Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-23 00:00:00

12.03.2020 року представник [PERSON] , в інтересах останнього, звернувся до суду з позовом та після зміни предмету спору, просив постановити рішення суду, яким стягнути на користь позивача у порядку застосування наслідків недійсності правочину із Держави України в особі Новоград-Волинського відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) грошові кошти у розмірі 1423191,20 грн. та із Держави України в особі Міністерства юстиції України у розмірі 74904,80 грн., що були сплачені на користь ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України як гарантійний внесок за участь в торгах (а.с.177 т.1). Крім того, просив стягнути з Новоград-Волинського відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та Міністерства юстиції України на його користь судові витрати, пов`язані із розглядом справи (а.с.1 т.2). В обґрунтування\~позовних вимог\~представник позивача\~вказує на\~те,\~що у зв`язку із визнанням правочину, а саме, договору купівлі-продажу щодо набуття [PERSON] нерухомого майна недійсним, у Новоград-Волинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, в особі держави України, виникли обов`язки із повернення коштів, сплачених [PERSON] , у порядку застосування наслідків недійсного правочину. 17.03.2020 року у справі постановлено ухвалу, позовну заяву залишено без руху, встановлено позивачу строк усунути її недоліки (а.с.27 т.1). 31.03.2020 року позивачем подано заяву про усунення недоліків та документ, що підтверджує сплату судового збору у справі (а.с.31-32 т.1). 01.04.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено справу розглядати за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні, призначено підготовче судове засідання, встановлено сторонам строки вчинення процесуальний дій (а.с.34 т.1). 22.04.2020 року представником Відповідача 1 до суду подано клопотання про залучення до справи ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову (а.с.50-52 т.1). Того ж, 22.04.2020 року від представника Відповідача 1 до суду подано відзиви на позовну заяву, у якому остання просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивача за безпідставністю. В обгрунтування відзиву на позовну заяву вказує на те, що позивачем пропущений строк звернення до суду з даним позовом та те, що Відповідач 1 не володіє та не має законних підстав володіти або ж утримувати на своїх рахунках грошові кошти, сплачені позивачем [PERSON] за придбання на електронних торгах арештованого майна, а тому до даних правовідносив не можуть бути застосовані наслідки недійсності правочину, передбачені ст. 216 ЦК України (а.с.56-70 т.1). 28.04.2020 року від представника Відповідача 3 до суду подано відзиви на позовну заяву, у якому остання також просить відмовити повністю у задоволенні позовних вимог позивача за безпідставністю. Обґрунтування відзиву на позовну заяву Відповідача 3 зводяться до того, що Міністерство юстиції України від позивача [PERSON] ніяких гарантійних внесків не отримувало, а дані кошти були перераховані на рахунок Відповідача 2 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції, яке перебуває у стадії припинення, відтак дані вимоги мають бути заявлені до ліквідаційної комісії підприємства, а не Міністерства юстиції України (а.с.78-106 т.1). Того ж, 28.04.2020 року до суду від представника Позивача надійшла відповідь на відзив Відповідача 1, у якому представник вказує на те, що позивачем не пропущений строк для звернення до суду з даним позовом оскільки у справі № 285/3414/17 постанова Апеляційного суду Житомирської області набрала законної сили 15.05.2018 року (а.с.108-109 т.1). 29.04.2020\~року від\~представника Відповідача\~1 надійшло заперечення на відповідь на відзив представника Позивача, у якому представник вказує на те, що перебіг позовної давності у даній справі починається з 11.10.2016 року, тобто з дня вступу в законну силу рішення Рівненського апеляційного господарського суду у справі № 906/773/15 (а.с.110-119 т.1). 03.06.2020 року від представника Позивача надійшло до суду клопотання про заміну предмету позову (а.с.169-175 т.1). 05.06.2020 року та 23.06.2020 року від представника Відповідача 1 та представника Відповідача 3 кожного окремо, відповідно, надійшли до суду відзиви на позовну заяву після зміни предмету позову, у яких представники просили відмовити у задоволенні позовних вимог Позивача (а.с .202-219, 236-243 т.1). 25.06.2020 року від представника Позивача надійшла заява про технічну помилку, у якій останній просить стягнути з Новоград-Волинського відділу Державної виконавчої служби Центрально-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Хмельницький) та Міністерства юстиції України на його користь судові витрати, пов`язані із розглядом справи (а.с.1 т.2). 10.08.2020 року від представника Відповідача 1 надійшли пояснення на заяву представника Позивача про витравлення технічної описки (а.с.26-27 т.2). 10.08.2020 року до участі у справу залучено ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову (а.с.39 т.2). 15.09.2020 року від представника Відповідача 1 до суду подано клопотання про зупинення провадження у справі. У підготовчому судовому засіданні 24.11.2020 року у задоволенні даного клопотання відмовлено шляхом постановлення ухвали, яка занесена до протоколу судового засідання (а.