Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-19 00:00:00

11.01.2018 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Фермерського господарства «Агрофірма Бургуджі» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування державної реєстрації іншого речового права та витребування земельної ділянки, третя особа - державний реєстратор Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень». Позивачем було уточнено позовні вимоги, та замість скасування державної реєстрації іншого речового права позивач просить скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 30453166 від 14 липня 2016 року 11:28:33, яке прийнято державним реєстратором [PERSON], Одеська філія Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» про право оренди земельної ділянки площею 6,12 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], яка належить [PERSON]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він є власником земельної ділянки площею 6,12 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER] за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського товариства. Право власності позивача зареєстровано в державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом № 29077546 від 5.11.2014 р. Фермерського господарства «Агрофірма Бургуджі» протягом декілька років користується земельною ділянкою позивача, посилаючись на нібито укладений раніше договір оренди землі №36 від 18.04.2016 р. між [PERSON] та ФГ «Агрофірма Бургуджі» . Право оренди зареєстровано на підставі договору оренди землі за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30453166 від 14.07.2016 р. державного реєстратора [PERSON] Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень». Насправді, позивач ніколи не укладав з відповідачем, від свого імені, спірний договір. Після ознайомлення з договором оренди землі №36 від 18.04.2016 р., позивач пересвідчився, що підпис (виконана від його імені) не належить йому та вчинена невідомою особою. Волевиявлення на укладення договору оренди землі з відповідачем ніколи не було. Вказані обставини, на думку позивача, є підставою для визнання оспарюваного договору оренди землі - недійсним, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про право оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки. Представник відповідача не надав суду відзив на позовну заяву, однак в судовому засіданні зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими,оскільки в 2016 р. позивач отримував орендну плату від ФГ «Агрофірма Бургуджі». В судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі, просив їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] заперечував проти заявлених позовних вимог, просив у задоволенні позову відмовити. В судове засідання третя особа - Державний реєстратор Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, з заявою про розгляд справи за його відсутності до суду не звертався. Правовідносини, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами цивільного та земельного законодавства, що встановлюють правові вимоги до укладення договорів та регулюють підстави визнання їх недійсними. Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом реєстровий номер 300, виданого 05 листопада 2014 р. державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенком І.П., [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,12 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER] (а.с.12). Право власності позивача зареєстровано в державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом № 29077546 від 5.11.2014 р. (а.с. 13). Попереднім власником земельної ділянки був [PERSON], у нього були договірні відносини щодо оренди землі із ФГ «Агрофірма Бургуджі». 22.11.2016 р. позивач подав до відповідача письмову заяву про те, що має намір самостійно обробляти власну земельну ділянку площею 6,12 га та просив видати цю земельну ділянку (а.с. 18). Однак відповідач письмово не відповів на дану заяву. У зв'язку з цим позивач звернувся до органів прокуратури в липні 2017 р. Білгород-Дністровська місцева прокуратура спрямувала заяву позивача до Арцизького відділу поліції. Листом Головного УНП в Одеській області Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 24.0.2017 р. № 8027 позивачу повідомлено, що складу злочину в діях ФГ «Агрофірма Бургуджі» працівники поліції не виявили, та рекомендували [PERSON] звернутись до суду в приватному порядку (а.с. 19). В серпні 2017 р. позивач замовив відповідну спеціальну установу, фахівцями якої встановлено межові знаки, про що складено акт від 19.08.2017 р. (а.с.20) та список межових знаків, переданих на зберігання (а.с. 21). Як пояснив представник позивача, у вересні позивачу стало відомо, що нібито між ним та ФГ «Агрофірма Бургуджі» 18.06.2016 р. підписано договір оренди землі № 36 щодо оренди земельної ділянки площею 6,12 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], вказаний примірник договору йому надала бухгалтер по договорам [PERSON] (а.с. 67). Право оренди зареєстровано на підставі договору оренди землі за рішенням про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 30453166 від 14.07.2016 р. державного реєстратора [PERSON] Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» (а.с. 16 - 17). Позивач [PERSON] звернувся до суду з клопотанням про призначення судової почеркознавчої експертизи, посилаючись на те, що не підписував договору оренди землі № 36 від 18.06.2016 року та не мав волевиявлення на передачу власної земельної ділянки в оренду ФГ «Агрофірма Бургуджі». В зв'язку з зазначеним, ухвалою Арцизького районного суду Одеської області від 20 березня 2018 року призначено по справі судову почеркознавчу експертизу (а.с. 63 - 64). Згідно висновку почеркознавчої експертизи підписів від імені [PERSON] за матеріалами цивільної справи № 492/22/18 Арцизького районного суду Одеської області, складеного Одеською філією Київської незалежної судово-експертної установи від 25 травня 2018 року № 0138, підписи від імені «Орендодавця» [PERSON] в двох примірниках Договора оренди землі № 36 від 18 червня 2016 року, укладеного між «Орендодавцем» [PERSON] та «Орендарем» ФГ «АФ Бургуджі» в особі голови ФГ [PERSON] про надання в оренду земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER], яка знаходиться на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, виконані не [PERSON], а іншою особою з наслідуванням справжнього підписа [PERSON], скоріш за все, без попереднього тренування, «по-пам'яті» (а.с. 90 - 97). Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, з урахуванням висновку експертизи № 0138 від 25 травня 2018 року, суд приходить до висновку, що [PERSON] спірний договір оренди землі від 18 червня 2016 року не підписував, а тому вважає, що вимоги [PERSON] є обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов'язків, передбачених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України «Про оренду землі» укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку. Відповідно до ст. 93 ЗК України право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Згідно зі ст. 203 ЦК України особа яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» № 9 від 06 листопада 2009 року, зокрема, є неукладеними правочини (договори), у яких відсутні встановлені законодавством умови, необхідні для їх укладення (відсутня згода за всіма істотними умовами договору; не отримано акцепт стороною, що направила оферту; не передано майно, якщо відповідно до законодавства для вчинення правочину потрібна його передача тощо). Згідно із ст. 210 та 640 ЦК України не є вчиненим також правочин у разі нездійснення його державної реєстрації, якщо правочин підлягає державній реєстрації. Недійсним може бути визнано лише укладений договір. Оскільки судом встановлено, що у встановленому законом порядку здійснено державну реєстрацію спірного договору оренди землі, то він є укладеним, а отже оспорюваним та за рішенням суду може бути визнаний недійсним. Аналогічна позиція висловлена в постанові Верховного Суду України № 6-99 від 18.09.2013 року. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент його вчинення стороною (сторонами) вимог, встановлених ч. ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 ЦК України, якими передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Договір оренди пройшов державну реєстрацію, а тому на підставі ч. 1 ст. 210, ч. 3 ст. 640 ЦК України, ч. 2 ст. 125 ЗК України та ст. 18 Закону України «Про оренду землі», він є укладеним з моменту реєстрації і може бути визнаний недійсним. Таким чином, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] є власником земельної ділянки площею 6,12 га, розташованої на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, кадастровий номер [NUMBER], згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом реєстровий номер 300, виданого 05 листопада 2014 р. державним нотаріусом Арцизької районної державної нотаріальної контори Одеської області Панашенком І.П. (а.с. 12). Право власності позивача зареєстровано в державному реєстрі речових прав, що підтверджується витягом № 29077546 від 5.11.2014 р. (а.с. 13). Оскільки, як встановлено у судовому засіданні, позивач [PERSON] не підписував спірний договір оренди землі, що свідчить про те, що він не надавав згоди на укладення між ним та відповідачем ФГ «Агрофірма Бургуджі» договору оренди від 18 червня 2016 року земельної ділянки площею 6,12 га, яка розташована на території Виноградівської сільської ради Арцизького району Одеської області, яка належить йому на праві власності, не підписував ніякого договору, не обговорював істотні умови договору, тобто не здійснював вільно своє волевиявлення, як учасник правочину, вказаний договір пройшов державну реєстрацію, позов про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення про його державну реєстрацію, підлягає задоволенню. Таким чином, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що оскільки [PERSON] оспорюваний договір не підписував, волевиявлення на вчинення цього договору не виявляв, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 203 ЦК України, то є підстави для визнання такого договору недійсним. Також слід задовольнити і вимоги [PERSON] про витребування належної йому земельної ділянки у ФГ «Агрофірма Бургуджі», як правовий наслідок недійсності правочину, передбачений ст. 216 ЦК України. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність достатніх підстав для задоволення позову [PERSON] до Фермерського господарства «Агрофірма Бургуджі» про визнання недійсним договору оренди землі, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень про право оренди земельної ділянки та витребування земельної ділянки, третя особа - державний реєстратор Одеської філії Державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень». Згідно ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір на загальну суму 3 317,06 гривень, та 9 800,00 гривень витрати за проведену судову почеркознавчу експертизу (а.с. 1-3, 37, 89). Вказані витрати обґрунтовані, підтверджені документально, а тому підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved