Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-17 00:00:00

11.10.2017 року до суду звернулася позивач [PERSON], з позовом про визнання особи, втратившою право користування жилим приміщенням до відповідача [PERSON], третя особа, що не заявляє самостійних вимог: Новомиколаївуська селищна рада Верхньодніпровського району Дніпропетровській області. 07.11.2017 року до суду надійшла довідка про місце реєстрації проживання відповідача - фізичної особи. 07.11.2017 року Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області відкрите провадження по цивільній справі та справу призначено до розгляду на 18.12.2017 на 14-30 год. 18.12.2017 року у відповідності із положеннями ст. 280 ЦПК України постановлена ухвала про розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Учасникам розгляду справи роз'яснені права та обов'язки відповідно до 43, 44, 49 ЦПК України. Позивачем заявлене клопотання про допит свідка [PERSON], яке судом задоволене. 18.12.2017 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення Згідно позовних вимог позивач просить усунути перешкоди у користування нею правом власності на житловий будинок, шляхом визнання відповідача втратившим право користування житловим приміщенням - будинком [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 05 квітня 2016 року вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане Верхньодніпровською державною нотаріальною конторою на житловий будинок під [ADDRESS] 15 травня 2006 року був складаний акт про обстеження умов проживання гр.. [PERSON] ., та [PERSON],. депутатом Новомиколаївської селищної ради, в якому було зафіксоване, що син [PERSON],. та [PERSON] - [PERSON] ., в зазначеному будинку не проживає та згідно довідки УМВС України в Дніпропетровській області вважається безвісти зниклим з 2003 року Реєстрація відповідача в належному їй будинку перешкоджає в повній мірі здійснювати право власності на даний будинок. Так вона змушена оплачувати комунальні послуги з урахуванням відповідача. Не має можливості розпорядитись даним будинком, як то продати, подарувати даний будинок. В добровільному порядку відповідач з реєстраційного обліку в її домоволодінні не знімається, так як місце знаходження відповідача на даний час невідоме. Самостійно вона не може зняти відповідача з реєстраційного обліку за вказаною вище адресою так як при цьому необхідна його особиста присутність, що й стало підвою звернення до суду. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги підтримала в повному обсязі, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Пояснивши, що відповідач та його батьки є її родичами. Відповідач вів не зовсім правильний спосіб життя, зловживав спиртними напоями, часто зникав з дому. За життя батьків, вони слідкували за ним. Потім захворіла мати відповідача, а батько доглядав за нею в лікарні та в цей час не здійснював контроль над поведінкою відповідача. Тому з 2003 року відповідач зник з місця своєї реєстрації. Останній раз його бачили на залізничному пероні в сел. Кринички. Батьки розшукували відповідача через органи поліції, але позитивного результату це не дало. На даний час відсутні відомості, про те, чи є відповідач живим чи ні. Батько відповідача заповідав будинок їй так як вона доглянула його до смерті. Реєстрація відповідача в належному їй будинку створює перешкоди в його користуванні та розпорядженні. Відповідач [PERSON], в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред'явлений позов, тобто, законодавець пов'язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб'єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з'ясувавши зміст позовних вимог, вислухавши осіб, що приймали участь у розгляді справи, свідка, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Як встановлено в судовому засіданні позивач [PERSON], є власником житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом, виданим 05 квітня 2016 року Верхньодніпровською районною нотаріальною конторою 05.04.2016 року, після смерті гр. [PERSON], померлого [INFO]. Відповідно до відомостей, викладених в адресній довідці та будинковій книзі реєстраці проживаючих по пров. [ADDRESS] в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, відповідач [PERSON], зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з 21.12.1998 року. З пояснень позивачки встановлено, що відповідач є сином колишніх власників будинку [PERSON], та [PERSON], які на даний час померли. Також судом встановлено, що в 2003 році відповідач зник з місця своє реєстрації і по цей час відомостей про місце його знаходження немає. Даний факт підтверджується актом акт обстеження умов проживання гр. [PERSON] ., та [PERSON], складеним депутатом Новомиколаївської селищної ради 15.05.2006 року, в якому було зафіксоване, що син [PERSON],. та [PERSON] - [PERSON] ., в зазначеному будинку не проживає з 2003 року. А також довідкою Верхньодніпровськогог районного відділу УМВС України в Дніпропетровській області, згідно якої [PERSON], вважається безвісти зниклим з 2003 року З показань свідка [PERSON], судом встановлено, що вона є невісткою позивачки. Будинок за адресою: [ADDRESS] в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області її свекруха отримала в спадщину від [PERSON],. який був її родичем, та якого вона доглянула до смерті. Відповідач є сином [PERSON], який зник з місця свого проживання з 2003 року. Його розшуком займалась поліція, але позитивного результату даний розшук не дав. З 2003 року [PERSON],. відсутній за місцем своєї реєстрації, за даний період не з'являвся за місцем свого проживання, відомості про місце його знаходження відсутні. Вони вважають, що його вже немає живого, так як відповідач вів неправильний спосіб життя, але доказів, які б підтверджували факт смерті останнього немає. Оцінюючи досліджені вище докази, судом встановлено, що відповідач [PERSON], за місцем своєї реєстрації не проживає з 2003 року. Судом встановлено, що відповідач був зареєстрований в будинку та проживав в ньому як член сім'ї попереднього власника будинку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла. Так як з наданих суду доказів встановлено, що відповідач не проживає в домоволодінні, розташованому за адресою за адресою: [ADDRESS] сел. Новомиколаївка м. Верхньодніпровського району Дніпропетровської області з 2003 року, тобто понад один рік, відповідно він втрачає право на користування даним житловим приміщення. Крім того на даний час змінився власник будинку, і відповідач втратив статус члена сім'ї власника будинку. Доказів того, що відповідач має право власності на даний будинок або його частину суду не надано. Оцінюючи всі докази по справі у їх сукупності суд приходить до висновку, що реєстрація відповідача у належному позивачці житловому будинку порушує її право власності на даний будинок, так як створює перешкоди у користування та розпорядженні належним позивачці домоволодінням. Самостійно зняти відповідача з реєстрації в належному їй домоволодінні позивачка не має можливості, так для цього необхідна особиста присутність відповідача, місце перебування якого на даний час невідоме. Виходячи з вищевикладеного суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та усунути позивачці перешкоди у користуванні правом власності на належний їй житловий будинок, шляхом визнання відповідача [PERSON], таким, що втратив право користування домоволодінням розташованим за адресою: [ADDRESS] в сел. Новомиколаївка м. Верхньодніпровського району Дніпропетровської області . Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Таким чином рішення суду про визнання [PERSON], таким, що втратив право користування домоволодінням розташованим за адресою: [ADDRESS] в сел. Новомиколаївка Верхньодніпровського району Дніпропетровської області є підставою для зняття його з реєстраційного обліку за даною адресою і не потребує додаткового покладення відповідних обов'язків на органи, що здійснюють реєстрацію місця проживання фізичних осіб. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягнення понесені нею судові витрати, а саме 640.00 грн., за сплачений судовий збір.

Outcome: approved