overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-21 00:00:00

11 червня 2014 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в сумі 800 грн. на утримання малолітнього сина [PERSON] [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини матеріальну допомогу на її утримання не надає, а тому просить її позов задовольнити. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, зменшила позовні вимоги, просила стягувати аліменти в сумі 650 грн., у випадку неявки відповідача не заперечила, щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. Із письмової згоди суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи відповідно до ст.224 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком малолітнього [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальної допомоги на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний таку допомогу надавати і за станом свого здоров'я та матеріальним становищем в змозі її надавати. Відповідно до ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, судом враховується вимоги ст.182 Сімейного кодексу України, а саме, що відповідач є здоровим, працездатним, а тому вважає за можливе встановити їх розмір в сумі 650 грн. на дитину щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати по справі становлять 243 грн. 60 коп., які відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-14 00:00:00

11 червня 2014 року [PERSON] та [PERSON] у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Придніпровському району м.Черкаси реєстраційної служби Черкаського міського управління юстиції зареєстрували шлюб за актовим записом № 158. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Так як сину не виповнилось трьох років, позивачка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років. Відповідач ніякої допомоги не надає позивачці і так як вона не працює, а зайнята доглядом за дитиною до 3-х річного віку, тому [PERSON] змушена звернулась до суду з позовом про стягнення з [PERSON] аліментів на її утримання в в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно на іі утримання до досягнення сином трирічного віку. Позивачка в судове засідання не з`явилась, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила суд повністю їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, направивши до суду телефонограму, в якій просив справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає. Так як у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін суд розглядає справу за їх відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи, що відповідач позов визнав та визнання позову відповідачем прийняте судом, так як відповідає інтересам сторін та не суперечить чинному законодавству, приходить до висновку, що позов підлягає до повного задоволення. При цьому суд виходить з наступних підстав. Відповідно до ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Відповідно до свідоцтва про народження (серії І-СР № 204133 від 28.01.2015 року) батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON]. Оскільки відповідач має задовільний стан здоровя, є працездатним, а тому може і зобовязаний надавати допомогу на утримання дружини, суд вважає, що аліменти на утримання дружини підлягають стягненню з відповідача у частці від заробітку та погоджується розміром аліментів, визначеним позивачем, враховуючи згоду відповідача. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає до повного задоволення. Суд також приходить до висновку про стягнення з відповідача згідно до вимог ст. 88 ЦПК України судових витрат. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-22 00:00:00

11 червня 2014 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернувся [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу. Обгрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначає, що з [PERSON] він зареєстрував шлюбі 07 серпня 2004 року. Реєстрація шлюбу провадилась відділом реєстрації актів цивільного стану Першотравенського міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис 83. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем виявились невдалими з причини відсутності взаємопорозуміння, несумісності характерів, в звязку з чим у сімї виникали сварки, спільного господарства не ведуть, а збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача. [PERSON] просить суд розірвати шлюб між ним та [PERSON]. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідачка позовні вимоги визнає повністю та бажає залишити прізвище як Заремба. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст.130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку встановленому ст.174 ЦПК України. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, зясувавши обставини справи, оцінивши докази, дослідивши матеріали справи вважає що позов слід задовольнити. Суд, зясувавши обставини справи, оцінивши докази, вважає позов підлягаючим задоволенню. На підставі ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до вимог ст.112 СК України судом встановлені фактичні взаємини подружжя [PERSON] та [PERSON], що свідчать про неможливість їх подальшого спільного проживання та збереження шлюбу. Судові витрати покласти на сторони.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

11 червня 2014 року до суду звернулась [PERSON] та просить встановити факт родинних відносин, яким визнати, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], а вона, [PERSON], є її бабою. Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її син [PERSON] проживав у незареєстрованому шлюбі з [PERSON] та [INFO] у них народилася дочка [PERSON]. З метою отримання статусу матері - одиначки [PERSON] при реєстрації народження дочки вказала дані про батька зі слів, назвавши його [PERSON]. З 2012 року заявник з дозволу батьків дитину взяла проживати до себе, з причини сварок та скрутного матеріального становища у їх сім'ї. [INFO] [PERSON] помер, [PERSON] дочкою не цікавиться. Дівчинка знаходиться на її утриманні та вихованні, проте родинні стосунки між нею та онукою в позасудовому порядку підтвердити немає можливості. [PERSON] в судовому засіданні підтвердила факт батьківства [PERSON] по відношенню до малолітньої [PERSON] Представник органу опіки та піклування надала заяву про розгляд справи без їх участі. Вислухавши пояснення заявниці та її представника, заінтересовану особу, свідчення свідків, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення заяви, з огляду на наступне. Копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12 серпня 2009 року підтверджується, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої є [PERSON] та [PERSON]. (а.с. 28) З інформації відділу державної реєстрації актів цивільного стану по м. Світловодську реєстраційної служби Світловодського міськрайонного управління юстиції від 16 липня 2014 року вбачається, що підставою запису відомостей про батька [PERSON], [INFO] , є заява матері від 12 серпня 2009 року, тобто державна реєстрація народження здійснена відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. З показань в судовому засіданні свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] , [PERSON] вбачається, що [PERSON] та [PERSON] проживали як сім'я та під час спільного проживання у них народилася дочка [PERSON]. Вказане підтверджує і сама [PERSON] , яка в судовому засіданні пояснила , що [PERSON] дійсно є біологічним батьком народженої нею [INFO] дитини [PERSON]. Згідно копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] помер [INFO] (а.с. 5) Ч. 1 ст. 130 СК України передбачено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір'ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. З огляду на викладене суд вважає встановленим факт батьківства [PERSON] по відношенню до [PERSON], [INFO]. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є його матір'ю, відповідно вона доводиться [PERSON] бабою. Судові витрати у справі суд відносить на рахунок заявника. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-16 00:00:00

11 червня 2014 року (за поштовим штемпелем) представник позивача за довіреністю Духота І.В. звернувся з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 005-16031-291211 (далі - Договір), відповідно до умов якого відповідач отримав кредит в розмірі 6779,66 грн. на придбання певного майна (п.1.1. Договору), зі сплатою 48% на рік (п.2.3 Договору). Позивач свої зобов'язання за договором виконав повністю, надавши відповідачу кредит. Натомість, відповідач станом на 12.04.2014 року порушив зобов'язання за кредитним договором та має заборгованість в розмірі 10146 грн. 43 коп., з яких, заборгованість по кредиту - 7897 грн. 90 коп., заборгованість по відсотках - 2248 грн. 53 коп., тому просить стягнути із відповідача на користь позивача заборгованість у вищезазначеному розмірі та судові витрати. В судове засідання позивач не з'явився, про час і місце судового розгляду був оповіщений у встановленому порядку, представник позивача направив суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що 29.12.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 005-16031-291211 про надання останньому кредиту в розмірі 6779,66 грн. на придбання певного майна. Розмір страхового платежу склав 447,05 грн., комісії - 671,19 грн. (п.п. 1.1.1, 1.1.2, 1.1.3 Договору), зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,01% перші шість місяців, починаючи з 7-го місяця - 48% на рік (п.п.2.3 Договору) з кінцевим терміном повернення не пізніше 28 грудня 2013 року (п.1.2 Договору). У зв'язку із порушеннями зобов'язань за Договором відповідач станом на 12.04.2014 року має заборгованість в розмірі 10146 грн. 43 коп., з яких, заборгованість по кредиту - 7897 грн. 90 коп. (6779,66 грн. + 447,05 грн. + 671,19 грн.), заборгованість по відсотках - 2248 грн. 53 коп. При пред»явлені позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 243 грн. 60 коп. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Роз'яснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

11 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 10.06.2014р. о 23 год. 00 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 10.06.2014р. о 23 год. 00 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Мікульського лікарні КЗ «ДСШМД» ДОР. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора злобна. Виказує маячні ідеї відношення до сусідів. Не миється, відмовляється від їжі. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - шизофренія, параноїдна форма, маячний синдром. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-12 00:00:00

11 червня 2014 року заявник звернувся до суду із заявою про госпіталізацію гр. [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS]. Свої вимоги заявник обґрунтував тим, що 11.06.2014р. о 11год. 15 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до психіатричного стаціонару. За думкою комісії лікарів, хвора є безпорадною і не може самостійно задовольнити свої життєві потреби, лікування можливе лише у стаціонарних умовах. У судовому засіданні представник заявника підтримав вимоги, прокурор - не заперечує, задовольнити, адвокат - на розсуд суду. Гр. [PERSON] письмової поінформованої згоди на госпіталізацію до КЗ «ДКПЛ» ДОР не давала, що стало підставою для звернення до суду із даною заявою. Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представника заявника, заінтересованої особи, думку прокурора, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав. В силу ст.14 Закону України від 22.02.2000р. № 1489-ІІІ «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. У судовому засіданні було встановлено, що 11.06.2014р. о 11 год. 15 хв. гр. [PERSON] була госпіталізована до КЗ «Дніпропетровська клінічна психіатрична лікарня» Дніпропетровської обласної Ради за направленням лікаря-психіатра Фоменко лікарні МЛ№14. При обстеженні її психічного стану в КЗ «ДКПЛ» ДОР комісія лікарів виявила, що хвора виказує маячні ідеї збитку на адресу оточуючих. Агресивна. Викидає речі з 4-го поверху на голови людей. Гр. [PERSON] було поставлено попередній діагноз - органічний маячний розлад. Представник психіатричного закладу підтвердив обставини щодо поведінки та діагнозу захворювання та зазначив, що ій необхідно пройти курс лікування у стаціонарних умовах. Таким чином, суд вважає, що вимоги заявника, про госпіталізацію гр. [PERSON] до психіатричного стаціонару без її усвідомленої згоди, обґрунтовані. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-15 00:00:00

