Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-11 00:00:00

12.09.2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Стислий виклад позиції позивача. В обгрунтування позову зазначив, щойому на праві власності належить будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку зареєстрована, але з 2012 р. не мешкає відповідач. Він сплачує комунальні послуги та не має можливості оформити субсидію через реєстрацію відповідача у будинку. Просив визнати[PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день слухання справи повідомлявся належним чином. Надав заяву про розгляд справи в його відсутності. У строк, визначений судом, відповідач [PERSON] відзив не надала, у судове засідання не з`явилася, про день слухання справи повідомлялася належним чином. З урахуванням ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Процесуальні дії у справі. 03.10.2019 року відкритопровадження по справі та розглядсправиздійснюється за правилами спрощеногопозовногопровадження з викликом сторін та за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Згідно договору купівлі-продажу від 23.11.1990 р. будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с.7-9). Згідно довідки, у будинку за адресою: [ADDRESS] , зареєстрована [PERSON] (а.с.11). Надано Акт на підтвердження того, що [PERSON] не мешкає за адресою: [ADDRESS] , з 2014 р. (а.с.10). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, зі змісту ст.ст.55, 124 Конституції України та ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод випливає, що кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, якімаютьзначення для справи і на які вона посилається як на підставусвоїхвимогабозаперечень, крімвипадків, встановленихцим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 76-81 ЦПК України засобамидоказування у цивільнійсправі є письмові, речові і електроннідокази, висновкиексперта, показаннясвідків. Суд приймає до розглядулишетідокази, якімаютьзначення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженіпевнимизасобамидоказування, не можутьпідтверджуватисяніякимиіншимизасобамидоказування. Доказування не можеґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджаннясвоїммайном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власникволодіє, користується, розпоряджаєтьсясвоїммайном на власнийрозсуд. Відповідно до вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагатиусуненняперешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджаннясвоїммайном. Вимогами ст. 71 Житлового кодексу України встановлено 6-ти місячний строк збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його родини, а також вичерпаний перелік випадків за якими за особою, що тимчасово відсутня, зберігається житлове приміщення понад шести місяців. Згідно до ст. 72 ЖК України визнання особи, яка втратила право на користуванняжитловимприміщеннямвнаслідоквідсутності особи більшвстановленихстроківздійснюється в судовому порядку. З огляду на викладене, суд вважає позовні вимоги про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обгрунтовані та підлягають задоволенню. На підставівикладеного,

Outcome: approved