Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-16 00:00:00

11.03.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування, який уточнила, посилаючись на те, що 17 липня 2018 року помер [PERSON]. Після його смерті лишилося спадкове майно, що складається з житлового будинку літ. «А-1» загальною площею 69,8 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, господарських будівель, а саме: сараю літ. «Б», погреба вхідного літ. «В», сараю літ. «Г», колодязю питного № 1, та земельної ділянки загальною площею 0,3004 га, з якої земельна ділянка площею 0,1504 га призначена для ведення особистого селянського господарства, земельна ділянка площею 0,1500 га призначена для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташовані за адресою: с. Марянівка, вул. Центральна, 14, Новосанжарського району Полтавської області,. На даний час [PERSON] бажає визнати право власності на спадкове майно після померлого [PERSON], що і змусило її звернутися до суду. Ухвалою Новосанжарського районного суду Полтавської області від 25.03.2019 року відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Позивач в судове засідання не зявилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не зявився, надав письмову заяву № 02-17/620 від 12.04.2019 року про розгляд справи у його відсутність, при вирішенні питання покладається на розсуд суду. Давши оцінку\~матеріалам справи,\~суд приходить\~до наступних\~висновків. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. З технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок, виданого ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 04.04.2019 року, вбачається, що по вул. Центральній, 14, в с. Марянівка Новосанжарського району Полтавської області знаходяться житловий будинок літ. «А-1» загальною площею 69,8 кв.м, житловою площею 35,8 кв.м, та господарські будівлі, а саме: сарай літ. «Б», погріб вхідний літ. «В», сарай літ. «Г», колодязь питний № 1, замовником технічної інвентаризації є [PERSON], позивач по справі. З довідки виконкому Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-14/133 від 29.01.2019 року вбачається, що домоволодіння, яке знаходиться за адресою: с. Марянівка, вул. Центральна, 14, Новосанжарського району Полтавської області, згідно погосподарської книги № 18, особового рахунку № 18, станом на 01.07.1990 року відносилося до колгоспного типу та членами колгоспного двору були [PERSON] голова двору, та [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки виконкому Руденківської сільської ради Новосанжарського району\~Полтавської області № 02-14/135 від 29.01.2019 року, житловий будинок, що знаходиться за адресою: с. Марянівка, вул. Центральна, 14, Новосанжарського району Полтавської області, обліковується за померлими [PERSON] та [PERSON] (а.с. 11). Згідно довідки\~виконкому Руденківської\~сільської ради Новосанжарського\~району Полтавської\~області № 02-14/182 від 07.02.2019 року, [PERSON] була зареєстрована та проживала в [INFO], де й померла 10.12.2000 року. На момент смерті в господарстві був зареєстрований син [PERSON] (а.с. 10). З Державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 060746, виданого Руденківською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 14.10.1996 року, вбачається, що у власності [PERSON] перебувала земельна ділянка площею 0,44 га, що розташована на території с. Марянівка Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для обслуговування житлового будинку 0,15 га, та ведення особистого підсобного господарства 0,29 га. Із витягів з технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) вбачається, що площі земельних ділянок, які розташовані за адресою: с. Марянівка, вул. Центральна, 14, Новосанжарського району Полтавської області, і призначені для ведення особистого підсобного господарства, становлять 0,1504 га, для обслуговування житлового будинку 0,1500 га. [PERSON] померла 10 грудня 2000 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 255466 від 11.12.2000 року (а.с. 9). [PERSON] помер 17 липня 2018 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії 1-КЕ № 380326 від 18.07.2018 року (а.с. 8). Згідно постанови державного нотаріуса Новосанжарської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 544/02-31 від 17.04.2019 року, після померлого 17.07.2018 року [PERSON] заведена\~спадкова справа\~№ 145/2018\~від 26.07.2018\~року,\~подана заява\~про прийняття\~спадщини від\~[PERSON]. [PERSON] фактично прийняв спадщину в порядку ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України після смерті [PERSON] (дата смерті 10.12.2000 року) шляхом постійного проживання з померлою на день відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Руденківської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області № 02-14/182 від 07.02.2019 року. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про повне задоволення позову.

Outcome: approved