overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-22 00:00:00

10 червня 2014року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 12 березня 2005року у Ленінському відділі РАЦС Миколаївського міського управління юстиції він уклав шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через різні погляди на життя. Сторони не проживають разом, не ведуть спільного господарства. Позивач вказав, що від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала що позов визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 березня 2005року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим 12.03.2005року Ленінським відділом РАЦС Миколаївського МУЮ. Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане міським ВРАЦС Миколаївського МУЮ 22.11.2005р. Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згодна на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідача про залишення шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-30 00:00:00

10 червня 2014року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач послався на те, що 28 серпня 2010року у ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області він уклав шлюб з відповідачем. Шлюбні відносини між ними не склалися та погіршувалися на протязі останніх років через постійні сварки, різні погляди на життя, втрату поваги і любові. Позивач вказав, що від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилися, але представник позивача надав до суду заяву в якій просив суд справу розглядати без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила суд справу розглядати без її участі та вказала що позов визнає, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]» Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 28 серпня 2010року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим 10.06.2014року ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане 26.06.2013року ВДРАЦС РС Новоодеського РУЮ Миколаївської області Шлюбні стосунки між подружжям не склалися, позивач на примирення не згоден та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач згодна на розірвання шлюбу. Відповідно до ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, що передбачено ст.55 СК України. Кожен з подружжя також має право припинити шлюбні відносини. Примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ст.56 СК України). Згідно ст.112 СК України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та згідно зі ст.ст.104,110,112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу стали неможливі і суперечать інтересам позивача. За таких обставин, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб зареєстрований між сторонами - розірванню. Клопотання відповідача про залишення шлюбного прізвища слід задовольнити та залишити їй прізвище «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

10 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав заяву відповідно до якої вимоги підтримав повністю , просить шлюб розірвати. Зазначив в позовній заяві, що 28 грудня 1999 року виконкомом Пиріжківської сільської ради Малинського району Житомирської області зареєстровано шлюб між ним та відповідачем. Спільне життя з відповідачем не склалося, спільне господарство не ведеться. Позивач до примирення не прагне, між сторонами припинились шлюбні відносини. Під час шлюбу у сторін народились діти: [PERSON] [INFO] , [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] , яких просить залишити проживати з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явилась , направила до суду заяву про розгляд справи без її участі, з позовом згодна повністю. Суд, дослідивши надані докази в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Копією свідоцтва про одруження підтверджується те, що сторони з 28 грудня 1999 року перебувають у шлюбі. ( арк.с. 10). У сторін є діти: [PERSON] [INFO], [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] ( арк.с. 4-6). Під час розгляду справи встановлено, що сторони, перебувають в стійких неприязних стосунках і майже не спілкуються, до примирення не прагнуть, не ведуть спільне господарство, а тому суд вважає , що сім'я розпалася остаточно. З відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-28 00:00:00

10 червня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Шлюб зареєстровано 11 лютого 1987 року Палацом реєстрації шлюбів та новонароджених, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблено актовий запис № 577. Свій позов позивач обгрунтовує тим, що сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства. Між позивачем та відповідачем відсутнє взаємопорозуміння та бажання підтримувати шлюб. Крім того, зазначає, що відповідач зловживає спиртними напоями. В судове засідання позивач з'явився, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи повідомлений судом належним чином (а.с.13). Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-02 00:00:00

10 червня 2014року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісяця, до повноліття дитини. Позивач вказує, що 16 січня 2007року вона уклала шлюб з відповідачем Сторони не проживають однією сім'єю близько 1,5року, хоча перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO], яка проживає разом з позивачем та утримується за її рахунок. Відповідач проживає окремо, добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив. Згідно ст.ст.224, 225 ЦПК України судом проводиться заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи 16 січня 2007року позивач зареєструвала шлюб з [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] виданим ВРАЦС Новоодеського РУЮ Миколаївської області 16.01.2007року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] [INFO] (свідоцтво про народження [NUMBER] видане ВРАЦС Новоодеського РУЮ в Миколаївській області 03.08.2007року). Малолітня [PERSON] проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні що підтверджується актом обстеження по факту проживання від 03.06.2014року. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якої-небудь взаємної угоди про оплату між позивачем та відповідачем аліментів в добровільному порядку досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з часу пред'явлення вимог - 10.06.2014року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави та позивача підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

10 червня 2014 року позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути на її користь з [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO] до його повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку та на її утримання в розмірі 500,00 грн. до досягнення дитини трьох років. В обґрунтування позову позивач вказувала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року. Від шлюбу в них народився син [PERSON], який знаходиться на її утриманні, часто хворіє та потребує постійного догляду, тому вона позбавлена можливості самостійно працювати. Відповідач, за весь час з моменту народження сина коштів та іншої допомоги на її утримання та утримання дитини не надавав. Ухвалою суду від 26 серпня 2014 року провадження у справі в частині вимоги про стягнення з відповідача на утримання позивача аліментів в розмірі 500,00 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до досягнення дитиною трирічного віку, закрито, у зв'язку з відмовою позивача від позову в цій частині позовних вимог. В судове засідання позивач не з'явилась, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позов визнав в повному обсязі і не заперечував проти його задоволення та просив розглядати справу за його відсутності. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 2012 року (а.с.3). Внаслідок шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якого, батьками зазначені сторони (а.с.4). Відповідно до довідки виконавчого комітету Мішково-Погорілівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 06 червня 2014 року №м 1340, [PERSON], [INFO], проживає разом з позивачем і знаходиться у неї на утриманні (а.с.5). Згідно частини 6 статті 7 СК України жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до вимог частини 2 статті 51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Визначаючи розмір аліментів, у відповідності до вимог, передбачених статтею 182 СК України суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, а також інші обставини, що мають істотне значення. Згідно статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, тобто з 10 червня 2014 року. Відповідно до статті 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-06 00:00:00

10 червня 2014 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Сторони до суду не з'явились, про час та місце розгляду справи оповіщені, позивач позов підтримала, а відповідач його визнав, просили справу розглядати без їх участі, про що подали письмові заяви. Фіксування судового процесу технічними засобами не здійснювалося відповідно до ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 14 листопада 2003 (а.с. 4). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, сумісне проживання припинено. Поновлювати шлюбні стосунки позивач наміру не має, примирення та збереження сім'ї вважає неможливим. Згідно з ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, враховуючи визнання відповідачем позову, суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-09 00:00:00

10 червня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду до відповідача [PERSON] з позовом про розірвання шлюбу, вказавши наступне. Вона перебуває з відповідачем у шлюбі з 27 червня 2006 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 151. Останнім часом між нею та відповідачем склалися відносини, які привели до неможливості зберігання сім'ї, у спільних відносинах відсутнє взаєморозуміння та взаємоповага один до одного. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Спору про місце проживання дітей та майнового спору між ними немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася по заяві про розгляд справи в її відсутність, позов підтримує в повному обсязі. Просить суд розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами та після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Відповідач в судове засідання також не з'явився по заяві про розгляд справи в його відсутність, з позовом згоден, не заперечує проти розірвання шлюбу, просить розглядати справу без фіксації судового процесу технічними засобами. Суд, дослідивши надані докази і матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 27 червня 2006 року, який було зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Куп'янську Куп'янського міськрайонного управління юстиції Харківської області, за актовим записом № 151 (а.с. 5). Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] (а.с. 6,7). Суд, вивчивши письмові докази по справі, вважає позов як такий, що підлягає задоволенню, оскільки сторони дружніх родинних відносин не створили, їх сім'я фактично розпалась, подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе і буде суперечити їх інтересам, спору про місце проживання дитини та майновий спір відсутній, в зв'язку з чим суд вважає за необхідне їх шлюб розірвати. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-11 00:00:00

10 червня 2014 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON], від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Позивачка в судове засідання подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала із підстав зазначених в ньому та просила стягнути аліменти на утримання дитини. Відповідач в судове засідання не з'явився. Про день, час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому порядку. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Відповідно ст.181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують матеріальної допомоги. Судом встановлено, що виконавчим комітетом Новогуйвинської селищної ради Житомирського району 22 вересня 2007 року зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO], в свідоцтві про народження якої батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с.). Дослідивши матеріали справи судом встановлено наявність порушення відповідачем своїх обов'язків, як батька, утримувати свою неповнолітню дитину, яка потребує матеріальної допомоги, що є підставою для повного задоволення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-26 00:00:00

10 червня 2014 року позивачка звернулася в суд з даним позовом. В заяві зазначила, що з 06 липня 2003 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малотініх дітей- доньку [PERSON],[INFO], та сина -[PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося з причини різниці характерів, відсутності компромісу по спірним питанням, внаслідок чого між ними постійно виникали сварки, що погано впливає на її здоров»я та їх спільних з відповідачем дітей. Зазначене сприяло тому, що більше трьох місяців вони з відповідачем разом не проживають. Вона виїхала на інше місце проживання в м.Миколаїв. Вважає, що сім'я розпалася остаточно, на примирення не згодна, а тому просить шлюб розірвати. Позивачка в судове засідання не з'явилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач в судове засідання не з'явився, був належним чином та завчасно повідомлений про розгляд справи, про причини неявки суду не повідомив, тому суд вважає за можливе на підставі ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази, суд встановив наступне. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу припинення шлюбу. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 06 липня 2003 року, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу за № [NUMBER], виданим 06 липня 2003 року Центральною сільською радою Снігурівського району Миколаївської області (актовий запис № 7). Від подружнього життя сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], та сина - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей (а.с.4,5). Спільне життя в сторін не склалося з причини різниці характерів, відсутності компромісу по спірним питанням подружнього життя, з березня 2014 року вони проживають окремо, позивачка примиритися не бажає. Спір про поділ спільного майна сторони вирішуватимуть окремо, діти проживають разом з позивачкою. Відповідач до суду не з'явився, свої заперечення проти позову не надав. За таких обставин, суд вважає, що сім'я розпалася остаточно, збереження даної сім'ї не відповідало б інтересам сторін, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст.112 СК України. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved