Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-23 00:00:00

10.08.2015 року до Карлівського районного суду надійшов вищевказаний позов, в якому позивач просить суд розірвати договір №ZP01-1503100-0001741, укладений між ними та відповідачем, а також стягнути з відповідача заборгованість по такому договору у розмірі 11245,42 грн. та понесені позивачем судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.07.2014 року між сторонами укладено вказаний вище договір, відповідно до умов якого [PERSON] відкрито рахунок та надано кредитний ліміт у розмірі 9000 грн. на відкличну поновлювану лінію. За фактичне використання кредиту та прострочення заборгованості клієнт сплачує проценти відповідно до тарифів. Строк дії кредиту до моменту витребування банком але не більше 12 місяців, при цьому якщо жодна зі сторін не висловить бажання відмовитись від кредиту, його термін дії продовжується на 12 місяців. Останній раз відповідач отримував кредитну картку 21.07.2014 року. Станом на 30.07.2015 року заборгованість по кредитному договору становить 11245,42 грн., які банк просить стягнути і одночасно розірвати кредитний договір, оскільки [PERSON] не виконує умови такого. Представник позивача в судове засідання не зявився, надавши суду заяву в якій просить розглядати справу без його участі і зазначає, що підтримує позов та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання. Причина неявки відповідача суду не відома, жодних заяв від нього не надходило. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням заяви представника позивача, суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що ПАТ «Полтава-банк» є правонаступником Полтавського акціонерного банку «Полтава-банк». (а.с. 30-31) Позивач просить суд стягнути заборгованість по договору від 21.07.2014 року № ZP01-1503100-0001741. Копію такого договору долучено до матеріалів справи. Згідно договору банк відкриває [PERSON] картковий рахунок №26255150310001 і надає кредит відкличну поновлювану кредитну лінію у розмірі 9000 грн., за користування якою [PERSON] сплачує проценти відповідно до Тарифів. (а.с. 14-15) Згідно договору, [PERSON] зобовязався повернути кредит на визначених сторонами умовах щомісячними платежами. (а.с. 14) Додатком до договору є Графік, з якого вбачається, що кредит надано терміном на 24 місяці (дата надання 21.07.2015 року). (а.с. 15) В матеріалах справи міститься виписка по рахунку [PERSON] та досудові претензії, що направлялись останньому. Зазначені докази свідчать про неналежне виконання умов договору [PERSON] (а.с. 19-25) Згідно виписки, загальна заборгованість по договору становить 11245,42 грн. (а.с. 23) Заборгованість складається із заборгованості по тілу кредиту 8445,71 грн. та заборгованості по відсотках 2799,71 грн. (а.с. 3) У звязку з невиконанням умов договору позичальником, позивач просить суд стягнути таку заборгованість і розірвати кредитний договір. Статтею 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 ЦК сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Таким чином, заборгованість нарахована банком в межах умов договору, що були узгоджені сторонами і на законних підставах. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. На підставі вищевикладеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість по кредитному договору від 21.07.2014 року у розмірі 11245,42 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Згідно з положеннями ст. 610 ЦК України - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Вище судом встановлено, що в порушення умов договору [PERSON] не виконує зобовязання, щодо повернення кредиту та щомісячної сплати відсотків. За таких обставин, суд вважає за можливе розірвати договір укладений між сторонами 21.07.2014 року. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача має бути стягнуто на користь позивача судовий збір у розмірі 243,60 грн. (а.с. 1)

Outcome: approved