Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

\~ 11.01.2019\~року [PERSON]\~звернувся до\~суду з\~наданим позовом,\~мотивуючи тим,\~що йому\~на праві\~власності належать\~земельні ділянки\~загальною площею\~4,65\~га для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~з кадастровим\~номерами №\~4825481800:01:000:0580,\~№ 4825481800:01:000:0252,\~№ 4825481800:03:000:0245,\~№ 4825481800:03:000:0097,\~розташовані в\~межах Камянобалківської\~сільської ради\~Первомайського району\~Миколаївської області\~на підставі\~рішення Первомайського\~міськрайонного суду\~Миколаївської області\~у справі\~№ 484/3612/18\~від 24.09.2018\~року.\~Право власності\~перейшло до\~нього в\~порядку спадкування\~за законом\~після смерті\~батька [PERSON],\~який помер\~20.05.2016\~року.\~01.01.2006\~року між\~його батьком\~та ТОВ\~«Агрофірма Корнацьких»\~був укладений\~договір оренди\~зазначених земельних\~ділянок строком\~на 50\~років,\~який зареєстрований\~у Книзі\~записів державної\~реєстрації договорів\~оренди землі,\~про що\~у Державному\~реєстрі земель\~вчинено запис\~від 15.04.2008\~року. Після набуття права власності на землю він неодноразово звертався до відповідача з вимогою виплатити заборгованість по орендній платі за 2016-2018 роки. Однак в порушення п. 9 вказаного договору відповідач не сплачує орендну плату. Вважає, що такі обставини є підставою для розірвання договору оренди землі. Ухвалою суду від 14.01.2019 року відкрите провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого засідання.\~ \~ 05.02.2019 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву із запереченнями проти позову з посиланням на те, шо вимога позивача про розірвання договору оренди землі є необґрунтованою, безпідставною та такою, що не відповідає обставинам справи і не грунтується на вимогах закону та положеннях договору, оскільки позивач не звертався до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за отриманням орендної плати, тому відповідач був позбавлений можливості самостійно виконати зобовязання по виплаті орендної плати за договором і така невиплата не носить систематичного характеру. 11.02.2019 року представник позивача надала відповідь на відзив, в якій зазначила, що відповідачем не надано доказів в обгрунтування заперечень, зокрема, відповідач не надав доказів того, що орендар протягом 2016-2018 років не міг виконати обовязок по виплаті орендної плати через перешкоди з боку орендодавця, що він здійснював повідомлення позивача про строки та можливість отримання грошових коштів в рахунок орендної плати, а позивач ухилявся від її отримання. Ухвалою суду від 11.02.2019 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач та її представник в судове засідання не зявились, надали заяву, в якій просили розглянути справу в їх відсутність на підставі наданих письмових доказів і пояснень і задовольнити позов. Представник відповідача надав заяву, в якій просив розглянути справу в його відсутність та відмовити у задоволенні позову. Вирішуючи справу на основі наявних доказів та викладених письмово позицій сторін, суд приходить до висновку про те, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності на підставі рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області у справі № 484/3612/18, провадження № 2/484/1505/18\~від 24.09.2018 року в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] належать земельні ділянки загальною площею 4,65 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,017 га кадастровий номер № 4825481800:01:000:0580, площею 0,2774 га кадастровий номер 4825481800:01:000:0252, площею 1,4233 га кадастровий номер 4825481800:03:000:0245, площею 2,9341 га кадастровий номер 4825481800:03:000:0097, розташовані в межах території Камянобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області. Такі обставини підтверджуються копією рішення та витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 84444898, № 84450864, № 84449451, № 84440441 /а.с.9-10,11,12,13,14/. 01.01.2006 року між колишнім власником земельної ділянки [PERSON] та відповідачем був укладений договір оренди зазначених земельних ділянок строком на 50 років, який зареєстрований у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 15.04.2008 року, що підтверджується копією вказаного договору /а.с.7-9/. Наведені обставини сторонами не оспорюються. Пунктом 40 вказаного договору передбачено, що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Таким чином, після набуття права власності на зазначену вище земельну ділянку позивач набув статусу орендодавця за договором оренди землі, укладеним його попереднім власником, тобто набув усіх прав та обовязків за договором оренди. Пунктом 9 договору оренди землі визначено, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю (або його уповноваженому представнику) готівкою відповідної грошової суми із каси Орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає фіксовану грошову суму у розмірі 785 грн. 84 коп. З метою захисту майнових інтересів Орендодавця за згодою сторін на умовах, визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведений визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Форма розрахунку за договором (грошова або у натуральній формі) окремо щорічно погоджується Сторонами в межах розміру плати, визначеного Додатком №1 до Договору, шляхом подання Орендодавцем на імя Орендаря письмової заяви. Така заява подається Орендодавцем Орендарю до 01 вересня року, за який проводиться розрахунок по орендній платі. Якщо протягом року Сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися у грошовій формі на суму, зазначену в абзаці 1 п.9 цього Договору. У випадку настання форсмажорних обставин, які призвели до неможливості виконання зобовязань в певній частині, коли між Сторонами є домовленість про сплату орендної плати в натуральній формі, Орендар виплачує Орендодавцю грошову компенсацію за частину недоданої сільськогосподарської продукції або заміняє іншою сільськогосподарською продукцією. Пунктом 10 Договору передбачено, що обчислення орендної плати за землю здійснюється без урахування індексу інфляції. Пунктом 11 встановлено, що орендна плата вноситься щорічно до 20 грудня того року, за який здійснюється розрахунок по орендній платі. Пунктом 12 договору визначено, що передача продукції та надання послуг в рахунок орендної плати оформляється відповідними актами, накладними або підписаними сторонами відомостями на отримання відповідної продукції або послуг. Позивач не подавав заяву про сплату йому орендної плати у натуральній формі, тож на підставі абз. 4 п.9 Договору оренди землі розрахунок за період з 2016-2018 роки мав проводитися у грошовій формі на суму, зазначену в абз.1 п.9 Договору до 20 грудня відповідного року. Судом встановлено, що до звернення позивача до суду з наданим позовом відповідач не виплачував йому орендну плату за 2016-2018 роки, що відповідач не оспорював у відзиві на позовну заяву. Також відповідачем не надано жодного доказу сплати орендної плати за вказаний період і доказів на підтвердження факту спроби сплатити орендну плату та факту ухилення позивача від отримання такої плпти. Твердження відповідача про те, що позивач не зверталась до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» з претензією щодо несплати орендної плати за вказаний період, не має значення, оскільки Законом України «Про оренду землі» передбачено, що це право позивача, а не його обовязок. Сплата орендної є обовязком відповідача. Для вирішення даного спору не має значення, чи звертався [PERSON] до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» з приводу виплати йому орендної плати, оскільки сплата орендної плати є однією з істотних умов договору оренди землі, виконання якої покладено на відповідача. На підставі наведених доказів судом встановлено, що відповідач дійсно з 2016-2018 роки, тобто систематично, не сплачував позивачу орендну плату за землю, тобто порушував свої зобовязання, визначені пунктом 9 Договору. При цьому суд вважає, що за відсутності заяви орендодавця про вид орендної плати відповідач повинен був сплачувати орендну плату у грошовій формі. Згідно зі статтею 2 Закону України «Про оренду землі» відносини, повязані з орендою землі, регулюються ЗК України, Цивільним кодексом України (далі ЦК України), цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до положень статті 1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею\~13\~цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі. Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Положеннями статті 32 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що на вимогу однієї зі сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обовязків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження обєкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. У статті 141 ЗК України серед підстав припинення права користування земельною ділянкою, зокрема в пункті «д» частини першої цієї статті передбачено систематичну несплату земельного податку або орендної плати. Разом з тим згідно із частиною другою статті 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї зі сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, що також є істотним порушенням умов договору, оскільки позбавляє позивачку можливості отримати гарантовані договором кошти за те, що її земельну ділянку використовує інша особа. У правовій позиції, висловленій у справі № 6-1449цс17 від 11.10.2017 року Верховний Суд України зазначив, що системний аналіз зазначених положень законодавства з врахуванням врегулювання відносин, повязаних з орендою землі, зокрема, положеннями ЦК України, слід дійти висновку, що при вирішенні питання щодо розірвання договору оренди з підстави, передбаченої пунктом «д» статті 141 ЗК України, застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України, згідно якої необхідна наявність істотного порушення стороною договору. У правовому висновку у справі № 6-977цс16 від 28.09.2016 року Верховний суд зазначив, що відповідно до ч.\~1\~ст.\~32\~зазначеного Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст.\~24\~і\~25\~цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Згідно із п. «д» ч.\~1\~ст.\~141\~ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що вказані положення закону, які регулюють спірні відносини, вимагають саме систематичної несплати орендної плати як підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки, в той час як разове порушення умов договору у цій частині не є підставою для його розірвання. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від\~12\~грудня\~2012 року\~у справі\~№\~6-146цс12. Оскільки судом\~встановлено\~факт\~систематичної несплати\~відповідачем\~орендної\~плати,\~що\~на\~думку суду\~є\~істотним\~порушенням ТОВ\~«Агрофірма\~Корнацьких» договору, суд вважає, що наявні передбачені законом підстави для розірвання договору оренди. За наведених обставин позов підлягає задоволенню. Крім того, оскільки позов задоволено повністю, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved