Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

12.10.2016 позивач [PERSON] [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] « Про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням та зняття з реєстраційного обліку », в якому посилалася на те, що спірним житловим приміщенням є квартира № 30, розташована в будинку № 14 по вулиці Єсеніна у Шевченківському районі м. Харкова, яка належить її на праві приватної власності на підставі договору дарування від 12.05.2009, укладеного між нею та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1205 та зареєстрованого в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації » 01.07.2009 за реєстраційним № П-1-15800 в книзі № 1. В спірному житловому приміщенні, за її згодою на правах члені її сімї, зареєстровані : з 29.09.1999 її баба [PERSON], з 12.10.1999 її двоюрідний брат відповідач [PERSON] Відповідач [PERSON] у спірної квартирі не мешкає з червня 2015 року по теперішній час, так як разом з належним своїм майном добровільно переїхав на постійне місце мешкання за іншою адресою, яка її на теперішній час невідома. Відповідач вказаним житлом не цікавиться, витрати по його утриманню не несе. За весь вказаний час відповідач не намагався вселитися у жиле приміщення, перешкод в користуванні квартирою йому ніхто не чинив. Після вибуття, відповідач не знявся з реєстрації в добровільному порядку за вказаною адресою. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач більш ніж один рік не мешкає за місцем реєстрації в належної її квартирі, без будь яких поважних причин, позивач просить суд усунути перешкоди в здійсненні нею права користування та розпорядження належною її спірною квартирою, шляхом визнання відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням та зобовязати Дзержинський райвідділ у м. Харкові ГУ ДМС України у Х/О зняти останнього з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В судовому засіданні позивач [PERSON] [PERSON] та її представник адвокат [PERSON], який діє на підставі відповідного ордеру на надання правової допомоги ( а.с.а.с. 15, 21-22 ), підтримали заявлені позовні вимоги, з підстав, на які позивач посилається в своєї позовної заяві, пояснив, що відповідач в спірному приміщенні не мешкає без поважних причин на протязі більш ніж 1 року, адреса місця мешкання відповідача позивачу невідома. З квартири відповідач виселився в добровільному порядку, забравши все належне йому майно. За весь вказаний час відповідач вселитися в квартиру не намагався. Перешкод в користуванні квартирою відповідачу ніхто не чинив. Участі в витратах на утримання квартири відповідач не приймає. Подальша реєстрація в спірної квартирі відповідача становить перешкоду позивачу в використанні в повному обсязі свого права власності у відношенні спірного житла. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, так як в спірної квартирі, за місцем реєстрації не мешкає, його місце перебування у теперішній час невідомо. ( а.с. 30 ). Представник третьої особи - Дзержинського райвідділу у м. Харкові ГУ ДМС України у Х/О в судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся. ( а.с.а.с. 30, 51 ). При таких обставинах, суд враховуючи позицію позивача [PERSON] [PERSON], представника позивача адвоката [PERSON] та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розглянути справу у відсутності вказаних осіб, на підставі ч. 1 ст. 224 ЦПК України, ухваливши рішення при заочному розгляді справи. Свідок [PERSON], з яка на протязі тривалого часу мешкає в сусідній зі спірним житловим приміщення квартирі № 39, ( а.с.а.с. 31-32 ), в судовому засіданні пояснила, що відповідач не мешкає у спірному житловому приміщенні з 06.2015 року по теперішній час, так як, переїхав мешкати за іншою адресою, яка її невідома. З квартири він виїхав добровільно, забравши все належне йому майно. Перешкод в користування житлом позивач та інші особи відповідачу не чинили. В квартиру відповідач вселитися не намагався. Позивач сплачує відповідні кошти на утримання квартири. В квартирі мешкала весь цей час [PERSON], яка на теперішній час за станом здоровя знаходиться за місцем мешкання своєї дочки. Відповідач вів асоціальний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, не працював, перебував на утриманні [PERSON] Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідка та дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим, але таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. В силу ст.ст. 316, 319, 321 ЦК України правом власності є право особи на річ ( майно ), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 405 ЦК України члени сімї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла. В судовому засіданні встановлено те, що спірним житловим приміщенням є квартира № 30, розташована в будинку № 14 по вулиці Єсеніна у Шевченківському районі м. Харкова, яка належить на праві приватної власності позивачу [PERSON] [PERSON] на підставі договору дарування від 12.05.2009, укладеного між нею та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом ХМНО [PERSON] за реєстровим № 1205 та зареєстрованого в КП « Харківське міське бюро технічної інвентаризації » 01.07.2009 за реєстраційним № П-1-15800 в книзі № 1. ( а.с.а.с. 9-10, 11). Як вбачається з довідки, наданої дільницею № 8 КП « Жилкомсервіс », копій загальногромадянських паспортів позивача та [PERSON], [INFO], в спірному житловому приміщенні квартирі № 30, розташована в будинку № 14 по вулиці Єсеніна у Шевченківському районі м. Харкова, зареєстровані : з 29.09.1999 баба позивача - [PERSON], з 12.10.1999 двоюрідний брат позивача відповідач [PERSON] Позивач в зазначеному належному її житловому приміщенні реєстрації не має. ( а.с.а.с. 6-8, 12, 26-27 ). [PERSON] в своєї письмової заяві просила суд розглянути вказану справу за її відсутністю, позовні вимоги [PERSON] [PERSON] підтримує та просить їх задовольнити. ( а.с. 25 ). Відповідно до листа начальника Шевченківського ВП Холодногірського ВП ГУ НП в Харківській області за № 8813 від 29.10.2016 в період з 01.01.2015 по 31.06.2016 відповідач [PERSON] із заявами щодо здійснення перешкод у користуванні квартирою № 30, розташованою в будинку № 14 по вулиці Єсеніна в м. Харкові до відділення поліції не звертався. ( а.с. 29 ). З актів обстеження житлово побутових умов, складених мешканцями будинку та посвідченого начальником дільниці № 8 КП « Жилкомсервіс », відповідно 05.06.2015 та 05.07.2016, вбачається, що відповідач [PERSON] у спірної квартирі № 30, розташованій в будинку № 14 по вулиці Єсеніна в м. Харкові, не мешкає. Майно відповідача в квартирі відсутнє. ( а.с.а.с. 23, 24 ). З копій наданих позивачем [PERSON] [PERSON] квитанцій вбачається, що оплату по утриманню спірного житлового приміщення та комунальних послуг, на протязі тривалого часу, здійснює позивач. ( а.с.а.с. 33-50 ). Вищенаведеними доказами, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] в спірному житловому приміщенні не мешкає на протязі тривалого часу. Таким чином, сукупність наведених доказів дозволяє суду дійти висновку про те, що відповідач [PERSON] не мешкає в спірному житловому приміщенні понад одного року без поважних причин, у зв'язку з чим він має бути визнаний таким, що втратив право користування спірною квартирою, яка належить позивачу [PERSON] [PERSON] на праві приватної власності, тому що в даному випадку порушаються житлові права позивача, як власника спірного житла. Щодо позовних вимог, в частині покладення на Дзержинський райвідділ у м. Харкові ГУ ДМС України у Х/О обовязку зняти відповідача [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою : м. Харків, вул. Єсеніна 14\\30, вони є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільного вибору місця проживання в Україні » від 11.12.2003 № 1382-ІV, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином, відповідно до приписів вищенаведеного Закону України, безумовною підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи є рішення суду, яке набрало законної сили, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Тому, у вказаному випадку, покладення судовим рішенням на відповідні органи реєстрації місця проживання та місця перебування осіб, обовязку зняття з реєстрації місця проживання особи, діючим законодавством не передбачено. Крім того, позивачем в своєї позовної заяві, Дзержинський районний відділ у м. Харкові Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області, визначений в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог. Відповідно до ст.ст. 26, 30 ЦПК України, треті особи, які не заявляє самостійних вимог, є особами, які беруть участь у справі, тому вони за процесуальним положенням, сторонами у цивільному процесі, а саме позивачем та відповідачем, не являються. Таким чином, процесуальним законодавством, покладення судовим рішення відповідних обовязків, передбачено лише на відповідача по цивільній справі, а не на інших осіб, які беруть участь у справі. Позивач [PERSON] [PERSON] при зверненні до суду з вказаним позовом сплатила судовий збір в сумі 551,2 грн., що стверджується відповідним платіжним дорученням. ( а.с. 2 ). Розподіляючи судові витрати між сторонами, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] [PERSON] судові витрати в сумі 551,2 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 316, 319, 321, 391, 405 ЦК України,

Outcome: partial