Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-25 00:00:00

11.12.17 року представник позивача Шевченківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України м. Запоріжжя звернувся до Шевченківського районного суду м.Запоріжжя з позовною заявою до [PERSON] про стягнення суми надміру виплаченої пенсії в розмірі 1817,56 грн. В обґрунтування позову позивач зазначив, що відповідач перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду та отримує пенсію за віком. Після перевірки матеріалів пенсійної справи, Пенсійним управлінням було встановлено, що в результаті програмної помилки за період з 20.02.2010 р. по 31.03.2015 року відповідачу переплачено пенсію у сумі 1817,56 грн., суму якої просив стягнути з відповідача у судовому порядку. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 22.12.2017 року цивільна справа направлено до Хортицького районного суду м.Запоріжжя для розгляду за підсудністю. Ухвалою судді Хортицького районного суду м.Запоріжжя Салтан Л.Г. від 10.01.2018 року за позовною заявою відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.02.2018 року . 01.02.2018 року представник позивача звернувся до суду з заявою про розгляд справи без участі представника позивача, розгляд справи відкладений у зв'язку з тим, що до початку судового засідання не сплинув строк для подання відзиву на позовну заяву відповідачем. 26.02.2018 року в судове засідання відповідач відзив на позов у відповідності до ст. 178 п.8 ЦПК України не надав, представник позивача не заперечує проти розгляду справи у відсутності відповідача, на підставі документів наявних у матеріалах справи з ухваленням заочного рішення, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно з ч.1 п.2 ст.280 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову по наступним підставам. Судом встановлено, що [PERSON] перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду та отримує пенсію за віком, розраховану за нормами Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування». Після аналізу та співставлення даних СПОВ та АСОПД, щодо періодів трудового стажу електронної бази одержувачів пенсій з матеріалами паперової пенсійної справи [PERSON] робітниками управління було виявлено програмну помилку за період з 20.02.2010 року по 31.03.2015 року, у результаті чого утворилась переплата пенсії у сумі 1817,56 грн. Відповідач [PERSON] самостійно погасити відмовилась. Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Законодавством встановлений вичерпний перелік підстав для стягнення надмірно сплачених коштів з одержувача. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування», суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку. Повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання органами Пенсійного фонду України сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, визначає Порядок відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 21.03. 2003 року № 6-4 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 15.05. 2003 року №374/7695. Згідно з п. 3 цього Порядку повернення коштів проводиться відповідно до ст. 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміну у складі сім'ї тощо. Таким чином, необхідною умовою повернення надмірно виплачених сум пенсій є, зокрема, зловживання з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних. Згідно із ст. 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її. Згідно із ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно) зобов'язана повернути потерпілому це майно. Не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача (ст. 1215 ЦК України). Отже, закон встановлює два виключення із цього правила: по-перше, якщо виплата вказаних платежів є результатом рахункової помилки з боку особи, яка проводила цю виплату; по-друге, у разі недобросовісності з боку набувача. Крім того правовою позицією Верховного Суду України від 02.07.2014 року за результатами розгляду справи №6-91цс14 визначено, що до правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення ст. 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у ст. 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів. Неправильне застосування позивачем норм матеріального права при призначенні і нарахуванні [PERSON] пенсії за віком, не є рахунковою помилкою в розумінні ст. 1215 ЦК України, яка надає право витребування у останньої переплати пенсійних виплат. Зазначене узгоджується з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України в Постанові від 22.01.2014 року (справа № 6-151цс13), згідно з якою, відповідно до ст. 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. На підставі наявних у справі доказів суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено факту зловживань з боку відповідачки, її винуватості чи недобросовісності щодо надання недостовірних даних, а також доказів того, що управлінням ПФУ при призначенні пенсії [PERSON] було допущено саме арифметичну (лічильну) помилку, тому вважає, що позовні вимоги у повному обсязі не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed