Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

12.01.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON]., третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що квартира [ADDRESS] належить йому на праві приватної власності. При цьому, на даний час у вказаній квартирі значиться зареєстрованим відповідач, який без поважних причин з 2007 року в ній фактично не проживає, з реєстрації в добровільному порядку не знімається, витрати по квартирній платі та платі за комунальні послуги не несе, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом. Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Представник третьої особи у судове засідання не з'явився, однак через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, свого представника до суду не направив, про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Враховуючи, що представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, при цьому, належним чином повідомлений відповідач у судове засідання не з'явився, а тому відповідно до ч.1 ст. 224 та ст. 225 ЦПК України, суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення сторони позивача, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить позивачу на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу від 25.01.2007 року, укладеного між позивачем та [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом КМНО Рвач Ж.В., зареєстрованого в реєстрі за № 255. Довідкою Ф-3 від 30.01.2017 року підтверджується, що власником особового рахунку на вказану квартиру є позивач. При цьому, відповідно до довідки Ф-3 від 30.01.2017 року, довідки форми А від 08.02.2017 року, а також тимчасової посвідки серії [NUMBER] від 20.02.2007 року, відповідач з 10.04.2007 року зареєстрований у квартирі [ADDRESS]. Разом з тим, як встановлено у судовому засіданні, відповідач без поважних причин з 2007 року не проживає у даній квартирі, що також підтверджується актом від 13.01.2017 року, складеним працівниками ЖБК «Знання АНУ» з підписами сусідів, які проживають поряд з квартирою позивача. Відповідно до ч.1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до ст. 41 Конституції України та ч.1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому, згідно до вимогами ст. 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Оскільки судом встановлено, що [PERSON].більше десяти років без поважних причин не проживає в квартирі [ADDRESS], у якій він зареєстрований, при цьому витрат на утримання вказаної квартири не несе, суд приходить до висновку, що останній втратив право користування вказаним житловим приміщенням, у зв'язку з чим вважає за необхідне визнати [PERSON].таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Крім того, відповідно до ст.ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 640,00 грн.

Outcome: approved