Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-26 00:00:00

10 листопада 2016 року позивач [PERSON] звернувся до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області із вищевказаним позовом, який вмотивовано тим, що відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року по справі №210/4069/15-ц, за позовом [PERSON] про стягнення аліментів, йому визначено аліменти на утримання сина, - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500,00 гривень щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Вказував на те, що на даний час він має постійну роботу, але його заробіток становить 14,63 гривень за одну годину при тривалості робочого дня 08 годин. Таким чином щомісяця він отримує біля 2300,00 гривень. При сплаті аліментів в твердій грошовій сумі йому не залишається для прожиття навіть розміру мінімального прожиткового мінімуму який на 2016 рік визначений в сумі 1450,00 гривень згідно Закону України «Про державний бюджет України на 2016 рік». Зазначав, що сума аліментів яка визначена судом перевищує прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, і являється при розмірі його заробітної плати непосильною для нього. На підставі викладеного просив задовольнити його позовні вимоги у повному обсязі, та винести рішення, котрим визначити розмір аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], в частині від заробітку, встановивши розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу), але не нижче ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Присутній у судовому засіданні позивач [PERSON] надав пояснення по суті справи, підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав та мотивів викладених у позовній заяві, просив суд їх задовольнити. Присутня у судовому засіданні відповідач [PERSON] також надала пояснення по суті справи, позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Суд вважає, що судове засідання можливо провести на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст.197 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, з'ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, вважає, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню за наступних підстав. З письмових матеріалів справи судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.6), котрий в подальшому було розірвано. Від спільного шлюбу сторони мають малолітню дитину, сина, - [PERSON], [INFO] (а.с.5). Відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23 жовтня 2015 року по справі №210/4069/15-ц, за позовом [PERSON] про стягнення аліментів, позивачу було визначено аліменти на утримання сина, - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі, у розмірі 1500,00 гривень щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, про що судом було видано відповідний виконавчий лист (а.с.8). З наявної в матеріалах копії наказу (розпорядження) №424/ос від 25 жовтня 2016 року про прийняття на роботу, виданого регіональною філією «Одеська залізниця» виробничий підрозділ «Долинська дистанція колії», вбачається, що позивача [PERSON] з 26 жовтня 2016 року прийнято на роботу (Околоток №2 (станція Куцівка), на посаду монтера колії 2-го розряду (учень), з окладом (тарифна ставка), - 14,63 гривні (а.с.7). За змістом ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі ст.183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 184 СК України передбачено, що суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином, у зв'язку зі значним покращенням матеріального становища платника аліментів, той з батьків, з ким проживає дитина, може подати до суду позов про збільшення розміру аліментів, а значне погіршення матеріального становища платника аліментів може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Крім того, з аналізу вищенаведених норм сімейного законодавства, вбачається, що Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Разом із тим, право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, визначених статтями 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі, та навпаки). Враховуючи встановлені судом обставини та вищевикладені вимоги закону, суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються з позивача на утримання сина, - [PERSON], [INFO], має бути змінений шляхом зміни способу їх присудження, а саме з твердої грошової суми на частку від доходу (заробітку). Визначаючи розмір щомісячних аліментів, що підлягають стягненню з позивача [PERSON] на утримання сина, суд бере до уваги, що останній офіційно працевлаштований, отримує регулярний стабільний дохід, інших осіб на утриманні не має, та приходить до висновку, що з урахуванням матеріального стану сторін з позивача на користь відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття. На підставі викладеного, та

Outcome: approved