Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

12.08.2015 року директор СО «Шаргородські ЕМ» звернувся до суду з вказаним позовом в інтересах ПАТ «Вінницяобленерго» до [PERSON], в якому зазначив, що 10.03.2015 року працівниками Шаргородських ЕМ проводилися перевірки електроустановок побутових абонентів в с. Плебанівка. При перевірці електроустановки [PERSON] було виявлено підключення до мереж ПАТ «Вінницяобленерго» з використанням «штучного нуля», внаслідок чого електроенергія споживалася, проте не обліковувалася і не оплачувалася, про що представником енергопостачальної організації було складено акт №3178 від 10.03.2015 року про порушення Правил користування електроенергією для населення. 13.03.2015 року Комісією по розгляду актів СО «Шаргородські ЕМ» відповідачу було нараховано до сплати 13151,61 грн. за порушення Правил користування електроенергією для населення. Відповідачеві надсилалося попередження про оплату заборгованості, умови якого ним на день подання позову не виконані. Просить стягнути з відповідача на користь ПАТ «Вінницяобленерго» в особі СО «Шаргородські ЕМ» вказану суму, оскільки останній добровільно збитки не відшкодував, а також сплачений при зверненні до суду судовий збір. В судове засідання представник ПАТ «Вінницяобленерго» [PERSON], що діє на підставі довіреності від 01.01.2015 року не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі і просить позов задовольнити (а.с.20-21). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги ПАТ «Вінницяобленерго» визнає в повному обсязі, заперечень щодо задоволення позову не має (а.с.22-23). В судове засідання не зявилися всі особи, які беруть участь в справі, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, при цьому представник позивача та відповідач подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, перешкод для розгляду справи в судовому засіданні немає, тому суд вважає, що справу можна розглянути без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.197 ЦПК України. Вирішуючи спір суд встановив, що 10.03.2015 року працівниками Шаргородських ЕМ проводилася перевірка електроустановки побутового споживача [PERSON], що знаходиться в с. Плебанівка Шаргородського району Вінницької області на вул. Ворошилова, 18, і було виявлено використання «штучного нуля», внаслідок чого електроенергія споживалась без обліку і не оплачувалася, про що в присутності відповідача складено акт №3178 (а.с.3). Відповідно до підпункту 7 п.3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, «штучний нуль» додатково змонтований контур заземлення (у тому числі металеві труби водопроводу або опалення), що зєднаний з «нульовим» проводом внутрішньо будинкової електромережі, який за умови неправильного підключення лічильника (наприклад, у разі якщо електрична енергія обліковується однофазним індукційним лічильником «фаза» у третій клемі) дає змогу безобліково споживати електричну енергію. При складанні акту №3178 від 10.03.2015 року відповідач був присутній, підписав його, жодних заперечень щодо обставин, викладених в Акті про порушення Правил користування електроенергією для населення, не зазначав. На підставі означеного акту 13.03.2015 року комісією по розгляду актів про порушення Правил користування електроенергією для населення СО «Шаргородські електромережі» проведено розрахунок заподіяної енергопостачальній організації шкоди, яка складає 13151,61 грн., що підтверджується протоколом засідання Комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 13.03.2015 року та розрахунком збитків за актом №3178 (а. с.6-7). При цьому, як вбачається із протоколу засідання Комісії по розгляду актів про порушення ПКЕЕН від 13.03.2015 року та розрахунку збитків за актом №3178, розрахунок збитків, заподіяних відповідачем енергопостачальній організації, здійснювався на підставі п. 3 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією, затвердженої Постанової НКРЕ України від 04.05.2006 року №562, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції 04.07.2006 року за №782/12656 «Про затвердження Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачем правил користування електричною енергією», підпунктом «г» пункту 3.3. встановлено, що у разі використання споживачем «штучного нуля», що призвело до споживання не облікованої електричної енергії, розрахунок вартості недолікованої електричної енергії здійснюється із дня останньої технічної перевірки або допуску електроустановки в експлуатацію (у разі, коли технічна перевірка даної електроустановки не проводилась) до дня усунення порушення, але не більше сумарної кількості днів за три роки, що передували дню виявлення порушення, та до дня усунення порушення. Судом встановлено при перевірці паспортних даних відповідача (а.с.23), що останній зареєстрований в [INFO] на вул. Ворошилова, 18, що підтверджується також інформацією Шаргородського РС УДМС (а.с.16). Також, судом встановлено, що відповідач станом на 10.03.2015 року також проживав у [INFO] на вул. Ворошилова, 18, та споживав електроенергію внаслідок використання «штучного нуля», що підтверджується актом про порушення від 10.03.2015 року. До теперішнього часу відповідачем збитки не відшкодовано. Встановленому судом факту відповідають цивільні правовідносини, що виникають із відшкодування шкоди і регулюються Конституцією України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 22, 23, 1166 ЦК України. Згідно із ч.3 ст.13 Конституції України, держава забезпечує захист прав усіх субєктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Згідно з ст.55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Статтею 4 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника. Відповідно до ст.16 ЦК України, одним із способів захисту порушеного цивільного права є відшкодування збитків та інші способи відшкодування шкоди. За загальними правилами майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (ч.1 ст.1166 ЦК України). Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 року за №6 (з наступними змінами та доповненнями) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», шкода, заподіяна особі і майну громадянина, або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок, та є вина зазначеної особи. Таким чином, закон у вказаних правовідносинах ставить можливість покладання відповідальності за заподіяну шкоду в залежність від наявності вини заподіювача. Відповідно до п.9 Правил споживання електроенергії для населення встановлено, що споживання електричної енергії без приладів обліку не допускається, крім випадків, передбачених цими Правилами. Пунктом 35 ПКЕЕН встановлено, що енергопостачальник має право відключити споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі. Згідно з п.48 ПКЕЕН споживач несе відповідальність згідно із законодавством за порушення правил користування електричною енергією. У разі виявлення представником енергопостачальника порушення споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та споживачем. Один примірник акта вручається споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Споживач має право внести до акта свої зауваження… Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника (п.53 ПКЕЕН). Оскільки судом встановлено, що дії [PERSON] по використанню «штучного нуля» при споживанні електроенергії були неправомірними і між ними і завданою шкодою є безпосередній причинний звязок і, враховуючи, що відповідач не довів, що шкода енергопостачальній організації завдана не з його вини та не відшкодував заподіяну безобліковим споживанням електроенергії шкоду, то право Шаргородських ЕМ на відшкодування збитків, завданих споживачем внаслідок порушень, допущених під час використання електроенергії, порушено і підлягає судовому захисту, а позов задоволенню. Підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1), згідно з вимогами ст.88 ЦПК України.

Outcome: approved