Jurisdiction: civil
Date: 2021-12-09 00:00:00

11.05.2021 ПАТ «Страхова компанія «АРКС» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , з участю третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування, в якій просить стягнути з відповідачів на користь ПАТ «Страхова компанія «АРКС» суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 20000,00грн. та суму сплаченого судового збору. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 05 серпня 2019року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] був укладений електронний договір страхування майна (акцепт) №LVLUNBR - 19752FK.4. Предметом договору страхування є, зокрема, майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном, а саме: квартира [ADDRESS] . 15.11.2019 із застрахованим майном відбулась страхова подія, а саме 15.11.2019 квартира [ADDRESS] , була затоплена водою, про що комісією ЛКП «Балатон-409» складено акт, в якому причиною залиття встановлено неналежне ставлення до сантехнічних приладів (тріснув змішувач) мешканців квартири [ADDRESS] . ПАТ «Страхова компанія «АРКС» виплатила [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 20000,00грн. Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування, позивач отримав право вимоги до власників квартири [ADDRESS] , а тому змушений звертатись до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений нормами ЦК України (ст.16). Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова Свірідової В.В. від 10.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с.26). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 07.09.2021 залучено до участі у справі в якості третьої особи на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - [PERSON] , [INFO] (а.с.45). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 05.11.2021 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду (а.с.66). В судовому засіданні представник позивача ПАТ «СК «АРКС» - Сечко С.В. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. В судовому засіданні третя особа [PERSON] при вирішення позову поклався на розсуду суду. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про час та місце розгляду справи, звернулись до суду із заявою 07.09.2021 про розгляд справи у їх відсутності. (а.с.48). Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, перевіривши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч. ч. 1,2 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Частина 3 ст. 12 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Частина 1 ст. 81 ЦПК України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування». Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2019року між ПАТ «Страхова компанія «АРКС» та [PERSON] був укладений електронний договір страхування майна (акцепт) №LVLUNBR - 19752FK.4 (а.с.4). Предметом договору страхування є, зокрема, майнові інтереси пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованим майном, а саме: квартира [ADDRESS] . 15.11.2019 із застрахованим майном відбулась страхова подія, а саме 15.11.2019 квартира [ADDRESS] , була затоплена водою, про що комісією ЛКП «Балатон-409» складено акт (а.с.5). Так, комісією представників ЛКП «Балатон-409» встановлено, що в квартирі [ADDRESS] , виявлено плями від залиття: спальня: стеля - вся залита, стіна 1.5х04м.кв.; коридор - стеля підвісна, текло з двох світильників; ванна - стеля 2.0х1.0м.кв., плитка до верху; туалет стеля 2.5м.кв. х 0.5м.кв., плитка до верху; кімната (мала) стеля вся, стіна 2.4х1.0 м.кв., 1.0х0.5м.кв., 2.4х0.5м.кв. Актом комісії «Балатон-409» від 15.11.2019 встановлено причину залиття квартири [ADDRESS] - неналежне ставлення до сантехнічних приладів (трісну змішувач) мешканців квартири [ADDRESS] . 14.11.2019 [PERSON] за договором №LVLUNBR - 19752FK.4 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «АРКС» із заявою про страхове відшкодування №Z19AEPB70000GL. Дана заява була розглянута, подія затоплення квартири [ADDRESS] визнана страховим випадком, у зв`язку з чим на підставі кошторису відновлювального ремонту від 02.12.2019, розрахунку суми страхового відшкодування від 02.12.2019 страхового акту №ARX2523726 від 02.12.2019, згідно платіжного доручення №619970 від 03.12.2019 сплатило на користь [PERSON] суму страхового відшкодування в розмірі 20000,00грн. (а.с.7-12). Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Частиною першою статті 1166 Цивільного кодексу України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 2 постанови від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Для наявності деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення: а) наявність шкоди, б) протиправна поведінка заподіювача шкоди, в) причинний зв`язок між шкодою та поведінкою заподіювача, г) вина. Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. Так, позивачем доведено належними та допустимими доказами наявність заподіяної шкоди та її розмір. В свою чергу, відповідачами не заперечується факт того, що подія затоплення квартири [PERSON] , яка відбулась внаслідок витоку води з належної їм квартири, фактично мала місце. Доказів щодо спростування розміру завданих збитків суду також не надано. Згідно із статтею 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. У відповідності із статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до положень статтей 1191, 1192 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Таким чином, внаслідок залиття квартири, позивачем здійснено страхове відшкодування в розмірі 20000,00гривень, а факт заподіяння шкоди та її вартісного розміру відповідачами не заперечується. Вищевказані фактичні обставини по справі на предмет їх відповідності наведеним судом положенням чинного законодавства у повній мірі підтверджують вимоги позивача за предметом позову, що є підставою для їх задоволення. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Крім того, в силу дії ст. 141 ЦПК України до стягнення з відповідача підлягає розмір судових витрат, сплачених позивачем при зверненні з позовною заявою до суду. У зв`язку з наведеним, з відповідачів підлягають стягненню на користь позивача 2270,00грн. судового збору.

Outcome: approved