Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

11 листопада 2016 року [PERSON] звернулася до Словянського міськрайонного суду з дійсним позовом до [PERSON], мотивуючи свої вимоги тим, що вони перебувають у шлюбі з 20 листопада 1999 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO]. До реєстрації шлюбу у неї були грошові збереження в сумі 20\~000 грн. Після реєстрації шлюбу вони проживали в квартирі з її батьками, на свої заощадження вона вирішила придбати житловий будинок, щоб проживати з сімєю самостійно. Так, 09 вересня 2004 року між нею та продавцем [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу житлового будинку №97 саманого обкладеного цеглою житловою площею 25,7 кв.м., загальною площею 46,8 кв.м. літ А-1, з господарськими будівлями та побутовими будовами, а саме літньою кухнею-сараєм саманими обкладеними цеглою літ Б, огорожею №1, 2 вартістю 11\~611,00 грн., посвідчений приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] по реєстру №3255 і 20 вересня 2004 року її право власності на придбаний житловий будинок зареєстровано в реєстрі прав власності за №3085087. Договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,0637 га, цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських будівель і споруд, кадастровий номер 1414100000:01:016:0093, що розташована на території Словянської міської ради по провулку Підгірному, 97 в м.Словянську вартістю 5\~389,00 грн. (експертна оцінка якої 4\~113,00 грн.), посвідчений приватним нотаріусом Словянського міського нотаріального округу [PERSON] по реєстру №3254 і на підставі цього договору купівлі-продажу їй 01 грудня 2004 року видано державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю за №140866. Оскільки житловий будинок і земельна ділянка, що розташовані по пров.Підгорний, 97 в м.Словянську вона придбала під час шлюбу з [PERSON], але на кошти, які належали їй особисто, то вважає, що є підстави визнати зазначені житловий будинок і земельну ділянку її особистою приватною власністю. В судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду заяву з проханням розгляд справи провести за її відсутності, позов задовольнити (а.с.28; 30). Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням справу розглянути за його відсутності, зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить їх задовольнити. (а.с.27). Згідно\~ст. 174 ч.4 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, у межах заявлених позовних вимог (стаття 11 ЦПК України) установив наступне. Як було встановлено в судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу - Шульга) О.Г. перебувають у шлюбі з 20 листопада 1999 року, що підтверджується свідоцтвом серії І-НО №080053 (а.с.6). Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку від 09 вересня 2004 року, [PERSON] придбала житловий будинок з господарськими будівлями та побутовими будовами під номером 97 по провулку Підгірному у м.Словянську, розташованого на приватизованій земельній ділянці площею 637 кв.м. земель Словянської міської ради (а.с.9). Зазначене підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів №99492 від 10 вересня 2004 року (а.с.10), Витягом про реєстрацію власності на нерухоме майно КП «БТІ» №4783201 від 20 вересня 2004 року (а.с.11). Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 09 вересня 2004 року, [PERSON] придбала земельну ділянку площею 0,0637 га кадастровий номер 1414100000:01:016:0093, що розташована на території Словянської міської Ради по пров.Підгорному, 97 (а.с.12). Зазначене підтверджується Витягом з Державного реєстру правочинів №99491 від 10 вересня 2016 року та [PERSON] актом на право власності на земельну ділянку серії ДН №106180 (а.с.14). Відповідно до\~ст.15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Ст.392 Цивільного кодексу України\~визначено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно зі\~ст.60 СК України, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя; майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини\~\~самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог пунктів 2, 4\~ст.65 СК\~під час укладання договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Тобто зазначені норми матеріального права презюмують факт спільної сумісної власності подружжя, доки не доказано інше кимось із подружжя. Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Отже, належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. У ч.2 п.24\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, зазначено, що не належить до спільної сумісної власності майно одного з подружжя, набуте особою до шлюбу; набуте за час шлюбу на підставі договору дарування або в порядку спадкування; набуте за час шлюбу, але за кошти, які належали одному з подружжя особисто; речі індивідуального користування, в тому числі коштовності, навіть якщо вони були придбані за рахунок спільних коштів подружжя; кошти, одержані як відшкодування за втрату (пошкодження) речі, що належала особі, а також як відшкодування завданої їй моральної шкоди; страхові суми, одержані за обов'язковим або добровільним особистим страхуванням, якщо страхові внески сплачувалися за рахунок коштів, що були особистою власністю кожного з них. Також, при ухваленні рішення суд враховує позицію відповідача, який згідно письмової заяви не заперечував проти визнання за [PERSON] права особистої приватної власності на вищевказані житловий будинок і земельну ділянку. Відповідно до\~ст.3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. На підставі викладеного, позовні вимоги позивачки знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, а відтак підлягають задоволенню в повному обсязі. Позивач не вимагає компенсації за понесені судові витрати, повязані із зверненням до суду і розглядом цивільної справи.

Outcome: approved