Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

11 червня 2013 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Гриценок Дмитра Івановича, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання прилюдних торгів недійсними. Позивач [PERSON] неодноразово уточнювала позовні вимоги, 04 червня 2014 року звернулася до суду з уточненим позовом до Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція», [PERSON], [PERSON], третя особа - Публічне акціонерне товариство «Комерційний банк «Надра» про визнання прилюдних торгів недійсними, витребування майна. В обґрунтування своїх вимог позивач [PERSON] посилалася на те, що 14 березня 2013 року Дніпропетровською філією Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» були проведені публічні торги (аукціон) з реалізації арештованого рухомого майна, а саме, автомобіля марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску, належний [PERSON] на праві власності (після продажу автомобіля, новий власник [PERSON], якому був виданий новий державний номерний знак на автомобіль - [NUMBER]). Спірний автомобіль є предметом застави за договором застави № 1384-А від 27 жовтня 2006 року, укладеного між [PERSON] та Відкритим акціонерним товариством Комерційний банк «Надра», договір застави був укладений на забезпечення виконання кредитного договору № 82006978-К1384-А. Позивач [PERSON] посилалася на те, що вважає аукціон, проведений 14 березня 2013 року незаконним, та таким, що порушує норми чинного законодавства України, а саме, Закон України «Про виконавче провадження», Інструкцію про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року, Порядок проведення аукціонів (публічних торгів з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 року № 1448, Порядок реалізації арештованого майна, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 15 липня 1999 року № 425. У відповідності до матеріалів виконавчого провадження, 17 травня 2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції описане заставне майно, на нього накладено арешт, про що складений відповідний акт. 01 листопада 2012 року державним виконавцем винесено постанову про призначення експерта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, згідно з якою призначено суб'єкта оціночної діяльності, якому доручено надати звіт про оцінку вищезазначеного рухомого майна. 15 листопада 2012 року експертом було надано звіт, відповідно до якого, вартість автомобіля марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску складає 71 597,00 грн. 25 січня 2013 року між Відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції та Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство Юстиція» був укладений договір № 08064133-28т про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації спірного арештованого рухомого майна. Згідно до інформаційних повідомлень, аукціон з реалізації рухомого майна 14 лютого 2013 року не відбувся, в зв'язку з відсутністю покупців, в зв'язку з чим, державним виконавцем було проведено переоцінку майна, згідно акту переоцінки рухомого майна, вартість транспортного засобу зменшена на 15 5. 14 березня 2013 року повторно був проведений аукціон, рухоме майно, згідно протоколу проведення аукціону № 08064133-28т-8 було реалізовано за ціною 75 000 грн., що підтверджується Актом про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна від 26 березня 2013 року, переможцем торгів став [PERSON] Статтею 13 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що постанова про призначення у виконавчому провадження експерта надсилається сторонам виконавчого провадження у триденний строк з дня її винесення, але позивач постанову не отримувала, також, не отримувала повідомлення про результати оцінки майна, в зв'язку з чим, була позбавлена можливості оскаржити зазначену оцінку. Також, з оцінкою рухомого майна не погодився і стягувач, Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було подано державному виконавцю відповідне заперечення з проханням призначити рецензування звіту про вартість об'єкту оцінки. Заперечення не було розглянуто, відповідь на заперечення стягував не отримував, чим порушені права стягувача та вимоги ч.4 ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що у разі заперечення однією із сторін проти результатів оцінки, державний виконавець призначає рецензування звіту про оцінку майна. Крім того, в зв'язку з тим, що між боржником [PERSON] та стягувачем - Публічним акціонерним товариством «Комерційний банк «Надра» було врегульоване питання про стягнення заборгованості, 12 лютого 2013 року представник Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» звернувся до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції з заявою про негайне повернення без виконання виконавчого листа від 06 жовтня 2010 року на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», але. державним виконавцем зазначена заява була залишена без уваги. 12 березня 2013 року представник стягувача, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», повторно звернувся з заявою про повернення виконавчого листа, але постанову про повернення виконавчого документа без виконання державним виконавцем не було винесено. Частиною 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавчий документ, на підстав якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу, якщо є письмова заява стягувача. У відповідності до п.3 Порядку проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна. Затвердженого Постановою КМУ від 22 грудня 1997 року № 1448, заставодавець має право в будь який час до моменту реалізації предмета застави припинити звернення стягнення на майно виконанням забезпеченого заставою зобов'язання. Враховуючи те, що між боржником та стягувачем було врегульоване питання стягнення заборгованості, після надання стягувачем заяви про повернення виконавчого документу без виконання, державний виконавець повинен був відкликати заявку на проведення аукціону та повернути виконавчий лист стягувану. Крім того, у відповідності до п.5.12.2 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 15 грудня 1999 року, державний виконавець переоцінює майно за участю представника торгівельної організації у присутності стягувача і боржника чи їх представників, але, для проведення переоцінки вартості майна жодна із сторін запрошена не була, що підтверджується актом переоцінки майна від 19 лютого 2013 року. Вартість спірного нерухомого майна була визначена в суму, втричі нижчою, ніж передбачено п.1.2 договору застави № 1384-А, відповідно до якого сторонами визначена вартість транспортного засобу в сумі 169 590 грн. Крім того, торгівельною організацією, Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство Юстиція» був порушений порядок проведення аукціону. У відповідності до п. 5 Порядку проведення аукціонів (публічних торгів з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 року № 1448, організатор аукціону, не пізніше як за 30 днів до дня проведення аукціону з реалізації заставленого майна, публікує у місцевій пресі інформацію про майно, що підлягає реалізації. Зазначена інформація повинна містити: назву заставленого майна; його місцезнаходження; відомості про майно; початкову вартість реалізацій майна, тощо, але зазначене повідомлення опубліковано не було. Боржник та стягувач не були повідомлені про час та місце проведення аукціону, чим були позбавлені можливості реалізації свого права на участь в аукціоні та надання заперечень щодо його проведення. Також, згідно до повідомлення ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» від 29 січня 2013 року про призначення аукціону, кінцевий термін реєстрації для участі в аукціоні, кінцевий термін реєстрації для участі в аукціоні визначений 07 лютого 2013 року, а аукціон був призначений на 14 лютого 2013 року. Згідно до повторного повідомлення, аукціон призначено на 14 березня 2013 року, а кінцевий термін реєстрації учасників визначений 06 березня 2013 року, що суперечить вимогам п.7 Порядку, яким визначено, що прийняття заяв на участь в аукціоні закінчується за три дні до початку його проведення. Вищезазначені порушення при проведення виконавчих дій та порушень при проведенні аукціону призвели до незаконної реалізації належного позивачу рухомого майна та істотно вплинули на результат проведення аукціону, в зв'язку з чим, у відповідності до вимог ст.203, ст. 215 ЦК України, договір купівлі-продажу рухомого спірного майна, реалізованого з аукціону повинен бути визнаний недійсним. У відповідності до ч. 1 ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. На підставі ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Позивач зазначив, що автомобіль після продажу був зареєстрований за [PERSON] видані номерні знаки АХ 6382 СХ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ САО 8639989. В зв'язку з наведеним, в позовній заяві [PERSON] просила суд: -визнати недійсним з моменту вчинення аукціон з реалізації автомобіля марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску; -зобов'язати, [PERSON] та Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство Юстиція» повернути один одному все, що було отримано ними на виконання зазначеного правочину; -визнати недійсним протокол 08064133-28т-8 від 14 березня 2013 року проведення аукціону по реалізації автомобіля марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску; -визнати недійсним Акт про проведення публічних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна - автомобіля марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску; -витребувати майно - автомобіль марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску з незаконного володіння [PERSON]; -зобов'язати [PERSON] повернути [PERSON] автомобіль марки Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску. В судове засідання представник позивача не з'явився, в своїй заяві просив суд розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача - Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області в судове засідання не з'явився, про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений. Представник відповідача - Приватного підприємства «Спеціалізоване підприємство Юстиція» в судове засідання не з'явився, надав заперечення, в якому позов не визнав, просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог., Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник третьої особи, Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в судове засідання не з'явився. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що в провадженні старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Гриценок Д.І. перебувало на примусовому виконанні зведене виконавче провадження № 6 з виконання виконавчого листа № 2-16662010 виданого 06 жовтня 2010 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь с ПАТ КБ «Надра» заборгованості. 17 травня 2012 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції описане заставне майно - автомобіль «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску, який належав на праві власності [PERSON], на автомобіль накладено арешт. 