Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-09 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернувся до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON] Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 22 лютого 2001 року між ним та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] Ця угода була посвідчена Очаківською філією Південної товарної біржі. Обидві сторони виконали всі умови договору, відповідач передав йому у власність зазначений вище будинок, а він його прийняв та сплатив ціну, обумовлену договором. Оскільки [INFO] року [PERSON] помер, його спадкоємицею є його дочка [PERSON], яку залучено у справі в якості відповідача. У теперішній час він не може зареєструвати право власності на вказаний будинок, оскільки укладений на біржі договір підлягає нотаріальному посвідченню.Посилаючись на викладене, просив визнати дійсним зазначений договір купівлі-продажу. Учасники справи до суду не з'явилися. Представник позивача - адвокат [PERSON] надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, в якій також зазначила, що вони повністю підтримують заявлені вимоги. Крім того, просила віднести судові витрати на рахунок позивача. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що проти задоволення позову не заперечує. Представник третьої особи Очаківської філії Південної товарної біржі в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи третя особа була повідомлена належним чином. Дослідивши письмові докази, суд дійшов наступного. 22 лютого 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу будинку [ADDRESS] який посвідчено Очаківською філією Південної товарної біржі за № 0654, що підтверджується цим письмовим договором (а. с. 9). Під час укладення угоди сторони дійшли згоди про всі істотні умови цього договору та виконали всі зобов'язання одна перед однією, а саме [PERSON] передав у власність [PERSON] продане нерухоме майно, а останній його прийняв та сплатив ціну цього майна, обумовлену договором, що також підтверджується зазначеною вище копією договору. 02 березня 2001 року за позивачем на підставі вказаного договору Миколаївським міжміським бюро технічної інвентаризації в особі його Очаківської міської філії зареєстроване право приватної власності на будинок [ADDRESS] що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням (а. с. 10). З досліджених судом свідоцтв про народження та про укладення шлюбу вбачається, що відповідачка [PERSON] є донькою померлого [PERSON] і, у відповідності зі ст. 1261 ЦК України, спадкоємицею першої черги. [INFO] року [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO] року (а.с. 12). Згідно з наданими на запит суду повідомленням в.о. завідувача Першої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Чорної Л.С. завідувач Другої Очаківської державної нотаріальної контори Миколаївської області Селецька Н.П. за № 551/01-09 від 27 квітня 2018 року та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 51732988 від 26 квітня 2018 року, 19 листопада 2010 року за заявою відповідачки [PERSON] заведено спадкову справу після померлого [PERSON] 20 лютого 2018 року державним реєстратором прав на нерухоме майно Куцурубської сільської ради об'єднаної територіальної громади Миколаївської області рішенням № 39760935 позивачу відмовлено у державній реєстрації права власності, форма власності: приватна на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS], оскільки договір купівлі-продажу не був нотаріально посвідчений (а.с.19). Згідно з ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10 грудня 1991 року №1956-XII (що застосовувався до даних правовідносин на момент укладення договору), угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі. Згідно зі ст. 48 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14 червня 1994 року № 18/5 та зареєстрованої 07 липня 1994 року за № 152/361, що діяла на час спірних правовідносин, правовстановлюючим документом міг бути договір купівлі-продажу, зареєстрований на біржі. Зазначена норма закону протирічила діючій на той час ст. 227 ЦК України (1963 р.), згідно з якою договір купівлі-продажу повинен бути нотаріально посвідчений та підлягає реєстрації у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 16 ЦК України передбачає, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів судом є визнання цього права. Як зазначено в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», при розгляді справ про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, суди повинні з'ясувати, чи підлягає правочин обов'язковому нотаріальному посвідченню, чому він не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Враховуючи викладене, суд вважає, що на час укладання угоди мала місце суперечність законодавства, та приймаючи до уваги той факт, що підстав нікчемності правочину судом не виявлено, права та інтереси сторін укладений правочин не порушував, а навпаки, сторони після набуття прав на нерухоме майно, в повному обсязі не можуть користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, це є підставою для визнання угоди дійсною. За таких обставин, позов [PERSON] є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивача.

Outcome: approved