Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-13 00:00:00

10.10.2018 року до суду надійшла заява подружжя [PERSON] та [PERSON], в якій заявники просять розірвати шлюб зареєстрований 05.07.2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №282. Заявники посилаються на те, що через різні погляди на життя, сімейні відносини їх спільне життя не склалося, втрачено почуття любові, шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться, спроби примиритися результатів не дали, за таких обставин заявники прийшли до висновку, що нормальні відносини поновлені не можуть бути. Заявниками досягнуто згоди щодо розірвання шлюбу. Від шлюбу подружжя має малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка за їх взаємною згодою залишається проживати разом з матір'ю. Сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, батько бере на себе обов'язок приймати участь у вихованні та утриманні, про що подружжям укладено договір, посвідчений 10.10.2018 приватним нотаріусом ХМНО Лавінда Н.О. за р.№3832. Будь-яких спорів стосовно майна чи з інших питань між ними не має. При укладенні шлюбу заявник [PERSON] прізвище не змінювала. Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 12.10.2018 року було відкрито провадження по даній справі та призначено підготовче судове засідання. В підготовче судове засідання заявник [PERSON] не з'явилася, її представник [PERSON] подав до суду заяву, просить розглядати справу за її відсутності в підготовчому судовому засіданні, зазначив, що вимоги заяви підтримують в повному обсязі, просять їх задовольнити. В підготовче судове засідання заявник [PERSON] не з'явився, представник заявника - адвокат [PERSON] подав на адресу суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги про розірвання шлюбу підтримав, проти ухвалення судом рішення в підготовчому засіданні не заперечував. Згідно ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Суд, дослідивши матеріали справи, задовольняє заяву, вважаючи її обґрунтованою, і при цьому виходить з наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 05.07.2008 року, між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований 05.07.2008 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис №282. (а.с.11). Від шлюбу подружжя має малолітню дочку - [PERSON], [INFO], яка за їх взаємною згодою залишається проживати разом з матір'ю. (а.с. 12). Сторонами досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, батько бере на себе обов'язок приймати участь у вихованні та утриманні, про що укладено договір про участь у забезпеченні умов життя дитини, здійснення права на особисте виховання дитини та сплату аліментів на дитину, посвідчений приватним нотаріусом ХМНО Лавінда Н.О. за р.№3832.(а.с.13-14) Будь-яких спорів стосовно майна чи з інших питань між ними не має. Спільного господарства та бюджету не заявники ведуть, проживають окремо. Їх сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може, спорів щодо спільного майна подружжя, місця проживання та утримання дитини між ними не має, сторони досягли згоди щодо розірвання шлюбу. За змістом положень ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно ч.1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно ч.2 ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Таким чином, враховуючи конкретні обставини справи, стосунки які склалися у подружжя, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя та збереження родини стали неможливими та суперечить інтересам подружжя, що має вагоме значення, в зв'язку з чим вимоги заяви подружжя, що має дітей про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. Заявники не вимагають розподілу судових витрат, пов'язаних із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved