overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

11 вересня 2014року позивач звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі ? частини доходу (заробітку) щомісяця, до повноліття дитини. Позивач вказує, що вона проживала однією сім'єю з відповідачем без реєстрації шлюбу Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO], який в теперішній час проживає разом з позивачем та утримується за її рахунок. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Посилаючись на викладене позивач просила стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини. Позивач в судове засідання не з'явилася, але надала до суду заяву в якій просила справу розглядати в її відсутність та вказала, що позовні вимоги підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, але надав до суду заяву в якій просив справу розглядати в її відсутність та вказав, що позовні вимоги визнає повністю. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] до [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах. Сторони мають спільну дитину [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] видане виконкомом Сухоєланецької сільської ради Новоодеського району Миколаївської області 23.04.2014р.) [PERSON] проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідачем цей факт визнано беззаперечно. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Якої-небудь взаємної угоди про оплату між позивачем та відповідачем аліментів в добровільному порядку досягнуто не було. На підставі викладеного, відповідно до ст. ст. 180, 181, 182, 183 СК України, суд приходить до висновку, що батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, а отже при вищезгаданих обставинах можуть бути стягнуті аліменти з відповідача на утримання дитини на користь позивача. З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача і стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, починаючи з часу пред'явлення вимог - 11.09.2014року і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України з відповідача на користь держави та позивача підлягають стягненню судові витрати. Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, на підставі статті 367 ЦПК України, підлягає обов'язковому негайному виконанню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-24 00:00:00

11 вересня 2014 року позивачка звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В позові вона зазначила, що 03.06.1995 року вона з [PERSON] зареєструвала шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №6. Посилаючись на те, що у позивачки та відповідача різні погляди на подружнє життя, на цьому ґрунті виникають постійні сварки, а також на те, що на теперішній час вони разом не проживають, позивачка просила шлюб розірвати. Позивачка у судовому засіданні позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з'явився, однак надав заяву, у якій позов визнав, просив суд розглянути справу у його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 104 п.2, 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя або одного з них на підставі постанови державного органу реєстрації актів цивільного стану або на підставі рішення суду. Згідно п.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 03.06.1995 року [PERSON] з [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Біляївського міськрайонного управління юстиції Одеської області, актовий запис №6. За час спільного проживання позивачка з відповідачем не зійшлися характерами, різні погляди на шлюбне життя. Сторони сумісне життя припинили, помиритись намірів не мають. З таких обставин суд вважає, що сім'я розпалася повністю і зберегти її не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-11 00:00:00

11 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON][INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу з відповідача щомісячно, з дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Свої вимоги мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 2006 року.[INFO] у них народився син - [PERSON].11.07.2013 року шлюб між сторонами розірвано. Наразі дитина перебуває на повному утриманні матері.При цьому відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання сина. Позивач у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте надав суду письмову заяву, відповідно до якої позовні вимоги визнав у повному обсязі, проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх видів доходу щомісячно не заперечував, просив розгляд справи проводити за його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Статтею 88 ЦПК України передбачений порядок розподілу судових витрат між сторонами, так якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітнього [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження від 18.01.2007 року, актовий запис №03 (а.с. 3). Малолітній [PERSON] повністю перебуває на утриманні матері, що підтверджується довідкою Одноробівської сільської ради Золочівського району Харківської області (а.с.6). Визначаючи розмір аліментів у сумі 1/4 від усіх видів доходу відповідача, судом враховано положення ст. 182 СК України, а також визначений законом розмір прожиткового мінімуму на дитину віком від 6 до 18 років - 1286 грн., стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача [PERSON] На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

11 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що 14 травня 2007 року Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 06. Шлюб у позивачки перший. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Позивачка просить суд цей шлюб розірвати. Позивачка звернулася до суду з заявою про підтримання позову, який просила розглянути у її відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. За наявністю умов, передбачених частиною першою ст. 224 ЦПК України, та оскільки позивачка не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Як встановлено судом та підтверджується письмовими доказами по справі 14 травня 2007 року Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області був зареєстрований шлюб між сторонами, актовий запис № 06. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. В нинішній час сторони шлюбні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть. Збереження сім'ї суперечить інтересам позивачки. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно та її збереження неможливо. Щодо вимог про залишення дітей на виховання позивачці суд звертає увагу, що обов'язок батьків виховувати дитину встановлений ст.150 СК України. Згідно з ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. У зв'язку з розглядом справи позивачка сплатила судовий збір у розмірі 243,60 гривень. В силу ст.88 ЦПК України ці кошти мають бути відшкодовані позивачеві за рахунок відповідача.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-18 00:00:00

11 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітньої дитини. В заяві зазначила, що з 15 лютого 2003 по 07 грудня 2010 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON]. В сім'ї народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], яка проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні, про що свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 05 вересня 2003 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 93. Відповідач ухиляється від надання будь - якої матеріальної допомоги на утримання дитини, тому позивачка просить стягувати з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, але від неї надійшла заява про слухання справи за її відсутністю, позов підтримує, просить задовольнити позов в повному об'ємі. Відповідач в судовому засіданні був відсутнім, як вбачається із його заяви просить слухання справи проводити за його відсутністю, позов визнає, не заперечує проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 15 лютого 2003 року сторони зареєстрували шлюб. 07 грудня 2010 року шлюб між ними розірвано, про що свідчить копія рішення Валківського районного суду Харківської області по справі № 2-2077/2010 року. В їх сім'ї народилася дитина, донька [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження, серії [NUMBER] виданого 05 вересня 2003 року Пісочинською селищною радою Харківського району Харківської області, актовий запис № 93. Дитина проживає разом з матір'ю, знаходиться на її утриманні. Відповідач є батьком дитини, він не надає матеріальної допомоги на її утримання. Згідно ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: - стан здоров'я та матеріальне становище дитини; - стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; - наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; - інші обставини, що мають істотне значення. При визначенні розміру аліментів судом враховується, стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, а також ті обставини, що відповідач аліментів на утримання інших дітей не сплачує, підстав для зменшення розміру стягнутих аліментів з відповідача не вбачається, відповідач не перебуває на обліку в зв'язку з тяжким станом здоров'я, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір» суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

11 вересня 2014 року позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позивачка вказує на те, що з 12.08.2006 року по 29.05.2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Позивачка не має можливості самостійно утримувати доньку належним чином. Посилаючись на викладене, позивачка просила стягнути на її користь аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею неповноліття. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки в справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з матеріалів справи, з 12.08.2006 року по 29.05.2014 року позивачка перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обов'язку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров'я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму, починаючи з дня подання позовної заяви і до її повноліття. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягнення судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі представника Стрельника Руслана Михайловича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.01.2006 року, в сумі 6348 грн. 50 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 04.01.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 3000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.5). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.08.2014 року має заборгованість - 6348 грн. 50 коп, яка складається з: - 3193,51 грн. - заборгованість за кредитом; - 1776,49 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 600,00 грн. - заборгованість з пені та комісії за користування кредитом; - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 278,50 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 6348 грн. 50 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 04.01.2006 року, в сумі 6348 грн. 50 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

11 вересня 2014 року позивач Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк» в особі представника Стрельника Руслана Михайловича звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.01.2006 року, в сумі 9316 грн. 58 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоча належним чином була повідомлена про день та час проведення судового засідання, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. На підставі вищезазначеного, суд ухвалює рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що 27.01.2006 року відповідач отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис відповідача у заяві. Відповідач не надала своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за Кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором (а.с.6-7). У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 31.07.2014 року має заборгованість - 9316 грн. 58 коп, яка складається з: - 1311,13 грн. - заборгованість за кредитом; - 7085,61 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; - 500, 00 грн. - штраф (фіксована частина); - 419,84 грн. - штраф (процентна складова). Отже, заборгованість до стягнення становить - 9316 грн. 58 коп. Тому, ПАТ КБ «ПриватБанк» просив стягнути з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 27.01.2006 року, в сумі 9316 грн. 58 коп., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 243 грн. 60 коп. У відповідності до ст.ст. 526, 527,530 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Статтями 1049, 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що Позичальник зобов'язаний повернути Кредитору надані грошові кошти (кредит) та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором. На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, та такий, що підлягає до задоволення. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-01 00:00:00

11 вересня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання їх шлюбу, зареєстрованого 17 лютого 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис за № 18, посилаючись на те, що шлюбні відносини з відповідачкою вони припинили у січні 2015 року, внаслідок відсутності взаємопорозуміння, різних поглядів на життя та втрати почуттів любові, наполягав на розірванні їхнього шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, наполягав на задоволенні позову і розірванні їхнього шлюбу з відповідачкою. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, повністю визнала позов і також наполягала на розірванні шлюбу з позивачем. Суд, дослідивши додані матеріали та докази, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 17 лютого 2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краснолиманського міського управління юстиції Донецької області, про що свідчить актовий запис за № 18. Від сумісного життя вони мають неповнолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з матір'ю, відповідачкою по справі. Питанні виховання і матеріального утримання дитини вирішені між сторонами у добровільному порядку. Шлюбні відносини між сторонами були припинені у січні 2015 року. Подружжя разом не проживають , спільного господарства не ведуть, позивач наполягає на розірванні їхнього шлюбу, проти чого не заперечує і відповідачка. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що причини, які змушують сторони наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам , а тому шлюб між сторонами слід розірвати. На підставі викладеного, ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved