Jurisdiction: civil
Date: 2020-09-16 00:00:00

12.08.2020 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до Перебиковецької сільської ради, [PERSON] про визнання заповіту недійсним, в якому просить визнати недійсним заповіт від 24 березня 1997 року, складений від імені [PERSON] , за реєстраційним № 11 на користь [PERSON] , посвідчений секретарем Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області Радашко Г.Д. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що його дід [PERSON] помер [INFO] , на момент смерті його діду було 77 років. Вказує, що за життя, а саме 01 березня 1993 року [PERSON] склав заповіт, який був посвідчений секретарем виконкому Перебиковецької сільської ради Хотинського району, згідно якого заповів своєму внуку [PERSON] , тобто йому все своє майно, жилий будинок, сарай, який належав йому по закону, заповів тільки йому. Про складання вказаного заповіту йому та доньці [PERSON] , 1958 року народження було відомо, оскільки покійний дід про це завжди говорив. Вказує, що після смерті діда він фактично вступив в управління спадковим майном та прийняв спадщину, оскільки спадкоємство на момент смерті діда здійснювалося за законом та за заповітом у відповідності до чинного на той час законодавства (ст. 524 ЦК УРСР 1963 року). Пізніше він довідався, що необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] , та вирішивши отримати вказане свідоцтво про право на спадщину, він дізнався, що від імені [PERSON] , 24 березня 1997 року було посвідчено інший заповіт в сільській раді с. Перебиківці, яким він заповів все своє майно своїй доньці [PERSON] . Через декілька днів після складання оспорюваного заповіту його дід помер. Також вказує, що [PERSON] помер у віці 77 років, був особою похилого віку, перед смертю у зв`язку з хворобою не міг розуміти значення своїх дій. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить суд задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі, визнати заповіт недійсним, так як в позасудовому порядку визнати вказаний заповіт недійсним немає можливості. Також просив справу слухати у його відсутності. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач - представник Перебиковецької сільської ради Дронь В.В. в підготовче судове засідання не з`явився, надав до суду листа в якому просив розгляд справи проводити у відсутності представника сільської ради, позовні вимоги визнають в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій позовні вимоги позивача визнала в повному обсязі, просила розгляд справи проводити у її відсутності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить наступного висновку. Так, судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 07 квітня 1997 року. Так, судом встановлено, що згідно заповіту від 01 березня 1993 року посвідченого секретарем виконкому Перебиковецької сільської ради Радашко Галиною Дмитрівною [PERSON] , який мешкав в селі Перебиківці Хотинського району на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: заповів своєму внуку [PERSON] , який проживає в селі Перебиківці Хотинського району все своє майно, жилий будинок, сарай, який належить йому по закону заповідає тільки йому. При цьому судом встановлено, що відповідно до заповіту від 24 березня 1997 року посвідченого секретарем Перебиковецької сільської ради вбачається, що покійний [PERSON] проживаючий в селі Перебиківці Хотинського району Чернівецької області на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: заповів своїй доньці [PERSON] все своє майно, половину жилого будинку та господарських будівель, які належали йому по закону. В свою чергу, позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] помер у віці 77 років, був особою похилого віку та перед смертю у зв`язку з хворобою не міг розуміти значення своїх дій, в зв`язку з чим і просив визнати заповіт від 24 березня 1997 року, складений від імені [PERSON] , за реєстраційним № 11 на користь [PERSON] , посвідчений секретарем Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області Радашко Г.Д. - недійсним. Згідно ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Главою 85 ЦК України визначено правила, які встановлюють, хто може складати заповіт, ким він має бути посвідчений, яким чином оголошений та виконаний. Тільки при дотриманні всіх положень Закону можливе спадкування за заповітом. Відповідно до ст. 2020 ЦК України заповіт можна віднести до односторонніх правочинів, тобто дій особи, спрямованих на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Одностороннім правочином є дія однієї сторони, яка може бути представлена однією або кількома особами (якщо це заповіт подружжя). Глава 16 ЦК України встановлює поняття правочинів, підстави визнання їх недійсними та правові наслідки їх вчинення - і це загальні норми права. Проте, ст. 1257 ЦК України містить норми щодо недійсності заповіту, які є спеціальними нормами і унеможливлюють застосування загальних норм для визнання недійсності правочинів (ст. 1215 ЦК України). За позовом заінтересованої особи суд може визнати заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч. 2 ст. 1257 ЦК України), тобто якщо документ складено людиною, не здатною усвідомлювати значення своїх дій або керувати ними або заповідач перебував під чиїмось тиском, впливом обману, погроз насильства, якщо оформлення його було вимушеним, написаним під час небезпечної для життя хвороби або внаслідок важких обставин, тоді цей заповіт буде визнано недійсним. Враховуючи те, що судом встановлено підстави для визнання недійсним оспорюваного заповіту, а тому позовні вимоги про визнання заповіту від 24 березня 1997 року, складеного від імені [PERSON] , за реєстраційним № 11 на користь [PERSON] , який посвідчений секретарем Перебиковецької сільської ради Хотинського району Чернівецької області Радашко Г.Д. - недійсним, слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, суд вважає за необхідне повернути [PERSON] з державного бюджету 420,40 гривень сплаченого судового збору при поданні позову до суду. Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму сплаченого судового збору у розмірі 420,40 гривень. На підставі викладеного, та

Outcome: approved