Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-30 00:00:00

12.08.2016 року позивач звернулася з позовом до Апостолівської РДА про визнання протиправним та скасування розпорядження Апостолівської РДА від 17.04.2015 року, зобов'язання вчинити дії. Судом до участі у справі у якості 3-ї особи залучено [PERSON] В ході розгляду справи позовні вимоги позивачем були уточнені та пред'явлено вимоги до виконуючої обов'язки голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В., Апостолівської РДА, 3-ї особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, [PERSON], про визнання дій протиправними та скасування розпорядження, призначення опікуна над малолітньою дитиною-сиротою. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що 13.03.2015 року на території Воронезької області РФ сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої загинули її син [PERSON] та його дружина [PERSON] Син вказаного подружжя і онук позивача [PERSON], [INFO], в момент ДТП знаходився з батьками та отримав тяжкі тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми та двостороннього перелому нижньої щелепи, з якими був госпіталізований спочатку до лікарні м. Павловськ, а потім до дитячої міської лікарні № 19 м. Санкт-Петербург, де перебував до 09.04.2015 року, після чого був виписаний під нагляд лікарів невропатолога та стоматолога за місцем проживання. У [PERSON] також було діагностовано невротичний післястресовий синдром. Весь час позивач опікувалася разом зі своїм чоловіком [PERSON] над дитиною, забезпечувала необхідний догляд, моральну та матеріальну підтримку. Її чоловік [PERSON] був призначений тимчасовим опікуном над [PERSON] на підставі постанови в.о. адміністрації Павловського муніципального району Воронезької області від 19.03.2015 року з наступною передачею справи на підопічного до відділу опіки муніципальної освіти муніципального округу Іванівський м. Санкт-Петербург. За розпорядженням відповідача від 10.04.2015 року [PERSON] отримав статус дитини-сироти. Тітка [PERSON] - [PERSON], маючи на руках лише свідоцтво про смерть своєї сестри [PERSON], 14.04.2015 року звернулася до Апостолівської РДА із заявою про призначення її опікуном. 17.04.2015 року виконуюча обов'язки голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. без здійснення належної перевірки винесла розпорядження № Р-128/О/269-15 «Про встановлення опіки над дитиною [PERSON]», на підставі якого [PERSON] отримала права опікуна над дитиною та над житлом у м. Апостолове, яке її племіннику належить на праві користування. Про наявність такого розпорядження вона дізналася 20.04.2015 року, коли особисто з'явилася до Апостолівської РДА за відповіддю на свої заяви про призупинення оформлення опікунства [PERSON], які були подані через Консула України в РФ Євдокимова О.В. Вона дізналася, що причиною призначення опікуном над дитиною [PERSON] стало те, що [PERSON] проживає в Апостолівському районі, а вона постійно проживає в м. Санкт-Петербург, що не відповідає дійсності, оскільки вона являється громадянкою України, має власне житло в м. Апостолове, де проживає постійно, а в м. Санкт-Петербург вона має сезонну роботу. Вищевказане розпорядження Карпушенко А.В. від 17.04.2015 року вважає протиправним та таким, що підлягає скасуванню, з наступних підстав: 1) розпорядження суперечить нормам Конституції України, ч.4 ст.63 ЦК України; 2) при прийняті розпорядження не враховано думку підопічного та не враховано можливість призначення кількох опікунів; 3) при прийнятті рішення щодо призначення опікуна [PERSON] не була проведена бесіда з дитиною та не складено довідку про це. На підставі викладеного позивач просить визнати протиправним та скасувати розпорядження в.о. голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. № Р-128/О/269-15 від 17.04.2015 року «Про встановлення опіки над дитиною [PERSON]», визнати її опікуном дитини-сироти [PERSON] та стягнути з відповідачів понесені нею витрати у справі. Відповідачем Апостолівською РДА подано заперечення на позов, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги з наступних підстав: 1) [PERSON], який був призначений тимчасово опікуном [PERSON], являється громадянином РФ, не є рідним дідусем дитини, опіка була призначена тимчасово на 2 місяці для подальшого визначення долі дитини в Україні, оскільки дитина являється громадянином України; 2) [PERSON] являється рідною тіткою [PERSON], тому має законне та переважне право бути опікуном, між ними склалися добрі та теплі відносини; 3) на підтвердження родинних стосунків [PERSON] було надано довідку, видану Апостолівською міською радою від 14.04.2015 року, відповідно до якої [PERSON] являється рідною тіткою [PERSON]; 4) при прийнятті рішення щодо призначення опікуна було враховано, що [PERSON] є рідною тіткою дитини, надала повний пакет документів та виявила бажання взяти дитину під опіку, інший кандидат в опікуни - [PERSON] являється громадянином РФ, є сторонньою для дитини людиною, тому рішення прийнято на користь [PERSON]; 5) під час вирішення питання про призначення опікуна побажання підопічного враховується за умови досягнення дитиною 10 років, крім того, побажання дитини може враховуватися, але не є обов'язковим, тому при прийнятті розпорядження про призначення опікуна Апостолівська РДА діяла в межах та у спосіб, передбачений діючим законодавством; 6) заперечує проти призначення позивача опікуном, оскільки опіка встановлюється у разі, якщо дитина позбавлена батьківського піклування, за поданням органу опіки та піклування, на даний час опіка над [PERSON] встановлена і вказане розпорядження не скасовано. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог. 3- я особа [PERSON] подала заперечення на позов, просить відмовити у задоволенні позовних вимог, так як вважає розпорядження про призначення її опікуном над [PERSON] законним, оскільки вона являється рідною тіткою дитини, з дитиною у неї склалися дуже добрі відносини, вона має переважне право бути опікуном, крім того, вона надала всі необхідні документи для вирішення питання щодо призначення опікуна, також вона має можливість утримувати і своїх дітей, і [PERSON]. Заперечує проти призначення позивача опікуном, оскільки [PERSON] вже призначено опікуна і вказане розпорядження не скасовано. В запереченні зазначила, що позивач посезонно працює за межами України, що на її думку негативно відобразиться на навчанні та вихованні дитини. З слів [PERSON] їй відомо, що після втрати батьків він проживав не в опікуна, а у друзів та знайомих його батьків, тому твердження позивача про постійну опіку над внуком є необ'єктивним. На момент розгляду питання щодо призначення опікуна документи було подано двома претендентами - нею особисто та [PERSON], від позивача жодних документів про призначення її опікуном не надходило. Вважає необґрунтованим твердження позивача про те, що оспорюване розпорядження прийнято Карпушенко А.В. одноособово, оскільки вказане рішення прийнято колегіально, що підтверджується протоколом засідання комісії. Крім того, позивач перешкоджала їй спілкуватися з [PERSON], що стало підставою для її звернення до правоохоронних органів, уповноважених по правам людини та правам дитини як України, так і Російської Федерації. Оскільки процедура розшуку дитини була тривалою, вона разом з чоловіком виїхала до м. С.-Петербург, де за допомогою друзів загиблого подружжя та поліції м. С.-Петербург знайшли [PERSON] у сторонніх людей, після чого привезли його додому. Позивач приховує медичну картку дитини та документи і не бажає їх віддавати. Крім того, 23.04.2015 року відбулося повторне засідання комісії щодо призначення опіки над [PERSON], де розглядалася кандидатура позивача, але позивач не з»явилася на засідання комісії. Не погодившись з рішенням комісії, позивач вчиняє психологічне насилля над її дітьми, погрожує фізичною розправою їй та її сім»ї. Відповідачем Карпушенко А.В. подано заперечення на позов, в якому зазначено, що вона у 2015 році виконувала обов'язки голови Апостолівської РДА. 17.04.2015 року вона була головуючою на засіданні комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалося питання про призначення опікуна над неповнолітньою дитиною-сиротою [PERSON], [INFO] На засіданні було розглянуто заяву [PERSON] про призначення її опікуном над племінником [PERSON] та пакет документів, при цьому комісією не було виявлено підстав для відмови у призначенні опіки. На засіданні вона ознайомила членів комісії із запитом про правову допомогу № 250 від 25.03.2015 року, що надійшов від голови Іванівської міської адміністрації в м. С.-Петербург, в якому повідомлялося, що [PERSON], [INFO], залишився дитиною-сиротою і над ним призначений тимчасовий опікун [PERSON], у запиті було висловлено прохання надати згоду на призначення опіки над дитиною в м. С.-Петербург громадянином [PERSON] Про бажання бабусі [PERSON] взяти під опіку свого внука у запиті не йшлося, тому комісією не було надано згоду на призначення опікуном [PERSON], так як рідна тітка [PERSON] виявила бажання взяти племінника під опіку. Рішення комісія прийняла відкритим голосуванням, при цьому члени комісії проголосували одностайно за призначення опікуном [PERSON] Твердження позивача про те, що рішення прийнято одноособово нею, не відповідає дійсності. 23.04.2015 року відбулося повторне засідання комісії з питань захисту прав дитини, на якому розглядалася заява позивача про призначення її опікуном над онуком, але позивач на засідання не з»явилася. Оскільки позивач не подала всі необхідні для призначення опіки документи, тому комісією прийнято рішення залишити в силі розпорядження № Р-128/О/269-15 від 17.04.2015 року. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю. Позивач [PERSON], допитана як свідок, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, додатково пояснила, що після аварії онук [PERSON] знаходився в реанімації, на його лікування та реабілітацію були витрачені значні кошти. У м. Санкт-Петербург вона особисто не могла оформити опікунство над внуком, оскільки являється громадянкою України, тому тимчасово опікуном було призначено її чоловіка [PERSON] У неї набагато кращі умови для проживання дитини, тому вона вирішили оформити опікунство. 11.04.2015 року вона зверталася до Консула України в РФ Євдокимова з документами щодо призначення її опікуном. Їй відомо, що в цей же день всі документи були направлені Консулом електронним зв'язком, але з невідомих їй причин її документи не були розглянуті відповідачем. Вважає, що [PERSON] оформила опікунство лише з метою отримати допомогу як опікун. Розпорядження Апостолівської РДА про призначення опікуном [PERSON] вважає незаконним, оскільки [PERSON] не були надані всі необхідні документи, в тому числі - медичні довідки, крім того, працівниками відповідача не був опитаний [PERSON], що є грубим порушенням, та не з'ясовано його думку. Допитана у якості свідка відповідач Карпушенко А.В. надала пояснення, аналогічні поясненням у наданому заперечені на позов, та додатково пояснила, що на засіданні комісії в зв'язку з надходженням заяви позивача про призначення опікуном над внуком був опитаний [PERSON], який повідомив, що хоче проживати разом з тіткою [PERSON] Враховуючи думку дитини, комісія не скасувала своє попереднє рішення. Представник відповідача Волобоєва О.О. позов не визнала та просить відмовити у його задоволенні, надала пояснення, аналогічні поясненням, що викладені в запереченні на позов, та додатково пояснила, що 10.03.2015 року до адміністрації надійшов запит з Консульства України в РФ щодо вирішення питання про повернення дитини [PERSON] в Україну, оскільки дитина перебуває на території іншої держави без опіки. В зв'язку з надходженням даного запиту слід було терміново вирішити питання про призначення опікуна та повернення дитини в Україну. Було встановлено всіх родичів [PERSON], із заявою про призначення опікуном звернулася рідна тітка дитини [PERSON] та надійшов запит із м. С.-Петербург про надання згоди на призначення опікуном [PERSON] 17.04.2015 року комісією з питань захисту прав дитини прийнято рішення про призначення опікуном [PERSON] [PERSON] [PERSON] не був опитаний, оскільки на час прийняття рішення він перебував у м. С.-Петербург. Для повернення дитини в Україну слід було терміново прийняти рішення про призначення дитині опікуна. Призначивши [PERSON] опікуном, остання забезпечила повернення дитини [PERSON] в Україну. 3- особа [PERSON], допитана у якості свідка, надала пояснення, які викладені в заперечені на позов, та додатково пояснила, що її племінник [PERSON] до 2011 року ходив у дитсадок в м. Апостолове, перед початком навчального року його батьки забрали його в м. С.-Петербург, де він до трагічної події відвідував школу. Після ДТП, внаслідок якої загинула її рідна сестра та її чоловік, вона була зайнята перевезенням тіл загиблих до м. Апостолове та їх похованням, а потім вона почала здійснювати всі заходи для перевезення [PERSON] в м. Апостолове, який після аварії був доставлений в лікарню та проходив лікування. Без оформлення опікунства вона не могла перевезти дитину з РФ на територію України, тому вона, маючи бажання взяти під опіку [PERSON], розпочала оформляти документи на опікунство. Після винесення розпорядження про призначення її опікуном [PERSON] вона разом з чоловіком відразу виїхала до м. С.-Петербург, щоб забрати [PERSON], але за місцем проживання тимчасового опікуна [PERSON] [PERSON] не виявилося, [PERSON] пояснив, що [PERSON] разом з позивачкою поїхали в Україну, після чого вони звернулися до поліції м. С.-Петербург, які з'ясували, де [PERSON] знаходиться, після чого вони поїхали за наданою їм адресою, забрали [PERSON] та повернулися в м. Апостолове. Суд, заслухавши учасників цивільного процесу, допитавши свідків, заслухавши малолітнього [PERSON], дослідивши матеріали справи, встановив наступне. [PERSON] народився [INFO] в м. Апостолове Дніпропетровської області, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (свідоцтво про народження, видане 11.11.2005 року відділом РАЦС Апостолівського РУЮ). [INFO] на території Бобровського району Воронезької області РФ [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.03.2015 року, виданого відділом РАЦС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області. [INFO] на території Бобровського району Воронезької області РФ [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 17.03.2015 року, виданого відділом РАЦС Апостолівського РУЮ у Дніпропетровській області. З постанови від 19.03.2015 року № 215 адміністрації Павловського муніципального району Воронезької області «Про встановлення попередньої опіки над неповнолітнім [PERSON].» встановлено, що [PERSON], [INFO], призначено тимчасовим опікуном над неповнолітнім [PERSON] строком на 2 місяці. Як вбачається зі вказаної постанови, вищевказаний державний орган при прийнятті вказаного рішення керувався законодавством Російської Федерації та листом міністерства освіти та науки РФ від 21.07.2014 року № ВК - 1508/07 «Про організацію роботи з дітьми, що залишилися без опіки батьків, що вимушено залишили Україну» та заявою [PERSON] від 19.03.2015 року про призначення останнього тимчасовим опікуном над н/літнім [PERSON] на 2 місяці в зв'язку зі смертю батьків дитини. Розпорядженням в.о.голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. від 10.04.2015 року № Р-124/О/269-15 [PERSON] надано статус дитини-сироти в зв'язку зі смертю його батьків [PERSON] та [PERSON] В цей же день дитина [PERSON] взятий на облік як дитина-сирота службою у справах дітей Апостолівської РДА, обліково-статистична картка дитини № 0272522. Згідно довідки Апостолівської міської ради від 14.04.2015 року [PERSON] має наступних близьких родичів: тітка [PERSON], бабуся [PERSON], дідусь [PERSON], дідусь [PERSON], бабуся [PERSON] 14.04.2015 року на адресу Апостолівської РДА надійшов запит про правову допомогу з МО Іванівський Санкт-Петербурга від 25.03.2015 року з проханням встановити родичів неповнолітнього [PERSON], з'ясувати їх намір взяти дитину [PERSON] під опіку, також зазначено прохання надати згоду/незгоду на встановлення опіки в м. С.-Петербург над [PERSON] [PERSON], який являється членом сім»ї [PERSON] 17.04.2015 року [PERSON], громадянин РФ, подав заяву, в якій надав свою згоду на оформлення опікунства над онуком його дружини [PERSON] - [PERSON] Орган, до якого адресована вказана заява, не зазначено. Розпорядженням в.о.голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. від 17.04.2015 року № Р-128/О/269-15 встановлено опіку над дитиною [PERSON] та призначено [PERSON] опікуном над [PERSON] Вказане розпорядження винесено на підставі рішення комісії з питань захисту прав дітей Апостолівської РДА від 17.04.2015 року № 4 та заяви [PERSON] З витягу з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 17.04.2015 року встановлено, що комісія надала дозвіл про призначення опікуном [PERSON] над дитиною [PERSON] Зі змісту вказаного протоколу також встановлено, що [PERSON] повідомляла членів комісії про бабусю дитини - [PERSON], член комісії [PERSON] повідомила комісію про відсутність заяви [PERSON] на призначення її опікуном та відсутність повного пакету документів для призначення опікуном. З особової справи № 0272522 дитини [PERSON], оглянутої в судовому засіданні, встановлено, що 15.04.2015 року до Апостолівської РДА надійшла заява [PERSON] про призначення її опікуном племінника [PERSON], [INFO] До заяви надано копії свідоцтв про смерть [PERSON] та [PERSON], копію свідоцтва про народження [PERSON], довідки про склад сім»ї [PERSON] та відсутність у останнього власного майна, довідку про близьких родичів, довідку про відсутність судимостей, акт матеріально-побутових умов від 09.04.2015 року, висновок про стан здоров'я [PERSON] від 27.03.2015 року, характеристику та довідку про розмір доходу, копію договору дарування житлового будинку та інші документи, передбачені п.40 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866, витяг з протоколу № 4 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 17.04.2015 року та розпорядження № Р-128/0/269-15 від 17.04.2015 року «Про встановлення опіки над дитиною [PERSON].». Довідка про проведення бесіди з підопічним у справі відсутня. Також в судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] являється громадянкою України, зареєстрована в [ADDRESS], з 01.03.1994 року, згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 18.03.2014 року, виданого відділом ЗАГС Невського району комітету у справах ЗАГС уряду Санкт-Петербургу, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON], згідно довідки МВС України станом на 29.04.2015 року [PERSON] до кримінальної відповідальності не притягується, судимості не має, в розшуку не перебуває, згідно характеристики ТОВ «Інвестиційні торгові моделі» [PERSON] характеризується виключно позитивно, довідкою вказаного підприємства підтверджено факт отримання позивачем заробітної плати за період з січня 2014 року по березень 2015 року, згідно висновку поліклініки КЗ «Апостолівська ЦРЛ» від 12.01.2017 року [PERSON] за станом здоров'я може бути опікуном, на праві власності позивач має ? частину будинку, що розташований в [ADDRESS], Дніпропетровської області, актом депутатського обстеження від 02.07.2015 року підтверджено факт проживання позивача за місцем реєстрації, актом депутатського обстеження від 13.01.2017 року підтверджено належні житлові умови [PERSON], договорами від 24 та 27 березня 2015 року про надання платних послуг підтверджено факт понесення позивачем витрат на надання медичних послуг [PERSON] на суму 3800 та 1350 рублів, договорами від 30 та 31 березня, 02,03,06 квітня 2015 року про надання платних послуг підтверджено факт понесення [PERSON] витрат на надання медичних послуг [PERSON] на суму 13030, 1600, 29500, 9200, 8400 рублів відповідно, фіскальними чеками за березень - квітень 2015 року підтверджено придбання ліків на загальну суму 3820 рублів. З пояснень свідка [PERSON] встановлено, що вона працює начальником служби у справах дітей Апостолівської РДА. Оспорюване розпорядження вважає законним, оскільки дитина [PERSON] є дитиною-сиротою, [PERSON], яка являється рідною тіткою дитини, надала повний пакет документів для призначення її опікуном, тому комісією з питань захисту прав дітей прийнято рішення про призначення [PERSON] опікуном. На час винесення вказаного розпорядження до служби надійшов лист про правову допомогу, в якому було зазначено, що гр. [PERSON] подав заяву про призначення його опікуном та було прохання надати згоду чи незгоду на призначення [PERSON] опікуном, також було прохання встановити родичів [PERSON] та з»ясувати, чи не бажають вони взяти дитину під опіку. Бабуся [PERSON] зверталася по телефону з приводу призначення її опікуном, їй було повідомлено по телефону, що із заявою про призначення опікуном звернулася [PERSON], та повідомлено про необхідність надати пакет документів для вирішення питання про призначення її опікуном. 17.04.2015 року на засідання комісії [PERSON] не з»явилася, після явки [PERSON] до адміністрації та подання документів її заява про призначення опікуном була розглянута на комісії, де було встановлено, що [PERSON] подала не всі документи, передбачені Правилами опіки та піклування. Свідок [PERSON] пояснив суду, що [PERSON] являється його родичкою, вона має добрі житлові умови, в будинку є всі умови для проживання дитини. З витягу з протоколу № 7 засідання комісії з питань захисту прав дітей від 09.06.2015 року встановлено, що вказане засідання проведено за участю позивача та 3-ї особи [PERSON] з метою розгляду заяви позивача від 20.04.2015 року про призначення опікуном над онуком [PERSON] Комісією прийнято рішення про залишення рішення комісії від 17.04.2015 року про призначення опікуном [PERSON] в силі. Як вбачається зі змісту вказаного протоколу, на засіданні був опитаний неповнолітній [PERSON], який повідомив про своє небажання спілкуватися з бабусею [PERSON], також пояснив, що після лікарні він проживав не в тимчасово призначеного опікуна, а в знайомих людей та друзів його батьків. Також судом встановлено, що [PERSON] після встановлення [PERSON] статусу дитини-сироти та призначення її опікуном над дитиною неодноразово зверталася в правоохоронні органи України та РФ, а також до органів опіки та піклування РФ. Вказане підтверджується наданими суду листами. З відповіді комітету із соціальної політики Санкт-Петербургу від 11.06.2015 року встановлено, що на підставі розпорядження голови Апостолівської РДА та за сприяння органів опіки та піклування Санкт-Петербурга МО Іванівський [PERSON] переданий на виховання [PERSON] В судовому засіданні за участю психолога [PERSON] був опитаний малолітній [PERSON], який пояснив, що він бажає проживати у сім»ї своєї тітки [PERSON], з бабусею він не хоче проживати і не хоче з нею спілкуватися, так як вона на нього кричить. Також пояснив, що після дорожньо-транспортної пригоди він перебував у лікарні м. С.-Петербурга, з лікарні його забрав дідусь [PERSON], чоловік бабусі, після чого його відразу забрали до себе друзі його батьків і він у них проживав близько 1,5 місяця. Бабуся в цей час була в Україні. Потім приїхала тітка [PERSON] з чоловіком і забрали його в Україну. Відповідно до п.9 ст.23 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» до повноважень місцевої державної адміністрації у галузі соціального забезпечення та соціального захисту населення віднесено, зокрема, вирішення питання щодо встановлення опіки і піклування, створення передбачених законодавством умов для виховання та/або влаштування дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, щодо захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей. Згідно ч.1 ст.56 ЦК України органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. Орган опіки та піклування встановлює опіку над малолітньою особою та піклування над неповнолітньою особою, крім випадків, встановлених частинами першою та другою статті 60 цього Кодексу (ст.61 ЦК України). У відповідності до ч.2, ч.3, ч.4 ст.63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. При призначенні опікуна для малолітньої особи та при призначенні піклувальника для неповнолітньої особи враховується бажання підопічного. За приписами п.3.1 Правил опіки та піклування, затверджених наказом Державного комітету України у справах сім»ї та молоді Міністерства освіти України, Міністерства охорони здоров'я, Міністерства праці та соціальної політики України від 26.05.1999 року за № 34/166/131/88 (далі Правила опіки і піклування) передбачено, що при призначенні опікуна (піклувальника) беруться до уваги його можливості виконувати опікунські обов'язки, стосунки між ним та підопічним. Опікун чи піклувальник призначається лише за його згодою і, як правило, з числа родичів чи близьких підопічному осіб. За умови досягнення дитиною відповідного віку (10 років) враховуються побажання самої дитини. Переважне право серед кількох осіб, які бажають стати опікунами чи піклувальниками над однією і тією ж дитиною, надається: родичам дитини незалежно від місця їх проживання; особам, у сім'ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. П.42 та п.43 Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 р. № 866 (далі Порядок № 866) встановлено, що опіка, піклування над дитиною встановлюється рішенням районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті ради за наявності документів, зазначених у пункті 40 цього Порядку, або судом. Опікуном, піклувальником призначається переважно особа, яка перебуває у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов'язки опікуна чи піклувальника. У разі призначення опікуна, піклувальника враховується бажання дитини-сироти та дитини, позбавленої батьківського піклування. Бесіда з дитиною проводиться працівником служби у справах дітей з урахуванням її віку, обставин, за яких вона втратила батьківське піклування, не принижуючи гідність дитини, та осіб, які виявили бажання взяти її під опіку, піклування. За результатами бесіди складається довідка. Статтею 12 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), яка ратифікована постановою ВР № 789-ХІІ від 27.02.91 року, визначено, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства. Відповідно до положень ст.3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, неприпустимість свавільного втручання у сферу особистого життя людини, судовий захист цивільного права та інтересу, справедливість, добросовісність та розумність. Статтею 3 Конвенції про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов'язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов'язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Таким чином, під час прийняття рішення про призначення опікуном/піклувальником на державу в особі органу опіки та піклування покладено обов'язки та повноваження щодо виявлення родичів дитини, встановлення їх згоди бути опікуном/піклувальником та можливість виконувати ними опікунські обов'язки, з'ясування бажання дитини щодо опікуна/піклувальника шляхом проведення відповідної бесіди з дитиною, а також з'ясування особистих стосунків між дитиною та близькими родичами, які виявили бажання на оформлення опікунства над дитиною з урахуванням того, що переважне право на опікунство мають близькі родичі дитини незалежно від місця їх проживання, особам, у сім'ї яких проживає дитина на час, коли стосовно неї виникли підстави щодо встановлення опіки чи піклування. Прийняте рішення в першу чергу повинно забезпечити інтереси дитини, які необхідні для її благополуччя. В ході судового розгляду справи на підставі досліджених доказів встановлено, що 13.03.2015 року на території Російської Федерації сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої трагічно загинули [PERSON] та [PERSON], син загиблих [PERSON] залишився без батьківського піклування. 15.04.2015 року до Апостолівської РДА із заявою про призначення опікуном звернулася [PERSON], яка надала документи, перелік яких встановлено п.40 Порядку № 866. 14.04.2015 року до Апостолівської РДА надійшов запит на правову допомогу щодо надання згоди/незгоди на встановлення опіки в м. С.-Петербург над [PERSON] [PERSON], який являється членом сім»ї [PERSON] Інші особи із заявою про призначення опікуном до Апостолівської РДА не зверталися. 17.04.2015 року в.о. голови Апостолівської РДА Карпушенко А.В. прийнято розпорядження щодо встановлення опіки над дитиною [PERSON] та призначення опікуном [PERSON] Під час прийняття оспорюваного розпорядження 17.04.2015 року відповідачем не було дотримано положень ч.4 ст.63 ЦК України та п.43 Порядку № 866 в частині врахування бажання підопічного, бесіда працівниками відповідача з дитиною - [PERSON] не проводилась та відповідна довідка посадовими особами відповідача не складалася. Відповідачем Карпушенко А.В. та представником Апостолівської РДА Волобоєвою О.О. надано пояснення, що бесіда з дитиною не була проведена в зв'язку з перебуванням дитини на території РФ, розпорядження прийнято з метою найшвидшого повернення дитини [PERSON], громадянина України, на територію України. Після повернення малолітнього [PERSON] на територію України з ним була проведена бесіда та встановлено, що останній бажає проживати разом зі своєю тіткою [PERSON] Вказана обставина підтверджується заявами [PERSON] до служби у справах дітей райдержадміністрації та РЦСССДМ. Бажання проживати в сім»ї тітки [PERSON] малолітній [PERSON] підтвердив на засіданні комісії з питань захисту прав дітей 09.06.2015 року. Діючим законодавством передбачено врахування бажання підопічного при призначенні опікуна, але ні нормами ЦК України, ні Порядком провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини, не визначено, як має діяти орган опіки та піклування при вирішенні питання щодо призначення опікуна у разі, якщо підопічний на час прийняття вказаного рішення перебуває за межами України. Суд вважає, що орган опіки та піклування при прийнятті рішення щодо призначення опікуна малолітній дитині в даному випадку з поважних причин не дотримався положень вищенаведеного законодавства щодо необхідності проведення бесіди з підопічним, оскільки такі дії були спрямовані на повернення малолітнього [PERSON] на територію України, після чого з дитиною була проведена бесіда та встановлено його бажання проживати в сім»ї рідної тітки [PERSON] Бажання проживати в сім»ї [PERSON] він висловив і в судовому засіданні. Таким чином, на підставі досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку про відсутність законних підстав для скасування оспорюваного розпорядження від 17.04.2015 року, оскільки вказане рішення прийнято в інтересах малолітнього [PERSON] у відповідності до чинного законодавства. Крім того, суд вважає, що скасування оспорюваного розпорядження лише з формальних підстав - в зв'язку з не проведенням бесіди з підопічним грубо порушить права та інтереси малолітнього [PERSON]. Доводи позивача щодо незаконності оспорюваного розпорядження в зв'язку з прийняттям вказаного розпорядження без її участі суд вважає необґрунтованим, оскільки в судовому засіданні встановлено, що на час прийняття відповідачем розпорядження позивач із заявою про призначення її опікуном не зверталася, документи, встановлені діючим законодавством, до органу опіки та піклування не надала. Доводи позивача про те, що дитина тривалий час проживала з нею, суд також вважає необґрунтованим, оскільки на підставі досліджених доказів в судовому засіданні встановлено, що до 13.03.2015 року дитина проживала разом зі своїми батьками, після дорожньо-транспортної пригоди дитина з 13.03.2015 року по 09.04.2015 року перебувала в лікарні, після виписки з лікарні дитина на протязі тривалого часу проживала не з позивачем чи тимчасовим опікуном [PERSON], а у сторонніх осіб. Посилання позивача на те, що їй безпідставно відмовлено в призначенні опікуном в зв'язку з проживанням в РФ, суд не бере до уваги, оскільки, як вбачається з оспорюваного рішення від 17.04.2015 року, позивач із заявою про призначення її опікуном станом на 17.04.2015 року не зверталася та, відповідно, вказана заява відповідачем не розглядалася. Відповідно до ч.5 ст.63 ЦК України фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників. Суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини, приходить до висновку про недоцільність призначення позивача другим опікуном [PERSON]. Суд прийшов до даного висновку, оскільки опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх та неповнолітніх осіб та з метою створення належних умов для забезпечення реалізації права кожної дитини на виховання в сім'ї, опікун/опікуни повинні діяти лише в інтересах підопічного. Як встановлено в судовому засіданні та не оспорюється учасниками судового процесу, між опікуном [PERSON] та позивачем склалися неприязнені стосунки, які тривають більше двох років, опікун [PERSON] та позивач не можуть знайти спільної мови щодо участі обох у вихованні та утриманні дитини, вказані стосунки між позивачем та [PERSON] можуть негативно вплинути на малолітнього [PERSON], крім того, підопічний [PERSON] на даний час не бажає спілкуватися з позивачем, тому суд вважає, що призначення позивача другим опікуном над [PERSON] на даний час є недоцільним, оскільки це буде суперечити інтересам дитини. На підставі викладеного суд, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини,

Outcome: dismissed