Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

11.05.2017р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів (а.с. № 3-5). 07.06.2017р. позивачка уточнила свої позовні вимоги, зазначивши третьою особою Соборний ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області (а.с. № 18-20). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог з урахуванням уточнень посилалася на те, що рішенням суду від 15.01.2016р. з відповідача на користь позивачки присуджено стягнення щомісячно аліментів на утримання їхньої дитини [PERSON], 07.10.2014р. народження у розмірі 1000 грн. Проте відповідач не виконує даного судового рішення, у звязку із чим заборгованість зі сплати аліментів за даними Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області станом на 01.04.2017р. становить 17\~354,84 грн., а тому просила стягнути на її користь з [PERSON] неустойку у звязку з несплатою аліментів за період з 21.10.2015р. по 01.04.2017р. у розмірі 5\~205,48 грн. (а.с. № 18-20). Своєю заявою від 24.10.2017р. позивачка свої позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, справу розглянути за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. № 45). Відповідач [PERSON] в судові засідання, призначені до розгляду на 14.09.2017р. та 24.10.2017р., повторно не зявився, про дату та час слухання справи кожного разу повідомлявся належним чином за адресою наданою ВАДР Управління з питань громадянства, реєстрації та роботи громадянами з тимчасово окупованої території України ГУДМС України в Дніпропетровській області від 24.07.2017р. та адресою, зазначеною позивачкою, як адреса для листування відповідача(а.с. № 28). На судове засідання 14.09.2017р. до суду повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. № 33), а на судове засідання 24.10.2017р. судова повістка вручена відповідачу 26.09.2017р.(а.с. № 41а). Представники третьої особи - Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області в судові засідання, які призначалися на 14.09.2017р. та 24.10.2017р.,не з,являлися, повідомлялися належним чином (а.с. № 32, 44). Своїми листами від 13.09.2017р. та 10.1.2017р. в.о. начальника відділу та державний виконавець просили справу розглядати без участі їх представника та винести рішення згідно вимог чинного законодавства (а.с. № 34). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ст. 169, ч. 2 ст. 197, 224-226 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.01.2016р. по справі № 201/16021/15ц стягнуто щомісячно з [PERSON] аліменти на утримання його малолітнього сина [PERSON], 07.10.2014р. народження, до досягнення ним повноліття у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн., стягуючи аліменти на користь матері дитини [PERSON] (а.с. № 23). Рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 21.06.2016р. розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON]. [PERSON] змінено прізвище на дошлюбне [PERSON] (а.с. №25) Відповідно до ч. 3 ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало чинності, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а тому фактичні обставини встановлені рішенням Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 15.01.2016р. є преюдиційними і доведенню не підлягають. З довідки Соборного ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області № 50559561 від 28.03.2017р. вбачається, що [PERSON] дійсно не отримувала аліменти з [PERSON] аліменти у період з 21.10.2015р. по 01.04.2017р., у звязку із ухиленням відповідача від сплати аліментів згідно із виконавчим листом № 201/16021/15ц від 01.03.2016р., виданим Жовтневим районним судом міста Дніпропетровська (а.с. № 22). Відповідно до розрахунку заборгованості за виконавчим листом № 201/16021/15ц від 01.03.2016р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, зробленого Соборним ВДВС м. Дніпра ГТУЮ у Дніпропетровській області, станом на 01.04.2017р. заборгованість [PERSON] за аліментами становить 17\~354,84 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, в редакції станом на час вирішення справи судом, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. В даній редакції норма ч. 1 ст. 196 СК України (в редакції від 17.05.2017р., що набрала чинності з 08.07.2017р.). Станом на час виникнення правовідносин між сторонами ч. 1 ст. 196 СК України було передбачено, що при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Верховним Судом України в постанові від 02.11.2016р. у справі № 6-1554цс16 (ураховуючи редакцію ст. 196 СК України станом на час виникнення правовідносин між сторонами) висловлена правова позиція, згідно з якою з у рахуванням правої природи пені, як дієвого стимулу належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється, виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість зі сплати аліментів за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічний висновок міститься й у постановах Верховного Суду України від 01.07.2015р., 25.11.2015р., 16.12.2015р. та 16.03.2016р. Позивачкою до позовної заяви додано розрахунок пені з 21.10.2015р. по 01.04.2017р., відповідно до якого при визначені розміру пені позивачка виходила з розміру присуджених за рішенням суду аліментів та кількості днів прострочення їх виплати, що разом за вказаний період склало 5\~205,48 грн. З огляду на вищевикладене та приймаючи до уваги те, що відповідачем за період з 21.10.2015р. по 01.04.2017р. не сплачено аліменти, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивачки та стягнення на її користь неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 5\~205грн.48коп. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. № 2). На підставі викладеного,

Outcome: approved