Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-25 00:00:00

10 червня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 11 серпня 1998 року. Від подружнього життя мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини з відповідачем не склались у зв'язку з тим, що вони мають різні характери та погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Посилаючись на те, що їх сім'я фактично розпалась, позивачка просить ухвалити рішення про розірвання шлюбу. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, направила суду заяву про розгляд справи без її участі, позовну заяву підтримує повністю. Від стягнення судових витрат з відповідача відмовилась. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] в судове засідання теж не з'явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, на розірвання шлюбу згоден. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін за наявними в справі доказами та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони в справі 08 серпня 1998 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Білопільської райдержадміністрації, актовий запис № 65, що підтверджується свідоцтвом про одруження (а.с.4). Від подружнього життя [PERSON] та [PERSON] мають двох доньок: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.5-6). Однією сім'єю сторони не проживають, фактично шлюбні стосунки між ними припинені. Як вбачається із позовної заяви, основою розпаду сім'ї послугувало те, що сторони не зійшлись характерами, між ними відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сім'ї. Відповідач свою думку з приводу причин розпаду сім'ї суду не висловив. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивачки, так і відповідача, а тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідача позивачка відмовилась. На підставі викладеного,

Outcome: approved