Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

10.10.2019 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування майнової шкоди в порядку суброгації, у розмірі 16 842,37 грн., посилаючись на те, що відповідальним за завданні збитки є відповідач [PERSON] , тому до позивача переходить право вимоги у розмірі виплаченого страхового відшкодування. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву відповідач не надав. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Згідно з ч. 2 ст. 282 ЦПК України, розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно з ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши наявні докази та матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що 01.04.2017 року між ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «КАСКО» № 027052/4610/0000557, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «BMW X5», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 17.11.2017 року на пр. Небесної Сотні, у м. Одесі, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Mersedes-Bens» Vitо, державний реєстраційний номер [NUMBER] , скоїв зіткнення з транспортним засобом «BMW X5», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , що підтверджується довідкою про ДТП Управління патрульної поліції у м. Одеса № 3017327331275968 та постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2017 року. Згідно зі звітом № 11-011 фахівця-автотоварознавця про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля від 30.11.2017 року, рахунком-факутри ДП ТОВ «Емералд» № 615760 від 30.11.2017 року, позивачем сплачено страхове відшкодування у розмірі 97712,89, що підтверджується платіжним дорученням № 037955 від 12.09.2017 року та повідомлення № 00242910 від 06.12.2017 року. Винною особою в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди визнано відповідача [PERSON] , що підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 22.12.2017 року. Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) шкоди. Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. На підставі ч.2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст.993 ЦК України та ст.27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Оскільки полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/1486954 року встановлено ліміт відповідальності (страхову суму) за шкоду, що спричинена майну у розмірі 100 000,00 грн та франшизу 999,99 грн., згідно зі звітом №11-011 фахівця-автотоварознавця про оцінку вартості матеріального збитку, спричиненого внаслідок пошкодження автомобіля від 30 листопада 2017 року вартість матеріального збитку, спричиненого власнику транспортного засобу транспортним засобом «BMW Х5», державний номерний знак [NUMBER] , з урахуванням зносудорівнює 81 870,43 грн., то на ПрАТ «УПСК» покладається обов`язок щодо відшкодування позивачу збитку у розмірі 80 870,44 грн. За заявою позивача за №21208, вих.№112 від 09.01.2018 року, ПрАТ «УПСК» сплачено на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 80 870,52 грн., що підтверджується платіжним дорученням №448 від 08 лютого 2018 року. Згідно з ч. І ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку, страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди (97 712,89 грн.) та страховою виплатою (80 870,52 грн.) становить 16 842,37 грн., та має бути відшкодована позивачеві відповідачем. Відповідно до ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків внаслідок порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Разом з тим, ч.2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст.1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Жодних дій щодо погашення заборгованості в добровільному порядку відповідач не зробив, тому позивач звернувся до суду за захистом свої прав та законних інтересів у спосіб, який передбачений п.8 ч.2 ст.16. ЦК України. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог Суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ч.1ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача витрати зі сплати судового збору в розмірі 1921 грн.

Outcome: approved