Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-20 00:00:00

10.11.2016 року позивач звернувся з позовом, в якому просив визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 26.08.2015 року укладений між [PERSON] та Фермерським господарством «Лісове»; скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 26.08.2015 року укладеного між [PERSON] та Фермерським господарством «Лісове», номер запису 11271563; визнати дійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 04.05.2006 року за реєстраційним № 040602200043 та стягнути судові витрати. Позовні вимоги мотивовані тим, що 04.05.2006 року між [PERSON] та позивачем укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 9,75 га, розташованої на території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, терміном на 8 років, який набирає чинності після його підписання та державної реєстрації, яка була здійснена у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Тарасівській сільській раді 06.12.2006 року за № 040602200043, тобто термін дії договору оренди спливав 06.12.2014 року. В жовтні 2014 року між [PERSON] та позивачем укладено додаткову угоду до договору оренди землі від 04.05.2006 року, відповідно до якої сторони продовжили строк дії договору на 8 років терміном з 06.12.2014 року до 06.12.2022 року, після чого позивач звернувся до Реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області із заявою про реєстрацію права оренди земельної ділянки, а 29.10.2014 року за № 4080/062-16. Реєстраційною службою Первомайського міськрайонного управління юстиції в Миколаївській області було відмовлено ФГ «БМВ-АГРО» в реєстрації права оренди земельної ділянки в звязку з тим, що інше речове право вже зареєстровано в Державному реєстрі прав за іншим правонабувачем ФГ «Лісове» на підставі укладеного договору оренди земельної ділянки від 29.08.2014 року, що починає діяти 10.12.2014 року, державна реєстрація № 26210105 від 30.08.2014 року. Зазначений договір оренди укладений між [PERSON] та ФГ «Лісове» визнано недійсним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області 22.10.2015 року за позовом ФГ «БМВ-АГРО», однак [PERSON] 12.02.2015 року померла та вищевказану земельну ділянку успадкувала її донька [PERSON], яка 12.08.2015 року отримала свідоцтво про справо на спадщину за заповітом. 26.08.2015 року між [PERSON] та ФГ «Лісове» укладено договір оренди земельної ділянки сільськогосподарського призначення загальною площею 9,75 га розташованої на території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області, який пройшов державну реєстрацію 22.09.2015 року. Позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки від 26.08.2015 року укладений між [PERSON] та ФГ «Лісове» не відповідає вимогам чинного законодавства та підлягає визнанню недійсним так як ст.. 27 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку. Положеннями ст. ст. 1216, 1218 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Таким чином, [PERSON] отримавши спадщину у вигляді земельної ділянки, отримала всі права і обовязки спадкоємця за додатковою угодою до договору оренди землі від 04.05.2006 року за реєстраційним № 040602200043. Так як на час укладення оспорюваного договору існувало обмеження (обтяження) обєкта оренди земельної ділянки, то згідно з вимогами ч.2 ст. 15 Закону України «Про оренду землі» це є підставою для визнання договору оренди недійсним. Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 02.02.2016 року встановлено, що додаткова угода до договору оренди землі від 04.05.2006 року не пройшла реєстрацію, отже не є вчиненою. В судовому засіданні представник ФГ «БМВ-АГРО» [PERSON] позов підтримав і просив його задовольнити. В судовому засіданні представники ФГ «Лісове» - [PERSON] та [PERSON] - [PERSON] позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити, так як 26.08.2015 року [PERSON] яка є власницею земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 9,7464 га за кадастровим номером 4825487600:06:000:0051, яка знаходиться в межах території Тарасівської сільської ради, укладала договір оренди земельної ділянки з ФГ «Лісове» строком на 49 років і вказаний договір було зареєстровано за № 11271563. На той момент строк дії договору оренди земельної ділянки, укладений 04.05.2006 року спадкодавцем [PERSON] з ФГ «БМВ-АГРО», закінчився 06.12.2014 року. ФГ «БМВ-АГРО» відмовлялось передати вищевказану земельну ділянку, посилаючись на додаткову угоду, укладену між [PERSON] та ним, але вказана додаткова угода не пройшла державну реєстрацію, тому не є вчиненим правочином, оскільки за змістом ст.ст. 210 ч.1, 182 ч.1 ЦК України (в редакції чинній на 214 рік) не є вчиненим правочин, який підлягає державній реєстрації, у разі нездійснення його державної реєстрації. Апеляційним судом Миколаївської області 18.07.2016 року було винесено рішення яким задоволено позовні вимоги [PERSON] та зобовязано ФГ «БМВ-АГРО» повернути земельну ділянку власнику [PERSON] у звязку з закінченням терміну дії договору оренди, а тому відсутні будь-які підстави для задоволення позовних вимог. Первомайська районна державна адміністрація в Миколаївській області надала листа з проханням розглядати справу без участі представника та на розсуд суду. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Із копії державного акту серія Р1 № 425407 виданого на підставі розпорядження Первомайської райдержадміністрації від 22.05.2002 року № 148-р [PERSON] передана в приватну власність земельна ділянка площею 9,75 гектарів в межах згідно з планом розташована на території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області ( а.с.7). Із копії договору оренди землі від 04.05.2006 року видно, що [PERSON] передала вказану земельну ділянку в оренду ФГ «БМВ-АГРО» на 8 років, договір зареєстровано в Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Тарасівській сільській раді 06.12.2006 року за реєстровим № 040602200043 ( а.с.4-5). Із копії додаткової угоди до договору оренди землі від 04.05.2006 року за реєстраційним № 040602200043 видно, що в 2014 році (точної дати на угодінемає) [PERSON] та ФГ «БМВ-АГРО» продовжили строк дії договору з 06.12.2014 року по 06.12.2022 року, відомості про державну реєстрацію відсутні ( а.с.9). Із копії свідоцтва про смерть видно, що [PERSON] померла 12.02.2015 року( а.с.49). Із копії свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 19.08.2015 року видно, що спадкоємцем майна [PERSON], яка померла 12.02.2015 року, є її донька [PERSON], яка отримала у спадщину земельну ділянку площею 9,7464 га в межах згідно з планом, кадастровий номер 4825487600:06:000:0051, що розташована в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області на підставі державного акту серія Р1 № 425407 ( а.с.16). із копії договору оренди земельної ділянки від 26.08.2015 року видно, що [PERSON] укладала договір оренди вказаної земельної ділянки з ФГ «Лісове» строком на 49 років ( а.с.17-19) і вказаний договір було зареєстровано 16.09.2015 року за № 11271563, що видно із копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права ( а.с.20). Із копії рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.05.2016 року, яке не набрало законної сили, видно, що відмовлено в задоволенні позову [PERSON] до ФГ «БМВ-АГРО» про визнання договору оренди земельної ділянки площею 9,7464 га переданої для ведення сільськогосподарського виробництва в межах Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області укладеного 04.05.2006 року між [PERSON] та ФГ «БМВ-АГРО» припиненим та зобовязання повернути вказану земельну ділянку ( а.с.90-91), але із копії рішення апеляційного суду Миколаївської області від 18.07.2016 року видно, що рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 25.05.2016 року скасовано і ухвалено нове, яким позов [PERSON] про повернення земельної ділянки у звязку з припиненням договору оренди задоволено, зобовязано ФГ «БМВ-АГРО» повернути у користування [PERSON] належну їй на праві власності земельну ділянку загальною площею 9,7464 га за кадастровим номером 4825487600:06:000:0051, для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, розташовану в межах території Тарасівської сільської ради Первомайського району Миколаївської області ( а.с.88-89). В мотивувальній частині рішення апеляційний суд вказав, що колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо визнання договору оренди землі припиненим з 06.12.2014 року є зайвими та такими, що не підлягають окремому вирішенню поза вимогами про повернення земельної ділянки у звязку із закінченням дії договору оренди, укладеного 04.05.2006 року. За таких обставин можна вважати, що вимоги про визнання договору припиненим охоплюються позовом щодо повернення земельної ділянки, після закінчення строку дії договору. Ст. 61 ч.3 ЦПК України передбачає, що обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Таким чином, суд знаходить доведеним те, що дія договору оренди земельної ділянки укладений 04.05.2006 року між [PERSON] та ФГ «БМВ-АГРО» закінчилась, а відповідно і відсутні підстави для визнання дійсною додаткову угоду до вказаного договору оренди, укладену в 2014 році. Ст.. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Ст. 182 ч.1 ЦК України передбачає, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Оспорюваний договір оренди земельної ділянки, укладений 26.08.2015 року між [PERSON] та ФГ «Лісове» пройшов державну реєстрацію. Суд вважає, що позивачем не надано будь-яких доказів і підстав для визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеного 26.08.2015 року між [PERSON] та ФГ «Лісове» та скасування його державної реєстрації. На підставі викладеного, в задоволенні позову необхідно відмовити.

Outcome: dismissed