Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-14 00:00:00

11.06.2019р. [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] , обґрунтовуючи вимоги тим, що відповідач є батьком її повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає біля неї і навчається на денній формі навчання на першому курсі Військової академії м.Одеса, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги, а відповідач у добровільному порядку її не надає, хоча і має таку можливість, у зв`язку з чим позивач, посилаючись на приписи ст.199 СК України, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) на утримання сина [PERSON] . До початку першого судового засідання позивач в порядку п.2 ч.2 ст.49 ЦПК України змінила свої вимоги і просила суд стягнути з відповідача на користь сина аліменти на його утримання на період його навчання у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн., а справу розглянути за її відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання також не з`явилися, проти змінених позовних вимог не заперечували, справу просили розглянути за їх відсутності. За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у їх сукупності, прийшов до наступного. Згідно ч.ч.1, 2, 3 ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу; при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При цьому, СК України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків (ч.ч.1, 2 ст.141 СК України). Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітнім сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх дитина (ч.1 ст.199 СК України). За змістом ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як встановлено ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , який народився [INFO] , є позивач і відповідач, що підтверджується свідоцтвом про його народження серії [NUMBER] (а.с.14). [PERSON] навчається на денній формі навчання на першому курсі Військової академії м.Одеса; термін навчання в академії з 20.07.2018р. по 20.06.202р., що підтверджується довідкою цього закладу від 08.05.2019р. №1/55/1809 (а.с.17). Отже, на час ухвалення рішення Богдану виповнилося 19 років, а на час закінчення навчання йому виповниться 21 рік. Ураховуючи, що повнолітній син позивача і відповідача [PERSON] продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані його утримувати до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу та продовження ним навчання. Відповідач позов визнає, згоден сплачувати на утримання сина [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1000грн. в місяць на час його навчання, що відповідає приписам ч.2 ст.182 СК України щодо мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, про що представник відповідача подав до суду відповідну письмову заяву (а.с.72). Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги є законними і обґрунтованими, а тому вони підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах сплати платежу за один місяць. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з урахуванням положень п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» та відповідно до ч.ч.1, 2 ст.4 цього Закону суд стягує з відповідача судовий збір в сумі 768,40грн..

Outcome: approved