Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

11.07.2018 року ТОВ «Добра праця» звернулося до суду із наведеним вище позовом до [PERSON], в обґрунтування якого зазначало наступне. 24.03.2016 року між ТОВ «Добра праця» та [PERSON] було укладеного договір № 241-2016/КР про надання інформаційних послуг (далі - Договір), згідно до якого позивач (виконавець) зобовязався надати відповідачу (замовнику) інформаційний продукт у виді: надання інформації щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства відповідних країн, запитуваємих замовником; надання інформації з питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, розяснення правил та процедур Посольств України та держави знаходження потенційного партнера замовника; надання інформації про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам (п. 2.2. Договору). При цьому сторони визначили, що інформаційні послуги надаються замовнику шляхом підготовки та представлення виконавцем відповідних інформаційних вербальних повідомлень або за згодою сторін у формі письмових бюлетенів (п.п.5.3 Договору). Факт надання послуг за Договором сторони погодили оформити актом здачі-прийняття наданих інформаційних послуг, який є невідємною частиною Договору, складається у двох примірниках і набирає чинності з моменту підписання сторонами (п. 5.6 Договору). Відповідно до п. 6.2 Договору замовник зобовязався сплатити вартість наданих інформаційних послуг шляхом сплати виконавцю суми в розмірі 7\~950 грн., що на момент укладення Договору згідно до курсу валют для готівкових операцій для продажу в ПАТ «Креді [PERSON]» складало еквівалент 300 доларам США без ПДВ (20 %). Згідно до п. 6.4 Договору замовник зобовязався сплатити вартість послуг в безготівковому порядку протягом 60 календарних днів з моменту перетину державного кордону України, але не пізніше, ніж на другий банківський день з дня отримання або зарахування на особовий рахунок доходу, заробітної плати, ренти, роялті чи інший дохід, у тому числі доходів, отриманих на території іноземної держави. При цьому замовник повинен був сплатити вартість послуг за Договором шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця (п.п. 6.5 Договору). 24.03.2016 року сторонами було підписано акт здачі-приймання наданих інформаційних послуг. Таким чином, ТОВ «Добра праця» свої зобовязання за Договором виконало, надавши [PERSON] інформаційні послуги, водночас останній порушив умови договору і має заборгованість за договором в сумі 7\~950, 00 грн. З огляду на вказане, позивач просив стягнути з [PERSON] зазначену вище суму заборгованості за договором про надання інформаційних послуг, а також суму понесених судових витрат\~у розмірі\~8\~843, 00 грн., яка склалася з 2\~643, 00 грн. - сплаченого судового збору та 6\~200, 00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України,\~у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Розівського районного суду Запорізької області від 02.08.2018 року у вказаній справі було відкрито провадження та її призначено до розгляду у порядку спрощеного\~позовного провадження з викликом сторін на 28.08.2018 року, і відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву. В подальшому розгляд справи було відкладено на 14.01.2019 року. Представник позивача ТОВ «Добра праця» в судове засідання не зявився, про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Крім того, подав клопотання про розгляд справи у його відсутність, повідомивши, зокрема про те, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та не заперечує проти ухвалення заочного рішення у справі за наявності для цього правових підстав. Відповідач [PERSON], в судове засідання повторно не зявився без повідомлення (поважних) причин, про час, дату і місце розгляду справи був сповіщений належним чином. Відзив не подав. Виходячи з наведеного, а також положень ч. 3 ст. 211, ст. 280 ЦПК України, суд доходить висновку про можливість здійснення судового розгляду за відсутності учасників справи, на підставі наявних матеріалів та за письмової згоди представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх учасників справи. Перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні в них докази та надавши їм оцінку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до\~положень статті\~12\~ЦПК України\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін.\~Учасники справи\~мають рівні\~права щодо\~здійснення всіх\~процесуальних прав\~та обовязків,\~передбачених законом.\~Кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ст.\~76\~ЦПК\~України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.\~509\~ЦК України зобовязанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобовязання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Зобовязання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Цивільні права та обовязки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обовязки (ч. 1 ст. 11 ЦК України). Згідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України\~\~підставами виникнення цивільних прав та обовязків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст.\~626\~ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно до ст.\~629\~ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст.\~610\~ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Відповідно до\~\~ст.\~525\~ЦК України одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом\~встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 24.03.2016 року між ТОВ «Добра праця» та [PERSON] було укладеного договір № 241-2016/КР про надання інформаційних послуг, згідно до якого позивач (виконавець) зобовязався надати відповідачу (замовнику) інформаційний продукт у виді: надання інформації щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства відповідних країн, запитуваємих замовником, надання інформації з питань, що стосуються тимчасової візи для іноземців, розяснення правил та процедур Посольств України та держави знаходження потенційного партнера замовника, надання інформації про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам (п. 2.2. Договору). Сторони визначили, що інформаційні послуги надаються замовнику шляхом підготовки та представлення виконавцем відповідних інформаційних вербальних повідомлень або за згодою сторін у формі письмових бюлетенів (п.п.5.3 Договору). Факт надання послуг за Договором сторони погодили оформити актом здачі-прийняття наданих інформаційних послуг, який є невідємною частиною Договору, складається у двох примірниках і набирає чинності з моменту підписання сторонами (п. 5.6 Договору). Відповідно до п. 6.2 Договору замовник зобовязався сплатити вартість наданих інформаційних послуг шляхом сплати виконавцю суми в розмірі 7\~950 грн., що на момент укладення Договору згідно до курсу валют для готівкових операцій для продажу в ПАТ «Креді [PERSON]» складало еквівалент 300 доларам США без ПДВ (20 %). Згідно до п. 6.4 Договору замовник зобовязався сплатити вартість послуг в безготівковому порядку протягом 60 календарних днів з моменту перетину державного кордону України, але не пізніше, ніж на другий банківський день з дня отримання або зарахування на особовий рахунок доходу, заробітної плати, ренти, роялті чи інший дохід, у тому числі доходів, отриманих на території іноземної держави. При цьому замовник повинен сплатити вартість послуг за Договором шляхом перерахування грошових коштів на поточний банківський рахунок виконавця (п.п. 6.5 Договору). 24.03.2016 року сторонами було підписано акт здачі-приймання наданих інформаційних послуг. Згідно до п. 1 наведеного вище Акту сторони підтвердили, що виконавцем надані послуги замовнику, передбачені Договором, зокрема надані в вербальній формі інформаційні послуги з питань: надання інформації щодо порядку та особливостей дії трудового законодавства [PERSON], надання інформації з питань, що стосуються візи для іноземців, розяснення правил та процедур Посольств України та запитуваної держави знаходження потенційних партнерів замовника, надання інформації про консульські установи України та громадські організації, що надають допомогу мігрантам. Відповідно до п. 2 Акту - сторони підтвердили, що на виконання умов Договору, виконавцем надані послуги замовнику на загальну суму 7 950, 00 грн. без ПДВ (20%). Виходячи з пункту 3 Акту у замовника відсутні претензії щодо розміру винагороди виконавцю, кваліфікованості та якості інформаційних послуг (а.с.7). Таким чином, позивач свої зобовязання за Договором виконав, надавши [PERSON] інформаційні послуги, водночас останній порушив умови договору і має заборгованість за договором в сумі 7\~950, 00 грн. 11.04.2018 року позивачем ТОВ «Добра праця» було направлено лист - вимогу до [PERSON] про погашення заборгованості у розмірі 7 950, 00грн. за Договором, про те відповідач вказану вимогу не виконав (а.с.8). Згідно до листа Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України № 01-07/55/2018 від 15.11.2018 року, відповідач [PERSON] перетинав державний кордон 17.05.2016 року та 20.04.2017 року (а.с. 73). Водночас [PERSON] не виконав вимоги п. 6.4. Договору щодо сплати позивачу вартості наданих інформаційних послуг, внаслідок чого має заборгованість за даним Договором в сумі 7\~950, 00 грн. За таких умов, суд доходить висновку про доведеність позивачем ТОВ «Добра праця» своїх позовних вимог, а тому позов задовольняє. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову на відповідача покладаються, інші судові витрати, повязані з розглядом справи. Враховуючи те, що позов ТОВ «Добра праця» задоволено повністю, суд стягує з [PERSON] на користь позивача судові витрати\~у розмірі\~8\~843, 00 грн., які склалася з 2\~643, 00 грн. - сплаченого судового збору та 6\~200, 00 грн. - витрат на професійну правничу допомогу (а.с. 1, 42, 97).

Outcome: approved