overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-16 00:00:00

10 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначила, що 12 грудня 2009 року вона зареєструвала шлюб із [PERSON] у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 978. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що з грудня 2017 року ведення ними спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Тому просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала суду письмову заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог не заперечував. \~ \~ \~ \~Дослідивши надані письмові докази, суд у межах заявлених позовних вимог установив наступне. З свідоцтва про шлюб вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано 12 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 978. Свідоцтвом про народження підтверджується, що подружжя має неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], актовий запис № 1747. Відповідно до положень статті 51 Конституції України та частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, згідно припису статті 112 СК України, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. При цьому суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що сімейні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинились, оскільки вони втратили почуття любові та поваги один до одного, ведення спільного господарства та сумісне проживання остаточно припинено. Згідно до положень статті 3 СК України сімю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають спільні права та обовязки. Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в силу вимог статті 81 ЦПК України докази в їх сукупності, приймаючи до уваги існуючи взаємини між подружжям, ступінь конфліктних стосунків та причини розлучення, небажання позивача продовжувати шлюбні відносини, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя [PERSON] і [PERSON] та збереження їх сімї неможливе і суперечить інтересам позивача, тому позовні вимоги [PERSON] про розірвання шлюбу підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~У звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] про розірвання шлюбу, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути на користь позивача судовий збір у розмірі 704,80 грн. Аналізуючи вищезазначене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

10 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач згідно уточнень просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1944 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явився але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує, у випадку неявки відповідача просить проводити заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з'явився про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причин неявки суду невідомі, заперечень відносно позову не надав. Із письмової згоди позивача суд ухвалив заочний розгляд справи відповідно до ст.280-281 ЦПК України, на підставі наявних у ній доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються, копією свідоцтва про народження дитини. Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобов'язаний її утримувати до досягнення нею повноліття. Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-19 00:00:00

10 серпня 2018 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що відповідач, будучи батьком дитини в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання не надає, хоча відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи із дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття. \~ \~ \~ \~Позивач в судове засідання не зявився але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги підтримує. \~ \~ \~ \~Відповідач в судове засідання не зявився але подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд без його участі, позовні вимоги визнає. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом, [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються, копією свідоцтва про народження дитини. \~ \~ \~ \~Відповідач, будучи батьком дитини відповідно до вимог ст.180 СК України зобовязаний її утримувати до досягнення нею повноліття. \~ \~ \~ \~Ст.183 СК України передбачено, що частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначено ч.2 ст.182 СК України. Судом при винесенні рішення враховуються обставини визначені ч.1 ст.182 СК України, зокрема, що малолітня дитина проживає разом із позивачкою, перебуває на її повному утриманні, потребує належного утримання в розмірі достатньому для її гармонійного розвитку. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від його сплати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

10 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 16 січня 2010 року сторони перебувають у шлюбі, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. На обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що спільне життя не склалось через різні погляди на сімейне життя. З 2016 року сторони припинили спільне проживання. З огляду на викладене, позивач просить її вимоги задовольнити в повному обсязі. Позивач в судове засідання не зявилася, подала до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений в установленому законом порядку. \~ \~ \~ \~Суд, із письмової згоди позивача ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до положень ст.280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16 січня 2010 року, мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Дані факти підтверджуються свідоцтвом про одруження та копією свідоцтва про народження. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Згідно ст.112 цього Кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Сторони припинили шлюбні відносини з 2017 року, спільного господарства не ведуть, примирення між подружжям є неможливим, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, за таких обставин по справі суд приходить до висновку, що сімя сторін розпалась і зберегти її неможливо, а подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

10 серпня 2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Відповідні обставини позивач обґрунтовує тим, що сторони мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальне утримання дитині не надає, хоча відповідно до ст.180 СК України зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. З огляду на викладене, позивач просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі 3000 грн щомісячно, починаючи з 10 серпня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримала. Представник відповідача в судовому засіданні просив стягнути аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу щомісячно, або 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити частково з огляду на наступне. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 липня 2004 року до 4 січня 2012 року. Мають спільного сина [PERSON], [INFO]. Відповідні обставини підтверджуються копією рішення суду та копією свідоцтва про народження дитини. Обов'язок батьків утримувати дітей закріплений в ст.180 СК України. Право вибору способу стягнення аліментів надано тому із батьків з ким проживає дитина, зокрема кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі. Відповідне право передбачене у ст.181 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів судом враховуються стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. При цьому судом враховується, що відповідач є працездатною особою, має стабільний дохід, працює з 25 вересня 2018 року на посаді комірника ТОВ «Наноазія»з посадовим окладом 4 500 грн, з 10 листопада 2017 року перебуває у шлюбі з [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про одруження, спроможний сплачувати аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1 200 грн. Що стосується послання позивача на додаткові витрати, пов'язані із лікуванням дитини у зв'язку із наявними захворюваннями, суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що відповідні витрати можуть бути стягнуті на підставі окремого позову, за умови документального їх підтвердження відповідно до ст.185 СК України. Судові витрати по справі становлять 704 грн 80 коп., однак враховуючи, що позов задоволено частково на суму 1 200 грн, що становить 40 відсотків від ціни позову, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в сумі 281 грн 92 коп = 704 грн 80 коп. х 40%/100%.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-23 00:00:00