с.73 т.2, 168 т.2). 24.11.2020 року у справі закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду по суті (168 т.2). Підготовчі судові засідання та судові засідання під час розгляду справи по суті неодноразово відкладалися у зв`язку з неявкою у судове засідання позивача та/або його представника без поважних причин та у зв`язку з поданням до суду клопотань учасників у справі про відкладення судових засідань з різних підстав, які, у силу норм ЦПК України, визнавалися судом поважними причинами неявки у судове засідання представників учасників у справі та були задоволені судом. 24.12.2020 року у судовому засіданні під час розгляду справи по суті представник Позивача позовні вимоги Позивача підтримав, з урахуванням поданого клопотання про зміну предмету позову та поданої заяви про технічну помилку, які просив задовольнити, з підстав, викладених у позовній заяві та відповіді на відзив. Представники Відповідача 1 та Відповідача 3, кожен окремо, позовні вимоги Позивача не визнали, просили відмовити у їх задоволенні, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та запереченні. Представник Відповідача 2, представник Третьої особи 1, Третя особа 2 та представник Третьої особи 3 у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи від останніх не надходило, а тому, у силу вимог ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив за можливе справу розглядати у їх відсутності. Заслухавши учасників\~справи,\~з`ясувавши обставини,\~на які\~вони посилаються\~як підставу\~своїх позовних\~вимог та\~заперечень,\~дослідивши доказами, якими вони обгрунтовуються, суд встановив наступне. 18.05.2015 року Державним підприємством «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України були проведені електронні торги з реалізації комплексу будівель загальною площею 2 960,7 кв. м по [ADDRESS] , за результатами яких складено протокол проведення електронних торгів № 81635 від 18.05.2015 року, переможцем яких став [PERSON] . \~ \~ \~ \~04.06.2015 року державним виконавцем Відділу державної виконавчої служби Новоград-Волинського міськрайонного управління юстиції Житомирської області було складено акт про проведені прилюдні торги, на підставі якого [PERSON] було видано свідоцтво про право власності на комплекс будівель по [ADDRESS] , посвідчене приватним нотаріусом Новоград- Волинського міського нотаріального округу Житомирської області 19.06.2015 року. \~ \~ \~ \~29.03.2016 року між [PERSON] та [PERSON] укладено два договори купівлі-продажу комплексу будівель,загальною площею 2 960,7 кв. м, по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Рішенням Господарського суду Житомирської області від 30.06.2016 року у справі № 906/773/15, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 року, позов ПАТ «ГАРАНТБУД» про визнання недійсними електронних торгів було задоволено. Визнано недійсними електронні торги з реалізації комплексу будівель, загальною площею 2 960,7 кв. м, розташованих по [ADDRESS] , оформлені протоколом про електронні торги №81635 від 18.05.2015 року. \~ \~ \~ \~Постановою Вищого господарського суду України від 18.01.2017 року постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 11.10.2016 року та рішення Господарського суду Житомирської області від 30.06.2016 року у справі № 906/773/15 було залишено без змін. \~ \~ \~ \~Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.01.2018 року у справі № 285/3414/17 позов ПАТ ««ГАРАНТБУД» було задоволено частково. Визнано недійсними та скасовано акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 04.06.2015 року та свідоцтво про право власності від 19.06.2015 року на комплекс будівель по [ADDRESS] , видане на ім`я [PERSON] . \~ \~ \~ \~У задоволені позовних вимог про скасування реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, відмовлено. \~ \~ \~ \~Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 15.05.2018 року, рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 31.01.2018 року, у частині відмови у задоволенні вимог про скасування реєстрації права власності та витребування майна з чужого незаконного володіння, скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення. Вирішено витребувати з володіння [PERSON] на користь ПАТ «ГАРАНТБУД» комплекс будівель, що знаходиться по [ADDRESS] , який складається з: контори двоповерхової, загальною площею 307,7 кв. м., будівлі контори, загальною площею 67,6 кв.м, складу матеріалів - БМУ, загальною площею 587,6 кв.м., котельні-гаража, загальною площею 592,5 кв.м, столярного цеху, загальною площею 577,5 кв.м., старої будівлі, загальною площею 138,8 кв. м., пилорами, загальною площею 208,0 кв. м., цеху шлакоблоків, загальною площею 351,7 кв. м., лісорами, загальною площею 116,7 кв. м., котельні, загальною площею 12,6 кв. м.. Скасовано реєстрацію права власності [PERSON] на зазначене нерухоме майно. Постановою Верховного Суду від 15.05.2019 року у справі № 285/3414/17 (провадження № 61-38274св18) постанову Апеляційного суду Житомирської області від 15.05.2018 року було залишено без змін. Крім того, встановлено, що Позивач [PERSON] сплатив на користь ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (Відповідача 2) 74904,80 грн. гарантійного внеску за участь у торгах, що слідує із платіжного доручення № 20 від 14.05.2015 року (а.с.24 т.1). Згідно платіжного доручення № 12 від 29.05.2015 року Позивач [PERSON] сплатив на користь відділу ДВС Новоград-Волинського МРУЮ (Відповідача 1) 1423191,20 грн. коштів за придбання на СЕТАМ прот. № 81635 від 18.05.2015 року, лот № 63594, ЄДРВП № 37302905 (а.с.23 т.1). Надаючи правову оцінку даним правовідносинам, суд виходить з наступного. За правилами ч.ч.1,2\~ст.216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Якщо у зв`язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною особою. Відповідно до\~ст. 1173 ЦК України\~шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Як визначено\~ст. 22 ЦК України\~особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, тому така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, що встановлені частинами першою, третьою та шостою\~статті 203 ЦК України\~( частина 1\~статті 215 цього Кодексу). Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, яка міститься у постанові від 24 жовтня 2012 року №6-116цс12. Відповідно до ч.1\~ст.216 ЦК України\~недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину. Сторонами договору купівлі-продажу є покупець та продавець (\~ст.655 ЦК\~Украни). Нерухоме майно передається на реалізацію з прилюдних торгів за ціною та у порядку, передбаченому\~Законом України Про виконавче провадження. При цьому, умови, процедура підготовки та порядок проведення торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, а також порядок розрахунків за придбане майно й оформлення результатів торгів визначено Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженим\~Наказом міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року №68/5. Відповідно до ч. 1\~ст. 62 Закону України Про виконавче провадження\~реалізація арештованого майна, крім майна, вилученого з обігу згідно із законом, та майна, зазначеного в частині восьмій\~статті 57 цього Закону, здійснюється шляхом його продажу на прилюдних торгах, аукціонах або на комісійних умовах. Згідно з пунктами 1.2 ,3.1, 3.2 Тимчасового положення прилюдні торги з реалізації арештованого нерухомого майна за заявкою державного виконавця організовує і проводить спеціалізована організація, з якою органом державної виконавчої служби укладений відповідний договір. Орган державної виконавчої служби укладає із спеціалізованою організацією договір, яким доручає реалізацію майна спеціалізованій організації за визначену винагороду за надані послуги з реалізації арештованого майна, яка встановлюється у відсотковому відношенні до продажної ціни лота. Отже, зміст зазначених норм свідчить про те, що спеціалізована організація під час проведення прилюдних торгів лише надає послуги з організації і проведення прилюдних торгів та діє за дорученням органу державної виконавчої служби й реалізує дане майно від його імені. Таким чином, в даному випадку продавцем арештованого майна виступає орган державної виконавчої служби й та обставина, що після реалізації цього майна кошти були перераховані на рахунок стягувача, не позбавляє орган ДВС статусу продавця у спірних правовідносинах. Дотримання передбачених законодавством умов і порядку проведення прилюдних торгів є обов`язковою умовою правомірності цього правочину. У разі визнання прилюдних торгів недійсними сторони договору повертаються у первісний стан шляхом реституції. Враховуючи вищезазначене, на користь Позивача [PERSON] підлягає стягненню сплачені ним на рахунок ВДВС за придбане майно кошти у розмірі 1423191 грн. 20 коп., а тому суд позов у цій частині задовольняє. Разом з тим, суд рахує за необхідне відмовити у задоволенні позову у частині стягнення із Держави України в особі Міністерства юстиції України коштів у розмірі 74904,80 грн., що були сплачені на користь ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України як гарантійний внесок за участь в торгах, оскільки відповідно до інформації Міністерства юстиції України з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань слідує, що ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України з 16.09.2015 року перебуває у стані припинення. При цьому, [PERSON] призначений головою ліквідаційної комісії ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (а.с.130-136 т.1), який у порядку ст. 51 ЦК України, за клопотанням позивача та/або його представника, до участі у справу не залучений. Разом з тим, не підлягає задоволенню клопотання представника Відповідача 1 щодо застосування строків позовної давності, оскільки дані обставини не знайшли свого підтвердження. Щодо розподілу судових витрат у частині судового збору, то, у силу ч. 1 ст. 141 ЦПК України, суд рахує за необхідне стягнути їх із Відповідача 1, оскільки Позивачем надані докази щодо їх понесення на підставі платіжного доручення № 24 від 25.03.2020 року, поданого до суду у порядку усунення недоліків позову згідно ухвали суду від 17.03.2020 року (а.с.32 т.1). Щодо судових витрат, передбачених ч. 3 ст. 133 ЦПК України, то у силу ч. 8 ст. 141 ЦПК України, представник Позивача до закінчення судових дебатів у справі у судовому засіданні 24.12.2020 року, зробив відповідну заяву про подання доказів їх сплати після ухвалення рішення суду. Тому суд не вирішує питання їх розподілу під час ухвалення рішення у справі.

Outcome: approved