Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-10 00:00:00

11 грудня 2015 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із вищезазначеною позовною заявою, у якій просять ухвалити судове рішення, яким визнати за ними право власності на квартиру [ADDRESS], яка відкрилася після смерті [PERSON], померлої 17.02.2014 року, в рівних частках кожному. В обґрунтування своїх вимог посилались на те, що громадянці [PERSON] та її чоловікові [PERSON], що перебували у шлюбі, за життя належала на праві спільної чсткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.09.1999 року за №10663 квартира [ADDRESS]. 03 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON]Т, склали та нотаріально посвідчили заповіт подружжя, яким визначили, що у випадку їх смерті вони заповідоють вказану квартиру [PERSON] та [PERSON] 16 жовтня 2007 року [PERSON] помер. Після його смерті дружина [PERSON] отримала нотаріально засвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому чоловікові 1/2 частину квартири, але не зареєструвала право власності у встановленому законом порядку. 17 лютого 2014 року [PERSON] також померла. Будучи спадкоємцями за заповітом, позивачі звернулися до Жовтоводської Державної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про прийняття спадщини. Але у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену квартиру їм було відмовлено, оскільки за життя спадкодавцями не було проведено державну реєстрацію права на нерухомість, а як наслідок неможливість надати нотаріусу правовстановлюючі документи на нерухоме майно, у звязку з чим позивачі змушені звернутися до суду. Сторони надали у судове засідання заяви про розгляд справи без їх участі. Позивачі на задоволенні позову наполягають, відповідач проти позову не заперечує. З урахуванням поданих сторонами по справі заяв, суд вважає за можливе провести розгляд справи у їх відсутності та у відповідності до ч.2 ст.197 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, з'ясувавши обставини справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст.ст.10,11,60 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів, наданих особами, які беруть участь у справі. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Особа, яка бере участь у справі розпоряджається своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.\~ Відповідно до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Фактичні обставини справи, викладені у позовній заяві підтверджуються й письмовими доказами, зокрема, копіями документів: свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с.20); свідоцтво про право власності на житло (а.с.16); технічним паспортом на квартиру (а.с.15); свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.19), копією заповіту (а.с.17.) копією спадкової справи №247/2014 на майно померлої 17 лютого 2014 року [PERSON] Таким чином, на підставі зазначених вище доказів судом встановлено такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Громадянці [PERSON] та її чоловікові [PERSON], що перебували у шлюбі, за життя належала на праві спільної чсткової власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.09.1999 року за №10663 виданого відділом приватизації державного житла Жовтоводської міської ради - квартира [ADDRESS]./а.с. 15-16/ 03 лютого 2007 року [PERSON] та [PERSON]Т, склали та нотаріально посвідчили заповіт, яким визначили, що у випадку їх смерті вони заповідоють вказану квартиру [PERSON] та [PERSON] Даний заповіт внесено до спадкового реєсру за №41681264 03.02.2007 року /а.с. 17-18/. 16 жовтня 2007 року [PERSON] помер. Після його смерті дружина [PERSON] отримала нотаріально засвідчене свідоцтво про право на спадщину за законом на належну померлому чоловікові 1/2 частину квартири /а.с. 19/, але не зареєструвала право власності у встановленому законом порядку. 17 лютого 2014 року [PERSON] також померла./а.с.20/ У встановлений законом строк позивачі звернулися до Жовтоводської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак у видачі свідоцтва про право на спадщину їм було відмовлено, оскільки [PERSON] не було проведено державну реєстрацію права на нерухомість. Факт належності квартири [ADDRESS] [PERSON] підтверджується: копією свідоцтва про право власності на житло видане 16 вересня 1999 року відділом приватизації державного житла Жовтоводської міськради (а.с.16), технічним паспортом на квартиру (а.с. 15). Відповідно до ч.1\~ст.61 ЦПК України\~обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Стаття 392 передбачає, що власник майна може предявити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Передбачені\~ ст. 1224 ЦК України\~ підстави щодо усунення позивачів від права на спадкування відсутні. Враховуючи вищевикладене, а також той факт, що позивачі від спадщини не відмовилися, фактично спадщину вже прийняли, доглядають за її належним станом, та оскільки факт належності спадкового майна спадкодавцям доведений в судовому засіданні, а позивачі позбавлені можливості в іншому порядку, крім судового, підтвердити своє право власності на спадщину, суд вважає за необхідне визнати за [PERSON] та [PERSON] право власності в рівних частках за кожним на квартиру [ADDRESS] На підставі викладеного та

Outcome: approved