопродукт», виданою директором ПП «Кременчукметалопродукт» Н.В. Голуб 14.03.2016 р., вбачається добровільне отримання гр. [PERSON] на відповідальне та безоплатне зберігання вказаного брухту металу загальною вагою 4820 кг. Також, з матеріалів кримінального провадження № 12016170090000230 вбачається, що постановою заступника начальника СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Маслій В.М. від 29.12.2016 року кримінальне провадження № 12016170090000230 закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України. Постановою прокурора Кременчуцької місцевої прокуратури Д.С. Сень від 13.02.2017 р. скасовано вищевказану постанову про закриття кримінального провадження № 12016170090000230, матеріали направлено на продовження проведення розслідування. У подальшому, постановою старшого слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області Хлистун В.В. від 25.03.2017 року кримінальне провадження № 12016170090000230 закрито за відсутністю в діях [PERSON] складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 213 КК України. Разом із тим, пунктом 3 резолютивної частини зазначеної постанови зазначено повернути [PERSON] вилучені у останнього брухт чорного металу вагою 4820 кг. та напільні електричні ваги. Судом встановлено, що вимоги позивача до слідчого у кримінальному провадженні № 12016170090000230 вчинити дії з фактичного повернення [PERSON] майна, залишені без виконання. За фактом незаконного утримання майна [PERSON] було порушено кримінальне провадження № 12017170090004138, однак, фактично вилучене у [PERSON] майно не повернуто останньому. Згідно з вимогами ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливає місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно з вимогами ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з п. 6 постанови КМУ від 19 листопада 2012 р. № 1104 «Про реалізацію окремих положень Кримінального процесуального кодексу України», якою затверджено «Порядок зберігання речових доказів стороною обвинувачення, їх реалізації, технологічної переробки, знищення, здійснення витрат, пов`язаних з їх зберіганням і пересиланням, схоронності тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження», у разі закриття слідчим, прокурором кримінального провадження питання про речові докази вирішується у відповідній постанові слідчого, прокурора. Згідно з п. 32 вказаного Порядку, фінансування витрат, пов`язаних із зберіганням чи пересиланням речових доказів, здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, передбачених для утримання органу, у складі якого функціонує слідчий підрозділ, який здійснив пересилання речових доказів або їх передачу на зберігання. Стаття 41 Конституції України проголошує право кожного володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. За таких обставин, встановивши, що вилучене в ході обшуку майно повинно бути повернуто власнику (позивачу), однак фактично відповідачами не вчиняються дії, направлені на фактичне повернення майна, чим порушується право позивача вільно володіти та розпоряджатись майном, суд дійшов висновку про задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати підлягають відшкодуванню в порядку ст. 141 ЦПК України, а саме сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню на користь позивача з відповідача, а саме з ГУНП в Полтавській області в особі Кременчуцького відділу ГУНП в Полтавській області, оскільки рішенням суду останнього зобов`язано вчинити певні дії для відновлення порушеного права позивача.

Outcome: approved