Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-28 00:00:00

12 березня 2016 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулася позивач [PERSON] із вищевказаним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, який в подальшому 08 квітня 2016 року було уточнено, та вмотивовано тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, котрий 01 вересня 2009 року було розірвано. Від спільного шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину, доньку, - [PERSON], [INFO], котра проживає разом із нею. Вказувала на те, що відповідач аліменти не сплачує, ніякої додаткової матеріальної допомоги не надає. Вона самостійно, власними зусиллями намагається забезпечувати, доглядати та виховувати їх спільну доньку. Відповідач проживає окремо від них з донькою, ухиляється від виконання свого обов'язку щодо утримання дитини, у вихованні дитини участі не приймає, життям доньки не цікавиться, між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання відповідачем свого обов'язку по утриманню дитини. Зазначала, що на даний час вона безробітна, грошей на виховання та потреби дитини катастрофічно не вистачає. При цьому їх з відповідачем донька відвідує зразковий хореографічний ансамбль «Юність» при палаці культури «Металург», приймає участь у різноманітних фестивалях та конкурсах з хореографії, завойовує нагороди. Незважаючи на складне матеріальне становище, вона всіляко намагається знаходити кошти для її участі у змаганнях, оскільки вони з колективом багато їздять як на території України так і за кордон. Окрім хореографічного ансамблю, донька відвідує репетиторів з англійської, французької, української мови та поглиблено вивчає математичні науки. Одночасно з вивченням англійської мови, їх донька приймає участь у виставах англомовного театру. Посилалася на ті обставини, що відповідач є фізичною особою - підприємцем і має нерегулярний, мінливий та великий дохід, що є істотною підставою для визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі. Вважає, що відповідач з розрахунку його матеріального стану, може сплачувати аліменти в розмірі 3 000,00 гривень, щомісячно шляхом перерахування на картковий рахунок. На підставі вищевикладеного просила задовольнити уточнені позовні вимоги, та винести рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, доньки, - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 гривень щомісячно з моменту звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] до зали суду не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, в порядку ст.38 ЦПК України скористалася правом представництва. Присутній у судовому засіданні представник позивача [PERSON], - [PERSON] (угода про надання правової допомоги №1 від 01 березня 2016 року, довіреність від 01 березня 2016 року (а.с.24, 25, 26) надав пояснення по суті справи, підтримав уточнені позовні вимоги з підстав та мотиві викладених в уточненій позовній заяві, просив суд задовольнити їх у повному обсязі. Відповідач [PERSON] до зали суду не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в порядку ст.38 ЦПК України скористався правом представництва. Присутня у судовому засіданні представник відповідача [PERSON], - [PERSON] (угода про надання правової допомоги №19/16 від 07 квітня 2016 року, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю №2504 (а.с.21, 22) надала пояснення по суті справи, проти уточнених позовних вимог заперечувала, надала до суду письмові заперечення, в яких посилалася на ті обставини, що з моменту розлучення сторін, між ними відразу було досягнуто домовленість, яка дотримувалась на протязі майже семи років, що стосується обов'язку [PERSON], утримувати доньку, а саме батько щомісяця здійснював оплату аліментів в грошовій та натуральній формі, що підтверджується квитанціями доданими до заперечення. Позивач просить суд стягнути на утримання доньки 3 000,00 гривень, при цьому на обґрунтування своїх вимог не надає жодного не пояснення чи доказу. Вказувала на те, що на утриманні відповідача є ще одна неповнолітня дитина, що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, батьками [PERSON], [INFO], записані [PERSON] та [PERSON]. Зазначала, що відповідач зареєстрований як фізична особа підприємець, від здійснення своєї діяльності отримує мінімальний дохід, відповідно [PERSON] виконує обов'язок щодо утримання доньки в повному обсязі на підставі домовленості майже сім років в тому розмірі, який не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та відповідно до свого матеріального становище. Вислухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно та об'єктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновків, що уточнені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи із наступного. Так, згідно положень ст.ст.15, 16 ЦК України, ст.3 ЦПК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних прав, свобод чи інтересів у спосіб, передбачений законом або договором. Захист цивільних прав, це передбачені законом або договором способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Відповідно до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Згідно ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко і відеозаписів, висновків експертів (ст.57 ЦПК України). За загальними положеннями ЦПК України, обов'язок суду під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. Крім того, важливим є визначення правовідносин сторін, які випливають із встановлених обставин. Саме визначення цих правовідносин дає можливість суду остаточно визначитись, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Відповідно до ст.213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Виходячи з вимог ст.ст.10, 214, 215 ЦПК України, суд повинен сприяти всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснювати особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджати про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяти здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом, та встановлювати у рішенні обставини справи (в тому числі пропущення позовної давності), характер правовідносин сторін, правову норму, яка підлягає застосуванню до цих правовідносин, навести мотиви прийнятого рішення: встановлені судом обставини, які мають значення для справи, їх юридичну оцінку, оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Таким чином, рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. З письмових матеріалів справи судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, котрий 01 вересня 2009 року було розірвано, зроблено відповідний актовий запис №189, та про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 01 вересня 2009 року, виданого Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області (а.с.5). Від спільного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, доньку, - [PERSON], [INFO] року, зроблено відповідний актовий запис №386, та про що 27 липня 2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дзержинського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, видано відповідне свідоцтво про народження (а.с.4). З копі довідки про реєстрацію місця проживання (перебування особи) від 20 листопада 2015 року вбачається, що за відомостями Дзержинського РВ в м. Кривий Ріг ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, місцем проживання неповнолітньої [PERSON], [INFO] зареєстровано з 25 листопада 2015 року: [ADDRESS]. Дитина зареєстрована разом із матір'ю (а.с.6). З копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 липня 2015 року, виданого Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області вбачається, що позивач змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» у зв'язку із реєстрацією шлюбу (а.с.7). З наданих до письмових заперечень представником відповідача копій квитанцій вбачається, що [PERSON] на протязі 2009-2016 років шляхом електронних переказів надавав позивачеві [PERSON] грошові кошти, при цьому призначенням платежів зазначено, аліменти, або фінансова допомога дитині (а.с.32-49). З наданих представником відповідача копії податкової декларації про майновий стан і доходи за 2015 рік, та розрахунок податкових зобов'язань з податку на доходи фізичних осіб та військового збору з доходів, отриманих само зайнятою особою за 2015 рік, вбачається, що за звітний період відповідачем [PERSON] офіційно було задекларовано чистий оподатковуваний прибуток у розмірі 29 288,00 гривень, отриманий від підприємницької діяльності (а.с.50-52, 53-54). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11 грудня 2012 року, виданого Довгинцівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, вбачається, що відповідач [PERSON] має ще одну неповнолітню дитину, сина, - [PERSON], [INFO] (а.с.55). З наданого витягу з офіційного сайту «Судова влада», вбачається, що в провадженні Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, перебуває цивільна справа №215/1753/16-ц, провадження №2/215/1005/16, за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину (а.с.89). З наданої представником позивача роздруківки інформації про фізичну особу-підприємця, копії витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, судом встановлено, що відповідач [PERSON] має право на заняття наступними видами підприємницької діяльності: надання інших допоміжних комерційних послуг; роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами; роздрібна торгівля напоями в спеціалізованих магазинах; роздрібна торгівля тютюновими виробами в спеціалізованих магазинах; надання інших інформаційних послуг; рекламні агентства (а.с.61-62, 86), взятий на облік платника податків (а.с.88), та діяльність останнього на сьогоднішній день не припинена (а.с.87). З наданих представником позивача накладних, квитанцій, прибуткових касових ордерів, вбачається, що позивач [PERSON] витрачає значні грошові кошти на утримання їх з відповідачем спільної дитини, для забезпечення її необхідними речами, забезпечення відпочинку (в тому числі і для оздоровлення), лікування у лікаря офтальмолога, оплату гуртків розвитку дитини, та інше (а.с.66-85). Частиною 1 ст.11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст.181 СК України). Пунктом 17 постанови ПВСУ №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України», при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів передбачено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину, той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Якщо розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, менше мінімального розміру, передбаченого частиною другою статті 182 цього Кодексу, то дитині призначається відповідно до закону державна допомога в розмірі різниці між визначеним розміром аліментів і 30 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.ч.1, 3 ст.184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст.182 СК України, так і положень ст.ст.183, 184 СК України. Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач [PERSON] є здоровою, працездатною особою, працює (зареєстрований фізичною особою-підприємцем), має мінливий, постійно змінний дохід, допомагає матеріально своїй неповнолітній дитині, донці, - [PERSON], [INFO] року (однак позивач має право звернутися до суду із позовом про стягнення аліментів згідно рішення суду), має на своєму утриманні ще одну дитину, справа про стягнення аліментів на котру розглядається іншим судом, за видом своєї підприємницької діяльності має можливість надавати таку допомогу, суд вважає за доцільне задовольнити позовні вимоги позивача [PERSON] частково, та стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх спільної неповнолітньої дитини, доньки, - [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 1 500,00 гривень щомісячно з моменту звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів, у межах суми платежу за один місяць, підлягає обов'язковому негайному виконанню. Згідно зі ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Оскільки позивача звільнено від сплати судового збору, судовий збір на користь держави слід стягнути з відповідача. Відповідно до ст.88 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», з відповідача на користь держави підлягають стягненню витрати по справі в розмірі 551,20 гривень, понесені судом по предмету спору про стягнення аліментів. Крім того, при зміні майнового стану платника аліментів, сторони не позбавлені права на пред'явлення позову щодо зміни розміру аліментів. На підставі наведеного, ст.ст.180, 181 СК України, та

Outcome: partial