Jurisdiction: civil
Date: 2018-03-21 00:00:00

11.01.2018 року ПАТ «[PERSON] Кредит» звернувся до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 16.01.2018 року було прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та відкрито провадження у цивільній справі №234/313/18 за позовом ПАТ «[PERSON] Кредит» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Відповідно до ст.279 ч.8 ЦПК України, при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Згідно позову, 08.01.2014 року між ПАТ «[PERSON] Кредит» та [PERSON] було укладено договір про надання споживчого кредиту №СК/01/000243, відповідно до якого банк надав позичальнику кредит у сумі 5000,00 грн. Відповідно до п.1.2.2 кредитного договору, позичальник підписанням цього договору доручив кредитору, без додаткового узгодження перерахувати, а кредитор перераховує: п.1.2.2.1. частину кредиту у розмірі 4800,60 грн. на картковий рахунок №26256034644001, відкритий у кредитора, не пізніше наступного робочого дня від дати надання кредиту; п.1.2.2.2. частину кредиту у розмірі 200,00 грн. на рахунок ПАТ СК «Арсенал Страхування» в якості сплати страхового платежу. Відповідно до пп. 1.1.6., 1.1.7 кредитного договору за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 15,00% річних та встановлена дата повного погашення кредиту -07.01.2015 року. Згідно п.1.1.5 Кредитного договору погашення заборгованості за кредитним договором позичальник мав здійснити 08 числа кожного календарного місяця згідно з графіком платежів. Відповідно до п.1.1.8 кредитного договору розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 125,00 грн. Відповідно до п.2.2 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у гривнях на фактичний залишок заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді. Позивач свої обовязки перед відповідачем за договором виконав у повному обсязі. Однак, відповідачка допустила порушення грошових зобовязань, у звязку з чим виникла заборгованість, яка станом на 04.01.2018 року складає 9705,26 грн., де заборгованість за тілом кредиту складає 3006,70 грн.; заборгованість за нарахованими процентами складає 42,60 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими в строк процентами 1515,96 грн.; заборгованість за нарахованою щомісячною комісією 250,00 грн.; заборгованість за нарахованою та несплаченою в строк щомісячною комісією 4875,00 грн., пеня- 15,00 грн. На підставі Постанови правління національного банку України №358 від 05.06.2015 року «про віднесення ПАТ «[PERSON] Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчої дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №114 від 05.06.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «[PERSON] національний кредит», згідно з яким з 08.06.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «[PERSON] національний кредит». Постановою Правління НБУ від 28.08.2015 року №563 розпочата процедура ліквідації ПАТ «[PERSON] кредит». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1554 від 18.08.2016 року строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «[PERSON] кредит» та повноваження ліквідатора [PERSON] продовжено на 2 роки по 31.08.2018 року включно. Рішення правління від 31.05.2017 року з 06.06.2017 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «[PERSON] національний кредит» призначено [PERSON] Просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором в розмірі 9705,26 грн. та судовий збір в розмірі 1700,00 грн. Представник позивача ПАТ «[PERSON] Кредит» клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, додаткових заяв, доказів чи клопотань не надав. Відповідач [PERSON] клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін, відзиву на позов, заперечень чи зустрічної позовної заяви не надав. Проаналізувавши зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позивальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1050 ЦК України, наслідками порушення кредитного договору є зобовязання позичальника сплатити неустойку, відповідно до статей 549-552 ЦК України. Відповідно до ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. На підставі Постанови правління національного банку України №358 від 05.06.2015 року «Про віднесення ПАТ «[PERSON] Кредит» до категорії неплатоспроможних», виконавчої дирекцією фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення №114 від 05.06.2015 року «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «[PERSON] національний кредит», згідно з яким з 08.06.2015 року запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «[PERSON] національний кредит». (а.с.19,20) Постановою Правління НБУ від 28.08.2015 року №563 розпочата процедура ліквідації ПАТ «[PERSON] кредит». Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №1554 від 18.08.2016 року строк здійснення процедури ліквідації ПАТ «[PERSON] кредит» та повноваження ліквідатора [PERSON] продовжено на 2 роки по 31.08.2018 року включно. Рішення правління від 31.05.2017 року з 06.06.2017 року уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «[PERSON] національний кредит» призначено [PERSON] (а.с.22,23,24). Судом встановлено, що 08.01.2014 року між ПАТ «[PERSON] Кредит» та [PERSON] був укладений договір споживчого кредиту №СК/01/000243, відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит у сумі 5000,00 грн., а позивальник прийняв його (а.с.5-12). Відповідно до п. 1.2.2 кредитного договору, позичальник підписанням цього договору доручив кредитору, без додаткового узгодження перерахувати, а кредитор перераховує: п.1.2.2.1. частину кредиту у розмірі 4800,00 грн. на картковий рахунок №26256034644001, відкритий у кредитора, не пізніше наступного робочого дня від дати надання кредиту; п.1.2.2.2. частину кредиту у розмірі 200,00 грн. на рахунок ПАТ СК «Арсенал Страхування» в якості сплати страхового платежу. Відповідно до пп. 1.1.6., 1.1.7 кредитного договору за користування кредитом встановлюється процентна ставка у розмірі 15,00% річних та встановлена дата повного погашення кредиту-07.01.2015 року. Згідно з п. 1.1.5 кредитного договору, погашення заборгованості позичальник мав здійснювати 08 числа кожного календарного місяця згідно з графіком платежів, який є додатком до кредитного договору №СК/01/000243 від 08.01.2014 року, з яким відповідачка була ознайомлена, про що свідчить підпис останньої (а.с.12). Відповідно до п.1.1.8 кредитного договору, розмір щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості становить 125,00 грн. Згідно з п. 2.2. кредитного договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у гривнях на фактичний залишок заборгованості за фактичну кількість днів користування кредитом в періоді. Відповідно до п. 3.4.2 кредитного договору, сплата комісії за обслуговування кредитної заборгованості здійснюється позичальником разом ануїтетними платежами щомісячно у сумі, визначеній в п. 1.1.8. цього договору, згідно з умовами цього договору та графіком. Згідно з п. 3.12.6 кредитного договору, у разі порушення позичальником строків або суми сплати будь-якого з чергових платежів згідно з графіком, кредитор має право вимагати від позичальника дострокового виконання зобовязань за цим договором. Відповідно до п.6.2 кредитного договору, кредитор має право вимагати дострокового погашення заборгованості за кредитом, включаючи прострочену та поточну заборгованість позичальника за кредитом, сплати процентів, штрафних санкцій та інших платежів, що передбачені даним договором, а також відшкодування збитків,завданих кредитору внаслідок невиконання або неналежного виконання позичальником умов цього договору, а позичальник зобовязаний на першу вимогу повернути кредитору суму заборгованості за кредитом, що залишилась, сплатити проценти та штрафи. Згідно з п. 3.12.2 кредитного договору, у разі прострочення позичальником строків сплати відповідного платежу, визначеного графіком, позичальник сплачує кредитору пеню в розмірі 1 процент від гривні від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період невиконання зобовязань за цим договором. Відповідно до п.3.12.3 кредитного договору, за порушення позичальником строків та суми сплати чергового платежу, з дня наступного за датою платежу згідно з графіком, позичальник сплачує штраф за кожен факт порушення у розмірі 30,00 грн. Як встановлено у судовому засіданні, відповідачка [PERSON] допустила порушення грошових зобовязань, у звязку з чим за нею виникла заборгованість в сумі 9705,26 грн.: де заборгованість за тілом кредитом складає 3006,70 грн.; заборгованість за процентами складає 42,60 грн.; заборгованість по сплаті комісії складає 1515,96 грн.; заборгованість за нарахованою щомісячною комісією 250,00 грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою в строк щомісячною комісією 4875,00 грн., пеня в розмірі 15,00 грн., що підтверджуються довідкою від 04.01.2018 року №06.2-10/17 (а.с.13). 14.10.2014 року набрав чинності Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», в ст.2 якого зазначено, що на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та /або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам - підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. У п.5 ст.11 Прикінцевих та перехідних положень Закону передбачено, що Кабінет Міністрів України у десятиденний строк з дня опублікування цього Закону зобов'язаний, зокрема: затвердити перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, розпочата відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 квітня 2014 року «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014, у період із 14 квітня 2014 року до її закінчення. На виконання цього Закону 30.10.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1053-р, яким було затверджено Перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з п.20 ч.1 цього Розпорядження м.Краматорськ Донецької області, де зареєстрований відповідач, входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Проте 05.11.2014 року Кабінет Міністрів України прийняв Розпорядження №1079-р про зупинення дії Розпорядження від 30.10.2014 року №1053-р, яке в подальшому постановою окружного адміністративного суду м. Києва від 09.02.2015 року було визнано нечинним (справа №826/18330/14). Згідно зі ст.1 Закону України «Про боротьбу з тероризмом» район проведення антитерористичної операції - це визначені керівництвом антитерористичної операції ділянки місцевості або акваторії, транспортні засоби, будівлі, споруди, приміщення та території чи акваторії, що прилягають до них і в межах яких проводиться зазначена операція. За наказом керівника Антитерористичного центру при СБУ від 07.10.2014 року №33/6/а «Про визначення районів проведення антитерористичної операції та термінів її проведення» районами проведення АТО визначені всі населені пункти Донецької та Луганської області (без виключень). Розпорядженням КМУ від 02.12.2015 року №1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визначення такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України» затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція і до цього переліку включено м.Макіївка Донецької області. Відповідно до ст.5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він помякшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов'язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Оскільки на теперішній час м.Макіївка, згідно затвердженого переліку, є територією де проводилася антитерористична операція, то визначені Законом України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» тимчасові заходи для забезпечення підтримки осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції, розповсюджуються на відповідача і звільняють його від обовязку по оплаті пені та штрафів на користь ПАТ КБ «Приватбанк», з урахуванням положень ст.5 ЦК України та ст.58 Конституції України. З огляду на вказане, у позовних вимогах про стягнення з відповідача [PERSON] на користь ПАТ «[PERSON] Кредит» пені в 15,00 грн., слід відмовити. На підставі наведеного суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково та з відповідача слід стягнути на користь позивача заборгованість за кредитним договором №СК/01/000243 від 08.01.2014 року в розмірі 9690,26 грн., що складається з: заборгованість за тілом кредитом складає 3006,70 грн.; заборгованість за процентами складає 42,60 грн.; заборгованість по сплаті комісії складає 1515,96 грн.; заборгованість за нарахованою щомісячною комісією 250,00 грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою в строк щомісячною комісією 4875,00 грн. В іншій частині позову відмовити. Відповідно до ст.141 ч.1 ЦПК України за рахунок відповідача позивачу слід відшкодувати понесені судові витрати пропорційне до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1697,37 грн. (9690,26*1700/9705,2). На підставі викладеного та

Outcome: approved