Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

11.04.2019 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позові позивач посилався на те, що 08.10.2011 року був зареєстрований шлюб між сторонами, від якого вони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] , одруження виявилось невдалим, відповідач перестав піклуватися про побудову сімейних відносин між ними на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, тому сім`я розпалась, спільно проживали до 01.07.2018 року, вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, прохав розірвати шлюб, стягнути на її користь 384,35 грн. 26.04.2019 року ухвалою судді Гуляйпільського районного суду Запорізької області Яроша С.О. позов прийнято до провадження, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження у відкрите підготовче засідання на 23.05.2019 року. Відзив на позов до суду не надійшов. 23.05.2019 року ухвалою Гуляйпільського районного суду Запорізької області закрито підготовче провадження і справу призначено до розгляду по суті в судове засідання на 13.06.2019 року за участю сторін. В судовому засіданні позивач позов підтримав, суду пояснивши, що 08.10.2011 року був зареєстрований шлюб між сторонами, від якого вони мають дитину: сина [PERSON] , [INFO] , одруження виявилось невдалим, у січні-лютому 2017 року вони припиняли спільне проживання з відповідачем на два тижні, вона з сином уходила з постійного місця проживання, у травні 2018 року також, з 01.07.2018 року вона з сином винаймає житло, з грудня 2018 року вона співмешкає з іншим чоловіком, тому сім`я розпалась, вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі, так як це суперечить її інтересам, прохав розірвати шлюб, стягнути на її користь половину витрат судового збору. Відповідач позов визнав частково, не заперечуючи проти розірвання шлюбу, однак не погоджувався, що саме з його вини розпалась сім`я. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини: 08.10.2011 року сторони зареєстрували шлюб актовим записом №81 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб. [INFO] року народися [PERSON] , батьками якого є сторони у справі, що підтверджується свідоцтвом про його народження. В період спільного проживання сімейні відносини між сторонами не складалися. У січні-лютому 2017 року сторони припиняли спільне проживання на два тижні, позивач з сином уходила з постійного місця проживання. У травні 2018 року сторони припиняли спільне проживання, позивач з сином уходила з постійного місця проживання. З 01.07.2018 року позивач з сином винаймає житло, з грудня 2018 року співмешкає з іншим чоловіком. Спору щодо майна подружжя та виховання сина у сторін не має. Суд, задовольняючи позов, виходить з наступного: Судом встановлено, що до суду звернулася позивач як член подружжя з вимогою про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають дитину: сина, шлюбні відносини не склалися з вини сторін, які перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що призвело до припинення спільного проживання з 01.07.2018 року, вважає примирення неможливим, спільне проживання та збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Правовідносини, які склалися між сторонами, регулюються Сімейним Кодексом України. Так відповідно до ч.1 ст.55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як заявлений одним з подружжя, сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст.55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. А тому суд доходить висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати. Позов підлягає задоволенню як такий, що ґрунтується на законі, підтверджений встановленими судом обставинами, які перевірені наданими суду доказами. Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так як позивач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », а після розірвання шлюбу бажає іменуватися цим прізвищем, то суд відповідно до ст.113 СК України після розірвання шлюбу залишає [PERSON] прізвище « [PERSON] ».

Outcome: approved