Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-17 00:00:00

10.12.2019 року позивач звернулася до суду з позовом та просить стягнути на її користь 24412 грн. 50 коп. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди, завданої внаслідок порушення трудових прав в сумі 2000 грн.. Свою заяву обґрунтовує тим, що до 03.06.2019 року вона працювала у відповідача. При звільненні розрахунок з нею не проведено. Позивач надав заяву про розгляд справи за її відсутності, на заочний розгляд справи згодна. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином, про причини неявки суд не подвідовим, відзив не надав. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. 03 червня 2019 року позивача звільнено з роботи у ПрАТ «ЧЕЗАРА» за скороченням штату. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 18.01.2019 року по справі № 750/12208/18 з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість по заробітній платі станом на 01.10.2018 року. Рішенням Деснянського районного суду м.Чернігова від 08.10.2019 року по справі №750/10281/19 стягнуто з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі станом на 01.09.2019 року в розмірі 23865 грн. 08 коп. Як зазначає позивач, рішення суду не виконані, заробітна плата не виплачена. Згідно ч. 1 ст. 115 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Статтею 117 цього Кодексу встановлено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Згідно розрахунку середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 04.06.2019 року по 01.12.2018 року становить 24412 грн. 50 коп. Розрахунок відповідачем не оспорювався. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд вважає справедливим і рівноцінним відшкодування позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку з невиплатою грошових коштів тривалий час в розмірі 2000 грн. За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та моральної шкоди підлягають задоволенню.

Outcome: approved