Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-23 00:00:00

10 вересня 2020 року до Деснянського районного суду м. Чернігова надійшла позовна заява (уточнена від 26.11.2020) [PERSON] до [PERSON] , в якій позивач просила: -розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 30.05.2017 Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, актовий запис № 711; -після розірвання шлюбу залишити прізвище чоловіка « [PERSON] »; -визнати спільною сумісною власністю автомобіль марки Audi А4, 1999 року випуску, Vin-код [NUMBER] ; - стягнути з [PERSON] грошову компенсацію вартості 1/2 частки відчуженого автомобіля Audi А4, 1999 року випуску, Vin-код [NUMBER] , відповідно до результатів судової товарознавчої експертизи. Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 30 травня 2017 року перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . У період шлюбу, 03.03.2019, сторони за спільні кошти придбали автомобіль марки Audi А4, 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер автомобіля [NUMBER] , право власності на який було зареєстровано за відповідачем. Позивач вважає, що вищевказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, однак відповідач розпорядився спірним транспортним засобом на власний розсуд без згоди позивача, у зв`язку з чим вона має право на 1/2 частину грошової компенсації його ринкової вартості. Відповідач не бажає поділити спільне майно у добровільному порядку, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 11 вересня 2020 року у задоволенні заяви [PERSON] до [PERSON] про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою судді від 11 вересня 2020 року позовну заяву залишено без руху та запропоновано позивачеві в триденний строк з дня отримання копії ухвали усунути вказаний в ній недолік. 28 вересня 2020 року, на виконання вимог ухвали судді від 11 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без руху, позивачем усунуто недолік позовної заяви. Ухвалою судді від 06 жовтня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 21 жовтня 2020 року. 21 жовтня 2020 року підготовче засідання відкладено на 11 листопада 2020 року, у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному. Ухвалою суду\~від 11\~листопада 2020\~року роз`єднано позовні вимоги в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу, стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, поділ майна подружжя. З даної справи виділено у самостійні провадження позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку та про розірвання шлюбу. Підготовче засідання в цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя відкладено на 23 листопада 2020 року. 23 листопада 2020 року підготовче засідання відкладено на 26 листопада 2020 року, у зв`язку з клопотанням позивача. Ухвалою суду від 26\~листопада 2020\~року провадження у справі було зупинено на час проведення судової автотоварознавчої експертизи. Ухвалою суду від 10 березня 2021 року поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання на 24 березня 2021 року. У підготовче засідання учасники справи не з`явилися, представники сторін просили справу розглядати за їхньої відсутності, представник позивача позовні вимоги підтримав, представник відповідача визнав позовні вимоги. Сторони про причини неявки суду не повідомили. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Частиною третьою статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони 30 травня 2017 року зареєстрували шлюб, який рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 15 березня 2021 року у справі №750/10295/20 було розірвано. У період\~шлюбу сторони за спільні кошти придбали автомобіль марки Audi А4, 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер автомобіля [NUMBER] , право власності на який було зареєстровано за відповідачем. Позивач вважає, що вищевказаний автомобіль є спільною сумісною власністю подружжя, проте відповідач розпорядився транспортним засобом на власний розсуд без згоди позивача, у зв`язку з чим, вона має право на 1/2 частину грошової компенсації його ринкової вартості. Частиною першою статті 69 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Сімейного кодексу України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 30\~постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на\~\~спільне майно. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 у справі №127/7029/15-ц. З висновку експерта №СЕ-19/125-20/12203-АВ від 24.02.2021 вбачається, що ринкова вартість автомобіля марки Audi А4, 1999 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , ідентифікаційний номер автомобіля [NUMBER] , станом на момент проведення експертизи (24.02.2021), може становити 109 916,54 грн. Як вбачається з матеріалів справи та визнається відповідачем, вказаний у позовній заяві автомобіль був придбаний у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі, проте відповідач розпорядився ним на власний розсуд без згоди позивача, у зв`язку з чим остання має право на 1/2 частку грошової компенсації вартості спірного транспортного засобу в розмірі 54 958 грн 27 коп. (109 916,54 грн : 2). Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути судові витрати. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved