Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-16 00:00:00

12.02.2018 [PERSON] звернулася до Купянського міськрайонного суду Харківської області з позовом, у якому просить встановити факт родинних відносин між нею та [PERSON], який помер [INFO], як між рідною тіткою та племінником; встановитиий факт постійного сумісного проживання разом з племінником [PERSON] на день його смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS], та визнати недійсним заповіт [PERSON] від 30.09.2016, посвідчений державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори Колосовською С.О. та зареєстрований в реєстрі за № 1-1751, в частині передачі [PERSON] земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6725га, розташованої на території Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області з кадастровим номером [NUMBER], що належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серія [NUMBER] від 19.01.2006. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] помер [PERSON], після смерті якого залишилась спадщина: 1/4 частина житлового будинку за адресою: [ADDRESS]; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6725га, розташована на території Курилівської сільської ради Куп'янського району Харківської області з кадастровим номером [NUMBER]. Оскільки вона є спадкоємцем третьої черги за законом - рідною тіткою спадкодавця [PERSON] та на день смерті спадкодавця фактично постійно проживала разом з ним за однією адресою: [ADDRESS], та доглядала спадкодавця, вважає себе такою, що прийняла спадщину. Інші спадкоємці першої, другої та третьої черги за законом відсутні. Однак постановою державного нотаріуса Купянської державної нотаріальної контори Колосовської С.О. від 05.01.2018 у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку 4,6725 га, розташовану на території Курилівської сільської ради Куп'янського району Харківської області після смерті [INFO] рідного племінника - [PERSON] відмовлено, оскільки [PERSON] залишив заповіт на все майно на користь [PERSON]. Крім того, нотаріусу не було подано документів щодо підтвердження факту спільного проживання разом зі спадкодавцем на день його смерті та відсутні документи на підтвердження родинного зв'язку [PERSON] з померлим племінником. Щодо вимог в частині визнання заповіту частково недійсним зазначає, що 11 червня 2001 року [PERSON] склав заповіт на усе належне йому на день смерті майно на її користь. 09.12.2013 [PERSON] продав [PERSON], батькові неповнолітньої відповідачки [PERSON], за 8000 грн. 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS], та у 2015 році [PERSON] за усною домовленістю придбав у [PERSON] 1/4 частку цього ж житлового будинку. Протягом 2015 - 2016років [PERSON] повністю розрахувався за вказану частку домоволодіння, передавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 5000грн., однак у [PERSON] не було грошових коштів для оформлення у нотаріуса договору купівлі-продажу нерухомого майна, тому [PERSON], [PERSON] та [PERSON] домовилися, що [PERSON] складе заповіт на користь дочки [PERSON] - [PERSON], за яким передасть їй виключно 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою при ньому. Таким чином, 30.09.2016 [PERSON], складаючи заповіт, мав на увазі, що заповідає [PERSON] тільки належну йому 1/4 частку житлового будинку та не мав наміру передавати за цим заповітом все своє майно. До складення заповіту від 30.09.2016, так і після, [PERSON] неодноразово говорив [PERSON] та [PERSON], що заповів та бажає передати право власності на вищевказану земельну ділянку своїй тітці [PERSON], тобто позивачці у справі. Ухвалою від 05.03.2018 провадження у справі відкрито та справу призначено за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання. Цією ж ухвалою задоволено клопотання позивача про витребування доказів та витребувано відомості з Державного реєстру актів цивільного стану громадян. Ухвалою від 08.05.2018 підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити. Законні представники відповідача [PERSON] в особі [PERSON] та [PERSON] надали заяви по суті, у яких вказали про повне визнання позовних вимог [PERSON] та розгляд справи у їх відсутність. При цьому, вказали, що 09.12.2013 [PERSON] продав [PERSON] за 8 000 грн. 3/4 частки житлового будинку з надвірними будівлями, розташованого за адресою: [ADDRESS]. Згодом, у 2015 році [PERSON] за усною домовленістю придбав у нього ж 1/4 частку цього ж житлового будинку з надвірними будівлями. Протягом 2015 - 2016 років [PERSON] повністю розрахувався за вказану частку домоволодіння, передавши [PERSON] грошові кошти у розмірі 5 000 грн. Однак, оскільки у покупця не було грошових коштів для оформлення у нотаріуса договору купівлі-продажу нерухомого майна, сторони домовилися, що [PERSON] складе заповіт на користь їх дочки - [PERSON], за яким передасть їй виключно 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою при такому житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. На підставі цієї домовленості, 30 вересня 2016 року [PERSON] склав заповіт на користь їх дочки, [PERSON], що був посвідчений 30.09.2016 державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори Колосовською С.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1751. При цьому, [PERSON] мав намір заповісти [PERSON] тільки приналежну йому 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою при такому житловому будинку, а також майном що знаходиться всередині цього будинку (газова плита, меблі тощо). При посвідченні цього заповіту [PERSON] через головний біль та болі у ділянці серця не повідомив нотаріуса про те, що має у приватній власності ще земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6725 га, розташовану на території Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області з кадастровим номером [NUMBER], яку раніше заповів своїй тітці [PERSON]. У звязку з цим [PERSON], не приділивши уваги змісту, склав заповіт 30.09.2016 «на все майно», маючи намір заповісти [PERSON] виключно приналежну йому 1/4 частку житлового будинку з приналежним до неї майном. Зазначення в заповіті про передачу [PERSON] всього майна є помилковим. (а.с.65-73). Представник третьої особи Купянської державної нотаріальної контори Харківської області у судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень по суті заявлених вимог не має та у їх вирішенні покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши докази, встановив фактичні обставини та відповідні правовідносини, які виникли між сторонами. Встановлено, що [PERSON], [INFO], помер [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.17). Відповідно до довідки від 19.09.2017, виданої Курилівською сільською радою Купянського району Харківської області померлий [INFO] [PERSON], [INFO], був зареєстрований на день своєї смерті за адресою: [ADDRESS], однак згідно акту від 16.09.2017, складеного комісією у складі депутата Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області Самкова В.Б. та мешканців [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON], фактично проживав разом з рідною тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS], яка опікувалася ним, забезпечувала матеріально та надавала іншу допомогу у придбанні ліків, вирішенні побутових питань. Спадкоємцем майна померлого [PERSON] є [PERSON], інші спадкоємці сільській раді не відомі (а.с.34,35,36). Відповідно до заповіту, складеного 11.06.2001 [PERSON] та посвідченим секретарем виконавчого комітету Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області та зареєстрованим в реєстрі під № 144, він все своє майно заповідав [PERSON] (а.с.22). Відповідно до постанови Купянської державної нотаріальної контори від 05.01.2018 після смерті [PERSON] залишилася спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS], та земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6725га, розташована на території Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області (а.с.20). Право власності [PERSON] на зазначену земельну ділянку підтверджується Державним актом про право власності серія [NUMBER] (а.с.18). З договору купівлі-продажу частки в праві власності на житловий будинок від 09.12.2013, встановлено, що [PERSON] продав та передав у власність ѕ частки житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, розташованого за адресою: [ADDRESS], [PERSON] (а.с.23). Судовим розглядом встановлено та визнано законними представниками відповідача [PERSON] те, що у 2015 році [PERSON] за усною домовленістю придбав у [PERSON] 1/4 частку цього ж житлового будинку з надвірними будівлями та протягом 2015 - 2016 років повністю розрахувався за вказану частку домоволодіння, однак через відсутність грошових коштів у нотаріуса договір купівлі-продажу оформлено не було. У звязку з цим, сторони домовилися, що [PERSON] складе заповіт на користь [PERSON], за яким передасть їй виключно 1/4 частку житлового будинку з надвірними будівлями та земельною ділянкою при такому житловому будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до заповіту, посвідченого 30.09.2016 державним нотаріусом Купянської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за № 1-1751 [PERSON], все своє майно заповідав [PERSON], 17.04.2006року народження (а.с.21). Відповідно до ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільного їх визнання. Статтею 1257 ЦК України передбачено, що за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Недійсність окремого розпорядження, що міститься у заповіті, не має наслідком недійсності іншої його частини. На підставі викладеного, у суду не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності обставин, повідомлених сторонами справи та добровільності їх визнання законними представниками відповідача, у звязку з чим суд, враховуючи, що [PERSON] не мав наміру заповідати все своє майно [PERSON], а його воля була направлена лише на розпорядження частиною житлового будинку з відповідною часткою земельної ділянки під ним, приходить до висновку, що розпорядження земельною ділянкою для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,6725га, розташованої на території Курилівської сільської ради Купянського району Харківської області не було вільним, тому заповіт в цій частині є недійсним. В частині позовних вимог про встановлення факту родинних відносин та встановлення факту постійного спільного проживання, суд зазначає таке. Встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], уродженки с.Курилівка Купянського району Харківської області, є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.28). Після реєстрації шлюбу [PERSON], [INFO], змінила прізвище на «[PERSON]», що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.29). Відповідно до Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON], [INFO], народився у с.Курилівка та його батьками є [PERSON], 1920року народження, та [PERSON], 1914року народження (а.с.53). За повідомленням Купянського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 13.03.2018, актові записи про державну реєстрацію актів цивільного стану включно 1941рік передані на державне зберігання до Державного архіву Харківської області (а.с.51). З повідомлення Державного архіву Харківської області встановлено, що книги реєстрації актів громадянського стану про народження по с.Курилівка Купянського району Харківської області за 1920-1921 роки на зберігання не надходили, їх місцезнаходження архіву невідомо (а.с.82). У звязку з відсутністю документів, що підтверджують родинні відносини позивача [PERSON] з померлим племінником [PERSON], нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом відмовлено (а.с.20). Відповідно до ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Таким чином, судом встановлено, що отримати Витяги з державного реєстру актів цивільного стану щодо записів про реєстрацію народження можливості немає, що підтверджено письмовими відповідями відділу реєстрації актів цивільного стану та державного архіву. Вирішення питання встановлення факту родинних відносин зводиться у будь-якому разі до наявності документів, що підтверджують родинні стосунки. З викладеного вбачається, що через відсутність актового запису про народження сестри позивача, окрім судового, іншого способу захистити свої спадкові права та довести факт родинних відносин між нею та рідною сестрою [PERSON], яка є матірю померлого племінника [PERSON], позивач [PERSON] немає. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона знає сімю [PERSON] з 2001року та їй відомо, що померлий [PERSON] є рідним племінником позивачки та фактично з 2003року постійно мешкав разом з нею по [ADDRESS]. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що померлий [PERSON] є його двоюрідним братом, його батьками були [PERSON] та [PERSON]. Його тіткою є [PERSON], тобто позивач у справі. Свідок [PERSON] у судовому засіданні підтвердила, що мати [PERSON] є рідною сестрою позивача [PERSON] Також пояснила, що [PERSON] ніколи одружений не був, дітей не мав, тому фактично останні 20 років проживав разом зі своєю тіткою [PERSON] за адресою [ADDRESS]. Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги відомості, які містяться у довідці виконкому Курилівської сільської ради та актах про спільне проживання позивача [PERSON] та [PERSON] на протязі тривалого часу, а також пояснення свідків, які повністю узгоджуються з письмовими доказами, суд приходить до висновку про доведеність родинних відносин між позивачкою та спадкодавцем, як між тіткою та племінником та факту їх постійного спільного проживання на час відкриття спадщини.

Outcome: approved