Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-07 00:00:00

11 січня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], треті особи - Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, Служба у справах дітей Одеської міської ради про позбавлення батьківських прав, встановлення опіки та стягнення аліментів на утримання дитини. В судовому засіданні 18 липня 2017 року позивачкою надано зміни до позову. Просить: позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини [PERSON], [INFO]; встановити опіку над малолітньою дитиною та призначити її опікуном; стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON], яка народилась [INFO] у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня представлення позову до досягнення нею повноліття. Мотивує вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON], яка є ії сестрою, з якою вони проживали в одній квартирі. Після ії смерті разом з нею продовжує проживати донька померлої, ії племінниця. Батько дитини пішов з сім'ї в 2014 році, з цього часу місце його знаходження не відомо, долею дитини не турбується, ії вихованням не займається. Отже, батько ухиляється від виконання батьківських обов'язків відносно фізичного, духовного та морального розвитку малолітньої, не проявляє до неї турботи та уваги, не цікавиться справами дитини та станом її здоров'я, в зв'язку з чим позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом. В судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Опитана в судовому засіданні малолітня [PERSON] пояснила, що батько вже тривалий час з нею не бачиться та не спілкується, своїх обов'язків як батько не виконує, вона проживає разом з позивачкою яка добре до неї ставиться, не заперечує проти позбавлення відповідіча батьківських прав. Бажає, щоб опікуном була призначена ії рідна тітка - [PERSON] в сім'ї якої вона зараз проживає, не заперечує, щоб аліменти на її утримання стягувались на користь позивачки. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце слухання справи був сповіщений належним чином. Представник третьої особи - Служби у справах дітей Одеської міської ради вважала доцільним позбавлення відповідача батьківських прав відносно дитини та стягнення з нього аліментів на ії утримання, а також встановлення опіки. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] у селі Писарівка, Ямпільського району, Вінницької області народилась [PERSON], про що свідчить актовий запис за № 13, здійснений 29 вересня 2004 року Виконавчим комітетом Писарівської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Батьками дитини зазначені: мати [PERSON], батько - [PERSON] (а.с.6). Як вбачається із матеріалів справи, 17 грудня 2010 року мати дитини [PERSON] уклала шлюб з [PERSON], [INFO], про що Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м.Києва зроблений запис за № 730 (а.с.7). Відповідно листа Ямпільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькій області від 16.09.2016 року № 1824-.2.1-04-39, на зберіганні в архіві відділу знаходиться актовий запис про народження № 13 від 29.09.2004 року народження, по виконкому Писарської сільської ради Ямпільського району Вінницької області. Державна реєстрація народження проведена відповідно до статті 126 Сімейного кодексу України, відомості про батька зазначені за спільною заявою батьків про визнання батьківства від 17.12.2010 року (а.с. 108). [INFO] у місті Києві померла [PERSON], про що 21 червня 2016 року складено відповідний актовий запис за № 9671, зроблений Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції в місті Києві (а.с. 5). Наказом Служби у справах дітей Одеської міської ради № 79 від 07 вересня 2016 року [PERSON], [INFO] поставлена на облік дітей, які опинились у складних життєвих обставинах, батьки ухиляються від виконання батьківських обов'язків (а.с. 13). З червня 2016 року малолітня [PERSON], [INFO] проживає разом з [PERSON], яка є рідною тіткою з боку померлої матері за адресою: [ADDRESS]. 23 червня 2017 року Приморською районною адміністрацією Одеської міської ради наданий висновок органу опіки та піклування № 01-11/802 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] у відношенні малолітньої [PERSON], [INFO] та призначення [PERSON], [INFO] опікуном дитини, складений на підставі проекту висновку служби у справах дітей Одеської міської ради від 19.05.1917 року № 07/3374/30 (а.с. 39-42). Органом опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради з'ясовано та зазначено у висновку, що малолітня [PERSON], [INFO], при народжені мала прізвище, ім'я та по батькові: [PERSON], [INFO]. Родина [PERSON] перебуває в шлюбі з [PERSON] та проживають разом з братом [PERSON] - [PERSON], 1971 року народження, разом з малолітньою донькою, а також малолітня [PERSON], яка має право власності на 1/6 частину цієї квартири. За результатами співбесіди з дитиною встановлено, що батько життям доньки не цікавиться, не телефонує, місце його проживання ій не відомо; також з'ясовано, що між нею та тіткою - [PERSON] та ії родиною склалися дужі добрі та довірливі стосунки, дитина надала згоду на встановлення над нею опіки. Батько дитини - [PERSON] на засідання органу опіки та піклування жодного разу не з'явився, хоча був повідомлений належним чином. В ході судового розгляду встановлено, що батько дитини ухиляється від здійснення батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки, не здійснює матеріальне забезпечення, життям дитини не цікавиться, чим нехтує своїми обов'язками. Вихованням дитини займається тітка [PERSON]. Відповідно до ст. 164 Сімейного кодексу України батько може бути позбавлений батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Як вбачається із наданих суду матеріалів, батько дівчинки навчальний заклад не відвідував, на батьківських зборах присутнім не був, не цікавився шкільним життям дитини, рівнем успішності. Зазначеними діями відповідач порушує приписи сімейного законодавства, а отже відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України, згідно якою передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Верховний суд України в ч. 2 п. 16 Пленуму «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року наголосив, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків, як підстава для позбавлення батьківських права має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Отже, батько дитини ухиляється від здійснення батьківських обов'язків відносно малолітньої доньки, не здійснює матеріальне забезпечення. Викладені обставини дають суду підставу задовольнити позов щодо позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки він ухиляється від виховання та утримання малолітньої дитини, не цікавиться її навчанням, з нею постійно не спілкується, не проявляє відносно неї належної батьківської турботи, а тому позбавлення відповідача батьківських прав буде відповідати інтересам дитини. Таким чином, з урахуванням всіх обставин даної справи суд приходить до висновку, що викладені факти ухилення [PERSON] від виконання батьківських обов'язків по утриманню та наданню належних умов для виховання та утримання доньки знайшли свого підтвердження, тому для настання позитивного результату у долі дитини та з метою захисту ії прав та інтересів відповідач повинен бути позбавлений батьківських прав. Отже, в порядку ст.243 Сімейного кодексу України над дітьми позбавленими батьківського піклування встановлюється опіка. Так, згідно довідки форми № 1 від 26.12.2016 року з 2004 року [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS]. Відповідальним в цій квартирі є [PERSON], 1944 р.н.. також в квартирі зареєстровані: з 11.12.1987 року народження - [PERSON], 1971 р.н. (син); з 25.02.2011 року - [PERSON], 2008 р.н. (онука); з 01.10.2003 року [PERSON], 1997 р.н. (онук); з 21.08.1991 року - [PERSON], 1975 р.н.; з 05.12.2007 року - [PERSON] [INFO](зять) (а.с. 8). По день смерті мати дитини [PERSON] також була зареєстрована в цій квартирі (а.с.9). [INFO] померла [PERSON]. Спадкоємцем майна померлої (1/6 частки квартири [ADDRESS] стала ії донька [PERSON], на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 квітня 2016 року, яке видане державним нотаріусом Шостої одеської державної нотаріальної контори, спадкова справа 494/2015, зареєстровано в реєстрі за № 6-294 (а.с. 73,74). Позивачка матеріально забезпечена, житлове приміщення, де мешкає родина, чисте і охайне, облаштовано всім необхідним для проживання та всебічного розвитку дитини, житлово-побутові умови відповідають встановленим нормам. Згідно із висновком про стан здоров'я, довідками, наданими Одеським міським психіатричним диспансером та Одеським обласним наркологічним диспансером, медичних протипоказань щодо встановлення опіки позивачкою, не має. Враховуючи викладене, суд вважає доцільним встановити опіку над малолітньою дитиною [PERSON], [INFO] та призначити позивачку опікуном малолітньої дитини. Стаття 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої Верховною Радою України 27.09.1991 року, та положення Декларації прав дитини регламентують, що інтереси дитини необхідно забезпечувати найкращим чином, дитина повинна бути серед тих, хто першим одержує захист і допомогу. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч.2 ст.51 Конституції України) і закріплюється в сімейному законодавстві. Зокрема, статтею 180 Сімейного кодексу України на батьків покладено обов'язок по утриманню дитини до досягнення нею повноліття. Відповідно до закону обов'язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Відповідно, невиконання зазначеного обов'язку тягне за собою встановлену законом відповідальність. Відповідно до частини 2 статті 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Таким чином, дитина знаходиться на утриманні тітки, а батько не приймає участі в матеріальному забезпеченні доньки, яка такої допомоги потребує. В силу статті 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Згідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу статті 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Виниклі між сторонами правовідносини регулюються ч.3 ст.181 СК України, в редакції Закону № 2037-VIII від 17 травня 2017 року, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Враховуючи аліментний обов'язок батька дитини, що дитина проживає з позивачкою, відсутності даних щодо наявності у відповідача інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, суд вважає можливим стягувати з відповідача на користь позивачки на утримання дитини щомісячно аліменти в розмірі у розмірі 1/3 заробітку (доходу) платника аліментів але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня представлення позову до досягнення нею повноліття, тобто до [INFO]. Відповідно ст.88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає необхідним покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору та в порядку п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в межах суми платежу за один місяць з дати звернення позивачки до суду.

Outcome: approved