Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-23 00:00:00

10 березня 2020 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву, в якій просив поводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити. Зазначив, що 28 грудня 2015 року близько 16 год. 20 хв. в м. Малині Житомирської області по вул. Кримського, [PERSON] , керуючи автомобілем «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] та буксируючи автомобіль «Таврія», д.н.з. [NUMBER] , на гібкому зчепленні по вул. Мічуріна, перетинаючи головну дорогу по вул. Кримського, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, якого буксирує, щоб мати змогу самостійно контролювати його рух, не надав дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі до нерегульованого перехрестя та своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Внаслідок пошкодження автомобіля марки «Skoda Oktavia », д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , останньому була завдана майнова шкода, яка відповідно до висновку, складеного експертом [PERSON] , становить 31901,01 грн. На момент ДТП цивільно - правова відповідальність володільця транспортного засобу «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] не була застрахована, а тому 23 січня 2017 року [PERSON] звернувся до Моторного (транспортного) страхового бюро України ( далі МТСБУ) з заявою про виплату страхового відшкодування. 18 квітня 2017 року МТСБУ на користь [PERSON] було виплачено страхове відшкодування в розмірі 27661,37 грн. Крім того, МТСБУ було витрачено кошти у розмірі 946,52 грн., пов`язані із залученням аварійного комісара, яким було здійснено огляд транспортного засобу та проведення експертизи. Таким чином загальна сума витрат, що підлягає стягненню з відповідача в порядку статті 1191 ЦК України становить 28607,89 грн. Також позивач просить стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2102 грн. Відповідач в судовому засіданні заперечив по суті позову. Вважає, що позивач, звернувшись до суду у березні 2020 року з вимогами до відповідача пропустив загальний строк позовної давності, який становить три роки. Також механічні пошкодження, що зазначені у звіті про оцінку вартості збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу не відповідають дійсним пошкодження, що мали місце на автомобілі марки «Шкода», д.н.з. [NUMBER] після ДТП. З вищезазначених підстав просить в задоволенні позову відмовити повністю. Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 грудня 2015 року о 16 год. 20 хв. в м. Малині Житомирської області по вул. Кримського, [PERSON] , керуючи автомобілем «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] та буксируючи автомобіль «Таврія», д.н.з. [NUMBER] , на гібкому зчепленні по вул. Мічуріна, перетинаючи головну дорогу по вул. Кримського, не врахував дорожню обстановку, стан транспортного засобу, якого буксирує, щоб мати змогу самостійно контролювати його рух, не надав дорогу транспортним засобам, які рухаються по головній дорозі до нерегульованого перехрестя та своїми діями спричинив дорожньо-транспортну пригоду з автомобілем «Шкода», д.н.з. [NUMBER] . В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Малинського районного суду Житомирської області від 28 жовтня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та закрито провадження у справі у зв`язку з закінченням строку для накладення адміністративного стягнення (а.с.13). Постановою Апеляційного суду Житомирської області від 21 грудня 2016 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а постанову Малинського районного суду Житомирської області від 28.10.2016 року - без змін (а.с.14). Таким чином постанова Малинського районного суду Житомирської області набрала законної сили 21 грудня 2016 року. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент ДТП цивільно - правова відповідальність володільця транспортного засобу «Опель Астра», д.н.з. [NUMBER] не була застрахована. Відповідно до звіту № 30769/16 від 26 січня 2016 року про оцінку вартості ( розміру) збитків ,спричинених пошкодженням транспортного засобу, проведеного оцінювачем ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Skoda Oktavia », д.н.з. [NUMBER] , становить 31901,01 грн. (а.с.15-35). У зв`язку з залученням аварійного комісара, яким було здійснено огляд транспортного засобу та проведено експертизу, МТСБУ було витрачено 946,52 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням (а.с.38). Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідачем в ході розгляду справи не подано належних доказів на спростування заявлених позивачем вимог. У зв`язку з ДТП [PERSON] 31 грудня 2015 року подав до МТСБУ повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.10). 18 квітня 2017 року МТСБУ відповідно до платіжного доручення № 3301рв перерахувало [PERSON] кошти в розмірі 27661,37 грн. ( а.с.6). Згідно ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку із пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованому у порядку встановленому законодавством. Поняття регресу регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК України), а також ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Право регресу - це право зворотної вимоги, що виникає у страховика (регредієнта) до винної особи (регресату) на тій основі, що страховик попередньо провів виконання за страховим зобов`язанням, виплативши страхове відшкодування страхувальникові, тобто право регресу виникає з моменту сплати за третю особу. Таким чином, до даних спірних правовідносин підлягають застосуванню норми матеріального права про право на звернення МТСБУ до відповідача з регресним позовом. Дане узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року. ( справа № 755/9320/15-ц). Згідно із ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність у розмірі виплаченого відшкодування. Згідно із частиною шостою статті 261 ЦК України за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. ( Постанова Верховного Суду України від 05 квітня 2017 року ( справа № 6-2806цс16). Враховуючи те, що страхова виплата була виплачена МТСБУ [PERSON] 18 квітня 2017 року, то цей строк позивачем не пропущено. Отже, враховуючи викладене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в порядку регресу витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування в розмірі 27661,37 грн. В частині стягнення витрат, передбачених п.40.3 ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» за надання послуг аварійного комісара в розмірі 946,52 грн., то суд вважає, що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки як встановлено судом кошти були перераховані 11 березня 2016 року, з позовом до суду позивач звернувся у березні 2020 року, з пропуском строку позовної давності, передбаченого ст.257 ЦПК України, а відповідачем в ході судового розгляду заявлено про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягнення судові витрати, пропорційно задоволеним позивним вимогам в розмірі 2032,45 грн.

Outcome: partial