Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-16 00:00:00

11 лютого 2010 року Первомайський міжрайонний прокурор Миколаївської області звернувся з позовом до суду в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про позбавлення батьківських прав в якому зазначав наступне. Мати неповнолітньої [PERSON] - [PERSON] ухиляється від виконання обов'язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, живе в своє задоволення, її не забезпечує, не відвідує в Березківській загальноосвітній школі-інтернаті, де вона навчається. Тому просив позбавити батьківських прав відповідачку щодо [PERSON] та передати її органу опіки та піклування Первомайської міської ради. Також просив вирішити питання про стягнення з відповідачки аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В судовому засіданні прокурор позов підтримав та просив задовольнити. Неповнолітня [PERSON] до судового засідання не з'явилася через зайнятість у навчальному процесі, про час та місце судового розгляду була повідомлена належним чином. Представник органу опіки та піклування Первомайської міської ради не заперечував проти задоволення позовних вимог та підтримав їх. Відповідачка позовні вимоги визнала в повному обсязі. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з таких підстав. Під час розгляду справи судом встановлено, що відповідачка є матір'ю неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Батько неповнолітньої - [PERSON] помер [INFO]. Як вбачається з висновку органу опіки та піклування Первомайської міської ради Миколаївської області від 27 січня 2010 року відповідачка за місцем проживання характеризується негативно, вихованням та утриманням своєї неповнолітньої дитини не займається, не піклується її здоров'ям та життям, дитина перебуває в Березківській школі-інтернаті Кривоозерського району Миколаївської області, але вона її там не відвідує. Відповідачка веде антигромадський спосіб життя, зловживає спиртними напоями, за місцем проживання антисанітарна обстановка. Відповідачка є дієздатною особою, працеспроможна, проте постійної роботи не має. В судовому засіданні відповідачка підтвердила, що дійсно не займається вихованням дочки. За весь час перебування дочки в школі-інтернаті не відвідувала її з 2008 року, матеріальної допомоги не надає, тобто умисно не виконує батьківських обов'язку відносно неї. Відповідно до вимог ст.ст. 150, 155, 180 СК України, батьки зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про здоров'я дитини, фізичний, духовний та моральний розвиток останньої, що є найважливішими обов'язками матері і батька, а також повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров'я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Зокрема, п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. За таких обставин суд вважає доцільним позбавити відповідачку батьківських прав щодо неповнолітньої [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Враховуючи обов'язок матері утримувати свою дитину до її повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоров'я та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідачка має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї неповнолітньої дитини в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Окрім цього, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 81, ст. 88 ЦПК України, п. «а» ст. 3, ст. 4 Декрету КМ України № 7-93 від 21 січня 1993 року та Постанови КМ України № 1258 від 21 грудня 2005 року з відповідачки також підлягають стягненню в дохід держави судові витрати: судовий збір в розмірі 51 гривні та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 гривень.

Outcome: approved