Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

10.11.2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до ДПІ Печерського району у м. Києві, ТОВ «РЕК АЛЬФА» про встановлення факту володіння житловим будинком та земельною ділянкою на праві власності більше трьох років, про повернення плати за податок з доходів фізичних осіб від продажу нерухомого майна. Вказує, що 31.03.2011 року уклав із відповідачем ТОВ «РЕК АЛЬФА» договори купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку, що на ній знаходилися. Відповідач ТОВ «РЕК АЛЬФА» після укладення договорів, як податковий агент, незаконно утримав з вартості продажу нерухомості податок з доходів фізичних осіб у сумі 87560 грн. Оскільки земельна ділянка перебувала у його власності понад три роки, податок з продажу земельної ділянки та житлового будинку сплачуватися не мав, оскільки земельна ділянка і житловий будинок були набуті ним у власність у 2006 році. Відповідачі ТОВ «РЕК АЛЬФА» та ДПІ Печерського району у м. Києві відмовились повернути кошти. Із врахуванням уточнення позовних вимог, просить встановити факт володіння житловим будинком та земельною ділянкою на праві власності більше 3-х років, зобов'язати ДПІ Печерського району м. Києва повернути йому надмірно сплачену суму податку на доходи фізичної особи від продажу нерухомого майна в розмірі 87560 грн.; стягнути з відповідача ДПІ Печерського району м. Києва сплачену позивачем при пред'явленні позову суму судового збору в розмірі 1119,20 грн. Представник позивача у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила справу слухати у її відсутності, щодо ухвалення заочного рішення не заперечила. Представники відповідача ТОВ «РЕК АЛЬФА» у судове засідання не з'явилися, подали на адресу суду заперечення, з якого вбачається, що ТОВ «РЕК АЛЬФА» не може бути відповідачем у даній справі, оскільки суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику податків на підставі заяви про таке повернення контролюючому органу, а не податкового агенту, що встановлено рішенням Апеляційного суду м. Києва від 14.12.2011 року, а тому просили позовні вимоги залишити без задоволення. Представник відповідача Державної податкової інспекції у Печерському районі Головного управління Міндоходів у м. Києві у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заперечення, з якого вбачається, що позивачем пропущено трирічний строк на повернення платнику надміру/або помилково утриманих грошових зобов'язань; за документально підтрведженого факту перебування у позивача на праві власності земельної ділянки більше трьох років, відповідно і звільнення від оподаткування доходу, отриманого при її відчуженні, дохід від відчуження житлового будинку за укладеним сторонами договором від 30.03.2011 року оподатковується за будь-яких умов, із врахуванням положень п. 172.1 та ст. 172 Податкового кодексу України, а тому просить відмовити у задоволенні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши представлені у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення повністю, з врахуванням наступного. Судом встановлено, що 31.03.2011 року позивач уклав з ТОВ «РЕК АЛЬФА» договори купівлі-продажу земельної ділянки та житлового будинку загальною площею 563,3 кв.м., що на ній знаходився (посвідчені [PERSON], нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 1671 (будинок) та №1683 (земельна ділянка)). Місцезнаходження названих нерухомих об'єктів: [ADDRESS] (а.с.9-16). Відповідно до п.п.172.1.,172.2. ст.172 Податкового Кодексу України, дохід, отриманий платником податку від продажу (обміну) не частіше одного разу протягом звітного податкового року житлового будинку, квартири або їх частини, кімнати, садового (дачного) будинку (включаючи земельну ділянку, на якій розташовані такі об'єкти, а також господарсько-побутові споруди та будівлі, розташовані на такій земельній ділянці), а також земельної ділянки, що не перевищує норми безоплатної передачі, визначеної статтею 121 Земельного кодексу України залежно від її призначення, та за умови перебування такого майна у власності платника податку понад три роки, не оподатковується. Дохід, отриманий платником податку від продажу протягом звітного податкового року більш як одного з об'єктів нерухомості, зазначених у пункті 172.1 цієї статті, або від продажу об'єкта нерухомості, не зазначеного в пункті 172.1 цієї статті, підлягає оподаткуванню за ставкою, визначеною пунктом 167.2 статті 167 цього Кодексу, тобто -5%. Згідно п.172.4 Податкового Кодексу України під час проведення операцій з продажу (обміну) об'єктів нерухомості між фізичними особами нотаріус посвідчує відповідний договір за наявності оціночної вартості такого нерухомого майна та документа про сплату податку до бюджету стороною договору. 30.03.2011 року позивачем було сплачено до бюджету 87560 грн. в рахунок сплати податку доходу фізичних осіб від продажу нерухомого майна (а.с.24). Пунктом 17.1.10 ст.17 Податкового кодексу України визначено право платника податків на залік чи повернення надміру сплачених, а також надміру стягнутих сум податків та зборів, пені, штрафів у порядку, встановленому цим Кодексом. Із матеріалів справи вбачається, що позивач неодноразово звертався до відповідача Державної податкової інспекції Печерського району у м. Києві, Державної податкової служби України із заявами про повернення коштів, вказуючи на допущення помилки по сплаті податку, однак кошти повернуті не були (а.с. 28-33). В той же час, при зверненні до відповідача ТОВ «РЕК АЛЬФА» про повернення коштів було також отримано відповідь про відмову у поверненні коштів (а.с.26). Так, із відповіді ТОВ «РЕК АЛЬФА» вбачається, що останнє розглядало житловий будинок як такий, що перебуває у власності [PERSON] менше трьох років, оскільки 09.08.2010 року на житловий будинок було видано новий правовстановлюючий документ, окрім того і земельна ділянка і житловий будинок розглядались як єдиний об'єкт, що перебували у власності, не зважаючи на те, що земельна ділянка перебувала у власності позивача більше 3-х років. Водночас, ст. 383 ЦК України визначено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку. Судом встановлено, що 05.07.2006 року на підставі договорів купівлі-продажу, позивач [PERSON] придбав у власність земельну ділянку в с. Підгайці, Підгайцівської сільської ради, Луцького району, Волинської області площею 0,12 га для із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель та житловий будинок в [ADDRESS], що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку, копіями договорів купівлі-продажу (а.с.16-17, 19-22). У відповідності до вимог до ст. 152 Житлового кодексу України переобладнання і перепланування жилого будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу виконавчого комітету місцевої ради народних депутатів. Із матеріалів справи вбачається, що позивач як власник вищевказаного житлового будинку скориставшись одним із своїх прав, наданого йому законом, звернувся з відповідною заявою про надання дозволу на здійснення та перепланування житлового будинку та правомірно на підставі рішення виконавчого комітету Підгайцівської сільської ради від 19.07.2007 року № 47 здійснив переобладнання мансарди під спортивний зал із збільшенням загальної площі будинку на 133,5 м.кв. (а.с.25). У зв'язку із проведенням реконструкції та збільшенням загальної площі будинку, на реконструйований житловий будинок було видано свідоцтво про право власності на основі рішення комітету Підгайцівської сільської ради від 27.11.2008 року № 84, що вбачається із копії відповіді КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» від 09.03.2011 року № 1813 та копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно виданого 09.08.2010 року (а.с. 23). Таким чином, суд приходить до висновку, що до здійснення реконструкції житлового будинку останній належав [PERSON], так і після його реконструкції до моменту відчуження відповідачу ТОВ «РЕК АЛЬФА», будинок належав позивачу, а нове свідоцтво на право власності було видано не у зв'язку із зміною, переходом чи припиненням права власності на вищевказаний житловий будинок, а у зв'язку із його реконструкцією (переобладнання), тобто зміною технічних характеристик, що в свою чергу не може свідчити, про те, що позивач набув право власності на нову річ, тобто новостворене майно, оскільки право власності на житловий будинок у нього і не припинялось. Фактично відбулась заміна правовстановлюючого документу, а не заміна власника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що житловий будинок в [ADDRESS] належав позивачу на момент укладення договорів купівлі-продажу у 2011 році, більше трьох років, а проведена реконструкція (переобладнання) житлового будинку не свідчить про зміну власника або втрату ними права власності і не може вважатися датою набуття ним права власності на квартиру відповідно до свідоцтва на право власності від 09.08.2010 року. Відповідно до п.43.1 Податкового кодексу України помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов'язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу. Згідно з п.43.3 - 43.5 Податкового кодексу України обов'язковою умовою для здійснення повернення сум грошового зобов'язання є подання платником податків заяви про таке повернення (крім повернення надміру утриманих (сплачених) сум податку з доходів фізичних осіб, які розраховуються контролюючим органом на підставі поданої платником податків податкової декларації за звітний календарний рік шляхом проведення перерахунку за загальним річним оподатковуваним доходом платника податку) протягом 1095 днів від дня виникнення помилково та/або надміру сплаченої суми. Платник податків подає заяву на повернення помилково та/або надміру сплачених грошових зобов'язань у довільній формі, в якій зазначає напрям перерахування коштів: на поточний рахунок платника податків в установі банку; на погашення грошового зобов'язання (податкового боргу) з інших платежів, контроль за справлянням яких покладено на контролюючі органи, незалежно від виду бюджету; повернення готівковими коштами за чеком у разі відсутності у платника податків рахунку в банку. Водночас, податковий орган у випадку встановлення факту помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб за заявою платника податку зобов'язаний підготувати висновок за формою передбаченою Порядком взаємодії органів державної податкової служби, місцевих фінансових органів та органів Державного казначейства України в процесі повернення платникам податків помилково та/або надміру сплачених сум грошових зобов'язань, затверджених наказом Державної податкової адміністрації України, Міністерства фінансів України, Державного казначейства України від 21.12.2010 р. №974/1597/499, а органи Державного казначейства України зобов'язані здійснити повернення помилково сплачених сум грошових зобов'язань. Судом встановлено, що протягом 2011-2012 років позивач звертався до органів податкової служби із заявами про повернення помилково сплаченого податку з операцій з продажу об'єкта нерухомого майна, однак із відповідей вбачалося, що останнім не надано підтвердження реєстрації паспортного документа в Печерському районі м. Києва, рекомендовано звернутись до податкової служби за місцем податкової адреси заявника (а.с.29), повернути кошти неможливо оскільки сплата здійснювалась на рахунок УДК у Печерському районі, а в ДПІ у м. нова Каховка (за місцем реєстрації позивача) відсутні картки особових рахунків ТОВ «РЕК АЛЬФА» та позивача (а.с.30), питанням визначення термінів виникнення (втрати) права власності на майно не відносить до компетенції Державної податкової адміністрації (а.с.31), окрім того запропоновано звернутися з питання повернення помилково сплаченого податку на доходи фізичних осіб до ТОВ «РЕК АЛЬФА» (а.с.32-33). Враховуючи неправомірність дій податкових органів щодо відмови вчинити дії по поверненню помилкового сплачених коштів за наявності факту помилково сплаченого податку з доходів фізичних осіб, а також те, що поданими суду доказами підтверджується факт перебування у власності позивача понад три роки як земельної ділянки в с. Підгайці, Підгайцівської сільської ради, Луцького району, Волинської області площею 0,12 га для із цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, так і житлового будинку в [ADDRESS], що підтверджується копією державного акту на право власності на земельну ділянку, копіями договорів купівлі-продажу, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 88 ЦПК України із Державної податкової інспекції Печерського району у м. Києві на користь [PERSON] слід стягнути судовий збір в розмірі 1119,20 грн.

Outcome: approved