Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-06 00:00:00

12.06.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною зявою про стягнення з [PERSON] на його користь 1029 гривень заборгованості (з урахуванням індексу інфляції) за надані послуги зі збирання, підготовки і подачі документів, необхідних для призначення відповідачу пільгової пенсії, та перевірки правильності її розрахунку. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що восени 2014 року [PERSON] звернувся до нього з проханням надати допомогу зі збирання, підготовки і подачі документів, необхідних для призначення йому пільгової пенсії, а також перевірки правильності її розрахунку. Для представництва своїх інтересів [PERSON] видав позивачу довіреність. Надання зазначених послуг відповідачу було оцінено позивачем у 700 гривень. Із зазначеною сумою відповідач погодився і вони уклали усний договір про надання послуг. На прохання [PERSON] у звязку з його скрутним матеріальним становищем, та враховуючи його статус учасника бойових дій, позивач погодився надати послуги з відстрочкою оплати до отримання відповідачем перших пенсійних виплат. На підставі зібраних позивачем документів і поданої ним заяви з 31.10.2014 року [PERSON] призначена пенсія, однак до цього часу відповідач не здійснив оплату його послуг. У звязку з неоплатою відповідачем наданих послуг позивач просить збільшити суму заборгованості на індекс інфляції, розрахований відповідно до офіційної інформації, опублікованої на сайті Державної служби статистики України, і рекомендацій відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України №62-97р. від 03.04.1997 року. Позивач зазначає, що станом на 01.11.2014 року сума заборгованості становила 700 гривень; індекс інфляції за період з 01.11.2014 року по 01.06.2015 року становить 147%; сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції становить 1029 гривень ((700 грн.х147%)/100). Позивач у судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подав заяву, у якій підтримав позовні вимоги та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідач також в судове засідання не зявився, подав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав у повному обсязі, просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. З матеріалів справи встановлено, що на підставі укладеного в усній формі договору доручення відповідач довіреністю від 30.09.2014 року уповноважив позивача зокрема: вести його справи в усіх судових установах, передбачених Законом України «Про судоустрій і статус суддів»; представляти його інтереси перед всіма фізичними та юридичними особами щодо захисту інтересів відповідача у відповідних установах, підприємствах та організаціях; для виконання цієї довіреності уповноважив позивача подавати, підписувати від його імені визначені довіреністю документи, та одержувати передбачені довіреністю документи, а також вчиняти інші юридично-значимі дії, передбачені довіреністю (а.с.5). Як зазначив у позовній заяві [PERSON], сторони в усній формі домовилися про суму плати у розмірі 700 гривень, яку [PERSON] зобовязався виплатити позивачу за збирання, підготовку і подачу документів, необхідних для призначення йому пільгової пенсії, а також перевірку правильності розрахунку пенсії. Відповідач у поданій суду заяві визнав позовні вимоги у повному обсязі. На підставі довіреності позивач 30.10.2014 року звернувся до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області із заявою про призначення відповідачу пенсії за віком як учаснику бойових дій, подавав до Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області документи, необхідні для призначення пільгової пенсії відповідачу (а.с.9-11). З ропорядження Управління Пенсійного фонду України в Балаклійському районі Харківської області за №175222 від 26.01.2015 року та повідомлення вбачається, що згідно із заявою від 31.10.2014 року [PERSON] з 31.10.2014 року призначено пенсію за віком як учаснику бойових дій та проведено перерахунок пенсії (а.с.6,7). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч.1 ст.1000 ЦК України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов'язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. За ч.1 ст.1002 ЦК України повірений має право на плату за виконання свого обов'язку за договором доручення, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1003 ЦК України передбачено, що у договорі доручення або у виданій на підставі договору довіреності мають бути чітко визначені юридичні дії, які належить вчинити повіреному. Згідно ч.4 ст.1007 ЦК України довіритель зобов'язаний виплатити повіреному плату, якщо вона йому належить. Зясувавши обставини справи, дослідивши надані докази, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обгрунтованими і підлягають задоволенню. Згідно інформації Державної служби статистики України індекси споживчих цін на товари та послуги (індекси інфляції) за період з листопада 2014 року по травень 2015 року становили: листопад 2014 року 101,9%; грудень 2014 року 103,0%; січень 2015 року 103,1%; лютий 2015 року 105,3%; березень 2015 року 110,8%; квітень 2015 року 114,0%; травень 2015 року 102,2% (а.с.36-39). Індекс інфляції за період з листопада 2014 року по травень 2015 року становить 147% (101,9х103,0х103,1х105,3х110,8х114,0х102,2). Таким чином, сума боргу відповідача станом на початок червня 2015 року становить (700 грн.х147%)/100%=1029 грн. Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобовязання за договором доручення, укладеного в усній формі з позивачем, а саме не оплатив вчинені позивачем на виконання доручення дії. Тому підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення з відповідача суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Відповідно до ст.88 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати. На підставі ч.1 ст.509, ст.526, ч.2 ст.625, ч.1 ст.1000, ч.1 ст.1002, ст.1003, ч.4 ст.1007 ЦК України,

Outcome: approved