Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-14 00:00:00

11 лютого 2016 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], з врахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 16.02.2016р. (а.с. 17) в якій позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: Львівська область, м. Камянка-Бузька, вул. Львівська, 39. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що він є власником будинку №39 по вул. Львівська в м. Камянка-Бузька, а відповідачка зареєстрована у цьому будинку в результаті укладення з ним шлюбу від якого у них народилися діти, які також проживають за цією адресою. Однак, на даний час шлюб між ним та відповідачкою розірвано, а сама вона уже більше двох років в будинку не проживає оскільки перебуває в Російській Федерації. У звязку із тим, що відповідач не проживає в будинку, але є зареєстрованою, просить суд задовольнити позовні вимоги. В судове засідання позивач не прибув, надав суду заяву про розгляд справи без його участі враховуючи її похилий вік та стан здоровя. Відповідач в судове засідання не зявилась, про причини неявки суд не повідомила. Про час і місце проведення судового засідання відповідач була повідомлена належним чином в порядку ст.ст.74,76 ЦПК України шляхом надсилання повістки поштовим звязком та публікації оголошення в пресі. З огляду на повторну неявку відповідача, а також зважаючи на згоду позивача щодо проведення заочного розгляду справи, суд проводив заочний розгляд справи у відповідності до ст. ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозвязку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Будинок №39 по вулиці Львівська в м. Камянка-Бузька Львівської області належить на праві власності позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом і заповітом від 10.09.2001р. та посвідчується реєстраційним посвідченням від 30.08.2002р. (а.с. 8, 13). В даному будинку зареєстровані у встановленому законом порядку позивач [PERSON], його доньки [PERSON] та [PERSON], внучка [PERSON], а також відповідачка (дружина) [PERSON], що підтверджується довідкою від 16.07.2015р. №1195 (а.с. 14). Із рішення Камянка-Бузького районного суду Львівської області від 09.10.2015р. видно, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення не оскаржене та набрало законної сили 21.10.2015р. (а.с. 10-11). Як стверджується актом про відсутність (на проживання) особи за місцем реєстрації від 04.02.2016р. (а.с. 6) відповідач [PERSON] не проживає у [INFO] більше року. Вирішуючи питання про те, які норми норм матеріального права підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд виходить із того, що спір виник з-приводу права користування майном, яке перебуває у приватній власності, а тому застосуванню підлягають відповідні норми ЦК України. Так, зокрема, відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Враховуючи той факт, що відповідач відсутня понад один рік у спірному будинку, який є особистою власністю позивача, що судом беззаперечно встановлено, доказів поважності причин такої відсутності сторонами не надано, а судом не здобуто, то суд прийшов до висновку, що відповідач втратила право користування зазначеним вище житловим приміщенням. При вирішенні даного спору суд також враховує відсутність будь-яких негативних наслідків для відповідачки в результаті ухвалення даного рішення, так як відповідачка підписала заяву 29.06.2015р., яка посвідчена нотаріально в Російській Федерації (а.с. 12) і відповідно до якої просить зняти її з реєстраційного обліку за спірною адресою. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення повністю, як такі, що є підставними та обґрунтованими. На підставі ст. ст. 16, 405 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved