Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

10 березня 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] (далі - відповідач) про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дітей, мотивуючи свої вимоги тим, що збереження шлюбу, й подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення. Позивач зазначає, що 24 жовтня 1999 року вона та відповідач уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №10. Від спільного проживання вони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які перебувають на повному її утриманні. Матеріальну допомогу на утримання дітей відповідач не надає. Тому позивач просила суд розірвати шлюб який було укладено між ними та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітніх дітейу розмірі ? частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO], а потім стягувати аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення [PERSON] повноліття, тобто до [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явилася, направила до суду заяву в якій просить задовольнити позовні вимоги та розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, направив до суду заяву в якій пояснив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти їх задоволення та просив розглядати справу у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних та встановлених судом обставин і визнаних відповідно до них правовідносин. 24 жовтня 1999 року сторони уклали шлюб, який зареєстрували у виконавчому комітеті Северинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, актовий запис №210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 7). Від шлюбу сторони мають двох дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу залишаються проживати разом із матір'ю. Шлюб сторін виявився невдалим, оскільки їхня сім'я розпалася на ґрунті взаємних непорозумінь, у зв'язку з чим шлюбні відносини між ними фактично припинені. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Діти перебувають на повному утриманні у матері. З ч.1 ст.24 СК України вбачається, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Вирішуючи справу

Outcome: approved