Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

12.11.2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом і просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що є власником квартири [ADDRESS]. Відповідачі є колишніми власниками вказаної квартири, зареєстровані за вказаною адресою і проживають, але добровільно знятися з реєстрації не бажають. Тому позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування даною квартирою. У суді представник позивача позовні вимоги повністю підтримав та пояснив, що на даний час примирення між сторонами неможливе, оскільки відповідачі не мають можливості повністю розрахуватися із кредитною спілкою та викупити спірну квартиру. Відповідач [PERSON] у суді заперечила проти задоволення позову та пояснила, що між сторонами можливе вирішення справи в позасудовому порядку, шляхом викупу спірної квартири для погашення існуючої заборгованості за кредитним договором. Відповідачі [PERSON] та [PERSON], будучи належним чином повідомленими про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з*явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, що з*явилася в судове засідання, з»ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва від 23.04.2015 року серії [NUMBER], виданого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.4), кредитній спілці «Кредит-Союз» належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] загальною площею 27,9 кв.м., що раніше на праві власності належала [PERSON] (а.с.4). Згідно свідоцтва від 23.04.2015 року серії [NUMBER], виданого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.5), кредитній спілці «Кредит-Союз» належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] загальною площею 27,9 кв.м., що раніше на праві власності належала [PERSON] (а.с.5). Згідно свідоцтва від 23.04.2015 року серії [NUMBER], виданого приватним нотаріусом Корсунь-Шевченківської державної нотаріальної контори [PERSON] (а.с.6), кредитній спілці «Кредит-Союз» належить на праві власності 1/3 частина квартири [ADDRESS] загальною площею 27,9 кв.м., що раніше на праві власності належала [PERSON] (а.с.6). На даний час кредитна спілка «Кредит-Союз» є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.7-8). Відповідачі [PERSON] та [PERSON], зареєстровані та проживають в квартирі [ADDRESS], що вбачається з довідки управління ДМС в Черкаській області (а.с.а.с.20-21) [PERSON] на час розгляду справи у суді не має реєстрації у спірній квартирі, оскільки зареєстрований в [ADDRESS] (а.с.22) Будь яких угод між сторонами щодо користування відповідачами спірною квартирою не існує. За таких обставин суд вважає, що право позивача є порушеним, оскільки частиною першою ст..316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч.1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частиною 2 ст.318 ЦК України визначено, що 2. усі суб'єкти права власності є рівними перед законом. Статтею 319 ЦК України встановлено, що: 1. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. 2. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов'язків власник зобов'язаний додержуватися моральних засад суспільства. 3. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. 4. Власність зобов'язує. 5. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. 6. Держава не втручається у здійснення власником права власності. 7. Діяльність власника може бути обмежена чи припинена або власника може бути зобов'язано допустити до користування його майном інших осіб лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п.3 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; Відповідно до роз*ясень, наданих судам в абз. 2 п.34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім'ї, попередніми членами його сім'ї, а також членами сім'ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації. Враховуючи встановлені у справі обставин, суд приходить до висновку, що право власності позивача на спірну квартиру є абсолютним, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] проживають в ній лише як колишні власники, їхнє право власності на спірну квартиру на даний час є припиненим, будь яких угод щодо користування вказаною квартирою між сторонами не існує і таке проживання відповідачів порушує право власності позивача, а отже підлягає захисту в судовому порядку. Що стосується відповідача [PERSON] суд приходить до висновку, що у задоволенні позову в межах заявлених вимог до нього слід відмовити, оскільки останній як колишній власник не є зареєстрованим у спірній квартирі, а тому за вказаних обставин не порушує права власності позивача. Таким чином, розглянувши справу в межах позовних вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову шляхом визнання відповідачів [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування спірною квартирою, та відмови у задоволенні позову до [PERSON] Судові витрати в порядку ст..88 ЦПК України підлягають солідарному стягненню з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача.

Outcome: partial