Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-22 00:00:00

11 січня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Вінницького районного суду із даним позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини на час навчання у твердій грошовій сумі. Свій позов позивач мотивувала тим, що з відповідачем перебувала в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 26.05.2008 року. Вказує, що від шлюбу вони мають сина- Тарасюка [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею. Зазначає, що рішенням Вінницького районного суду Вінницької області по справі №2-153/2011 року з відповідача стягувались аліменти на її користь утримання неповнолітнього сина [PERSON] , але на даний час син набув повноліття , тому він перебуває на її утримані, а матеріальну допомогу відповідач добровільно сину не надає. Вказує, що їх син [PERSON] є студентом і навчається у Вінницькому коледжі Будівництва і архітектури КНУБА, вищому навчальному закладі I рівня акредитації, за спеціальністю - «Будівництво та експлуатація будівель і споруд», на денній формі навчання. Термін навчання з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року. Син [PERSON] власного заробітку немає? знаходиться на її утримані та потребує матеріальної допомоги на період навчання, а саме-щоденних коштів на проїзд, на харчування, коштів на одяг, канцелярське приладдя та інших витрат для нормального навчання та проживання. Зазначає, що їй одній важко забезпечити сина усім необхідним, а відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання сина в період його навчання не надає, хоча має таку можливість, тому просить суд, винести рішення, яким стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 1300 грн. 00 коп., щомісячно, на період його навчання, але не більше як до досягнення сином 23 річного віку. В судовому засідання позивач [PERSON] заявлений позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення аналогійні зазначеним у ньому. Суду доповнила, що відповідач свідомо не бажає працевлаштовуватися , оскільки за попередніми судовими рішеннями йому присуджено сплачувати на її користь гроші, хоча він має таку можливість. Син навчається на 3 курсі, денної формі навчання, стипендію не отримує, відвідує факультативні заняття , які потребують додатково оплати. Просить стягнути з відповідача аліменти в розмірі 1300 гривень, виходячи з розміру мінімальної заробітної плати. Щомісячно на утримання сина, вона витрачає приблизно мінімум 1000 гривень. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти задоволення заяви, суду пояснив, що є особою, яка має 3 групу інвалідність, у звязку з травмою правої руки, єдиним джерелом його доходу є призначена пенсія по інвалідності , розмір якої становить приблизно 775 грн., оскільки частина пенсій відраховується на погашення боргів за рішенням суду. Крім того з 2015 року він хворіє на хронічне захворювання- гепатит, лікування якого потребує значних коштів, як на придбання ліків так і на проходження обстежень , здачі аналізів . Також він перебуває у другому шлюбі, має на утриманні двох малолітніх дітей, його дружина знаходиться у декретній відпустці до догляду за дитиною. На даний час перебуває у Центрі зайнятості на обліку. Його донька [PERSON] знаходиться на диспансерному лікуванні тому у нього відсутня можливість надавати позивачу матеріальну допомогу. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог та суду пояснив, що відповідач [PERSON] не має можливості надавати матеріальну допомогу своєму повнолітньому сину в сенсі положень ст. 199 СК України, оскільки хворіє, на даний час непрацевлаштований , оскільки в суді оскаржує звільнення з роботи, має виплачувати грошові кошти за виконавчими листами, крім того, має іншу сім*ю, на утримані дружина та двоє малолітніх дітей, їх сім*я має статус малозабезпеченою, у звязку з чим перебуває на обліку в УПЗСН, тому просить суд відмовити у задоволені даного позову. Вислухавши пояснення позивача, відповідача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає , що позов частково обґрунтований та такий , що підлягає до часткового задоволення виходячи з такого. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який згідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії І-АМ №039121, 25.05.2008 року розірвано (а.с.6). Позивачем 20.02.2015 року згідно свідоцтва про зміну імені, серія І АМ №008312, змінено прізвище з «Тарасюк» на «Писко» .(а.с.7). Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії 1 ТП №101168 (а.с.3), який згідно довідки виданої виконавчим комітетом Агрономічної сільської ради Вінницького району Вінницької області від 09.12.2016 року вих. №1176, знаходиться на утримання позивача [PERSON] (а.с.5). Відповідно до довідки від 20.05.2016 року - [PERSON], дійсно навчається у Вінницькому коледжі будівництва і архітектури КНУБА, вищому навчальному закладі І рівня акредитації за спеціальністю 5.0601-1-1 «Будівництво та експлуатація будівель і споруд», за державним замовленням з 01.09.2014 року по 30.06.2018 року (а.с.4). Згідно довідки, яка видана керівництвом ТОВ «Вороновицьке ХПП» від 13.12.2016 року за №ВХП00000070, [PERSON] працює в ТОВ «Вороновицьке ХПП» з 27.08.2014 року. Займає посаду - інженер з охорони праці. Дохід за період з 01.01.2016 року по 30.11.2016 року склав 15\~856 грн. 00 коп. (а.с.8), з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року її дохід склав 9\~275 грн.45 коп. відповідно до відповіді на запит адвоката [PERSON] від 06.02.2017 року. Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, серії І-АМ №173561, виданого повторно 02 грудня 2015 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON], від даного шлюбу відповідач має двох неповнолітніх дітей, що вбачається з копій свідоцтв про народження: [PERSON], 25 вересня 2010 року, серії І-АМ №322488, виданого повторно від 27 листопада 2015 року та [PERSON], 17 травня 2016 року, серії І-АМ №334930, виданого 20 травня 2016 року. З довідки виданої Погребищанською РДА Вінницької області від 27.01.2017 року, вбачається що [PERSON] з 01.12.2016 року по 31.05.2017 року призначено державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім*ям. До складу сім*ї входять [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON], що підтверджується довідкою Погребищанської сільської ради від 27.01.2016 року за №365. Відповідач [PERSON] відповідно до копії довідки до акту огляду МСЕК, серії 10 ААБ, №303777, є особою , яка має інвалідність третьої групи з 01.12.2012 року. З консультативних висновків спеціаліста: від 30.03.2015 року вбачається, що відповідач [PERSON] знаходиться на диспансерному обліку в Вінницькому гепатологічному центрі з 2014 року з діагнозом: хронічний вірусний гепатит С, помірна активність запального процесу; від 30.01.2017 року хворий [PERSON] перебуває в МКЛ №1 на «Д» обліку, з діагнозом: хронічний вірусний гепатит С, мінімальна активність процесу. Донька відповідача [PERSON], 25.09.2010 року щорічно обстежується у сімейного лікаря, проходить часто лікування і обстежується у лікаря - педіатра, знаходиться на диспансерному обліку у сімейного лікаря. Згідно довідки про розмір призначеної і фактично отриманої пенсії від 24 січня 2017 року відповідач [PERSON] знаходиться на обліку в Липовецькому об*єднаному Управлінні ПФУ Вінницької області та за період з 01.08.2016 року по 31.01.2017 року отримав фактично виплачений розмір пенсії у сумі 4\~654 грн. 80 коп. Застосовуючи норми матеріального та процесуального права суд виходить з наступного. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Встановленим в суді фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Сімейним кодексом України.\~ Відповідно до частини 1 ст. 141 СК України мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини. Згідно положень ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 СК України суд, визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182\~цього Кодексу. Згідно із ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі. Згідно ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Визначаючи розмір аліментів в 400 гривень, суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини - здорова, яка навчається на денній формі навчання, у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, не отримує стипендії , є повнолітньою особою, яка повинна вже самостійно прикладати зусилля для забезпечення своїх матеріальних потреб; перебуває на утриманні матері, яка працює та має можливості надавати сину матеріальну допомогу, також стан здоровя та матеріальне відповідача, який є особою, яка має інвалідність 3 групи у зв*язку з чим отримує пенсію, крім того, хворіє на хронічне захворювання , яке потребує матеріальних затрат, має іншу сім*ю- дружину та двох малолітніх дітей, офіційно не працює, відомостей про перебування на обліку у Центрі зайнятості відповідачем не підтверджено, тому суд вважає , що відповідач має можливості працевлаштуватися офіційно , хоча зусиль до цього не прикладає, а наявність іншої сім*ї та інших дітей, не повинно бути підставою для звільнення відповідача від обовязку допомагати матеріально повнолітньому сину , оскільки діти у батьків є рівними в правах , незважаючи на їх кількість, вік, місця проживання. Тому суд дійшов висновку, що позов позивача підлягає частковому задоволенню, а з відповідача стягненню на користь позивача аліменти на утримання дитини на період навчання у в розмірі 400 ( чотирьохсот ) гривень, щомісячно , на період навчання , починаючи з 11 січня 2017 року і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення дитиною 23 років. В решті позовних вимог- відмовити за необґрунтованістю. Відповідно до ч. 2 ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON], [INFO], ідентифікаційний № [NUMBER], слід стягнути на користь держави судовий збір, від сплати якого звільнено позивача, в сумі - 640 грн. 00 коп. У відповідності до ст. 367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial