Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

10 липня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, яким, з урахуванням уточнючої позовної заяви від 21 квітня 2021 року, просить встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме : свідоцтва про право власності на нерухоме майно : на квартиру [ADDRESS] , від 11.09.2008 року, померлому [PERSON] ; визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування на ј квартири за адресою : [ADDRESS] . Позовні вимоги обґрунтовано тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина на квартиру, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син, брат позивача [PERSON] .. [INFO] помер [PERSON] .. За життя він не встиг оформити документи на вказану квартиру. Після його смерті спадкування відбувалося за законом. Заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори подали дружина [PERSON] та дві його доньки [PERSON] та [PERSON] . Мати [PERSON] [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] . Позивач подала заяву про прийняття спадщини ј частки квартири. У видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на квартиру. У зв`язку з цим, [PERSON] змушена звернутися до суду із даним позовом для захисту своїх спадкових прав. Ухвалою суду від 14 вересня 2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Сторонам роз`яснено права, обов`язки та встановлено строки для вчинення процесуальних дій. В судове засідання сторони не з`явились, про дату час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Натомість представник позивача подав до суду заяву, якою просив розгляд справи проводити у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Відповідачі відзиву на позовну заяву, заяв чи клопотань до суду не направили. Від третьої особи Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області надійшов лист, яким просили розгляд справи здійснити без участі їх представника. Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. На підставі ст.\~223,\~280,\~281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи не заперечує і позивач. Суд, дослідивши матеріали справи та виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства й всебічно перевіривши обставини справи, розглянувши справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно ч. 1 ст.\~4\~та ч. 1 ст.\~5 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Статтею 2\~Закону України\~«Про судоустрій\~і статус\~суддів» визначено, що\~суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктом 1\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої\~Законом України\~від 17\~липня 1997\~року за\~№ 475/97-ВР передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Згідно ч. 2-4 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. В судовому\~засіданні встановлено,\~що [INFO] помер\~батько позивача\~ [PERSON] ,\~про що\~складено відповідний\~актовий запис\~№ 155.\~Наведене підтверджується\~копією свідоцтва\~про смерть\~серії [NUMBER] \~виданого Відділом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану реєстраційної\~служби Бориспільського\~міськрайонного управління\~юстиції у\~Київській області\~(а.\~с.\~8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, до якої входить квартира, що знаходиться за адресою : [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] спадщину прийняв його син, брат позивача [PERSON] , що підтверджується копією спадкової справи № 239/2014 року до майна померлого [PERSON] . Однак, [PERSON] не зміг оформити документи на право власності на квартиру, оскільки відсутній правовстановлюючий документ у спадкодавця. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Київській області (а.с. 9). На випадок своєї смерті [PERSON] заповіт не складав, а тому спадкування відбувалося за законом. Заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори подали дружина [PERSON] та дві його доньки [PERSON] та [PERSON] . Мати [PERSON] [PERSON] відмовилась від прийняття спадщини на користь [PERSON] (а.с. 59). Крім того, позивач подала також заяву про прийняття спадщини ј частки квартири, що підтверджується копією спадкової справи № 28/2019 до майна померлого [PERSON] (а.с. 61). 14 січня 2019 року Державним ногтаріусом Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області Коваленко Л.О. у видачі свідоцтва про право на спадщину [PERSON] відмовлено у зв`язку з відсутністю документів, які підтверджують право власності спадкодавця на зазначений об`єкт нерухомого майна (а.с. 69). Відповідно п. 6 ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Пунктом 1\~Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~судову практику\~в справах\~про встановлення\~фактів,\~що мають\~юридичне значення»\~за №\~5\~від 31\~березня 1995 року\~передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Судом встановлено, що згідно Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 215072861 від 06 липня 2021 року, право власності на квартиру [ADDRESS] , зареєстровано за нині покійним [PERSON] (а.с. 7). Проте, правовстановлюючі документи, а саме свідоцтво про право власності на нерухоме майно на квартиру [ADDRESS] , від 11 вересня 2008 року загублено. З матеріалів справи вбачається, що підтвердження факту належності право встановлю-ючого документу необхідне [PERSON] для прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] . Враховуючи викладене, зважаючи на те, що заявник у інший спосіб не може довести факт належності правовстановлюючого документу і зазначені обставини перешкоджають прийняти спадщину, оцінюючи всі досліджені докази в їх сукупності, суд вважає за можливе встановити факт належності правовстановлюючого документу, а саме : свідоцтва про право власності на нерухоме майно : на квартиру [ADDRESS] від 11 вересня 2008 року, померлому [PERSON] . Спірні правовідносини регулюються книгою шостою Цивільного кодексу України «Спадкове право». Як вбачається із статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно ст. 1220, 1223 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначенго, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Як встановлено ч.1, 2, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Частиною 1, 2 ст. 1269 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 1274 ЦК України визначено, що спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги. Частиною 1 ст. 1297 ЦК України визначено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно абз.3 ч.2 ст. 331 ЦК, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що [PERSON] , який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , в тому числі на квартиру, набув право власності на дане майно в порядку спадкування з моменту відкриття спадщини. Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідності ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу. Зважаючи на вказане, суд вважає доведеними обставини, зазначені в позовній заяві, а відтак наявні підстави для її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved