overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON]. 23.03.2018 року від [PERSON] надійшла заява з клопотанням про розгляд справи за її відсутності. 26.03.2018 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та підтвердження відомостей зазначених у заяві [PERSON] 02.03.2018 року з Баратівської сільської ради надійшов лист з заявою про розгляд справи за відсутності її представника. З листа не вбачається, що відповідач [PERSON] сільська рада заперечує проти задоволення заяви. Відповідно до ст. 211 ч. 3 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Зважаючи, що всі учасники справи заявили клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд вважає можливим розглянути справу на підставі наявних у суду матеріалів, яких достатньо для ухвалення рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Заявник просить встановити, що [PERSON] є дочкою [PERSON]. З свідоцтва ІІ-ЯК№0835928 від 09.03.1982 року, яке заповнене російською мовою вбачається, що «Кошевская Юзефа Ильковна» уклала шлюб з «Москалев Виктор Григорьевич». Згідно свідоцтва про народження ІІІ-ФП №313094 від 09.03.1982 року російською мовою зазначено, що «Москалева Юзефа Ильинична» є матірю заявниці, а її батьком є «Москалев Виктор Григорьевич». Відповідно до свідоцтва серії І-ФП№241137 від 16.06.2016 року була зареєстрована смерть [PERSON]. Зазначене свідчить, що померла була матірю заявниці [PERSON], яка у звязку із реєстрацією шлюбу з [PERSON] змінила прізвище [PERSON]. В акті депутата Баратівської сільської ради від 05.07.2017 року міститься інформація, що [PERSON] доглядала свою матір [PERSON]. В довідці за формою №1 від 04.02.2001 року міститься інформація, що [PERSON] є матірю [PERSON]. Викладене в сукупності дає можливість встановити, що [PERSON], яка померла 14.12.1998 року була матірю [PERSON], яка померла 13.06.2016 року. Встановлення даного факту необхідно для реалізації заявницею своїх прав щодо спадкового майна. У звязку з викладеним, заява [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-05 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 11.02.2016 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Відповідач постійно лається, застосовує фізичне насилля. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання [PERSON] не з'явилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 11.02.2016 року. Від шлюбу дітей не мають. Сторони з січня 2017 року припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-05 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання права на шлюб, мотивуючи свої вимоги тим, що вона з червня 2015 року перебуває у відносинах з [PERSON] та має намір вступити з ним в шлюб, так як вони мають серйозні наміри створити сім'ю, чекають на дитину, проте при звернені до відділу ДРАЦС їй в усній формі було роз'яснено, що на даний час зареєструвати шлюб між ними неможливо у зв'язку з тим, що вона не досягла шлюбного віку, тому просить надати їй право на шлюб. У судове засідання заявниця [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, свої вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Заінтересовані особи [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, не заперечують проти задоволення заяви [PERSON] Представник Центрального районного у м.Миколаєві Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти задоволення вимог [PERSON] не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заявниця [PERSON] народилась 01.05.2000 року і має повних 17 років. Відповідно до довідки Головного лікаря Пологового будинку №3, [PERSON] взята на диспансерний облік при жіночий консультації №3 м.Миколаєва, станом на 22.06.2017 року, термін вагітності 20-21 тижнів. Звернення до суду викликано тим, що органи РАЦС не можуть зареєструвати шлюб без надання права на його реєстрацію судом. Відповідно до ст. 22 СК України, особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років. Згідно ч. 2 ст. 23 СК України, за заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачаєтьсяіз ч. 3 ст. 234 ЦПК України справи про надання права на шлюб розглядаються в порядку окремого провадження. Відповідно до абзацу третього пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» головним критерієм для задоволення заяви про надання права на шлюб є встановлення судом факту провідповідність такого права інтересам заявника. Судом не встановлено будь-яких обставин, які б вказували, що шлюб може зашкодити інтересам заявника. Навпаки, заінтересована особа [PERSON], батьки заявниці та заявниця переконані, що шлюб повністю відповідає її інтересам, оскільки остання на момент розгляду справи знаходиться на 28-29 тижні вагітності. Враховуючи наведені обставини, суд вважає, що є підстави для надання [PERSON] права на шлюб з [PERSON], так як це відповідає її інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-16 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернулась з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на те, що з 27.08.2010 року перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] Мішель, [INFO]. Позивач не підтримує шлюбні відносини з відповідачем з 2012 року, непорозуміння з питань подружнього життя створили умови, за яких шлюб фактично припинився, відновлювати стосунки не бажає. Позивач в судовому засіданні позов підтримав. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не встановлено. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 55 Сімейного Кодексу України дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Судом встановлено, що сторони з 27.08.2010 року перебувають у шлюбі, який згідно повторно виданого свідоцтва про шлюб зареєстрований Київським Відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №703. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] Мішель, [INFO]. Подружні стосунки між сторонами припинені, сумісне господарство вони не ведуть, не підтримують нормальну атмосферу в сімї, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Зясувавши фактичні взаємини подружжя, суд дійшов висновку, що спільне життя сторін та подальше збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, примирення неможливе, сімя розпалась, тому відповідно до ст.112 СК України шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-25 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернулася до Балтського районного суду з позовом до Балтської міської ради Одеської області про тлумачення заповіту. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] склала на користь неї заповіт, в якому заповіла її державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 918239. Відповідно до вказаного державного акту [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 4,00 га., що знаходиться на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. 20.02.2017 року [PERSON] померла, не внісши змін до вказаного заповіту. Після її смерті вона як спадкоємець за заповітом у відведений законом строк звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Однак нотаріус відмовила її у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки спадкодавець [PERSON] заповіла її державний акт на право власності на земельну ділянку, а не саму земельну ділянку. Тому вона просила суд здійснити тлумачення заповіту, а саме встановити, що посилання в заповіті на державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 918239 стосується волі спадкодавця щодо успадкування нею земельної ділянки площею 4,00 га., що знаходиться на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала. Представник Балтської міської ради Одеської області в судове засідання не зявився. Надав заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав, що не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як видно з заповіту спадкодавця, [PERSON] заповіла позивачці державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 918239. 20.02.2017 року [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до ст. 1256 ЦК України у разі спору між спадкоємцями тлумачення заповіту здійснюється судом відповідно до \~статті 213 цього Кодексу. Виходячи з аналізу ст. 213 ЦК України, тлумачення заповіту здійснюється з метою визначення справжньої волі заповідача і може мати місце, якщо заповіт викликає питання у спадкоємців, має суперечливий характер, у зв'язку з чим необхідно уточнити його зміст. Відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ № 918239 спадкодавець [PERSON] мала право власності на земельну ділянку площею 4,00 га., що знаходиться на території Гольмянської сільської ради Балтського району Одеської області. Отже, судом встановлено, що [PERSON], складаючи заповіт, самостійно та вільно виявила волю щодо настання реальних наслідків вчиненого нею правочину, що в разі\~\~її смерті позивачка успадкує земельну ділянку, на яку вона мала право власності згідно вказаного державного акту. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-19 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 14.12.1991 року Зміївським відділом ЗАГС Харківської області, актовий запис №223. В обґрунтування позовної заяви послалася на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та обов'язки з ведення спільного господарства. Шлюбні відносини фактично припинені з квітня 2016 року, сторони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, спір про майно відсутній. Подружжя має повнолітнього сина. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог щодо розірвання шлюбу наполягала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. У зв'язку з неявкою учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав: Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER], 14.12.1991 року між [PERSON] та [PERSON] Зміївським відділом РАГС Харківської області зареєстровано шлюб, актовий запис № 223. (а. с. 3). Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, спір про майно між сторонами відсутній. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно з ч. 4 ст. 200 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, судом встановлено, що шлюб фактично розпався, строк для примирення позитивних результатів не дав, подальше існування подружжя разом та збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог. Судові витрати позивач просить віднести на її рахунок та не стягувати з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-12 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 21.06.2013 року Виконавчим комітетом Литовезької сільської ради Іваничівського району Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя, відсутності спільних інтересів, протилежних понять щодо розуміння сім'ї та відносин між чоловіком та дружиною. Тривалий час сторони не підтримують шлюбних стосунків, ведуть окремо свої господарства. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сім?ї є неможливим. Оскільки сторони мають неповнолітню дитину, і не можуть розірвати шлюб через відділ РАЦС, тому позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити. У разі неявки відповідача не заперечує щодо винесення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. В судовому засіданні встановлено, що сторони тривалий час не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, шлюб фактично розпався. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, тому суд шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-12 00:00:00

10.08.2017 року до Вінницького районного суду звернулась [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 05.01.2016 року між сторонами було зареєстровано шлюб в Виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району, актовий запис №01, дітей у шлюбі в сторін не має. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу неможливе та суперечить їхнім інтересам, в звязку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] В судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність, в разі неявки відповідача, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач [PERSON], в судове засідання двічі не зявився, по невідомим суду причинам, заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило, у зв'язку з чим, суд виніс ухвалу про заочний розгляд даної справи. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.01.2016 року сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Мізяківсько-Хутірської сільської ради Вінницького району, актовий запис №01, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем «Коломієць», що відповідає вимогам закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

10.08.2017 року до суду із позовом звернулась позивач про стягнення аліментів з відповідача у розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісячно. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу вони мають дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Відповідач добровільно дітям не допомагає, хоча має таку можливість. Позивач у судове засідання з'явилась, позов свій підтримала та просила стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини доходу відповідача на утримання двох дітей, починаючи з дня ухвалення рішення . Відповідач в судове засідання прибув, обов'язок сплачувати аліменти визнав, але проти розміру аліментів заперечував, посилаючись на скрутний матеріальний стан та конфліктні стосунки з позивачем. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 03.10.2007 р. батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Відповідно до свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] від 24.06.2011 р. батьками [PERSON], [INFO], є сторони по справі. Згідно довідки № 858 від 26.07.2017 р. діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/2919/17 від 17.11.2017 р. шлюб між сторонами розірвано та діти залишені на утриманні [PERSON] Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Враховуючи визначений Законом України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, суд приходить до висновку, що відповідач зобов'язаний сплачувати аліменти в розмірі, що буде відповідати, як інтересам дітей, так і матеріальному становищу та стану здоров'я платника аліментів. З урахуванням обов'язку обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що аліменти в розмірі 1/4 частини від його заробітку, щомісячно, є сумую, що відповідає обов'язку батька дітей забезпечити частину витрат на їх утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дітей. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved