Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-24 00:00:00

10.07.2019 року до Уманського міськрайонного суду Черкаської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини, до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги мотивувала тим, що 30.07.2016 року сторони уклали між собою шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . З плином часу, після спільного проживання сімейне життя з відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення спільного проживання. Після фактичного припинення проживання, їх спільна з відповідачем дитина залишилася проживати з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. Позивач до досягнення дитиною трирічного віку знаходиться у декретній відпустці і будь-яких інших коштів їй не має звідки отримати. Відповідач відмовився надавати в добровільному порядку матеріальну допомогу на її утримання, чим порушує її права, передбачені ч.2 ч.4 ст.84 Сімейного кодексу України, якими передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Просить винести рішення, яким стягнути з [PERSON] , [INFO] , (проживаючого по [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), на користь [PERSON] , [INFO] (зареєстрованої по [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] ), аліменти в розмірі 1/4 (однієї четвертої) з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця до досягнення донькою [PERSON] , [INFO] трирічного віку. Ухвалою судді від 30 серпня 2019 року у справі відкрите спрощене позовне провадження, а також роз`яснено відповідачу його право подати відзив на позовну заяву або пред`явити зустрічний позов до позивача у строк 15 днів з дня отримання копії ухвали судді про відкриття провадження у справі. Ухвалою від 24.09.2019 року строк розгляду справи продовжено до 25.11.2019 року. До суду 21 листопада 2019 року надійшов відзив відповідача на позовну заяву, направлений на адресу суду 20.11.2019 року, в якому відповідач самостійно зазначає, що позовна заява з додатками особисто ним отримана не була, так як він перебував за кордоном, тому була укладена угода про надання правничої допомоги з адвокатом Пархетою М.А. Проте, не дійшовши згоди щодо правової позиції та в інших питаннях вказана угода була розірвана. Таким чином позовну заяву з додатками особисто відповідачем було отримано 11.11.2019 року, тому він має п`ятнадцять днів на подачу відзиву на позовну заяву з моменту отримання позовної заяви. В матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 10.09.2019 року, в якій він зазначає, що ухвалу судді про відкриття провадження у справі він отримав 5 вересня 2019 року, при цьому не отримав копію позовної заяви з додатками. Представник відповідача - адвокат Пархета М.А. 24.09.2019 року отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою з додатками, що підтверджується матеріалами цивільної справи. У строк, визначений суддею, тобто протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі, відповідач чи його представник відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву не подали. Враховуючи те, що відповідач отримав копію ухвали судді про відкриття провадження у справі, як він зазначив, 5 вересня 2019 року, представник відповідача отримав в суді копію позовної заяви з додатками 24 вересня 2019 року, суд вважає, що навіть враховуючи дату отримання представником відповідача позовної заяви з додатками, термін подання відзиву на позовну заяву у відповідача закінчився 9 жовтня 2019 року. Посилання відповідача на те, що після отримання його представником копії позовної заяви з додатками відповідач розірвав договір з представником, на думку суду не є поважною причиною пропуску строку для подання відзиву на позовну заяву. Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідач не ставить питання про поновлення строку для подання відзиву на позовну заяву. За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідач пропустив строк для подання відзиву на позовну заяву, у суду відсутні правові підстави для самостійного поновлення строку для подання відповідачем відзиву на позовну заяву, тому такий відзив суд не бере до уваги при вирішенні справи по суті. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 30 липня 2016 року в Уманському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області, актовий запис № 327. Після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . [PERSON] народилась [INFO] . Її батьками являються: батьком - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . Вказане підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09 червня 2018 року Шевченківським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 180 від 11.03.2019 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи № 2323/22-13 від 07.03.2019 року місце проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] , 1997 року народження з дочкою [PERSON] , 2018 року народження, зареєстрована та проживає в [ADDRESS] . Зазначене підтверджується довідкою № 2437 від 22.07.2019 року за підписом директора КП РЕУ №3. Відповідно до ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Стаття 79 СК України визначає, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Згідно статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що сторони на даний час спільно не проживають, дитина сторін проживає з позивачем, яка, фактично, і несе витрати на її утримання. Враховуючи те, що позивач несе витрати як на своє утримання, так і на утримання дитини, на даний час не працевлаштована, суд вважає, що позов про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає до задоволення. Відповідач не надав суду доказів того, що він позбавлений можливості надавати матеріальну допомогу дружині, з якою проживає дитина, до досягнення дитиною трирічного віку. Враховуючи те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду з позовною заявою, тому судовий збір у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved