Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-08 00:00:00

10.11.2020 року до суду надійшла позовна заява, в якій позивач просить усунути [PERSON] від права на спадкування за законом після смерті батька, [PERSON] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] помер його батько, [PERSON] , після смерті батька залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Позивач прийняв спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Козельщинської державної нотаріальної контори. В подальшому дізнався, що відповідач, його рідний брат, також подав заяву про прийняття спадщини Вважає, що відповідача повинно бути усунуто від права на спадкування, з огляду на наступне. [PERSON] , який проживав в с.Бреусівка, за життя хворів на цукровий діабет, гіпертонію, в нього було ампутовані обидві ноги. В травні 2019 року, після смерті дружини, він переїхав в м.Глобино, до позивача, на постійне проживання. На протязі всього часу проживання [PERSON] у позивача, відповідач жодного разу не навідувався до нього та ухилявся від надання матеріальної допомоги. Таким чином, на думку позивача, відповідач ухилявся від надання допомоги своєму батькові, який через похилий вік, тяжку хворобу та каліцтво був у безпорадному стані. 18.11.2020 року ухвалою Козельщинського районного суду Полтавської області відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання (а.с.26-27). 22.12.2020 року судом отримано відзив на позов, в якому відповідач позов не визнав. Зазначив, що з 1992 року у батька почалися проблеми зі здоров`ям, а саме було виявлено цукровий діабет, в 2011 році батькові було ампутовано одну ногу, невдовзі було ампутовану і другу ногу. Саме він возив батька на обстеження та на неодноразові операції. В цей час позивач допомоги не надавав. Після смерті дружини, так як батько потребував постійного стороннього догляду та лікування відповідач перевіз батька на проживання до себе, в м.Кременчук, де доглядав його. 28.12.2020 року ухвалою Козельщинького районного суду Полтавської області закрито підготовче провадження по справі, призначено справу до судового розгляду (а.с.65-66). Позивач та представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд задовольнити позов в повному обсязі. Додатково пояснили, що під час перебування [PERSON] на стаціонарному лікуванні, перед смертю, тільки позивач та його родина доглядали померлого в лікарні, на допомогу собі за гроші були вимушені запросити «сідєлку». Відповідач та представник відповідача в в судовому засідання позовні вимоги не визнали та прохали відмовити у задоволенні позову. Відповідач додатково пояснив, що батько проживав в нього з січня 2020 року до 30.05.2020 року, після чого його «забрав до себе» брат, тобто позивач. Вислухавши пояснення позивача та представника позивача, пояснення відповідача та представника відповідача, допитавши свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановивши на їх підставі фактичні обставини та характер спірних правовідносин між сторонами спору, визначивши правові норми, що підлягають застосуванню, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. [INFO] у віці 67 років помер [PERSON] , що підтверджується лікарським свідоцтвом та свідоцтвом про смерть. Причина смерті серцево-судинна недостатність, атеросклеротична хвороба серця, гіпертонія, цукровий діабет (а.с.7). З довідки, виданою Бреусівською сільською радою Козельщинського району вбачається, що [PERSON] був зареєстрований в селі Бреусівка Козельщинського району Полтавської області, але фактично проживав у свого сина, [PERSON] , з 30.05.2019 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.16). За життя [PERSON] встановлено першу групу інвалідності загального захворювання, потребує постійного стороннього догляду (а.с. 14). Згідно виписки із медичної карти [PERSON] мав захворювання серця, цукровий діабет, культі обох ніг (а.с.19). Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні з 05.04.2020 року по 24.04.2020 року (а.с.15). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно померлий [PERSON] мав у власності житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (а.с.17). Позивач та відповідач є рідними синами померлого, що визнається сторонами, тобто спадкоємцями першої черги. Відповідно до ч.5 ст.1224 ЦК України за рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. За роз`ясненнями, які викладені в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Відповідно до ч.1 ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За даних обставин, суд вважає доведеним позивачем, та не спростованим відповідачем, факт перебування померлого [PERSON] у безпорадному стані внаслідок наявних тяжких захворювань та каліцтва (ампутації ніг), що потребувало стороннього догляду, допомоги та постійного піклування. В той же час, суд вважає не доведеним позивачем факт ухилення відповідача від надання такої допомоги. Так, допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] показали, що померлий [PERSON] дійсно, з травня 2019 року проживав у позивача, який разом із дружиною його доглядав та піклувався про нього. В подальшому, перед смертю, позивач та його дружина, доглядали за [PERSON] в лікарні. У померлого були ампутовані ноги, тому він постійно потребував сторонньої допомоги. Крім цього, свідки [PERSON] , дружина позивача, [PERSON] , тітка позивача та відповідача, показали, що за час перебування померлого у позивача, відповідач не надавав жодної допомоги, в тому числі, в лікарні, хоча знав про погіршення стану здоров`я батька. В той же час, ці свідки показали, що дійсно, після смерті матері позивача та відповідача, [PERSON] спочатку, близько 4-х місяців, проживав у відповідача в м.Кременчук, який його доглядав. Факт поживання померлого у відповідача також підтвердили допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] . Зазначені свідки також показали, що допомогали відповідачу відвозити померлого до лікарні в м.Кременчук, поки він там жив. Таким чином, на думку суду, зазначені вище факти не дають можливості вважати доведеним факт повного умисного ухилення відповідачем від надання допомоги спадкодавцю, який перебував у безпорадному стані. В свою чергу, оцінка суду про те, хто із спадкоємців надавав більшу допомогу померлому, на думку суду, не повинна здійснюватися, оскільки це виходить поза межі предмету доведення підстав усунення від спадкування. На підставі вищенаведеного,

Outcome: dismissed