Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-19 00:00:00

12.10.2015 року заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту смерті особи. Мотивуючи свої вимоги тим, що 19 серпня 2015 року від гострого менінгоенцефаліта на території Автономної республіки Крим в місті Алушта помер її чоловік - [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], громадянин України. Померлий був похований у м. Запоріжжі, на території Леваневського кладовища. При цьому, Свідоцтво про смерть [PERSON] було видано [PERSON] міським відділом записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, проте це Свідоцтво відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсним на території України. Маючи вказане Свідоцтво про смерть чоловіка, заявниця звернулась до органів РАЦС у м. Запоріжжі із заявою про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі виданого, проте їй в цьому було відмовлено із розясненням того, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку, що й стало підставою звернення до суду з даним позовом. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала та просила суд її задовольнити та встановити факт смерті її чоловіка. Представник заінтересованої особи Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції в судове засідання не зявився, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомив. Вислухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно зясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, обєктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і її вирішення по суті, суд приходить до висновку про те, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] є дружиною/вдовою померлого [PERSON], [INFO]. Відповідно до довідки про смерть [PERSON] міського відділу записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим від 20.08.2015 року за №548, 19 серпня 2015 року від гострого менінгоенцефаліта на території Автономної республіки Крим в місті Алушта помер [PERSON], [INFO]. 20.08.2015 року [PERSON] міським відділом записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим було видано свідоцтво про смерть [PERSON] серія І-АЯ №532027. Поховання [PERSON] було проведено 21.08.2015 року у м. Запоріжжя на території Леваневського кладовища, що підтверджується свідоцтвом про поховання виданим «Запорізькою ритуальною службою» за №207697. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Свідоцтво про смерть [PERSON], що видано [PERSON] міським відділом записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим є недійсним на території України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Маючи вказане Свідоцтво про смерть чоловіка, заявниця звернулась до Комунарського відділу державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції із заявою про видачу свідоцтва про смерть особи на підставі виданого, проте їй в цьому було відмовлено із розясненням того, що державою України не визнається вказаний документ на підставі діючого законодавства, проте факт смерті може бути встановлений в судовому порядку. Метою встановлення заявницею факту смерті [PERSON] є відновлення можливості вчинення подальших юридичних дій та оформлення документів, повязаних зі смертю людини. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. На сьогодні факт смерті [PERSON] не зареєстрований в органах РАЦСу України, що є підставою для винесення рішення про встановлення факту смерті особи в певний час. Зважаючи на вищевикладені обставини, суд вважає встановленим факт смерті 19 серпня 2015 року [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], громадянина України, в місті Алушта Автономної Республіки Крим на підставі доказів, що достовірно свідчать про його смерть. На підставі вищевикладеного п.8 ч.1 ст. 256, ст.ст. 234, 256-259 ЦПК України,

Outcome: approved