10 серпня 2018 року [PERSON] звернулася у суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилається на те, що спільне життя між ними не склалось через різні погляди на шлюб та сім'ю. Сімейно-шлюбні стосунки не підтримують, спільного господарства не ведуть, у зв'язку з чим подальше збереження сім'ї вважає неможливим. У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся. Суд за письмовою згодою позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20 січня 2017 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 3). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. (а.с. 4). З позовної заяви вбачається, що сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбних стосунків. За таких обставин, суд приходить до висновку, що збереження сім'ї буде носити формальний характер. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. На підставі ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в розмірі 704.80 гривень, який був сплачений позивачем при зверненні до суду. При укладенні шлюбу позивач змінила своє прізвище. З позовної заяви вбачається, що вона не бажає змінювати прізвище на дошлюбне у випадку задоволення позову про розірвання шлюбу. За таких обставин, враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, вирішуючи питання про зміну прізвища позивача на дошлюбне не вбачається за необхідне.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

10 серпня 2018 року до Кобеляцького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач [PERSON] в заяві зазначала, що 15 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області, зареєструвала шлюб із відповідачем, актовий запис № 114. Від шлюбу мають двох малолітніх доньок: [PERSON], 2016 року народження та [PERSON], 2012 року народження, майновий спір відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки з відповідачем не склалися. Через постійні сварки та непорозуміння вони припинили проживати разом з лютого 2018 року, тому вона прохала суд шлюб між ними розірвати, залишивши їй після розлучення прізвище «[PERSON]», стягнути з відповідача понесені нею судові витрати, а також зазначила, що нею було вжито всі заходи досудового врегулювання спору - примирення, які позитивного результату не дали. Позивач [PERSON] надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала позовні вимоги в частині розірвання шлюбу, а в частині стягнення судових витрат, понесених нею по сплаті судового збору, відмовилася. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнав. Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, розглянувши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Ухвалою судді від 14.08.2018 відкрито провадження в справі та призначено розгляд справи в підготовче засідання на 26.09.2018. Судом встановлено, що сторони припинили спільне проживання з лютого 2018 року, від шлюбу мають двох малолітніх доньок: [PERSON], 2016 року народження та [PERSON], 2012 року народження, майновий спір відсутній. Шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинено, в зв'язку з виникненням між ними частих сварок та непорозумінь, відсутності взаєморозуміння та довіри, що призвело до втрати почуття любові та поваги одне до одного, а отже подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Тому шлюб, зареєстрований 15 жовтня 2011 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кобеляцького районного управління юстиції Полтавської області між [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], актовий запис № 114, які мають двох малолітніх дітей потрібно розірвати. Після розірвання шлюбу залишити прізвище позивачеві - «[PERSON]». Оскільки сторонами не заявлені вимоги щодо розподілу між ними судових витрат, то їх розподіл відповідно до ст. 141 ЦПК України судом не здійснюється. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-30 00:00:00

10 серпня 2018 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON], в якій позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, який зареєстрований 19.11.1997 р. у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 477. Свої вимоги обґрунтовує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось у зв'язку з відсутністю взаєморозуміння, а мотивом для розірвання шлюбу є різні погляди на життя. Вказує на те, що відповідач зловживає спиртними напоями та в стані алкогольного сп»яніння піднімає на нею руку, ображає її та принижує її людську гідність, примирення між ними не відбудеться, а тому збереження шлюбу є неможливим і суперечитиме її інтересам. Позивач в судове засідання не прибула, надала суду заяву у якій зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить задовольнити, розгляд справи проводити без її участі, щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання 01.10.2018р. повторно не прибув, не повідомив суд про причину неявки, тому судом винесено ухвалу про проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення. Позивач у поданій заяві не заперечила проти такого порядку вирішення справи. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв'язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 19 листопада 1997 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений у Відділі реєстрації актів громадянського стану м. Червонограда Львівської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 477 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи, що фактичні шлюбні відносини між сторонами припинились, разом не проживають, не поєднані спільним побутом, та те, що позивач не виявила бажання примиритись та наполягала на розірванні шлюбу, то суд прийшов до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а подальше існування шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім'ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов'язках подружжя. Відтак, на підставі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, суд дійшов до висновку про необхідність задоволення позову та розірвання шлюбу між сторонами. На підставі ст. ст. 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

10 серпня 2018 року заявник звернулась до суду та просить надати їй право на шлюб з [PERSON] Зазначила в заяві , що вона народилася [INFO]. З [PERSON] вона познайомилась у 2016 році, покохали один одного та стали спільно проживати. На даний час [PERSON] вагітна, термін вагітності становить 16-17 тижнів. Батьком майбутньої дитини є [PERSON] Узнавши про вагітність заявника, [PERSON] запропонував вийти за нього заміж та створити сім'ю. [PERSON] підтримав заяву та просить надати заявнику право на шлюб з ним. [PERSON] в судове засідання не зявилась, направила до суду заяву відповідно до якої згодна з заявою та просить надати [PERSON], яка є її дочкою, право на шлюб з [PERSON] Заслухавши учасників справи, розглянувши справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих заявником доказів, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до статті 22 Сімейного Кодексу України, шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у вісімнадцять років. Особи, які бажають зареєструвати шлюб, мають досягти шлюбного віку на день реєстрації шлюбу. Згідно статті 23 Сімейного Кодексу України, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. За заявою особи, яка досягла шістнадцяти років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Судом встановлено , що заявник народилась [INFO] ( а.с. 4). На час розгляду справи [PERSON] є вагітною, термін вагітності становить 16-17 тижнів (а.с.9). [PERSON] стверджує, що саме він є батьком майбутньої дитини та просить суд дозволити укласти шлюб з заявником. Дослідивши в сукупності надані докази, суд приходить до висновку, що між заявником та [PERSON] склались взаємовідношення, що притаманні подружжям, а тому вважає що надання права на шлюб буде відповідати інтересам заявника.

Outcome: approved