Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-21 00:00:00

10.11.2017 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], третя особа, - Шевченківський відділ ДВС ГТУЮ в м. Києві, про зміну способу та розміру аліментів, які стягуються на утримання дитини, в якій позивачка просила суд винести рішення, яким: - змінити розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, які стягуються з [PERSON], [INFO], уродженця м. Київ на утримання сина [PERSON], [INFO], на підставі рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 січня 2010 року у справі за № 2-710/10; - стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Київ , реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER], на її, - [PERSON], користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини, сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання чинності рішенням суду і до повноліття дитини; - з набранням чинності рішення суду відізвати з примусового виконання Шевченківського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві виконавчий лист виданий Кагарлицьким районним судом Київської області від 05 січня 2010 року на виконання рішення у справі № 2-710/10. 10.11.2017 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч. 3 ст. 11 - 1 ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 22.11.2017 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 122, 127 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження та призначено справу до слухання. В судове засідання, яке відбулося 22.12.2017 року, позивачка [PERSON] не з»явилася, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява позивачки, в якій вона просить суд слухати справу без її участі, позов підтримує в повному обсязі, в разі повторної неявки в судове засідання відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. В судове засідання, яке відбулося 22.12.2017 року, відповідач [PERSON] не з»явився, проте, був повідомлений судом належним чином про день, час та місце слухання справи шляхом поміщення оголошення в офіційний масовий друкований засіб інформації, - газету «Урядовий Кур»єр» № 238 (6107) від 16 грудня 2017 року, примірник якого міститься в матеріалах справи. Суд, вислухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку щодо задоволення уточненого позову, шляхом винесення заочного рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Що стосується винесення заочного рішення, то, відповідно, враховуючи вищевикладені обставини судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі Глави 11 ЦПК - «Заочний розгляд справи». Згідно ст. 280 ЦПК України, - умови заочного розгляду справи: 1 Суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: - відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового за\-сідання; - відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без пові\-домлення причин; - відповідач не подав відзив; - позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. У разі зміни позивачем предмета або підстави позову, зміни розміру позов\-них вимог суд відкладає судовий розгляд для повідомлення про це відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка [PERSON] не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, шляхом поміщення оголошення в газету «Урядовий Кур»єр», проте, не повідомив про причини своєї неявки, відповідно, його неявку в судове засідання суд визнає як таку, яка є неповажною, не подав відзив на позовну заяву. Згідно ст. 281 ЦПК України, - порядок заочного розгляду справи: 1. Про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. 2. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією гла\-вою. Згідно ст. 282 ЦПК України, - форма і зміст заочного рішення: 1. За формою і змістом заочне рішення повинно відповідати вимогам, встанов\-леним статтями 263 і 265 цього Кодексу, і, крім цього, у ньому має бути зазначено строк і порядок подання заяви про його перегляд. Згідно ст. 283 ЦПК України, - повідомлення про заочне рішення: 1. Відповідачам, які не з'явилися в судове засідання, направляється копія заоч\-ного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу. Згідно ч. 5 ст. 272 ЦПК України, вручення судового рішення: - учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складання у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня. Підсудність. Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред'являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не встановлено законом. Проте, згідно ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, про визнання батьківства відповідача, позови, що виникають з трудових правовідносин, можуть пред»являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача. Як вбачається з матеріалів справи, позивачка по справі, - [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з довідки № 384, яка видана 09.11.2017 року виконавчим комітетом Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, на утриманні позивачки перебуває неповнолітня дитина, відносно якої вирішується питання щодо аліментів. Відповідно, враховуючи ту обставину, що в даному випадку має місце альтернативна підсудність, та, відповідно, враховуючи місце проживання позивачки та той факт, що на її утриманні перебуває неповнолітня дитина, та враховуючи положення ч. 1 ст. 28 ЦПК України, дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду як суду першої інстанції загальної юрисдикції на підставі ч. 1 ст. 28 ЦПК України. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні. Від фактичних шлюбних відносин з відповідачем [PERSON] позивачка має неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO], який проживає спільно зі позивачкою [PERSON] та перебуває на її повному утриманні, що підтверджується свідоцтвом про його народження та довідкою з місця проживання, копії яких додаються. На даний час позивачка [PERSON] з відповідачем [PERSON] подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, на різних житлових площах, в різних населених пунктах, відповідно, спільного господарства та сімейного бюджету не ведуть. 28 лютого 2017 року позивачкою [PERSON] був укладений шлюб з іншим чоловіком, яким зареєстрований Дарницьким районним у місті Києві відділом ДРАЦСу ТУЮ у місті Києві, в результаті чого мені присвоєно прізвище - [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія якого міститься в матеріалах справи. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ст.ст. 150, 157 СК України батьки зобов»язані піклуватися про здоров»я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов'язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 141 Сімейного Кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували іони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Згідно ч. 2 ст. 181 СК України, за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. З ст. 181 СК України). Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, у відповідності до частини 2 ст. 183 СК України, визначається судом. Згідно рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 05 січня 2010 року у справі № 2-710/10 за позовом позивачки [PERSON] (на той час прізвище позивачки - [PERSON]) до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів, він був зобов'язаний до щомісячної сплати аліментів на користь позивачки, - [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 400 гривень щомісячно, починаючи з 06.11.2009 року і до досягнення сином повноліття ( копія судового рішення та виконавчого листа містяться в матеріалах справи). Виконавчий лист виданий на виконання вказаного судового рішення пред'явлений до примусового виконання та знаходиться в Шевченківському відділі ДВС ГТУЮ у м. Києві, де 03 березня 2015 року відкрито виконавче провадження ВП № 46705984. 08 липня 2017 року набрав чинності Закон України Шро внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», яким внесено зміни до ч. 2 ст. 182 СК України та визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років з 1 травня 2017 року 1777 гривень, а з грудня - 1492 гривні. Таким чином, мінімальний розмір аліментів на дитину, на час звернення з даним позовом, не може бути меншим ніж 888,50 грн, що більше, ніж у двічі перевищує розмір аліментів, присуджених за попереднім рішеням суду від 05 січня 2010 року. Суд вважає, що зазначеного в судовому рішенні розміру аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. недостатньо для утримання дитини, її повноцінного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а тому позивачка [PERSON] правомірно звернулася до суду з даним позовом про зміну способу та розмір стягуваних з відповідача аліментів, який повинен бути задоволений з огляду на наступні норми права. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов'язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України]. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій умі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, та положеннями ст. 192 СК України, зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов'язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Як встановлено судом в судовому засіданні з матеріалів справи, Відповідач [PERSON] працездатний, працює та отримує доходи, іншими аліментними зобов'язаннями не обтяжений, на своєму утриманні других дітей, непрацездатних батьків чи інших осіб, не має. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved