Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

11 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду з позовом до АТ КБ «ПриватБанк», приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М., третя особа - державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області Арутюнян Е.Б., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 24.05.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» грошових коштів у сумі 81 240,00 доларів США. Виконавчий напис вчинено внаслідок невиконання позивачем кредитних зобов'язань. На підставі виданого виконавчого напису було відкрито виконавче провадження. При зверненні до нотаріуса представник ПАТ КБ «ПриватБанк» приховав від нього інформацію про судове рішення, що набрало законної сили, яким ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у позові про стягнення саме цієї заборгованості у зв'язку з порушенням позовної давності. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с.а.с. 2 - 4, 12). 08 грудня 2018 року суд за заявою позивача своєю ухвалою зупинив стягнення за виконавчим провадження, відкритим Центральним відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області на підставі спірного виконавчого напису, заборонив проведення торгів з реалізації нерухомого майна, належного позивачеві (а.с. 78). У судовому засіданні представник позивача позов підтримав, пояснивши, що 24.05.2017 року співвідповідачкою було вчинено виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором у сумі 81 240,00 доларів США. На підставі виданого виконавчого напису було відкрито виконавче провадження. Усупереч закону виконавчий напис було вчинено з приводу заборгованості, яка не існувала, оскільки судовим рішенням, що набрало законної сили, ПАТ КБ «ПриватБанк» було відмовлено у позові про стягнення саме цієї заборгованості у зв'язку з порушенням позовної давності. Представник АТ КБ «ПриватБанк», приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. до суду не з'явилися, були повідомлені належним чином. 01.12.2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності (а.с.а.с. 27 - 32). У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України. Третя особа до суду також не з'явилася, повідомлялася належним чином. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 01.11.2006 року між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та позивачем було укладено кредитний договір №DNP0AE00000255, за яким позивач отримав кредит у сумі 29 425,00 доларів США (а.с.а.с. 8, 9). 09 лютого 2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська у цивільній справі №203/4439/16ц за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було ухвалене рішення, яким позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» були залишені без задоволення. Предметом позову була заборгованість, що виникла у [PERSON] за кредитним договором від 01.11.2006 року № DNP0AE00000255 станом на 14.09.2016 року. Рішення було обґрунтовано тим, що позивач порушив позовну давність. Судове рішення набрало законної сили 21.02.2017 року (а.с. 11). 24 травня 2017 року приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. за заявою ПАТ КБ «ПриватБанк» вчинила виконавчий напис (реєстровий №4592) про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором у сумі 81 240,00 доларів США за період від 01.11.2006 року по 27.04.2017 року., а також витрат із вчинення виконавчого напису в сумі 3 000,00 грн. (а.с. 10). Згодом на підставі вчиненого виконавчого напису Центральним відділом державної виконавчої служби м. Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області було відкрито виконавче провадження. Відповідно до статті 88 Закону України від 02.09.1993 року №3425-ХІІ «Про нотаріат» (далі - Закон №3425-ХІІ) нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно зі статтею 5 Закону №3425-ХІІ нотаріус зобов'язаний відмовити у вчиненні нотаріальної дії в разі її невідповідності законодавству України або міжнародним договорам. У відповідності з пунктом 1 глави 13 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. З аналізу приведеної норми вбачається, що виконавчий напис - є одним з інститутів правового регулювання відносин між кредитором і боржником, який обумовлюється відсутністю у сторін таких правовідносин спору по суті вимог. При цьому законодавство покладає на нотаріусів не тільки формальну роль із вчинення виконавчих написів, але й функції з оцінки документів, що надаються кредиторами на предмет наявності або відсутності спірних правовідносин, періоду формування заборгованості, відповідності вимог кредитора чинному законодавству тощо. Судом встановлено, що на момент звернення ПАТ КБ «ПриватБанк» до нотаріуса у [PERSON] заборгованості за кредитним договором від 01.11.2006 року №DNP0AE00000255 не існувало, беззаперечним доказом чого було рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська, ухвалене у цивільній справі №203/4439/16ц, яке набрало законної сили. Ураховуючи викладене, ПАТ КБ «ПриватБанк» станом на 24.05.2017 року не мало законних підстав для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису за вказаним кредитним договором, а останній - підстав для вчинення такого напису, через відсутність заборгованості як такої. При цьому, незважаючи на об'єктивну неможливість нотаріуса знати про вказане судове рішення, суд однаково вважає за необхідне задовольнити позов, оскільки основоположним і юридично значущим у спірних правовідносинах є те, що заборгованості [PERSON] за кредитним договором від 01.11.2006 року №DNP0AE00000255 не існувало в принципі, і ця обставина була прихована представником ПАТ КБ «ПриватБанк» від нотаріуса. З огляду на викладене суд вважає за необхідне заявлений у справі позов задовольнити. У порядку статті 141 ЦПК з АТ КБ «ПриватБанк» на користь позивача підлягає стягненню компенсація судових витрат останнього в сумі 640,00 грн. (а.с. 1).

Outcome: approved