Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-04 00:00:00

11 грудня 2017 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач в обґрунтування своїх вимог за позовом, зазначив, що знаходиться у шлюбі, який був зареєстрований 23 жовтня 1993 року ВДРАЦС Великоновосілківського районного управління юстиції, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 93. Від шлюбу подружжя має неповнолітню доньку, [PERSON], [INFO], але на даний час донька зареєструвала шлюб та проживає окремою сім'єю, відносно цього рішенням Великоновосілківського районного суду від 15 вересня 2016 року вирішено питання надання права на шлюб неповнолітній [PERSON] У своїй позовній заяві позивач вказує, що між ним та відповідачем постійно виникали непорозуміння та сварки з різних причин, шлюбні відносини між ним та відповідачем фактично припинились, сторони проживають окремо один від одного, спільного господарства не ведуть. Спору, відносно належності спільного майна та місця проживання дитини між позивачем та відповідачем не виникло. У судове засідання сторони не з'явились. Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій він наполягає на розірванні шлюбу. Позивач впевнений, що сім'я розпалась остаточно і відновлена бути не може. Відповідач, повідомлена судом про дату та час розгляду справи, також в судове засідання не з'явилася, але в матеріалах справи присутня її заява про розгляд справи у її відсутність та погодженням з позовними вимогами. При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами. Розглянувши матеріали справи, судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про одруження серії [NUMBER], виданим Великоновосілківським відділом РАЦС Донецької області 23.10.1993 року, з 23.10.1993 року сторони у справі знаходяться у зареєстрованому шлюбі, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис за № 93. Згідно ст. 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом позову, шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться, сторони мешкають окремо. Спільна дитина, [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі та проживає окремо від позивача та відповідача. Спір з приводу місця проживання дитини відсутній. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і поновлена бути не може. Доказів на підтвердження іншого сторонами не надано. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачем такої вимоги не заявлено, тому судом це питання не розглядається. За відсутності відповідного клопотання, сплачений позивачем судовий збір не відшкодовується. На підставі ст. ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved