Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

10 лютого 2016 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON], в якому, з урахуванням поданих до суду 04 липня 2016 року уточнень, заявлена вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором. Так, між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 24 травня 2007 року укладено договір без номеру (далі - Договір), згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» у розмірі 21600 грн. з поступовим його зменшенням до 5260 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] порушив умови Договору і має прострочену заборгованість. Станом на 31 жовтня 2015 року сума заборгованості складає 17550 грн. 88 коп., де заборгованість за кредитом 5253 грн. 12 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9756 грн. 64 коп., заборгованість за пенею та комісією 2541 грн. 12 коп., а також штрафи відповідно до умов Договору, а саме, штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 341 грн. 47 коп.. Разом з тим, рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року вже було задоволено позов ПАТ КБ «ПриватБанк» та стягнуто з відповідача заборгованість за Договором, яка станом на 30 квітня 2014 року становила 11507 грн. 46 коп., де заборгованість за кредитом - 5253 грн. 12 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3564 грн. 41 коп., заборгованість за пенею та комісією - 1903 грн. 86 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 536 грн. 07 коп.. Оскільки відповідач в добровільному порядку не вжив заходів щодо погашення заборгованості, тому ПАТ КБ «ПриватБанк» вимушене було звернутись до суду із вищевказаним позовом. За таких обставин позивач прохає стягнути з [PERSON] заборгованість за Договором, яка утворилась за період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2015 року, та складає 7420 грн. 96 коп., де заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6192 грн. 23 коп., заборгованість за пенею та комісією - 637 грн. 26 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 341 грн. 47 коп.. Одночасно позивач прохав вирішити питання про розподіл понесених ним судових витрат. Представник позивача ПАТ КБ «Приватбанк» в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.100), у письмовій заяві, поданій до суду разом з позовною заявою, представник позивача на підставі довіреності [PERSON] вказав, що позивач позов підтримує у\~повному обсязіпо тих підставах, які були викладені в позовній заяві. Разом з тим, представник позивача справу прохав розглянути без його участіта не заперечував проти ухвалення заочного рішення (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином (а.с.97-99), причини своєї неявки судові не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи або про розгляд справи без його участі не заявив. За письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Виходячи з наведеного, а також положень ч.2 ст.158, ст.224 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін та їх представників. У відповідності до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, зясувавши позицію позивача у справі, викладену у позовній заяві, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм належну оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. З матеріалів справи вбачається, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] склалися кредитні правовідносини. При цьому, в матеріалах справи наявний пакет документів, який підтверджує, що сторони, діючи вільно та відповідно стст.6,627 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) уклали договір кредиту. Згідно зі стст.207,1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі і вважається вчиненим у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах де відображена воля сторін. Зміст кредитного договору, укладеного між сторонами, зафіксований в кількох документах, договір підписаний сторонами: від імені банку уповноваженою на це особою та скріплений печаткою юридичної особи, а від імені позичальника особисто [PERSON]. Визначення поняття зобов'язання міститься у частині першій статті 509 ЦК України. Відповідно до цієї норми зобов'язання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків (ч.1 ст.626 ЦК України). Відповідно до ст.629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч.1 ст.530 ЦК України). Згідно з нормою ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином. Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.\~\~ Відповідно до чч.1,4 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Відповідно до стст.1049,1050 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначені у ст.1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України). З матеріалів справи вбачається, що між закритим акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк» (правонаступником якого є ПАТ КБ «ПриватБанк») та [PERSON] 24 травня 2007 року укладено Договір, згідно з яким останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна» у розмірі 21600 грн. з поступовим його зменшенням до 5260 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 24 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с.12-20,87-91). Відповідно до п.3.2, п.3.3 Умов позивальник [PERSON] дав свою згоду на встановлення кредитного ліміту за рішенням Банку, що, в свою чергу, дає право ПАТ КБ «Приватбанк» в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання даного Договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого Банком (а.с.15, 88 зворотна сторона). Крім того, згідно п.6.5, п.6.6. Умовпозичальник зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим Договором, а у разі невиконання зобовязань за Договором, на вимогу Банку виконати зобовязання з повернення кредиту, у тому числі простроченого кредиту та овердрафту (а.с.17, 89 зворотна сторона). При порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених Договором, більш ніж на 120 днів, позичальник зобовязався сплатити Банку штраф в розмірі 250 грн. + 5 % від суми позову (а.с.13 зворотна сторона, 87 зворотна сторона). 24 травня 2007 року відповідач [PERSON] звернувся до позивача з заявою про видачу кредиту у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна». При цьому позичальник вказав, що він ознайомлений і згоден з Умовами, Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення у письмовому вигляді, своїм підписом він підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПАТ КБ «ПриватБанк» та висловив згоду, що ця заява разом із Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним і банком Договір. Того ж дня позивачем відкрито картковий рахунок та [PERSON] отримав платіжну карту та ПІН до неї (а.с.13зворотна сторона, 87 зворотна сторона). Позичальник [PERSON] користувався коштами, разом з цим, не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором (а.с.42-48,56-62,77-80). Станом на 31 жовтня 2015 року сума заборгованості складає 17550 грн. 88 коп., де заборгованість за кредитом 5253 грн. 12 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом 9756 грн. 64 коп., заборгованість за пенею та комісією 2541 грн. 12 коп., а також штрафи відповідно до умов Договору, а саме, штраф (фіксована частина) - 250 грн. 00 коп., штраф (процентна складова) - 341 грн. 47 коп.. Разом з тим, рішенням Розівського районного суду Запорізької області від 23 липня 2014 року на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» стягнута з відповідача [PERSON] заборгованість за вищевказаним Договором, яка станом на 30 квітня 2014 року становила 11507 грн. 46 коп., де заборгованість за кредитом - 5253 грн. 12 коп., заборгованість по процентам за користування кредитом - 3564 грн. 41 коп., заборгованість за пенею та комісією - 1903 грн. 86 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 536 грн. 07 коп. (а с.40,54). Після ухвалення рішення ПАТ КБ «ПриватБанк» продовжувало нараховувати відсотки за користування кредитом, пеню та штрафи, визначивши борг за період з 01 травня 2014 року по 31 жовтня 2015 року в розмірі 7420 грн. 96 коп., де заборгованість по відсоткам за користування кредитом 6192 грн. 23 коп., заборгованість за пенею та комісією - 637 грн. 26 коп., штраф (фіксована частина) - 250 грн., штраф (процентна складова) - 341 грн. 47 коп.. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Статтею 509 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. За таких обстави наявність судового рішення не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не позбавляє права на отримання процентів до дня повернення позики та штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України. Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року, у аналогічній справі № 6-1206цс15, яка згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов'язковою для судів, і згідно ч.2 ст.214 ЦПК України враховується судом при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин. Вищевказана сума заборгованості за Договором відповідачем [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» у добровільному порядку на час розгляду цієї справи у суді не сплачена. Відповідач [PERSON] заперечень проти позову у будь-якій формі не надав, а також не надав доказів, які б підтверджували факт повної сплати грошових коштів за Договором ним самостійно або шляхом примусового виконання судового рішення, чим не виконав вимоги ст.10 ЦПК України. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про доведеність тих обставин, на які посилається ПАТ КБ «ПриватБанк» як на підставу своїх вимог до відповідача [PERSON], тому позов підлягає задоволенню. Оскільки позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволені, суд в порядку ст.88 ЦПК України має підстави для стягнення з відповідача на користь позивача понесених останнім судових витрат в сумі 1378 грн. 00 коп., а саме, в межах суми сплаченого судового збору при предявленні позову до суду (а.с.1).

Outcome: approved