Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

11.04.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. В обґрунтування позову вказує, що 17.02.2016 року йому стало відомо, що на квартиру № [ADDRESS] накладено арешт постановою ст.слідчого В.В.Плахотніка прокуратури міста Києва, без номер від 16.05.2011 року по справі № 55-3532. 17.05.2011 року одинадцята Київська державна нотаріальна контора міста Києва внесла запис до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна за №11179784. Згідно постанови про накладення арешту, арешт накладено на майно ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», до якого він не має жодного відношення. ПрАТ «Трест Київміськбуд» не є власником цієї квартири. Квартира на яку накладено арешт належить йому на підставі договору купівлі-продажу квартири № 2951 від 27.09.2005 року, посвідченим Руденком В.О. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, реєстраційним посвідченням № 009140 Київського бюро технічної інвентаризації від 05.10.2005 року, довідкою Київського бюро технічної інвентаризації КВ-2016 № 2972 від 04.02.2016 року. Вважає, що дії слідчого прокуратури є не законними та такими, що порушують його охоронювані законом інтереси , як власника майна. Накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об*єктів нерухомого майна обмежує його законні права як власника квартири, щодо вільного розпорядження майном, унеможливлює укладення договорів відчуження, здачі в оренду, тощо належної йому квартири. Посилаючись на ст.ст. 317, 319 ЦК України просить суд зняти арешт з квартири [ADDRESS], накладений постановою старшого слідчого В.В.Плахотніка прокуратури міста Києва, без номера від 16.05.2011 року по справі 55-3532.17.05.2011 року. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, з обставин викладених в позові та просив позов задовольнити. При цьому суду пояснив, що до прокуратури він також звертався з заявами про зняття арешту, які були залишені без реагування, а тому був вимушений звернутися до суду. Представник прокуратури в судовому засіданні проти позову заперечувала з посиланням на те, що справа взагалі не підлягає розгляду в порядку ЦПК України. Також зазначала, що прокуратурою міста Києва та прокуратурою Оболонського району міста Києва розслідувалася кримінальна справа відносно [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У рамках розслідування даної кримінальної справи постановами, зокрема слідчого відділу прокуратури міста Києва [PERSON] із метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскації майна були накладені арешти на нерухоме майно, що належало на праві власності ПрАТ «Трест Київміськбуд-1». Згідно постанови про накладення арешту на майно від 16.05.2011 року у ході розслідування даної кримінальної справи накладено арешт на спірну квартиру. Арешт на спірну квартиру не змінений, не скасований та не припинений у порядку, що діяв до набрання чинності КПК України (в редакції від 1960 року). Таким чином, арешт цього майна, застосований у ході розслідування кримінальної справи № 55-3532, на даний час продовжує свою дію у кримінальному провадженні № 42014100000000107 до прийняття відповідного процесуального рішення слідчим прокуратури. Зазначала, що відповідно до відомостей державного реєстру позивач не є власником спірної квартири, квартира перебуває на балансі в ПрАТ «Трест Київміськбуд» просила суд в задоволенні позову відмовити та застосувати строки позовної давності. Представники третьої особи в судове засідання не з'явилися, подали заяви про розгляд справи без їх участі. Суд вважає за можливе провести розгляд справи без участі третіх осіб. Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. 27.09.2005 року між ЗАТ «Трест Київміськбуд-1» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденком В.О. та зареєстровано в реєстрі за № 2951. (а.с.7) Оригінал договору купівлі-продажу квартири був оглянутий в судовому засіданні. Відповідно до реєстраційного посвідчення № 009140 Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна кв. [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] (а.с.6). Відповідно до інформаційної довідки Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна [ADDRESS] на праві власності зареєстрована за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Руденком В.О. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу 27.09.2005 р. № 2951. (а.с.8) Право власності у набувача на спірну квартиру виникло з моменту державної реєстрації. Так, прокуратурою міста Києва та прокуратурою Оболонського району міста Києва розслідувалась кримінальна справа № 55-3532, порушена відносно [PERSON] за ч.5 ст.191, ч.2 ст.366, ч.2 ст.27, ч.3 ст.212 КК України, [PERSON] за ч.5 ст.27, ч.5 ст.191 КК України, [PERSON] за ч.2 ст.27, ч.5 ст.191, ч.2 ст.27, ч.3 ст.212, ч.2 ст.366 КК України, [PERSON] за ч.2 ст.15, ч.5 ст.191, ч.3 ст.27, ч.5 ст.191, ч.3 ст.15, ч.3 ст.12 КК України та інших осіб. У рамках розслідування даної кримінальної справи постановами, зокрема слідчого відділу прокуратури міста Києва [PERSON] з метою забезпечення цивільного позову та можливої конфіскацій майна були накладені арешти на нерухоме майно, що належало на праві власності ПрАТ «Трест Київміськбуд-1». Згідно постанови про накладення арешту на майно від 16.05.2011 року у ході розслідування даної кримінальної справи ТОВ «Віта Верітас» заявлений цивільний позов про відшкодування завданих злочинами збитків з підприємства ПрАТ «Трест Київміськбуд-1», на балансі (у власності) якого зареєстрована, зокрема квартира за адресою: [ADDRESS]. У зв'язку з цим, постановою від 16.05.2011 року накладено арешт на нерухоме майно, яке належить (перебуває на балансі) ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» зокрема на [ADDRESS] Із прийняттям нового КПК України 27.12.2012 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 420121100000003582 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.2 ст.15, ч.5 ст.191 КК України. На даний час досудове розслідування у кримінальному провадженні зупинено на підставі п.2 ч.1 ст.280 КПК України. Спори про право цивільне, пов'язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Відповідачами в судовому засіданні не доведено правомірність накладення арешту на спірну квартиру, оскільки кв. [ADDRESS], не є власністю ПрАТ «Трест Київміськбуд-1» і була ними відчужена позивачу в 2005 року. Окрім того, сторони пояснювали суду, що відносно [PERSON] кримінальне провадження, в межах якого накладався арешт на спірну квартиру відсутнє. Також відповідачем не доведено, що позивач пропустив строк звернення до суду, оскільки не надано доказів на підтвердження того, що прокуратура міста Києва повідомляла позивача, як власника спірного майна, про арешт належної йому квартири. В судовому засіданні позивач пояснював суду, що в лютому 2016 року звертався до прокуратури з заявою про зняття арешту з квартири, проте вони залишені без реагування. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ході розгляду справи не встановлено, що договір купівлі-продажу від 27.09.2005 року, спірного об*єкту, укладений між [PERSON] та ПрАТ «Трест Київміськбуд» визнаний недійсним чи-то нікчемним або неукладеним. Відповідно до положень ст.317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до положень ч.1 ст.319 ЦК України власник, володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до положень ч.2 ст.319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Накладення арешту на майно позивача, обмежує його законні права, як власника квартири, щодо вільного розпорядження майном, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved