Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-28 00:00:00

10.10.2018 р. [PERSON], (далі - позивач) звернулася до суду із позовом до Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області (далі - відповідач) про визнання права власності на спадкове нерухоме майно в порядку спадкування за законом, в якому вказала, що [INFO] року померла її мати [PERSON], яка до дня своєї смерті проживала та була зареєстрована по [ADDRESS]. Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить право на земельну частку (пай), розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Позивач є спадкоємцем законом, спадщину прийняв. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом не має. Державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказані майнові права, оскільки оригінал сертифікату було втрачено. Враховуючи викладене, позивач, посилаючись на ст. ст. 1216, 1218, 1261, 1268, 1297 ЦК України просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай), розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія [NUMBER]. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 16.10.2018 р. позовну заяву [PERSON] залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 26.10.2018 року позов [PERSON], прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд цивільної справи постановлено здійснювати в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 29.11.2018 року, встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 178 ЦПК України. Також даною ухвалою суду у порядку вимог ст. 84 ЦПК України витребувано від державного нотаріуса Макарівської районної державної нотаріальної контори належним чином засвідчену копію спадкової справи до майна померлої [INFO] р. [PERSON]. У підготовче засідання 29.11.2018 року позивач не прибула, її представник [PERSON] згідно письмової заяви просила слухати справу у її відсутність. Відповідач в установлений судом строк подав відзив на позовну заяву, згідно якого позов визнав. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослі дивши письмові матеріали справи, матеріали спадкової справи № 925 за 2007 рік до майна померлої [INFO] р. [PERSON], суд встановив наступне. [INFO] року померла [PERSON] - мати позивача у справі, яка була зареєстрована та постійно проживала по [ADDRESS], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER], видане Виконавчим комітетом Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області від [INFO] року, свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] та довідкою Андріївської сільської ради Макарівського району №655 від 17.09.2018 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої, зокрема, увійшло право на земельну частку (пай) розміром 2,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії [NUMBER]. Сертифікат на земельну частку (пай) видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського, акціонерного товариства) КСП «Андріївський» Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області - [PERSON]. Сертифікат виданий на підставі рішення Макарівської РДА від 18.02.1997 року №64. Сертифікат зареєстровано 05.03.2007 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 000403. Оригінал сертифікату було загублено, про що свідчить оголошення у газеті «Макарівські вісті» від 14.09.2018 року за №34 (а.с. 12). Позивач, як спадкоємець за законом спадщину прийняв, оскільки у визначений ст. 1270 ЦК України подала заяву про прийняття спадщини, що підтверджується наявною в матеріалах спадкової справи заявою. Інших спадкоємців щодо спадкового майна ні за законом/заповітом судом не встановлено. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] своєю заявою про відкликання заяви про прийняття спадщини та заявою про відмову від прийняття спадщини від 01.03.2008 р. відмовилася від прийняття спадщини після смерті своєї матері [PERSON] Державним нотаріусом Макарівської районної державної нотаріальної контори фактично відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на право на земельну частку (пай), оскільки оригінал сертифікату було втрачено. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються вимогами ст. ст. 1216-1218, 1223, 1265, 1268, 1297 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків фізичної особи, яка померла (спадкодавець) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 та 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом/заповітом. Приймаючи визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки достовірно встановлено, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом майна померлої [INFO] року [PERSON], спадщину прийняла, оскільки у визначений ст. 1270 ЦК України строк подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини та від спадщини не відмовилася, інші спадкоємці, які прийняли спадщину відсутні, до складу спадщини увійшло право на земельну частку (пай), щодо якого нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину. Судові витрати по оплаті судового збору у розмірі 704,80 грн., не підлягають стягненню з відповідача, оскільки відповідач не вчиняв протиправних дій, що стали підставою даного позову, крім того позивач просила покласти судові витрати на неї.

Outcome: approved