Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-21 00:00:00

12.01.2015 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд звільнити з-під арешту предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], накладеного 31.05.2011 року старшим державним виконавцем ВДВС Карлівського РУЮ. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вказана вище квартира є предметом іпотеки за договором, укладеним між [PERSON] та банком 30.05.2008 року, в забезпечення виконання зобов'язання по кредитному договору від 30.05.2008 року. Рішенням Карлівського районного суду від 14.09.2009 року, звернуто стягнення на даний предмет іпотеки, в результаті задоволення позову банку, поданого у зв'язку з невиконанням умов кредитного договору і виникненням заборгованості. Позивач має пріоритет на задоволення забезпечених іпотекою вимог, переважно перед іншими особами. Право застави у банку, виникло раніше, ніж було накладено арешт ВДВС Карлівського РУЮ на все майно боржника [PERSON] Тому ДВС не має підстав для звернення стягнення на таке майно і позивач просить суд зняти накладений арешт. Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте надав суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі і зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі. (а.с. 37) Відповідач [PERSON] не з'явився в судове засідання, хоча про час, дату та місце розгляду справи був повідомлений належним чином - за зареєстрованим місцем проживання, а також за адресою, що зазначена у позові (а.с. 28, 46, 35-36). Причина неявки [PERSON] суду не відома. Жодних заяв чи заперечень від [PERSON] до суду не надходило. Від відповідача ВДВС Карлівського РУЮ надійшла заява, в якій вони просять суд розглядати справу без участі їхнього представника, при цьому зазначають, що визнають позовні вимоги у повному обсязі. (а.с. 51) Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. ПАТ КБ «ПриватБанк» є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк», про що свідчить статут. (а.с. 52) З матеріалів справи вбачається, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. (а.с. 4-9) В забезпечення виконання зобов'язань [PERSON] по кредитному договору, 30.05.2008 року між ним та банком укладено договір іпотеки. (а.с. 10-17) Предметом договору іпотеки є квартира [ADDRESS]. (а.с. 15) Заочним рішенням Карлівського районного суду від 14.09.2009 року, задоволено позовні вимоги ЗАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON], підставою яких було невиконання останнім умов вказаного вище кредитного договору. Рішенням звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS], в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Рішення суду набрало законної сили. (а.с. 22-23) Ухвалою від 24.12.2014 року, в рішенні виправлено описку. (а.с. 50) В матеріалах справи міститься інформаційна довідка з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, сформована 09.10.2014 року. З довідки вбачається, що станом на дату її формування, [PERSON] був одноосібним власником квартири [ADDRESS]. 02.06.2008 року було зареєстровано іпотеку вказаної квартири, а також обтяження у виді встановлення заборони відчуження такої квартири, на підставі договору іпотеки. 02.06.2011 року, на підставі постанови ст. державного виконавця Дубовик Ю.Г. від 31.05.2011 року - про відкриття виконавчого провадження, зареєстровано тип обтяження - арешт всього нерухомого майна [PERSON] (об'єктом обтяження є все нерухоме майно, в межах суми 644,80 грн.; в додаткових даних зазначено про судовий наказ від 07.04.2011 року, тобто виданий після реєстрації обтяження іпотекою). (а.с. 48-49) Відповідно до ч. 1 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» - звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Відповідно до ч. 1 ст. 54 даного Закону - звернення стягнення на заставлене майно в порядку примусового виконання допускається за виконавчими документами для задоволення вимог стягувача-заставодержателя. Частина 3 даної статті допускає звернення стягнення на заставлене майно боржника для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, лише у випадках коли вартість предмета застави перевищує розмір заборгованості боржника заставодержателю, а також - виникнення права застави після винесення судом рішення про стягнення з боржника коштів, що не підпадає під обставини даного спору. Згідно з ч. 4 ст. 54 ЗУ «Про виконавче провадження», про звернення стягнення на заставлене майно для задоволення вимог стягувачів, які не є заставодержателями, державний виконавець повідомляє заставодержателю не пізніше наступного дня після накладення арешту на майно або якщо йому стало відомо, що арештоване майно боржника перебуває в заставі, та роз'яснює заставодержателю право на звернення до суду з позовом про зняття арешту із заставленого майна. У позовній заяві позивач посилається на лист ДВС від 18.11.2014 року, направлений їм в порядку ч. 4 ст. 54 Закону, проте не долучає його до матеріалів справи. За відсутності такого доказу, суд виходить з того, що ДВС, які є обтяжувачем, визнали позов, при цьому факт обтяження і дати такого обтяження, вбачаються з дослідженої вище інформаційної довідки. Згідно з положеннями ст. 3 ЗУ «Про іпотеку» - пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації. Згідно зі ст. 1 даного Закону, пріоритет - переважне право однієї особи відносно права іншої особи на те ж саме нерухоме майно. Згідно з положеннями ч. 5 ст. 60 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт з майна чи коштів боржника може бути знятий за рішенням суду Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе зняти арешт з іпотечного майна - квартири [ADDRESS], оскільки іпотека була зареєстрована раніше, ніж арешт накладений ДВС і є пріоритетною. Накладений ДВС арешт, порушує право банку, як іпотеко держателя, на користь якого винесено рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Outcome: approved