Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-01 00:00:00

11.08.2020р. [PERSON] звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, визначивши заінтересованою особою Соборний районний у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) (а.с. 1-2). В обґрунтування вимог заявник посилалася на те, що він народився [INFO] у м. Дніпропетровську від шлюбу [PERSON] і [PERSON] . За життя в документах батька [PERSON] була помилково зазначена його національність, як «руський». Насправді батько належить до польської національності. [PERSON] заявника по лінії батька мешкали на території теперішньої Волинської області. На його запит до Державного архіву Волинської області, заявникові повідомлено, що прадід заявника [PERSON] за національністю, [INFO], проживав на території селища Цміни Луцького повіту, згідно обліків реєстраційно-погосподарських книжок. Відомості про склад родини та народження [PERSON] не збереглися. Листом Агенції Національної пам`яті у м. Дніпрі за результатами дослідження щодо його родини надана відповідь від 01.08.2020р. про те, що дослідження на підставі наявних відомостей проведено і встановлено, що батько заявника - [PERSON] , [INFO] , насправді за своєю національністю є «поляк». Підтверджено, що [PERSON] , католик, з дитинства розумів польську мову і розмовляв на побутовому рівні. Прадід батька - [PERSON] , [INFO] є поляком за національністю. Зокрема ця території, теперішньої Волинської області до 01.09.1939 року входила до складу Польщі. Згідно архівного витягу від 07.11.2016р. № 301-32/с-2565 Державного архіву Запорізької області прадід заявника - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , народився та мешкав в селі Вовківка, Михайлівського сільської ради, Михайлівського району - нині Запорозької області. Згідно архівної довідки Державного архіву Запорозької області від 14.03.2019р. № 01-32/к-0599 село Вовківка засноване поляками, частина з яких було римсько-католицького віросповідання. Батько, дідусь, прадід та прапрадід заявника усе життя були етнічними поляками, сповідуючи [PERSON] -католицьку віру і проживали на території України, дотримуючись традицій цієї національності, святкували національні свята та вільно володіли польською мовою. Відповідно до Польської культури і національних Польських традицій та звичаїв Польської національності, національність визначається за походженням батька. Батько заявника - [PERSON] помер [INFO] . Заявник [PERSON] з 2017 року є членом Дніпропетровського обласного Союзу Поляків, сповідує Польську культуру традиції, у зв`язку з тим, що є етнічним поляком, та є парафіянином римо-католицького костелу (церкві) у м. Дніпрі та м. Павлограді. Для внесення змін про національність батька [PERSON] , заявник звернувся до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою. Листом від 05.08.2020р. №1407/20.19-12 Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у внесенні змін до актового запису мого батька з «руський» на « [PERSON] » у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів. Запропоновано звернутися до суду для встановлення факту. Неможливість внесення правдивих даних щодо національності батька заявника перешкоджає в оформленні картки поляка та оформлення польського громадянства та в майбутньому також може мати негативні наслідки при здійсненні цивільних прав. На підставі вищевикладеного просив встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що заявник - [PERSON] і його батько - [PERSON] мають родинне походження від прапрадіда заявника по батьківській лінії, польського походження [PERSON] , [INFO]. Заявник у заяві просив розглядати справу за його відсутності, без фіксування процесу технічними засобами Від заінтересованої особи - Соборного районного у м. Дніпрі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 26.08.2020р. (на ел.пошту суду) і 01.09.2020р. (через канцелярію суду) надійшли пояснення проте, що відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. Підстави для внесення змін до актових записів передбачені Правилами внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12.01.2011р. Однак наданих заявником документів недостатньо для внесення змін до актових записів про приналежність до польської національності. На час складання актових записів про шлюб батьків та народження заявника національність зазначалась у паспорті громадян відповідно до Постанови від 27.12.1932р. № 1917 «Про встановлення єдиної паспортної системи по Союзу РСР та обов`язкової прописки паспортів», яка діяла до 1992 року, тому зазначалась в актових записах цивільного стану. Крім цього, в період з 02.01.1992р. по 27.01.1999р. діяв Указ Президента України від 31.12.1991р. «Про порядок зміни громадянами України національності», відповідно до якого національність може бути змінена особами, які при досягненні 16-річного віку та одержанні паспорта прийняли національність одного з батьків та бажають змінити її відповідно до національності другого з батьків». Батьком заявника при досягненні 16 років при отриманні паспорту було обрано національність «росіянин» і батько за життя не виявляв бажання щодо зміни національності з «росіянин» на « [PERSON] ». У наданих поясненнях просив розглянути справу без їх участі їх представника (а.с. 24). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 223, ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглядати справу за відсутності сторін (їх представників) та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність. Фізична особа має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояв у своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно ст. 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій, культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України. Згідно з положеннями ст. 4 Закону України «Про національні меншини в Україні» відносини, які виникають з приводу реалізації громадянами України прав і свобод, пов`язаних з їх належністю до національних меншин, регулюються, зокрема, зазначеним Законом. Стаття 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» визначає, що громадяни України мають право вільно обирати та відновлювати національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається. Судом встановлено, що заявник [PERSON] народився [INFO] у м. Дніпропетровську від шлюбу [PERSON] і [PERSON] (а.с. 9). У свідоцтві про народження заявника національністю батька [PERSON] зазначено «руський». Заявник вказує, що батько належав до польської національності, а його пращури по лінії батька мешкали на території теперішньої Волинської області. На запит заявника листом від 31.07.2020р. Державного архіву Волинської області повідомлено, що прадід заявника [PERSON] за національністю, [INFO], проживав на території селища Цміни Луцького повіту, згідно обліків реєстраційно-погосподарських книжок. Відомостей про склад родини та народження [PERSON] немає (а.с. 11). На запит заявника щодо проведення дослідження щодо його родини листом від 01.08.2020р. № 62 Агенції Національної пам`яті у м. Дніпрі, повідомлено, що за результатами дослідження встановлено, що батько заявника - [PERSON] , [INFO] , насправді за своєю національністю є «поляк». Зокрема, у листі вказано, що пан [PERSON] [INFO] має батька - поляка за національністю [PERSON] [INFO] ( [PERSON] , [PERSON] ), католика, який з дитинства розумів польську мову і розмовляв на побутовому рівні, що також підтверджується довідкою з Державного архіву Волинської області, щодо проживання його прадіда - [PERSON] ( [PERSON] , [PERSON] ) [INFO], де зазначена його національність - Поляк . Ця територія до 01.09.1939 року входила до складу Польщі. Під час проведення генеалогічних досліджень було побудоване наступне генеалогічне дерево по чоловічій (батьківській) лінії: 1. [PERSON] , [INFO] - прапрадід [PERSON] ; 2. [PERSON] , [INFO] ([ADDRESS]) - прадід [PERSON] ; 3. [PERSON] , [INFO] ([ADDRESS]) - дід [PERSON] ; 4. [PERSON] , [INFO] ([ADDRESS]) - батько [PERSON] . Відповідно до проведеного дослідження генеалогії роду і зв`язків родини з Польською діаспорою, пан [PERSON] з 2017 року є членом Дніпропетровського обласного Союзу Поляків, сповідує Польську культуру та традиції в зв`язку тим, що є поляком, також є парафіяном римо - католицького костелу (церкви) у м. Дніпрі та Павлограді. Повідомлено, що відповідно до Польської культури і національних Польських традицій та звичаїв Польської національності, національність визначається за походженням батька (а.с. 12). Згідно архівного витягу від 07.11.2016р. № 301-32/с-2565 Державного архіву Запорізької області прадід заявника - [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , народився та мешкав в селі Вовківка, Михайлівського сільської ради, Михайлівського району - нині Запорозької області (а.с. 15). Згідно архівної довідки Державного архіву Запорозької області від 14.03.2019р. № 01-32/к-0599 село Вовківка засноване поляками, частина з яких було римсько-католицького віросповідання (а.с. 13). Таким чином установлено, що батько, дідусь, прадід та прапрадід заявника усе життя були етнічними поляками, сповідували [PERSON] -католицьку віру і проживали на території України, дотримуючись традицій цієї національності, святкували національні свята та вільно володіли польською мовою. Відповідно до Польської культури і національних Польських традицій та звичаїв Польської національності, національність визначається за походженням батька. Батько заявника - [PERSON] помер [INFO] (а.с. 10). Для внесення змін про національність батька [PERSON] , заявник звернувся до органу реєстрації актів цивільного стану із заявою. Листом від 05.08.2020р. №1407/20.19-12 Соборного районного у місті Дніпрі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відмовлено у внесенні змін до актового запису мого батька з «руський» на « [PERSON] » у зв`язку із відсутністю підтверджуючих документів (а.с.14). Заявник у заяві до суду зазначив та підтвердив відповідними матеріалами (листами), що він і його родина, у т.ч. його батько [PERSON] все життя дотримувалися польських традицій, звичаїв та обрядів, сповідували польську культуру та релігію. На даний час заявник прагне відновити та зберегти своє етнічне польське походження відповідно до положень Закону України «Про національні меншини в Україні», вважає, що має право внести зміни до правовстановлюючих документів із зазначенням належності до польської національності. Встановлення факту польського походження необхідне заявникові для впорядкування документів, для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями, що передбачені чинним законодавством Республіки Польща, зокрема, Законами Польщі «Про карту Поляка » і «Про репатріацію», які підтвердили польське походження свого роду для громадян пострадянських республік польського походження. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення суд розглядає в порядку окремого провадження. За умовами ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно із ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» наведений у ЦПК перелік фактів, які встановлюються судом, не є вичерпним. Встановлення факту польського походження надасть заявникові можливість відновити свою польську національність, встановити національну приналежність та підтвердити польське походження, від чого в свою чергу залежить подальша реалізація особистих прав заявника, зокрема, право користуватися пільгами та гарантіями, наданими Законами Польщі громадянам України, які підтвердили польське походження свого роду. Враховуючи, що заявником надано суду належні та допустимі докази, з яких вбачається, що він має приналежність до польської національності, суд вважає за можливе задовольнити заяву в повному обсязі. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 18 Постанові Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму ВСУ № 15 від 25.05.1998р.) при постановлені рішення в справах про встановлення фактів, розподіл судових витрат по даній категорії справ не застосовується. На підставі викладеного,

Outcome: approved