Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

10 липня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, посилаючись на те, що відповідно до кредитного договору № 1920 від 13.11.2014 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. строком користування на 6 календарних місяців. Пунктами 1.1 розділу 1; пп. 2 пп. 3.2.2 п. 3.2 розділу 3; п. 4.4 розділу 4 Договору передбачено, що відповідачка зобов'язалась повернути кредит та сплатити 33 % річних за користування кредитом. Погашення зобов'язань здійснюється у строки та розміри передбачені п. 4.4 розділу 4 договору кредиту з періодичною сплатою процентів та основної частини кредиту рівними долями строком не пізніше 13.05.2015 р. Відповідно до пп. 1.1 та розділу 4 договору проценти нараховуються з наступного дня після дня надання кредиту на залишок суми, з періодичною сплатою кредиту та процентів до повного виконання зобов'язань. Пунктом 4.4 Договору встановлений обов'язок повернення кредиту та процентів за ним в розмірі 550,00 грн. щомісячно, останній місяць - 561,32 грн. Остання сплата за кредитом здійснена 06.03.2015 року у сумі 1466,64 грн. Таким чином, у позивача є підстави для стягнення з [PERSON] заборгованості за договором кредиту. На підставі цього позивач змушений був звернутися до суду з позовом та просив стягнути з відповідача зазначену заборгованість за кредитним договором та відсоткам за його користування у розмірі 123,35 грн., судовий збір у розмірі 243,60 грн. Позивач - в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просив розглянути позовні вимоги за його відсутністю, підтримав позовні вимоги, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час та день слухання справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 197 ЦПК України у зв'язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд вважає, за можливе відповідно до ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що 13.11.2014 року між КС «Кредитсталь» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 1920, за яким він отримав кредит у розмірі 3000,00 грн. строком користування 6 календарних місяців та зобов'язався своєчасно повернути його до 13.05.2015 року, але свої зобов'язання виконав частково та заборгованість на теперішній час складає 123,35 грн. Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні бути виконані належним чином та у термін, передбачений договором, одностороння відмова від виконання зобовязання не допускається, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання грошового зобовязання. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. За правилами ст. 1046 ЦК України позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Статтею 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобовязання, має відшкодувати кредитором завдані ним збитки. Положеннями ст. 11 та 61 ЦПК України закріплено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який передбачає, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки кредитний договір між сторонами було укладено у відповідній формі, умови договору ніким зі сторін не опарювались. Позивачем умови договору були виконані належним чином, а саме відповідач отримав кредит в розмірі 3000,00 грн. Відповідачем зобов'язання виконані не в повному обсязі та на теперішній час заборгованість складає 123,35 грн., яка підлягає стягненню. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, що позивач сплатив судовий збір в розмірі 243,60 грн., тому він підлягає стягненню з відповідачки на користь позивача.

Outcome: approved