overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-13 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив винести рішення про стягнення з відповідача на свою користь аліментів на своє утримання, в зв'язку з його навчанням, в розмірі 2000 грн. щомісячно, до закінчення навчання. В обґрунтування своїх вимог вказував, що він проживає з матір`ю та перебуває на її утриманні, потребує матеріальної підтримки для закінчення навчання у Національному університеті кораблебудування імені Адмірала Макарова. Вважаючи, що батько, який є відповідачем у справі, має можливість надавати йому матеріальну допомогу, необхідну для навчання, просив стягнути з нього аліменти в зазначеному розмірі. Позивач в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений своєчасно та належним чином. Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши докази по справі, прийшов до висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню з таких підстав. [INFO] року народився [PERSON] - син відповідача по справі, що не оспорюється. Згідно довідки Національного університету кораблебудування імені Адмірала Макарова в даний час він перебуває на навчанні в цьому учбовому закладі на першому курсі денного відділення (термін навчання з 1 вересня 2017 року по 30 червня 2019 року). На теперішній час позивач мешкає разом з матір`ю. Згідно із статтями 199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сину у твердій грошовій сумі (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Рішенням Жовтневого районного суду Миколаївської області від 16 листопада 2016 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON], яка є матір`ю позивача, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 343 грн., щомісячно, на період навчання сина з 26 квітня 2016 року і до закінчення навчання, але не більш, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. На виконання цього рішення зведено заведено виконавче провадження, яке до цього часу не припинено. Зважаючи на викладене, беручи до уваги, що вже існує рішення, яке набрало законної сили, про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] на період його навчання, суд вважає що позовні вимоги є необґрунтованими тому в їх задоволенні слід відмовити, оскільки не можуть з особи стягуватися двічі платижі , які мають однакове призначення. Той факт, що у позивача відбувався перерив у навчанні не свідчить про припинення стягнення аліментів. За відповідним зверненням до органу виконання вони повинні стягуватися з боржника.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 03 листопада 2007 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайському реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Харківській області, за актовим записом № 260, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім'ї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має доньку - [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 січня 1990 року Відділом ЗАГС Первомайського райвиконкому Харківської області, за актовим записом № 17, мотивуючи свій позов тим, що життя з відповідачем не склалося, подружжя втратило почуття любові та поваги один до одного, в сім'ї постійно виникали сварки. Подружжя припинило шлюбні стосунки та ведення спільного господарства, сім'я розпалась остаточно, подальше сумісне життя і збереження сім'ї вважає неможливим. Від шлюбу подружжя має двох дітей -[PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, з позовними вимогами згоден. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки причини розпаду сім'ї на які посилається позивач, є поважними і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-14 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивач звернулась до суду з цим позовом та просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, мотивуючи свої вимоги тим, що подальше збереження шлюбу та сімї з відповідачем неможливе, так як в період подружнього життя між ними почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. У судове засідання позивач подала заяву про розгляд справи без її участі. Свої позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, прізвище після розірвання шлюбу просила залишити «Горська», судові витрати залишає за собою. У судове засідання відповідач не прибув. Враховуючи позовні вимоги позивача, та беручи до уваги можливість розглянути справу без участі відповідача, суд приходить до висновку про можливість заочно розглянути справу без його участі відповідно до ст. 224 ЦПК України.. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 січня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Корюківського районного управління юстиції в Чернігівській області, актовий запис за №02, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І - ЕЛ №082796 виданого 14.01.2014 року. Від спільного подружнього життя вони не мають спільних дітей. Під час перебування у зареєстрованому шлюбі між сторонами, почали виникати конфлікти, причиною яких є несумісність характерів. Подружжя неодноразово намагалось налагодити нормальне сімейне життя, але спроби давали результат тільки на незначний час. На даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини і ведення спільного господарства, проживають за різними адресами. Відповідно до вимог чинного сімейного законодавства України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. За таких обставин, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу та сімї неможливе, а тому позов є законним, обґрунтованим та підлягає задоволенню, а відповідачу необхідно розяснити, що заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою, яка може бути подана протягом десяти днів з дня отримання його копії. Оскільки позов задовольняється, а позивач судові витрати залишає за собою, тому ці витрати слід залишити за нею.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на її користь на період навчання в Національному педагогічному університеті імені [PERSON] 19.09.2017 року в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно до досягнення 23 років. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач є її батьком. В даний час вона навчається на 2 курсі Національного педагогічного університету імені [PERSON] та потребує матеріальної допомоги. В судовому засіданні представник позивача позов підтримала та наполягала на його задоволенні. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався у встановленому законом порядку. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON], [INFO] є донькою [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 5), яка навчається на 2 курсі Національного педагогічного університету імені [PERSON], термін навчання по 30.06.2020 року. Відповідно до ст. 199 СК України батьки зобовязані утримувати повнолітню дитину, яка навчається і потребує матеріальної допомоги до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати таку допомогу. Довідкою від 06.09.2017 року підтверджується, що [PERSON] навчається на денній формі, навчання безкоштовне (а.с. 6). Проте, необхідно здійснювати витрати на харчування, лікування, одяг, проїзд та задоволення інших потреб. Довідкою від 14.09.2017 року підтверджується, що мати позивачки [PERSON] є пенсіонером, інвалідом третьої групи та отримує пенсію в розмірі 1375 грн. 16 коп.( а.с. 6 зв., 20). Суд з врахуванням матеріального становища сторін, вважає доцільним стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) щомісячно, оскільки батьки повинні приймати рівну участь в навчанні дитини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить змінити розмір аліментів, що стягуються згідно рішення Коропського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2008 року на неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] у розмірі 300 гривень, до 1/4 частини заробітку відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. В обґрунтування позову зазначила, що визначений судом розмір аліментів вже не забезпечує належне матеріальне утримання дитини та її нормальний фізичний розвиток. У судовому засіданні позивачка уточнила вимоги і просить не змінити, а збільшити розмір аліментів. Відповідач позов визнав. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд прийшов наступного висновку. У судовому засіданні встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини сина - [PERSON], [INFO] (а.с.3). Рішенням Коропського районного суду Чернігівської області від 06 лютого 2008 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі в розмірі 300 гривень, щомісячно, починаючи з 08 січня 2008 року і до повноліття дитини (а.с. 6). Згідно ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дані зміни вступили в силу з 08.07.2017 року. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоровя когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Суд погоджується з доводами позивача про те, що за час, який минув після стягнення аліментів в розмірі 300 грн, збільшився законодавчо визначений розмір прожиткового мінімуму для дитини віком від 6 до 18 років. Крім того, інфляційні процеси, які відбулися в державі за останні роки не дозволяють позивачу забезпечити належне матеріальне утримання дитини та її нормальний фізіологічний розвиток на визначену судом суму аліментів. Враховуючи визнання відповідачем позову він підлягає задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-27 00:00:00

10 жовтня 2017 року позивачка звернулася до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка вказує на те, що з 18.06.2010 р. по 27.07.2017 р. перебували з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох неповнолітніх дітей, однак лише [PERSON] [PERSON], 17.08.2013 року, яка проживає разом з нею та знаходиться на її утримання. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив відмовити. Вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 18.06.2010 року по 27.07.2017 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. За такого, хоча і не підтверджується матеріалами справи факт ухиляння відповідача від сплати аліментів, проте, оскільки сторони добровільної остаточної згоди не досягли, то позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, і підлягає стягненню лише у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, із урахуванням трьох неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України (із змінами від 17.05.2017 року, які набули чинності 09.07.2017 року),мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 50% але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-19 00:00:00

10 жовтня 2017 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу дітей не має Позивачка посилаючись на те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору між сторонами не має. Позивачка в ході судового засідання підтримала свої позовні вимоги. Відповідач до суду не зявився, при цьому був належним чином повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. З позову та матеріалів справи видно, що з травня 2018 року сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З позову який надійшов до суду спору про розподіл майна не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сім?я розпалася остаточно, зберегти її не можливо. Спору щодо поділу майна між сторонами не має. Позивачка при поданні позову сплатила судовий збір в повному обсягу, питання про поділ судових витрат позивач не ставить, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-10 00:00:00

10 жовтня 2018 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Ухвалою суду від09 листопада 2018 р. було відкрите провадження у справі. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач не визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у судовому засіданні. В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що 08 січня 2013 року виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між нею [PERSON] , за актовим записом № 01, після реєстрації шлюбу їй було присвоєне прізвищеЖибак.Від шлюбу [INFO] народилася донька [PERSON] та [INFO] народилася донька [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та зазначила, що за останній час коли вони живуть окремо вони не ведуть сумісне господарство, спільно не проживають, вона раніше мирилася з відповідачем, але він не змінив свого відношення до сімейного життя. Зазначені обставини призвели до втрати почуття поваги один до одного, подальше спільне життя та збереження шлюбу вона вважає неможливим, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, вважає, що сім`ю можливо зберегти заради дітей. Він змінив своє відношення до вживання алкоголю, що було однією із причин сімейних непорозумінь, він вживає заходів щодо примирення, але відповідач не розуміє його намірів. Суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до наступного. Судом встановлено, що 08 січня 2013 року виконавчим комітетом Губиниської селищної ради Новомосковського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] за актовим записом № 01, після реєстрації шлюбу [PERSON] було присвоєне прізвище [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу у них народилося двоє дітей : [PERSON] [INFO] народженнята [PERSON][INFO] року народження , що підтверджується свідоцтвом про народження дітей. На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання.Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони за останній рік не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, не проживають спільно, позивач втратила почуття любові та поваги до чоловіка, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з вищенаведеним,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-14 00:00:00

10 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. В обґрунтування позовних вимог позивач [PERSON] посилається на те, що він є власником житла і в його квартирі зареєстрований [PERSON], який фактично в квартирі не проживає з моменту реєстрації, будь-яке особисте майно останнього в квартирі відсутнє, він не сплачує жодних комунальних послуг за місцем своєї реєстрації, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає, а тому просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування його житловим приміщенням. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позовні вимоги свого довірителя, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлений, в судове засідання не з'явився. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Та обставина, що позивач [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 27 грудня 1995 року № 19. Із довідок Білогірської селищної ради Хмельницької області від 29 вересня 2018 року № 4567 та від 22 жовтня 2018 року № 438, Акту встановлення факту відсутності особи за місцем проживання цієї ж селищної ради від 02 жовтня 2018 року встановлено, що відповідач [PERSON] дійсно зареєстрований в квартирі [ADDRESS], співвласником якого є позивач [PERSON], однак фактично за даною адресою не проживає з дня реєстрації. З письмових пояснень сусідів [PERSON] та [PERSON], пояснення яких визнані судом як письмові докази, слідує, що [PERSON] не проживав і жодного разу не появлявся в квартирі [ADDRESS]. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надав доказів того, що між ним та позивачем є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання в житловому приміщенні позивача більше одного року, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] втратив право користування квартирою [ADDRESS], а тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 704,80 грн. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved