Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

10 липня 2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2014 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через невиконання відповідачем сімейних та батьківських обовязків, неповагу до неї, подружню зраду, тому подальше сумісне проживання та збереження сімї стало неможливим. Також просить стягнути з відповідача на її користь сплачений нею при зверненні до суду судовий збір. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, але від неї поступила заява про розгляд справи у її відсутності. Згідно поданої заяви позивач позов підтримує, наполягає на розлученні, не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.11). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився. Судом направлявся виклик до суду за зареєстрованим місцем проживання відповідача, за вказаною у позовній заяві адресою, а саме: [ADDRESS], проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.12-13). За правилами ч.5 ст.74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. За таких обставин, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, за правилами ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 14 жовтня 2014 року. Від даного шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.4-5). Причиною розпаду сімї стало не виконання відповідачем сімейних та батьківських обовязків, неповага до позивача та подружня зрада. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача та інтересам її неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку, що позов в частині розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved