Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-04 00:00:00

10 січня 2017 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк» надіслало на адресу суду засобами поштового звязку позов до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 484213 грн. 80 коп. та судовий збір, посилаючись на те, що між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» та [PERSON] 19 жовтня 2007 року укладено кредитний договір № 2256-050/07Р, згідно умов договору відповідачу було надано кредит на загальну суму 75000доларів США, з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,30 % річних, строком до 19 жовтня 2022 року. Пунктом 1.2 договору про внесення змін та доповнень до кредитного договору номер кредитного договору був змінений на № 2256-004/12Р, згідно умов якого валюта кредиту була змінена та складає 443208 грн. 40 коп., а також змінена відсоткова ставка на 14 % річних. Зобовязання за договором відповідач не виконала, станом на 09 грудня 2016 року заборгованість за договором складає 534689грн. 36 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 345488 грн. 40 коп., процентів 118089 грн. 10 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту - 32961 грн. 28 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 38150 грн. 58 коп. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, та у разі неявки відповідача не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд враховуючи думку представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 жовтня 2007 року між акціонерним комерційним банком «Правекс-Банк», правонаступником якого є публічне акціонерне товариство комерційний банк «Правекс-Банк», та [PERSON] було укладено кредитний договір № 2256-050/07Р, згідно умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 75000 доларів США, з виплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,30 % річних, строком до 19 жовтня 2022 року. (п.1.1.,1.2.). 23 березня 2012 року між публічним акціонерним товариством комерційний банк «Правекс-Банк» та [PERSON] укладено договір про внесення змін та доповнень до кредитного договору № 2256-050/07Р від 19 жовтня 2007 року, відповідно до умов якого змінено валюту зобовязання за кредитним договором з іноземної валюти долар США на національну гривня, шляхом перерахунку за курсом 8 гривень 3.7 коп. за 1 долар США на дату підписання цього договору та переведено залишок суми кредиту у 55146 доларів США в гривню, яка станом на дату укладення цього договору становить 443208 грн. 40 коп., а також змінено номер кредитного договору з № 2256-050/07Р на № 2256-004/12Р, на період з 23 березня 2012 року до 19 жовтня 2022 року сторонами погоджено процентну ставку у розмірі 14% річних. Однак зобовязання передбачені зазначеним кредитним договором відповідач не виконав. Станом на 09 грудня 2016 року розмір заборгованості складає 534689 грн. 36коп., яка складається з кредиту 345488 грн. 40 коп.; процентів 118089 грн. 10 коп., пені за несвоєчасну сплату кредиту - 32961 грн. 28 коп., пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту 38150 грн. 58 коп. Відповідно до п.6.1.2. Кредитного договору позичальник зобовязується кошти для погашення заборгованості направляти: в першу чергу на сплату витрат банку, повязаних з виконанням зобовязань по даному договору; в другу чергу на погашення заборгованості по процентам та неустойки за порушення строків сплати процентів; в третю чергу на погашення заборгованості за кредитом і неустойка в порушення строків сплати кредиту; в четверту чергу на погашення іншої заборгованості (штраф, пеня та інша заборгованість за даним договором). Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено в ст.1050 ЦК. Якщо договором установлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 цього кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК). Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. При постановленні судового рішення суд враховує правовий висновок Верховного Суду України у справі №6-2879цс16, викладений в постанові Верховного Суду України від 13 березня 2017 року, у якому Верховним Судом України визначено, що відповідно до статті 2 Закону України від 2 вересня 2014 року\~№ 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» у редакції, чинній на момент розгляду справи в суді, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Отже, при обчисленні розміру стягуваної заборгованості за кредитними договорами з громадян України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, суди повинні враховувати вимоги статі 2 Закону України від 2 вересня 2014 року № 1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Виходячи з того, що місто проживання відповідача - місто Донецьк, входить до Переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2015 року № 1275-р., пеня розрахована за період, який утворився після 14 квітня 2014 року, не підлягають задоволенню вимоги позивача про стягнення з відповідача пені, нарахованої на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитним договором. Таким чином, позов підлягає задоволенню частково. У відповідності до ст.88 ЦПК України, якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: partial