Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-27 00:00:00

11.09.2019 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача, вказавши, що згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21.04.2017 року на її користь з відповідача стягнуто аліменти в розмірі 700 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи з 16 лютого 2017 року, до досягнення дітьми повноліття. Проте, стверджує позивачка, відповідач ухилився від участі в утриманні дітей та належного виконання рішення суду, не сплачував аліменти, тому, станом на 12 червня 2019 року заборгованість зі сплати аліментів становить 57 510 грн. 42 коп. Крім того, у відповідності до ст. 196 СК України, позивачка просить стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, тобто з 01.01.2017 року по 31.05.2019 року, що становить 16 393 грн. 50 коп. Судове засідання позивачка та її представник не з`явилися, проте представник позивачки подала суду клопотання, в якому просить судове засідання провести без їх участі та зазначила, що заявлені вимоги позивачка підтримує повністю з викладених у заяві підстав та наполягає на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме. Дослідивши матеріали справи відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, згідно з якою у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. У відповідності до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом об`єктивно встановлено, що від зареєстрованого шлюбу в сторін є три неповнолітні дочки, відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження. Згідно із ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 21.04.2017 року стягнуто з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 700 грн. на кожну дитину, починаючи з 16.02.2017 року до досягнення дітьми повноліття. На виконання рішення від 21.04.2017 року Деражнянським районним судом Хмельницької області видано виконавчий лист № 2-673/316/17. Однак, як з`ясовано судом, відповідач аліментів на утримання дітей не сплачує, що підтверджується довідкою-розрахунок, виданою головним державним виконавцем Мазур В.В., №14.5-2015163, згідно якої заборгованість по аліментах становить 57 510 грн. 42 коп. та розрахунком нарахування неустойки (пені) за несплату аліментів, розмір заборгованості становить 16 393 грн. 50 коп. на користь [PERSON] . Судом приймаються до уваги довідка-розрахунок про розмір заборгованості та розрахунок нарахування неустойки (пені) за несплату аліментів, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів на її спростування відповідачем не подано. У відповідності до ч.1 ст. 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Згідно з п. 22 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Як встановлено судом, відповідач, будучи зобов`язаним судовим рішенням сплачувати аліменти на користь позивачки, такі зобов`язання не виконував та допустив заборгованість по сплаті аліментів. При цьому, жодних доказів, які б свідчили про те, що така заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками, відповідач не надав. Враховуючи наведене, суд вважає позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по сплаті аліментів доведеними та підлягаючими задоволенню у розмірі 57 510 грн. 42 коп. Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Беручи до уваги наведене, а також аналізуючи наведені положення законодавства та судової практики, суд приходить до висновку про наявність вини відповідача у допущенні заборгованості по сплаті аліментів. Згідно наданого позивачкою розрахунку, розмір неустойки (пені) за несплату аліментів за період з 01 січня 2017 року по 31 травня 2019 року становить 16 393 грн. 50 коп. Суд приймає до уваги такий розрахунок, оскільки сумнівів у його правильності та достовірності немає, неустойка обрахована позивачкою відповідно до ст. 196 СК України, згідно з якою пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів, а жодних належних та допустимих доказів, які б вказували, що позовні вимоги в цій частині є необґрунтованими, стороною відповідача не надано. З огляду на наведене, суд вважає позовні вимоги про стягнення заборгованості по сплаті аліментів в розмірі 57 510 грн. 42 коп. та стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів в розмірі 16 393 грн. 50 коп. обґрунтованими та підлягаючими задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного, у відповідності до ст.ст. 280-289 ЦПК України, постановивши провести заочний розгляд даної справи на підставі наявних в справі доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого вирішення справи, а належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, про причини неявки не повідомив та відзиву на позов не подав,

Outcome: approved