11 червня 2014 року заявник звернувся з даною заявою до суду. Мотивує її тим, що [PERSON] перебуває на обліку у лікара-фтизіатра Локачинської ЦРЛ з лютого 2013 року, як туб контакт. В березні 2014 року при профогляді у неї виявлено туберкульоз легень. Від госпіталізації до стаціонарного відділення відмовилася, хоча була повідомлена про заходи протиепідемічного режиму. Враховуючи, що [PERSON] має відкриту форму туберкульозу, є бацилоносієм, у зв'язку з чим становить небезпеку в розповсюдженні туберкульозу серед населення, в тому числі серед власної сім'ї, на даний час ухиляється від лікування, порушує протиепідемічний режим, просить госпіталізувати її до повного знебацилення. Представник заявника заяву підтримала та пояснила, що амбулаторне лікування не є ефективним і не може довести до повного видужання [PERSON], їй необхідне стаціонарне лікування. Представник особи, щодо якої вирішується питання примусової госпіталізації, [PERSON] проти задоволення заяви не заперечує. Відповідно до ст. 283 ЦПК України заява про примусову госпіталізацію до протитуберкульозного закладу або про продовження строку примусової госпіталізації хворого на заразну форму туберкульозу подається до суду за місцезнаходженням протитуберкульозного закладу, який здійснює медичний (диспансерний) нагляд за цим хворим, або до суду за місцем виявлення такого хворого. Згідно висновку лікаря-фтизіатра № 538/2-6 від 11.06.2014 року у [PERSON] в березні 2014 року при профогляді виявлено туберкульоз легень. Обстежувалася в Обласному територіальному медичному протитуберкульозному об'єднанні де їй 14 березня 2014 року встановлений діагноз: ВДТБ правої легені (інфільтративний) Деструкція (+) МБТ(-) М(0) К(0) Р(0) Кат 1 Ког 1. Від стаціонарного лікування відмовилася, їй було призначене амбулаторне лікування. 07.04.2014 року проведене ЦЛКК, діагноз той же, рекомендоване стаціонарне лікування, від якого хвора категорично відмовилася. У зв'язку з тим, що [PERSON] ухиляється від лікування, вона становить небезпеку в розповсюдженні туберкульозу серед населення (а.с. 3). Враховуючи, що [PERSON] ухиляється від стаціонарного лікування, становить небезпеку в розповсюдженні туберкульозу серед населення та членів родини, заява підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

11 червня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачкою зареєстрували шлюб 23 квітня 1988 року. Від подружнього життя мають двох повнолітніх дітей. Однією сім'єю проживали до 2012 року. З цього часу сім'я фактично розпалася. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що вони не зійшлись характерами та мають різні погляди на життя і з цього приводу між ними відсутнє взаєморозуміння. Подальше спільне життя з відповідачкою та збереження шлюбу не можливе, а тому [PERSON] звернувся з позовом до суду. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав повністю. Відповідачка [PERSON] проти позову заперечувала, на розлучення не згодна. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони в справі 23 квітня 1988 року зареєстрували шлюб у відділі РАЦС Білопільського райвиконкому, актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.6). Однією сім'єю сторони проживали до грудня 2011 року. З цього часу сім'я фактично розпалася. Основою розпаду сім'ї послугувало те, що між сторонами у справі відсутнє взаєморозуміння, внаслідок чого виникали сімейні сварки, що і привело до розпаду сім'ї. На даний час сторони проживають окремо, спільне господарство ними не ведеться. Судом подружжю двічі надавався тремін для примирення, але примирення так і не відбулось. Згідно ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідачки, тому шлюб необхідно розірвати. Від стягнення судових витрат з відповідачки позивач відмовився. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-17 00:00:00

11 червня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 10.10.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 87 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя в них народилась донька: [PERSON], [INFO], яка проживає біля позивачки, у будинку її батьків та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стало те, що протягом останнього року сімейне життя між ними із відповідачем не складалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Також причиною розпаду сім'ї стали постійні сварки та різні погляди на сімейне життя. На даний момент ведення спільного господарства та сумісне життя з відповідачем припинено. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON] Після реєстрації розірвання шлюбу просить залишити їй шлюбне прізвище [PERSON]. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримує, просить задовольнити її в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 10.10.2008 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Хотинського районного управління юстиції Чернівецької області, за актовим записом № 87 (а.с.5). Від шлюбу є неповнолітня донька - [PERSON], [INFO], (а.с.4), яка проживає біля позивачки та знаходиться на її утриманні, в даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved