overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

10.11.2010року, а уточнивши позовні вимоги 19.11.2013року, [PERSON] звернувся в суд з позовом до ПАТ»Кредитпромбанк» (далі - Банк) та просить : -«Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу [PERSON] №1760 від 09.08.2007 року вчиненого на договорі іпотеки №33/157/322/06 від 03.03.2006р. таким, що не підлягає виконанню.»(а.с.а.с.3-6,146-149) Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором №49.4/157/05-N від 28.12.2005року (далі - Договір), Банк відкрив йому мультивалютну кредитну лінію на суму 1 965 000-00 дол.США строком до 26.12.2025року, з виплатою 15% річних за користування коштами, а також передбачені штрафні санкції у випадку неналежного виконання його умов , а поручителем виконання умов Договору виступила [PERSON]. В забезпечення виконання умов Договору, було укладено Іпотечний договір за №33/157/322/06 від 03.03.2006року, згідно з яким він передав Банку в іпотеку житлові приміщення загальною площею 659,00 кв.м., які розташовані за адресою: [ADDRESS]». 09.08.2007року, на Іпотечному договорі, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу [PERSON] вчинила виконавчий напис, згідно з яким пропонується звернути стягнення на предмет іпотеки, за неналежне виконанням ним умов Договору №49.4/157/05-N від 28.12.2005року, що призвело до загальної суми заборгованості - 2 308 378-88 дол.США. Вважає, що виконавчий напис повинен бути визнаним таким, що не підлягає виконанню, оскільки на час його вчинення, не було доказів безспірності його боргових зобов»язань перед Банком на цю суму. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивача надійшла телеграма та заява про розгляд справи без його участі.(а.с.а.с.122,123) Віл представника Банку - Климка В.М. також надійшла заява про розгляд справи без його участі, при цьому він просить прийняти рішення згідно вимог чинного законодавства.(а.с.232) Інщі учасники причин неявки не повідомили. Ознайомившись із заявами та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-30 00:00:00

10.11.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14.11.2003, актовий запис № 574. Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з червня 2014 року. Спільне господарство не ведеться, в сім'ї часто виникають сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження родини вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу дитина залишається проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб, після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.11.2003 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Ніжинського міського управління юстиції Чернігівської області, Україна, актовий запис № 574 (а.с.4). Фактично шлюбні стосунки між сторонами припинені з червня 2014 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

10.11.2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 18.02.2006, актовий запис № 15. Від шлюбу мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинили своє існування з березня 2014 року, спільне господарство не ведеться. В сім'ї часто виникали сварки та суперечки з суттєво важливих питань, між ними втрачені почуття поваги та взаєморозуміння. Подальше сумісне життя та збереження сім'ї вважає неможливим. З приводу розподілу майна спору не виникає. Після розірвання шлюбу, дитина залишається проживати з нею. Просить суд розірвати шлюб, дошлюбне прізвище відновлювати не буде. В судовому засіданні позивач позов підтримала, посилаючись на обставини, зазначені в позовній заяві. Наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач в судовому засіданні позов визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Як зазначено в п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 18.02.2006 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Чернігівського міського управління юстиції, Україна, актовий запис № 234 (а.с.4). Фактично шлюбні відносини припинили своє існування з березня 2014 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.5). З'ясувавши фактичні взаємини подружжя, причини розірвання шлюбу, беручи до уваги те, що відповідач позов визнав, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Також, суд вважає за доцільне не надавати сторонам строк для примирення і на основі повно та всебічно з'ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, досліджених в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову повністю.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

10. 11. 2014 [PERSON] звернулася до суду з позовом (який уточнювала) до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини - [PERSON], який народився [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовано тим, що шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Зберегти сім'ю не можливо. Відповідач не надає коштів на утримання дитини. До судового засідання позивачка не з'явилася, суду надала заяву про слухання справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд позов задовольнити. Відповідач до судового засідання не з'явився, суду надав заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги визнав, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 12. 07. 2003. Шлюбні відносини між сторонами припинені через те, що втрачено взаємне почуття любові та поваги один до одного, у сім'ї немає психологічного комфорту. Примирення та спільне життя неможливе. Сторони спільного господарства не ведуть, проживають окремо. За такого, суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і зберегти її неможливо, а тому згідно зі ст. ст. 110, 112 СК України позовні вимоги в частині розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Від шлюбу мають сина - [PERSON], який народився [INFO]. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Дитина знаходиться на утриманні матері. Згідно зі ст. ст. 180-182 СК України батьки забов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На виконання цього обов'язку по рішенню суду можуть стягуватися аліменти, розмір яких визначається з урахуванням стану здоров'я та матеріального положення дітей, платника аліментів, наявності у останнього інших осіб, які знаходяться на його утриманні та інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Таким чином, згідно зі ст. ст. 181-183 СК України суд вважає, що з відповідача на користь позивача на утримання дитини слід стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку/доходу/, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі ст. ст. 86, 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 243, 60 грн. (з вимоги про стягнення аліментів). Вимог про відшкодування понесеного позивачем судового збору не заявлялося.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-03 00:00:00

10.11.2014 року [PERSON] [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду з позовною заявою до [PERSON] про розподіл спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що з 06.02 1998 року по 25.11.2011 року [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] відповідачем по справі. Від цього шлюбу вони мають доньку [PERSON], [INFO]. Через деякий час, вони відновили стосунки і знову почали жити однією сімєю. В період подружнього життя на їхні спільні кошти був придбаний гараж №191 у гаражному кооперативі Промінь в м. Кривому Розі, який зареєстрований на імя відповідача [PERSON], а також були придбані автомобілі: ВАЗ-21063, держномер № 2738З АА, Мазда 929, держномер № АЕ 513ЕВ та Москвич-2140, держномер № [NUMBER]. Крім цього, в період шлюбу була приватизована квартира [ADDRESS] на позивачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] та відповідача [PERSON] На теперішній час позивач [PERSON] з відповідачем [PERSON] знову припинили будь-які відносини у звязку з чим виникло питання про розподіл спільного майна, яке було надбане за період перебування в шлюбі. [PERSON] та [PERSON] не можуть дійти згоди у цьому питанні, а тому позивачі були вимушені звернутись до суду за захистом своїх прав та інтересів. В судове засідання позивачі не зявились, надавши суду письмові заяви в яких позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять суд розглядати справу за їх відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутності. Оскільки відповідач позов визнав, тому відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Правовідносини між сторонами регулюються наступними правовими нормами. Згідно ст.60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу,належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Згідно ст.ст.355, 368 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Спільна власність двох або більше осіб без визначення частки кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники мають право на виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У відповідності до ст.365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: частка є незначною і не може бути виділена в натурі; річ є неподільною; спільне володіння і користування майна є неможливим; таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та члена його сімї. Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Таким чином, на підставі ст.ст.60, 69 Сімейного кодексу України, ст.ст.328, 355, 365, 368 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-17 00:00:00

10.11.2014 року [PERSON] звернувся до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON], який зареєстрований 31.05.2002 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 56. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначає, що спільне життя з відповідачкою не склалося у зв'язку із розбіжностями характерів, під час спільного сумісного проживання між ними постійно виникали конфлікти та сварки. Тривалий час вони спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть. Вважає, що сім»я фактично розпалася, наміру продовження подружнього життя не має, примирення вважає неможливим та збереження шлюбу недоцільним, просить шлюб, укладений з відповідачкою [PERSON] розірвати. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, наполягає на їх задоволенні у повному обсязі за підставами, викладеними у позовній заяві. В судове засідання відповідачка не з'явилася, надала суду заяву, в якій просить розглядати справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги визнає повністю, проти задоволення позову та розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 31.05.2002 року Дніпрорудненською міською радою Василівського району Запорізької області, актовий запис № 56, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.3). Від подружнього життя сторони мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.4). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові та поваги один до одного, тривалий час спільно не проживають, сумісного господарства не ведуть. Повно та всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх малолітньої дитини. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

10.11.2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 04 березня 1999 року вона уклала шлюб з відповідачем - [PERSON] Від даного шлюбу у них є повнолітні діти: [PERSON] та [PERSON].. Однак, сімейне життя з відповідачем не склалось. В їх стосунках неодноразово виникали конфлікти та непорозуміння, які призвели до того, що їх сім'я фактично розпалась. Вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства, не підтримують подружніх відносин. Їх сім'я розпалась, вони втратили почуття одне до одного, стали чужими людьми. ЇЇ спроби налагодити сімейні стосунки не дали результату. Шлюб існує лише формально. Подальше спільне життя і примирення між ними неможливі. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - [PERSON] позов підтримав, покликаючись на мотиви викладені в позовній заяві. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.169, 224 ЦПК України, на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення. Судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, оскільки сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, шлюб існує формально. Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення для справи. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позовна заява [PERSON] є обґрунтованою та підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

10.11.2014 року [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, що зареєстрований 22.04.2009 року. Позивач у судове засідання не з'явилася, 11.12.2014 року подала суду заяву, якою просила розгляд справи провести за її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі, не заперечила проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з'явився, хоча повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Суд дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі 22 квітня 2009 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, а тому їх шлюб існує формально, між сторонами припинили існувати почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки. Дітей від шлюбу сторони не мають. При таких обставинах, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-10 00:00:00

10.11.2014 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 405 розірвати. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши подані докази, суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 21.05.2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 21.05.2005 року (а.с. 4). Від шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 02.12.2005 року (а.с.5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, малолітній син проживає разом із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам малолітнього сина, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-07 00:00:00

10.11.2014 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на період навчання просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки, яка продовжує навчатися в розмірі 1/4 частини доходів відповідача щомісяця, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, свої позовні вимоги мотивувала тим, що дочка - [PERSON],[INFO] навчається, відповідач працює, у зв'язку із чим може надавати матеріальну допомогу. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому порядку. Зі згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON], [INFO] є дочкою [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER], виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Чернігівського міськвиконкому Чернігівської області. [PERSON] продовжує навчання на денному відділенні механіко-технологічного факультету Чернігівського національного технологічного університету, термін навчання закінчується 30.06.2017 року. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Враховуючи, що батьки повинні утримувати повнолітніх дітей, які навчаються за умови, що батько може надавати таку допомогу, він працює, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на час навчання [PERSON], але не більше, як до досягнення нею 23 років в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір.

Outcome: approved