overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-06 00:00:00

10 січня 1930 року в с. Чашин, що в Польщі народився [PERSON]. У зв'язку з угодою між УРСР та Польщею в 1946 році його сім'ю по батьковій лінії переселили з Польщі в Україну. Разом з з дідом [PERSON] були переселені дружина [PERSON], та його діти : [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], і [PERSON]. Всіх їх було переселено в м.Золочів. В 1956 його батько одружився і в 1959 році народився він. З метою отримання візи до Польщі він звернувся до відповідного консульства, проте йому було відмовлено через те, що у довідці з Держархіву є помилка у році народження батька. А саме у довідці Державного архіву Львівської області рік народження його батька зазначено 1933рік. Тоді як батько народився 1930 року, що зазначено у всіх його документах. Це є перешкодою для отримання візи до Польщі, тому він звертається до суду, з вказаною заявою, де просить встановити факт, що його батько який зазначений в довідці Державного архіву № П-13343 від 04.11.2015р. на ім'я [PERSON] [INFO], фактично належить [PERSON] [INFO]. Заявник в суд подав заяву у якій просить розгляд справи проводити без нього, вимоги поданої заяви підтримує в повному обсязі, та просить її задоволити. Представник Державного архіву Львівської області в суд не з'явився, проте директор архіву подав листа в якому просив справу розглядати без участі їх представника. Оцінивши подані докази в їх сукупності суд доходить висновку, що заяву слід задоволити з наступних підстав. Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження видно, що [PERSON] народився 10 січня 1930 року в с.Чашин. Копією свідоцтва про смерть стверджується, що [PERSON] помер 8 лютого 2012року у віці 82 років, що підтверджує, що його роком народження є 1930 рік. З копії свідоцтва про народження вбачається, що заявник [PERSON] є сином [PERSON] та [PERSON]. Отже, в судовому засіданні встановлено, що в довідці держархіву про переселення з Польщі батько заявника зазначений як [PERSON] [INFO], хоча насправді він народився в 1930 році.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-24 00:00:00

10 січня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 3. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], який проживає разом з матір'ю. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. Позивач ставить питання про розірвання шлюбу, він вважає, що сім'я розпалася остаточно, відновити подружні стосунки вони не бажають, у них різні погляди на життя, на сімейні відносини. В судовому засідання позивач був відсутній, але від нього надійшла заява про слухання справи за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити позов у повному об'ємі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, але від неї надійшла заява про слухання справи без її участі, позов визнає. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Із матеріалів справи видно, що 10 січня 2003 року сторони зареєстрували шлюб, про що свідчить свідоцтво про шлюб, серія [NUMBER] видане міським відділом реєстрації актів цивільного стану №1 Харківського обласного управління юстиції, актовий запис № 3. В сім'ї сторін народилася дитина, син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис № 587. Спільне життя між сторонами не склалося, в даний час вони проживають окремо, з 2012 року не підтримують подружніх стосунків, сім'я існує формально. При таких обставинах, суд вважає, що сім'ю зберегти не можливо, оскільки сім'я сторін розпалася остаточно і відновити їх подружні стосунки немає можливості, сторони миритися не бажають. Згідно зі ст.112 Сімейного Кодексу України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини звернення до суду про розірвання шлюбу, та інші обставини із життя подружжя. Суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей. Питання про розподіл майна сторони не порушують.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-05 00:00:00

10 січня 2004 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у виконавчому комітеті Новодмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаській області за актовим записом №1, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії І-СР № 152365 від 24.10.2017 року (виданим повторно). Після одруження дружині присвоєно прізвище [PERSON]. Від шлюбу сторони мають дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які проживають зі сторонами по справі. Спору про місце проживання дітей та спору про поділ спільно нажитого майна на час подачі позову між сторонами не існує. Шлюбні відносини між подружжям припинені із вересня 2017 року. Причиною цьому стало те, що подружжя мають різні погляди на сімейне життя, на цьому грунті між нами виникають постійні сварки, відповідач влаштовує постійні скандали в присутності дітей та сторонніх осіб, пред»являє необґрунтовані претензії, ображає та наносить тілесні ушкодження, що призвело до втрати поваги та взаєморозуміння між подружжям і розпаду сім`ї. Сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, а тому вважаючи, що примирення неможливе, [PERSON] звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, направивши до суду заяву, в якій на позовних вимогах наполягала повністю та просила суд розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити набуте у шлюбі прізвище [PERSON]. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, направивши до суду заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд розглядає справу по наявних матеріалах, за відсутності учасників процесу. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують тривалий час, мір до примирення не приймають і обоє на примирення не згідні, вільної згоди обох сторін на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін. Суд, задовольняючи позов, відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, стягує судовий збір з відповідача на користь позивача. На підставі зазначеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-18 00:00:00

10 січня 2009 року відповідач [PERSON] продав позивачці житловий будинок, загальною площею 28,4 кв.м., житловою площею 21,8 кв.м., позначений на плані літерою «А», який знаходиться в с. Стрюкове провулок Красноармійський, 13 ( тринадцять ), Миколаївського району, Одеської області, про що ним було складено та підписано відповідну розписку. В ній [PERSON] вказав, що одержав від позивачки грошову суму в розмірі 10000 ( десять тисяч ) гривень, передав їй вище вказаний житловий будинок, а також узяв на себе зобов'язання до кінця 2009 року нотаріально оформити з позивачкою договір купівлі продажу будинку, в зв'язку з тим що на момент складання договору він хворів. Проте [PERSON] відмовляється нотаріально оформити договір купівлі продажу будинку. [PERSON], укладений між ними договір купівлі продажу житлового будинку не оскаржує і не заперечує щоб договір судом було визнано дійсним, а також визнано за позивачкою право власності на будинок. При укладанні угоди позивачкою та відповідачем [PERSON] було погоджено всі істотні умови купівлі продажу вищевказаного нерухомого майна. Зокрема позивачка сплатила відповідачу грошову сумі у розмірі 10000 ( десять тисяч ) гривень за придбаний нею будинок, а він передав їй житловий будинок і документи на нього. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити в повному обсязі та розглянути справу в її відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак надав суду заяву, в якій позов визнає, не заперечує проти його задоволення, просить справу розглянути в його відсутність. Оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі продажу будинку є дійсним, підтверджується матеріалами справи копією розписки [PERSON], кошти отримав в повному обсязі, претензій до покупця не має ( а.с. 3 ), копією договору купівлі продажу нерухомого майна будинку ( а.с. 4 ), копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ( а.с. 5 ), копією технічної документації на житловий будинок ( а.с. 6 8 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 9 11 ), копією паспорта [PERSON] ( а.с. 12 13 ). Позивачка володіє придбаним будинком та користується, оскільки мешкає в ньому, сплачує вартість комунальних послуг та утримує будинок в належному стані. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В ч. 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

10 січня 2012 року між позивачем та відповідачкою [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 13796,71 грн., заборгованність за кредитом 251,35 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9112,34 грн, заборгованість за пенею та комісією 3299,84 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 633,18 грн., всього загальна сума забогованості склала 13796,71 гривень. Тому представник позивача просить стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 січня 2012 року в розмірі 13796,71 грн. та судові витрати. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про день розгляду справи сповіщена, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за її відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачкою [PERSON] 10 січня 2012 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачці кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідачка [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконала, в результаті чого станом на 30 вересня 2016 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 13796,71 грн., заборгованність за кредитом 251,35 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 9112,34 грн, заборгованість за пенею та комісією 3299,84 грн, а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 633,18 грн., всього загальна сума забогованості склала 13796,71 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідачку обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-15 00:00:00

10 січня 2012 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від подружнього життя у сторін дітей не має. Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що далі їхнє спільне проживання не можливе. Спільне життя з відповідачкою не склалось, основна причина - цілковита психологічна несумісність їхніх характерів, відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги. На цьому грунті між ними часто виникали суперечки, сварки. Позивач [PERSON], в судове засідання не з'явився, надав суду заяву в якій просить справу розглянути без його участі позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Відповідачка [PERSON], в судовому засіданні позовні вимоги визнає не заперечує проти їх задоволення. Суд заслухавши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як сторони не проживають разом, помиритися не бажають, фактично сім` я розпалась і подальше спільне проживання подружжя і збереження сім `ї не можливе. На підставі викладеного

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

10 січня 2013 року між позивачем та відповідачем [PERSON] був укладений договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 червня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 32700,97 грн., заборгованність за кредитом 721,24 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 25846,35 грн, заборгованість за пенею та комісією 4100,00 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1533,38 грн., всього загальна сума заборгованості склала 32700,97 гривень. Тому представник позивача просить розглянути справу заочно та стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 10 січня 2013 року в розмірі 32700,97 грн. та судові витрати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день розгляду справи сповіщений, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надав, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем [PERSON] 10 січня 2013 року укладено кредитний договір № б/н, згідно якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати позичальник повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов. Однак отримавши кредит, відповідач [PERSON] всупереч вимогам ст.526 ЦК України свої зобовязання належним чином не виконав, в результаті чого станом на 30 червня 2017 року виникла заборгованість за кредитом у сумі 32700,97 грн., заборгованність за кредитом 721,24 грн, заборгованість по процентам за користування кредитом 25846,35 грн, заборгованість за пенею та комісією 4100,00 грн., а також штраф (фіксована частина) 500,00 грн., штраф (процентна складова) 1533,38 грн., всього загальна сума заборгованості склала 32700,97 гривень. Задоволення позову згідно ст.88 ЦПК України покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-27 00:00:00

10 січня 2013 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір (без номеру), яким надало кредит у розмірі 1600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зі сплатою 30% річних на суму залишку заборгованості. Відповідно до позовної заяви, базова відсоткова ставка з використанням кредитної картки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» становила 2,5% на місяць з розрахунку 360 днів на рік, протягом 55 днів пільгового періоду нарахування відсотків здійснювалось за ставкою 0,01% річних. Щомісячний платіж становив 7% від заборгованості, але не менше 50 грн. і не більше залишку заборгованості. В разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більш ніж на 120 днів позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позовом. За п. 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг такий штраф сплачується в разі порушення строків платежів за будь-яким грошовим зобов'язанням більш ніж на 30 днів. Позичальник повинен платити пеню в розмірі 1/30 частини базової процентної ставки по договору за кожен день прострочення кредиту, а також пеню в розмірі 1% від заборгованості, але не менше 10 грн. на місяць, що нараховується 1 раз на місяць за наявності прострочення за кредитом або відсотками впродовж 5 або більше днів в разі виникнення прострочення на суму більше 50 грн. Посилаючись на те, що станом на 31 березня 2016 року [PERSON] має 451 грн. 91 коп. заборгованості за кредитом, 6979 грн. 37 коп. заборгованості за відсотками, у зв'язку з чим йому нараховано 2900 грн. пені, 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 516 грн. 56 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з нього цих коштів. В судове засідання сторони не з'явились, в направлених до суду заявах представник позивача просив розглядати справу у його відсутності, відповідач позов визнав. Позов належить задоволити, оскільки визнання позову відповідачем не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. На підставі наведеного і ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-02 00:00:00

10 січня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 12 червня 1992 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння. Відповідач постійно зловживає спиртними напоями. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не з'явилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, позивачка та відповідач надали заяви з проханням провести розгляд справи за їх відсутності. Суд, вважаючи за можливе здійснити розгляд справи без сторін, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 12 червня 1992 року Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану міста Миколаєва між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 453. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено із [PERSON] на [PERSON]. За час шлюбу в них народилася дочка - [PERSON], [INFO] та дочка - [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

10 січня 2014 року [PERSON]. звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Заявлений позов мотивує тим, що сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 31 січня 1981 року. Шлюб зареєстрований Криворізькою сільською радою Добропільського району, актовий запис № 29. Від шлюбу мають дітей. Шлюбні відносини між сторонами не склались , на теперішній час позивач пішов з сім'ї та мешкає з іншою жінкою. Тому просить суд розірвати шлюб з відповідачем У відкритому судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, просив розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] в судове засідання до суду не з'явилася, хоча була своєчасно та належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Outcome: approved