Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

11 квітня 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем [PERSON] , який було зареєстровано 03 червня 2000 року у Мукачівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану, актовий запис № 156. Позовні вимоги мотивує тим, що спільне життя між нею та відповідачем не склалося через різні погляди на життя, виховання дитини, ведення спільного господарства та різний склад характерів. Дані обставини призвели до того, що між подружжям постійно виникали сварки та непорозуміння, між ними повністю зникло почуття любові та поваги. Такий стан речей позивач більше терпіти не може, в результаті чого на протязі тривалого часу проживають окремо, подружніх стосунків не підтримують, шлюб носить тільки формальний характер, а тому подальше його існування позивач вважає недоцільним. Від даного шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Спору про розподіл майна немає. Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, проте від неї надійшла заява з проханням розглянути справу без її участі, де зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд позов задоволити. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову. Відповідно до ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до переконання, про задоволення позову на підставі наступного. В судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] Мукачівським міським відділом реєстрації актів громадянського стану 03 червня 2000 року зареєстровано шлюб, про що зроблено актовий запис № 156 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 03.06.2000 року (а.с. 6). У шлюбі позивача та відповідача народилася донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] від 05.03.2009 року (а.с. 7). Побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки (стаття 1 СК України). Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями частин третьої та четвертої ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст. 5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. У відповідності до вимог ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з частиною третьою ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. З доводів позивача вбачається, що спільне життя між ними з відповідачем не склалося, подружжя спільного господарства не веде, а шлюб носить лише формальний характер. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які спонукали позивача на розірвання шлюбу, являються обґрунтованими, подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, а тому позов підлягає задоволенню. Статтею 113 СК України, передбачено право особи, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням думки позивача слід залишити їй прізвище « [PERSON] ». Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Outcome: approved