Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-17 00:00:00

10.10.2019 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи тим, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер її вітчим - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті прийняла його дружина, її мати [PERSON] , проте не оформила її за життя, так як [INFO] померла. Після її смерті відкрилась спадщина, що складалась із майна, яке вона прийняла у спадщину після смерті чоловіка та земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вона є спадкоємицею першої черги після смерті матері за законом, яка прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області. 20.08.2019 року вона отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки. Однак, постановою державного нотаріуса їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що належав [PERSON] у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу. За життя вітчим набув право власності на житловий будинок, однак не отримав правовстановлюючого документу. Позивачка вважає, що має законні підстави для отримання у спадщину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами після смерті матері, яка приняла спадщину після смерті чоловіка, проте не зареєструвала право власності на житловий будинок за життя, однак реалізувати своє право не може, тому просить визнати за нею право власності на спірний будинок в порядку спадкування за законом. Ухвалою суду від 11.10.2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання. На виконання вимоги ухвали суду від 11.10.2019 року від державної нотаріальної контори надійшла спадкова справа № 537/2018, заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області /а.с.41-54/. Позивачка та її представник в підготовче засідання не з`явились; надали суду заяву, в якій просили розглянути справу в їх відсутність і задовольнити позов. Представник відповідача [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася; надала заяву, в якій визнала позов; розгляд справи просила проводити в її відсутність. Вирішуючи справу на основі наявних письмових доказів, наданих сторонами та витребуваними судом, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги законні, обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. За таких обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, тому його слід прийняти, вирішити справу у підготовчому засіданні і задовольнити позов з таких підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим відділом РАЦС по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 105 /а.с.10/. 11.10.1968 року рішенням виконкому Первомайської міської ради депутатів трудящих № 724 [PERSON] була відведена земельна ділянка площею 0,06 га для будівництва житлового будинку по [ADDRESS] /а.с.24/, що також підтверджується актом від 20.10.1968 року /а.с.23/. 22.11.1968 року він отримав дозвіл № 17 на виконання будівельних робіт /а.с.24 на звороті/. Будівництво житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами відповідно до технічного паспорту було закінчено у 1980 році /а.с.29/. Згідно відомостей КП «Первомайське МБТІ» вул. 26-Червня, 68-а [ADDRESS] , та в подальшому - на [ADDRESS] іменується [ADDRESS] . Право власності на житловий будинок в МБТІ на зазначений будинок не зареєстроване, що підтверджується довідкою № 448/04-02-03 від 22.08.2019 року /а.с.11/. Відповідно до ч.3 ст. 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулюються актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, який набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення цього кодексу застосовуються до тих прав та обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Норми ЦК УРСР, Закону України «Про власність» від 07.02.1991 року визначали, що у власності громадян можуть перебувати житлові будинки, а право власності громадян на новостворене майно виникало з моменту прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до ст. 31 Закону України від 21.05.1997 року «Про місцеве самоврядування в Україні». Обов`язкову державну реєстрацію прав на нерухоме майно та момент виникнення на нього права власності саме з цього часу законодавець пов`язує лише з прийняттям нового ЦК України (ст.ст. 331,182), зокрема, із 3 серпня 2004 року, з часу набрання чинності Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, Тимчасовим положенням про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 і зареєстрованим в Мін`юсті 18.02.2002 року за № 158/6445. Тобто [PERSON] фактично у 1980 році, відповідно до закону, отримав у власність спірний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, однак необхідний правовстановлюючий документ на це нерухоме майно не отримав. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне йому майно, що складалось із житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по [ADDRESS] . Спадщину після його смерті прийняла дружина [PERSON] , у зв`язку із чим Першою Первомайською державною нотаріальної конторою Миколаївської області була заведена спадкова справа № 439/2008. [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку, реєстровим № 2-131. Свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок вона не отримала, але фактично прийняла його у спадщину, оскільки на день смерті проживала із спадкодавцем у зазначеному будинку та фактично вступила в управління спадковим майном. [INFO] в м. Первомайську Миколаївської області [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Первомайським міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Миколаївській області, актовий запис № 702 /а.с.9/. Після її смерті відкрилась спадщина, що складалась із земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та житлового будинку, який вона прийняла у спадщину після смерті чоловіка. Спадщину відповідно до ст. 1261 ЦК України прийняла її донька [PERSON] шляхом подачі відповідної заяви до Першої Первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області, у зв`язку з чим було заведено спадкову справу № 537/2019 /а.с. 42-54/. З цієї ж спадкової справи вбачається, що інші спадкоємці за законом та за заповітом відсутні. 20.08.2019 року позивачці видані свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки /а.с.51,52,53/. Однак, постановою державного нотаріуса від 28.08.2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок, що належав [PERSON] В п.3.2. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що по об`єктах, які збудовані до 05 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 05 серпня 1992 року N 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Виходячи зі змісту наведених нормативних актів, громадяни, які збудували житлові будинки до 05 серпня 1992 року, могли за умови прийняття їх в експлуатацію відповідними комісіями отримати правовстановлюючі документи на будинок, навіть якщо його споруджено самовільно (самочинно) на земельній ділянці, яка перебуває в їх законному користуванні або у приватній власності. За наявності відповідних доказів судами може визнаватися право власності в порядку спадкування на спірні будинки, збудовані до 05 серпня 1992 року, на які спадкодавцем не було отримано правовстановлюючі документи. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав [PERSON] , що підтверджується технічним паспортом, складеного КП «Первомайське МБТІ» /а.с.27-30/. Таким чином, [PERSON] набув право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами з моменту завершення будівництва. Відповідно до ч.2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Статтею 1268 ЦК України передбачено право спадкоємця за законом чи заповітом прийняти спадщину або не прийняти її. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верхового суду України за № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Таким чином судом встановлено, що позивачка є єдиною спадкоємицею за законом після смерті своєї матері, своєчасно прийняла спадщину, отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, однак через відсутність правовстановлюючих документів на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами не може у встановлений законом спосіб в нотаріальній конторі оформити свої спадкові права і отримати свідоцтво про право на спадщину на будинок, хоча має таке право відповідно до ст.ст. 328, 1216, 1217, 1218,1222, 1233, 1225, 1277, 1268-1270 ЦК України. За встановлених обставин визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод і інтересів третіх осіб, а тому право позивачки на спадщину підлягає захисту в судовому порядку відповідно до ст. 16 ЦК України та ст. 5 ЦПК України.

Outcome: approved