25 січня 2013 року між Відділом державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції та Приватним підприємством «Спеціалізоване підприємство Юстиція» був укладений договір № 08064133-28т про надання послуг по організації і проведенню аукціону з реалізації спірного арештованого рухомого майна. У відповідності до п.3 Порядку проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою КМУ від 22 грудня 1997 року № 1448, заставодавець має право в будь який час до моменту реалізації предмета застави припинити звернення стягнення на майно виконанням забезпеченого заставою зобов'язання. Судом встановлено, що 12 лютого 2013 року стягувач - Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Надра» звернулося до державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції з заявою про негайне повернення без виконання виконавчого листа від 06 жовтня 2010 року на підставі п.1 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», також, зазначено, що на 14 лютого 2013 року призначений аукціон з реалізації арештованого рухомого майна, що проводиться ПП «СП «Юстиція», яке належить [PERSON], а саме - транспортний засіб - автомобіль «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску, неповернення виконавчого документу та реалізація автомобіля буде вважатися неправомірними. У відповідності до п.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо: є письмова заява стягувача. Судом встановлено, що державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції постанова про повернення виконавчого провадження не виносилася, виконавчий документ стягувачу не повертався, , звернення стягнення на майно не було припинене. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрали законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Встановлено, що 11 листопада 2013 року Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області була винесена ухвала, яка набрала законної сили, за скаргою [PERSON] на неправомірні дії та бездіяльність державного виконавця відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Гриценок Д.І., заінтересована особа: державний виконавець відділу державної виконавчої служби Новомосковського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області Гриценок Дмитро Іванович. Суд вирішив: -визнати неправомірною та такою, що порушує чинне законодавство бездіяльність державного виконавця Гриценок Дмитра Івановича щодо не надіслання в установленому законом порядку боржнику постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 жовтня 2010 року; -визнати протиправною та такою, що порушує права боржника бездіяльність державного виконавця Гриценок Д.І. щодо не проведення рецензування звіту суб'єкта оціночної діяльності відповідно до вимог Закону України «Про виконавче провадження» та не розгляд заперечення про проведення рецензування звіту; -визнати незаконною та такою, що порушує чинне законодавство України бездіяльність державного виконавця Гриценок Дмитра Івановича щодо не винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі ч.1 ст.47 Закону України «Про виконавче провадження», та не розгляд заяви про повернення виконавчого документу; -визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Гриценок Дмитра Івановича щодо не направлення у встановленому законом порядку постанови про призначення експерта. -визнати неправомірними дії державного виконавця Гриценок Дмитра Івановича щодо вилучення транспортного засобу марки Міцубісі Грандіс, реєстраційний номер [NUMBER], який належить [PERSON]; -визнати неправомірною передачу зазначеного рухомого майна на реалізацію з прилюдних торгів; -скасувати постанову державного виконавця Гриценок Дмитра Івановичавід 05.02.2013 року про зміну відповідального зберігача автотранспортного засобу. -скасувати акт опису та арешту майна від 17 травня 2012 року; -скасувати акт переоцінки майна від 19 лютого 2013 року. Судом встановлено, що 14 березня 2013 року був проведений аукціон, рухоме майно, автомобіль марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску згідно протоколу проведення аукціону № 08064133-28т-8 було реалізовано за ціною 75 000 грн., що підтверджується Актом про проведення прилюдних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна від 26 березня 2013 року, переможцем торгів став [PERSON] Суд приходить до переконання, що публічні торги (аукціон) були проведені з порушеннями норм чинного законодавства України. Так, у відповідності до п. 5 Порядку проведення аукціонів (публічних торгів з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 року № 1448, організатор аукціону, не пізніше як за 30 днів до дня проведення аукціону з реалізації заставленого майна, публікує у місцевій пресі інформацію про майно, що підлягає реалізації, зазначена інформація повинна містити: назву заставленого майна; його місцезнаходження; відомості про майно; початкову вартість реалізацій майна, тощо. Судом встановлено, що публікацій у місцевій пресі щодо інформації про майно, що підлягає реалізації, а саме, автомобіль марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску, не було. Згідно до повідомлення ПП «Спеціалізоване підприємство Юстиція» від 29 січня 2013 року про призначення аукціону, кінцевий термін реєстрації для участі в аукціоні, кінцевий термін реєстрації для участі в аукціоні визначений 07 лютого 2013 року, а аукціон був призначений на 14 лютого 2013 року. Згідно до повторного повідомлення, аукціон призначено на 14 березня 2013 року, а кінцевий термін реєстрації учасників визначений 06 березня 2013 року, що суперечить вимогам п.7 Порядку проведення аукціонів (публічних торгів з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 року № 1448, яким визначено, що прийняття заяв на участь в аукціоні закінчується за три дні до початку його проведення. У відповідності до Постанови Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 24 жовтня 2012 року, реалізація майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернено стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Складання за результатами проведення прилюдних торгів акта про їх проведення є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на прилюдних торгах, а отже, правочином. Згідно до правової позиції ВСУ при розгляді справи № 6-140цс12 від 26 грудня 2012 року, виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на аукціоні, яка полягає в продажу майна боржника, на яке звернене стягнення, то перехід права власності до покупця - переможця аукціону, слід зазначити, що має місце правочин, який може визнаватися недійсним в судовому порядку з підстав порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Оскільки відчуження майна з прилюдних торгів належить до угод купівлі-продажу, то така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (статті 203, 215 ЦК України). Підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів. Для дій державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, передбачено самостійний спосіб оскарження, такі дії не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними. На підставі ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. У відповідності до ч.1 статті 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Згідно вимог статті 215 ЦК України, 1. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Оскільки при проведенні аукціону щодо продажу спірного рухомого майна були порушені вимоги Порядку проведення аукціонів (публічних торгів) з реалізації заставленого майна, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22 грудня 1997 року № 1448, договір купівлі-продажу автомобіля повинен бути визнаний недійсним, також, підлягає визнанню недійсним протокол про проведення аукціону та акт про проведення публічних торгів (аукціону) по реалізації арештованого майна. У відповідності до ст. 216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Судом встановлено,що підтверджується довідкою ДПІ, що спірний автомобіль після продажу був зареєстрований за [PERSON], видані номерні знаки АХ 6382 СХ та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу ТЗ САО 8639989. Позивачем не надано суду даних про те, на якій правовій підставі власником автомобіля став [PERSON] Як зазначалося вище, [PERSON], крім інших вимог, просила суд зобов'язати, [PERSON] та Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство Юстиція» повернути один одному все, що було отримано ними на виконання зазначеного правочину. У відповідності до ст.ст. 10,60 ЦПК України, кожна сторона повинна надати докази тим обставинам, на які вона посилається як на обґрунтування своїх вимог. В той же час, позивачем [PERSON] не надано суду жодного доказу того, чи сплатив [PERSON] грошові кошти за придбаний автомобіль, яка сума ним була оплачена, та на рахунки якої установи були зараховані зазначені кошти. В зв'язку з наведеним, а також в зв'язку з тим, що [PERSON] в наступному був відчужений спірний автомобіль, суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] в частині вимог про зобов'язання [PERSON] та Приватне підприємство «Спеціалізоване підприємство Юстиція» повернути один одному все, що було отримано ними на виконання спірного правочину належить відмовити. Також, [PERSON], крім інших вимог, були заявлені вимоги про витребування майна - автомобіля марки «Міцубісі Грандіс» реєстраційний номер [NUMBER] 2006 року випуску з незаконного володіння [PERSON]. У відповідності до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. На підставі ст. 317 ЦК України, 1. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. 2. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ст. 391 ЦК України, власник має права вимагати усунення перешкод його права, хоч вони і не поєднані з позбавленням володіння. Оскільки, як зазначалося вище, ухвалою Новомосковським міськрайонним судом Дніпропетровської області від 11 листопада 2013 року була визнана неправомірною передача спірного рухомого майна на реалізацію з прилюдних торгів; скасований акт опису та арешту майна від 17 травня 2012 року, а також те, що суд прийшов до висновку про недійсності публічних торгів, суд приходить до переконання, що [PERSON] має право вимагати усунення перешкод її прав, як власника майна. На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб'єктів права власності. Відповідно до вимог ст. 387 ЦК України, власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. В зв'язку з наведеним, суд приходить до висновку, що в разі визнання договору купівлі-продажу недійсним, [PERSON] мала право на витребування спірного майна у [PERSON], як особи, яка придбала майно без відповідної правової підстави. Оскільки [PERSON] розпорядився зазначеним майном, власником спірного транспортного засобу є [PERSON], суд приходить до переконання, що в задоволенні позовних вимог [PERSON] про витребування спірного майна з незаконного володіння [PERSON] належить відмовити, оскільки, незаконність придбання майна [PERSON] не доведена, тобто, останній може вважатися добросовісним набувачем. В той же час, у відповідності до ст. 388 ЦК України, 1. Якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у разі, якщо майно: 1) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. 2. Майно не може бути витребувано від добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень. Оскільки спірне майно вибуло з володіння власника - [PERSON] не з її волі, зазначене майно може бути витребуване у [PERSON]., як добросовісного набувача. Згідно правової позиції Верховного суду України, у разі, якщо проведені на виконання судового рішення прилюдні торги з реалізації майна визнано судом такими, що проведені з порушенням чинного законодавства щодо порядку виконання судових рішень, то особа, яка придбала це майно, не є добросовісним набувачем, у якого майно не може бути витребувано відповідно до ч. 2 ст. 388 ЦК України. В зв'язку з вищенаведеним, суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині зобов'язання [PERSON] повернути спірний автомобіль є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Враховуючи вищевикладене і

Outcome: partial