Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-07 00:00:00

11 вересня 2014 року [PERSON] звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є співвласником квартири [ADDRESS]. Зазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] у рівних долях між членами сім'ї. Також у спірній квартирі зареєстровані її племінниця з дочкою - [PERSON], [PERSON] Останні не проживають в даній квартирі, їх особистих речей в квартирі немає, спірною квартирою вони не цікавляться. Перешкод у користуванні квартирою відповідачам не чинили. Відповідачі добровільно спірним жилим приміщенням не користуються з жовтня 2010 року без поважних причин. У зв'язку з викладеним позивач просила визнати відповідачів втратившими право користування квартирою [ADDRESS]. Позивач, [PERSON], в судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, наполягала на їх задоволенні в повному обсязі, не заперечувала проти винесення заочного рішення. Відповідачі, [PERSON] та [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України Треті особи, [PERSON], [PERSON], [PERSON], в судове засідання не з'явилися, про час, дату і місце судового засідання були повідомлені належним чином, надали суду заяву з проханням розглянути справу без їх участі, проти задоволення позовних вимог не заперечували (а.с.5). Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов [PERSON], про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, підлягає задоволенню з таких підстав. Так, у ході судового засідання достовірно було встановлено, що [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири за адресою: [ADDRESS], на підставі свідоцтва про право власності від 27.12.2007р., зареєстрованого в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно 01.02.2008р. (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS], що підтверджується довідкою про склад сім'ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 03.04.2014р., виданої виконкомом Мирненської сільської ради Слов'янського р-ну Донецької обл. (а.с.10). Як вбачається з акту від 04.04.2014р. [PERSON] та [PERSON] в квартирі [ADDRESS] зареєстровані, але фактично на теперішній час не проживають (а.с.11). Судом встановлено, що відповідачі вибули з даної квартири за власним бажанням та з жовтня 2010 року в квартирі не з'являлися та не цікавилися її станом. Перепон у користуванні житлом їм ніхто не чинив. За приписами ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Проте відповідно до вимог ч. 4 ст. 9 ЖК ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Підстави позбавлення члена сім'ї права користування жилим приміщенням, яке належить громадянинові на праві власності, визначені ст. 405 ЦК України. Згідно до ч.2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Судом встановлено, що відповідачі не мешкають в квартирі [ADDRESS], в добровільному порядку виписатися з вказаної квартири не бажають. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON], пояснила, що є сусідкою позивача, зазначила, що в квартирі [ADDRESS] вона буває щотижня, хто такі [PERSON] та [PERSON], їй невідомо, в спірній квартирі ніколи нікого з посторонніх не бачила. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] вказала, що мешкає по [ADDRESS], зазначила, що [PERSON] є племінницею [PERSON], мешкала в спірній квартирі з 2007 року біля 2-3 років, біля трьох років назад виїхала з дочкою із квартири разом з речами, більше в спірній квартирі вони не з'являлися. Виходячи з вищевказаного, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і підлягають повному задоволенню. Позивач не вимагає компенсації понесених нею судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved