Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-19 00:00:00

12.05.2021 представник позивача звернувся \~до суду\~з позовом\~до відповідача\~про стягнення\~заборгованості за\~кредитним договором посилаючись на такі обставини. 07.10.2019 відповідач, з метою отримання банківських послуг: укладення кредитного договору №б/н та отримання кредитної картки, підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до якої їй було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 44,40% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п.2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Умов та правил, відповідач надала свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь- який момент змінити ( зменшити збільшити або анулювати) кредитний ліміт. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею анкета- заява про приєднання до Умов та привал надання банківських послуг разом з Тарифами, які викладені на банківському сайті https://a-bank.com.ua/terms, складає між нею та банком кредитний договір, що підтверджується її підписом у заяві. Крім того, усі основні умови кредитування доведені відповідачу, про що свідчить її підпис в паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка». Позивач свої зобов,язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. В порушення ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України та вимог договору позичальник своїх зобов`язань за договором не виконала, у зв`язку з чим виникла заборгованість станом на 26.01.2021 у сумі 19304,04 грн., з яких: 12832,58 грн. заборгованість за кредитом; 6171,56 грн.- заборгованість по відсоткам; 300,00 грн.- штрафи. Добровільно сплатити заборгованість на користь позивача відповідач відмовляється. Просить стягнути з відповідача на користь АТ «Акцент- Банк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 07.10.2019 у розмірі 19304,14 грн. та судові витрати по справі в сумі 2270,00 грн. Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 20.05.2021 прийнято до розгляду цю позовну заяву, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в прохальній частині позову міститься його клопотання про розгляд справи за відсутності представника банку, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи в її відсутність та відзиву на позов не надала. Виклики в судове засідання були направлені відповідачу за адресою реєстрації її місця проживання, а саме: [ADDRESS] , які були повернуті на адресу суду з познаками « за закінченням терміну зберігання» та « адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.- 31,32). Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК\~України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до вимог частини 6 статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Відповідно до частини 4 статті 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Відповідно до\~ч.\~1\~ст.\~131\~ЦПК України\~учасники судового\~процесу зобов`язані\~ повідомляти суд\~про зміну\~свого місця\~проживання (перебування,\~знаходження)\~або місцезнаходження\~ під час\~провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Згідно ч.ч.1,4 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Враховуючи неявку в судове засідання належним чином повідомленої відповідача, відсутність заяви про розгляд справи без її участі, неповідомлення про причини неявки до суду, ненадання відповідачем відзиву на позов та згоду представника позивача на ухвалення заочного рішення у справі, суд дійшов висновку розглянути справу у відсутність відповідача та ухвалити заочне рішення по цій справі в порядку ст.ст. 280, 281 ЦПК України. Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Враховуючи, що сторони не скористалися правом брати участь у судовому засіданні, суд розглядає цивільну справу за наявними у справі матеріалами. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, об`єктивно оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи дійшов наступного. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 07.10.2019 відповідач підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, відповідно до якої виявила бажання оформити на своє ім.,я кредитний ліміт (а.с. -5 зворот). Відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також з Тарифами банка, що підтверджується її підписом на анкеті-заяві від 07.10.2019 (а.с.- 5 зворот). Дослідивши вказані докази, суд дійшов висновку, що вищезазначений кредитний договір укладався на підставі договору оферти розробленої А-Банком, умови якої повинні бути чіткими і зрозумілими для споживача таких послуг. У анкеті- заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку відсутні умови щодо процентної ставки та відповідальності за прострочення платежів. Також відсутня інформація, що позичальник ознайомився з умовами, які містяться саме на зазначеному сайті А-Банку, а тому позивач мав можливість подати до суду примірник таких умов, який може містити положення, які є менш сприятливими для позичальника. Отже, банк не підтвердив які ж конкретні умови він запропонував позичальнику при підписанні анкети-заяви, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та сплати неустойки (пені, штрафів), оскільки на наданих банком до матеріалів справи екземплярі Витягу з Умов та правил надання банківських послуг (а.с.14) та на паспорті споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» ( а.с.6,7-13), відсутній підпис позичальника. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи. У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої\~статті 634 ЦК України\~за змістом\~якої -\~договором приєднання\~є договір,\~умови якого\~встановлені однією\~із сторін\~у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача змінювались/ або могли бути зміненими самим АТ «Акцент Банк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин (07.10.2019 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, паспорту споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, наданий банком Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПАТ «Анкетн-Банк» і паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Обґрунтування наявності обставин повинно здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому\~статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Витяг з Умов та правил надання банківських послуг та паспорт споживчого кредиту за програмою «Кредитна картка», які містяться в матеріалах цієї справи, не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 07.10.2019 шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. В Україні визнається і діє принцип верховенства права.\~Конституція України\~має найвищу юридичну силу; закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі\~Конституції України\~і повинні відповідати їй, що прямо передбачено у\~статті 8 Конституції України. Відповідно до частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~держава захищає права споживачів. Згідно з частиною першою\~статті 1 ЦК України\~цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вольного волевиявлення та майнової самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у\~статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини першої\~статті 3 ЦК України. Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у пункті 6 частини першої\~статті 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. У частинах першій, третій\~статті 509 ЦК України\~вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (частина перша\~статті 11 Закону України від 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів»\~(далі - Закон №1023-XII). Згідно з пунктом 22 частини першої\~статті 1 Закону № 1023-XII\~споживач -\~фізична особа,\~яка придбаває,\~замовляє,\~використовує або\~має намір\~придбати чи\~замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09 квітня 1985 року №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями. Конституційний Суд України у рішенні у справі щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України від 22 листопада 1996 року № 543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань»\~від 11 липня 2013 року зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої\~статті 42 Конституції України\~участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема, у договорах про надання споживчого кредиту. Пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. Аналогічна правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 342/180/17 від 03 липня 2019 року. Тому, відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем АТ «Акцент-Банк» дотримав вимог, передбачених частиною другою\~статті 11 Закону № 1023-XII\~про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Інший висновок не відповідав би принципу справедливості, добросовісності та розумності та уможливив покладання на слабшу сторону - споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. Суд враховує, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ «Акцент-Банк» не повернуті, а тому вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за тілом кредиту, а саме: 12832,58 грн. Заборгованістьза процентами за користування кредитом в сумі 6171,56 грн. та заборгованість по штрафам в сумі 300,00 грн., стягненню не підлягають. За таких обставин, з урахуванням не надання відповідачем доказів про погашення заборгованості за кредитним договором, суд дійшов висновку, що позовні вимоги АТ «Акцент-Банк» про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором підлягають частковому задоволенню . Оскільки суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог, тому відповідно до ч.3 ст.141\~ЦПК\~України судовий збір необхідно стягнути пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що буде складати\~ 1509,55 грн.

Outcome: partial