Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-18 00:00:00

11.09.2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування якого посилається на те, що 13.10.2016 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис №185. В шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Позивачка просить розірвати шлюб посилаючись на те, що з плином часу і індивідуальним розвитком кожного із сторін, стосунки погіршувалися. Внаслідок чого, сторони не могли знайти спільної мови, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Постійні сварки впливають на стан позивачки. Позивачка вказує, що надалі неможливо підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Ведення спільного господарства та сумісного проживання припинено. Позивачка переконана, що перспектив на збереження шлюбу немає, подальше спільне сімейне життя, збереження шлюбу та примирення між ними неможливе та буде суперечити її інтересам, тому просить шлюб розірвати. Спору про поділ майна та місце проживання дитини немає. Ухвалою Нетішинського міського суду Хмельницької області від 16.09.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду, провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. В судове засідання позивачка [PERSON] подала заяву в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні. В судове засідання відповідач [PERSON] надав суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги визнає, просить позов задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, з`ясувавши фактичні обставини, які мають значення для справи, дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 13.10.2016 року, сторони по справі зареєстрували шлюб 13.10.2016 року у Нетішинському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, про що складено відповідний актовий запис №185. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 13.12.2016 року сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За змістом ст.55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що в даному випадку не відбулось і підтверджується доказами, що є у справі. Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. В силу вимог ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ст.109 Сімейного кодексу України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Стаття 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачає, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. За викладених обставин, суд враховує фактичні взаємовідносини між подружжям, дійсні причини пред`явлення позову до суду, волевиявлення позивача припинити шлюбні відносини, що рішення позивача про розірвання шлюбу та пред`явлення з цього приводу позову до суду прийнято з усвідомленням нею його наслідків. У свою чергу відповідач не заперечував щодо розірвання шлюбу з позивачем, виходячи при цьому також з відсутності у взаєминах сторін морально-правової основи шлюбу, до якої належать почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та взаєморозуміння, підтримки та піклування, суд дійшов висновку про те, що шлюб між сторонами носить формальний характер, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір, сплачений при поданні позову, у розмірі 840,80 грн. Відповідно до ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112-114 Сімейного кодексу України, ст.ст.12, 13, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved