Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-05 00:00:00

10 квітня 2017 року позивач звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що сторони уклали шлюб 21 червня 1997 року., який на даний момент носить формальний характер, спільний побут не ведеться, сторони декілька років разом не проживають, мають різні погляди на подружні обов'язки та сім'ю, втратили взаєморозуміння, довіру та повагу один до одного, майнові суперечки між сторонами відсутні, спільних прав та обов'язків не має, діти досягли повноліття, тому подальший шлюб суперечитиме інтересам позивача. Збереження сім'ї вважає неможливим. В судове засідання позивач не з'явилася, в поданій заяві позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, вказаних в позові, просила суд позов задовольнити, строк для примирення не надавати. Проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоча належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив. Суд, за заявою та згодою позивача, вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних у справі матеріалів, постановивши заочне рішення. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України, якщо розгляд справи здійснюється судом у відсутності осіб, які беруть участь в справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши позовну заяву, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 21 червня 1997 року виконавчим комітетом Цибулівської селищної ради Монастирищенського району Черкаської області, актовий запис № 15, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] Як вказує позивач в поданому позові, шлюбні відносини між подружжям фактично припинені, спільний побут не ведеться, декілька років сторони разом не проживають, діти від даного шлюбу повнолітні, майнові суперечки відсутні. Подальший шлюб суперечитиме інтересам позивача. Відповідно до статей 21, 24 СК України шлюб - це добровільна згода чоловіка та жінки. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Під час спільного проживання сторони не досягли взаєморозуміння, що підтверджується матеріалами справи. Наміру відновлювати сімейні стосунки сторони не мають, шлюбні відносини припинили, спільного господарства не ведуть. Беручи до уваги, що перспектив для збереження сім'ї не має, проживання в шлюбі буде суперечити інтересам подружжя, суд приходить до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Що стосується клопотання позивача щодо зміни судом їй прізвища після розірвання шлюбу на дошлюбне - «Альба», суд зазначає наступне. Так, ч.8 ст.235 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Однак, зазначена норма процесуального права стосується справ, що розглядаються в окремому провадженні в порядку, передбаченому розділом IV ЦПК України. Натомість, розгляд даної цивільної справи проводиться не в окремому, а в позовному провадженні. Спір з приводу зміни прізвища між сторонами не існує, більше того, думка іншого подружжя ніяким чином не може вплинути на позицію відповідача щодо зміни прізвища. Крім цього, у відповідності до положень ч.6 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» той з подружжя, який бажає відновити своє дошлюбне прізвище, повинен заявити про це в органі державної реєстрації актів цивільного стану під час державної реєстрації розірвання шлюбу. Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення клопотання позивача про зміну її прізвища, оскільки вказане питання вирішується у відповідному органі державної реєстрації актів цивільного стану. Згідно вимог ст.88 ЦПК України, оскільки позовні вимоги позивача задоволені, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір.

Outcome: approved