Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

11 грудня 2020 року з Корольовського районного суду м. Житомира до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська за підсудністю надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до ПрАТ «ДМЗ», третя особа Житомирський районний ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про скасування арешту з майна. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 грудня 2020 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито спрощене провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 квітня 2021 року вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що постановою державного виконавця ВДВС Житомирського РУЮ Подольського О.Д. АА № 507784 від 30 вересня 2005 року на все майно, належне [PERSON] було накладено арешт у зв`язку із примусовим виконанням виконавчого листа, виданого Ленінським районним судом м. Дніпропетровська № 2-94. Відповідно до виконавчого листа № 2-94 з [PERSON] на користь ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» підлягала до стягнення сума у розмірі 5\~949 гривень 58 коп., яку було сплачено у добровільному порядку позивачем на розрахункові рахунки відповідача. З листа Житомирського обласного державного нотаріального архіву № 1481/01-17 від 14 липня 2020 року позивачеві стало відомо про арешт, накладений на майно. Листом Житомирського районного ВДВС № 8.5-20/9/2020 від 05 жовтня 2020 року [PERSON] було повідомлено, що виконавче провадження, в межах якого було накладено арешт, було знищено. Таким чином, виконавче провадження було знищено у зв`язку із фактичним виконанням, проте заходи примусового стягнення скасовані не були. Просив суд скасувати арешт, накладений постановою державного виконавця Житомирського РУЮ серії АА № 507784 від 30 вересня 2005 року на майно, що належить позивачеві. У своїй заяві до суду представник позивача просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідач ПрАТ «ДМЗ» у судове засідання свого представника не направив, про час та дату судового розгляду повідомлений в порядку ч. 1 ст. 130 ЦПК України, про причини не направлення свого представника не повідомив. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа Житомирський районний ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) у судове засідання свого представника не направив, про час та дату судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки свого представника судові не повідомив, пояснення на позов до суду не направив. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. Судом встановлено, що постановою державного виконавця ВДВС Житомирського районного управління юстиції Подольського О.Д. серії АА № 507784 від 30 вересня 2005 року при примусовому виконанні виконавчого листа 2-94, виданого 04 серпня 2005 року Ленінським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «ДМЗ ім. Петровського» 5\~949 гривень 48 коп., було накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] (а.с. 9). Квитанціями № б/н від 30 листопада 2005 року, № 012656 від 28 грудня 2005 року та № 012727 від 06 лютого 2006 року [PERSON] було сплачено суму у загальному розмірі 5\~590 гривень 39 коп. на рахунок ВДВС Житомирського районного управління юстиції (а.с. 10, 11). Листом Житомирського районного ВДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) № 8.5-20/9/2020 від 05 жовтня 2020 року повідомлено, що Третьою житомирською державною нотаріальною конторою 04 жовтня 2005 року за № 2457399 на підставі постанови ВДВС Житомирського районного управління юстиції серії АА № 507784 від 30 вересня 2005 року зареєстровано арешт на все майно, що належить [PERSON] . Виконавче провадження було знищено у зв`язку із закінченням строку зберігання, тому виконавча служба позбавлена можливості завершити примусове виконання і вилучити запис про арешт (а.с. 12). Згідно з ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатись своєю власністю. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно з положеннями ст.\~317\~ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Статтею 318\~ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов`язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з приписами ст.\~321\~ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до положень ст.\~328\~ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Таким чином, оскільки позивачем, як боржником у виконавчому провадженні сплачено суму, яка підлягала до стягнення, виконавче провадження завершено, а матеріали виконавчого провадження знищено, тому воно фактично виконано, проте заходи примусового виконання державним виконавцем своєчасно скасовані не були, що призвело до порушення прав [PERSON] , який позбавлений можливості здійснювати право власності на власний розсуд, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а порушення прав позивача підлягає усуненню шляхом скасування арешту майна, накладеного постановою державного виконавця ВДВС Житомирського районного управління юстиції Подольського О.Д. серії АА № 507784 від 30 вересня 2005 року, і зареєстрованого Третьою житомирською державною нотаріальною конторою 04 жовтня 2005 року за № 2457399. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду із вказаним позовом був сплачений судовий збір у розмірі 840 гривень 80 коп. (а.с. 1), оскільки відповідачем фактично права позивача порушено не було, судові витрати зі сплати судового збору слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved