Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-21 00:00:00

10 вересня 2018 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшла позовна заява [PERSON], яка в подальшому була уточнена в редакції від 01.10.2018 року (а.с.56-59), до [PERSON] міської\~ ради\~ Запорізької області, треті особи, які не заявляють самосійних вимог щодо предмета спору: [PERSON], Приватний нотаріус [PERSON] нотаріального округу Запорізької області [PERSON], про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. На обґрунтування позовних вимог позивачка [PERSON] зазначає, що 12 лютого 2005 року помер її батько - [PERSON]. Після його смерті залишилося спадкове майно, а саме ? частина житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Берегова буд.8 м.Василівка Запорізької області. Рішення виконкому [PERSON] міської ради Запорізької області від 12.09.1989 року № 289 «Про упорядкування нумерації жилих будинків в м.Василівка» жилому будинку №8 по вул.Береговій було присвоєно №10. На момент смерті [PERSON] був зареєстрований та мешкав за адресою: вул.Берегова буд.10 м.Василівка Запорізької області. 20 червня 2017 року [PERSON] склав заповіт, відповідно до якого ? частину житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Берегова буд.10 в м.Василівка Запорізької області, заповідав [PERSON]. Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 24.06.2018 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на спадкове майно. Тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить визнати за нею, [PERSON] право власності на ? (одну другу) частку житлового будинку № 10 по вулиці Берегова в місті Василівка Запорізької області - в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 30 листопада 2017 року. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 10 вересня 2018 року провадження у даній справі відкрито та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 01 жовтня 2018 року закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] та її представник в особі адвоката [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, проте суду надано заяву, в якій представник позивача [PERSON], яка діє в інтересах позивача [PERSON], просить розглянути справу у їх відсутність, заявлені позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити позов повністю за підставами, викладеними у позовній заяві (а.с.77). Представник відповідача [PERSON] міської ради Запорізької області в судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно та належним чином, проте надав суду заяву, в якій просить розглянути справу у відсутність їх представника, з вирішенням позовних вимог у відповідності до норм чинного законодавства, з прийняттям рішення на розсуд суду. Відзиву, заперечень проти заявлених позовних вимог відповідачем не наданороти задоволення позовних вимог [PERSON], не заперечують (а.с.54,86). Третя особа приватний нотаріус [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, п (а.с.95). Третя особа на стороні відповідача: [PERSON] в судове засідання не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справу без її участі, позов визнає, проти задоволення уточнених позовних вимог не заперечує (а.с.60-63). Повно та всебічно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, давши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст. 13, 43, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом; , учасники сторін зобов'язані подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно положень ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст.331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що 12 лютого 2005 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану [PERSON] районного управління юстиції Запорізької області від 17.02.2005 року, актовий запис № 43, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.11). 30 листопада 2017 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим [PERSON] районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 05.12.2017 року, актовий запис № 253 та копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.8). Той факт, що [PERSON], позивачка по справі, є рідною сестрою [PERSON] підтверджується свідоцтвом про його народження, де в графі «батько» вказано Власенко Никифор Иванович (рос.) Свідоцтво про народження видано 09.07.1976 року серії I-ЖС № 461549 (а.с.9), та свідоцтва про народження [PERSON], де в графі батько вказано «Власенко Никифор Иванович (рос.) та вказане свідоцтво про народження видано 10.12.1977 року (а.с.9). Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 09.04.1993 року [PERSON] районним РАЦСом Запорізької області, 12.10.1968 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], та після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на «Серьогіна», та копія даного свідоцтва міститься в матеріалах справи (а.с.10). При житті, 20.06.2017 року, [PERSON] склав заповіт, який посвідчений 20.06.2017 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу Запорізької області [PERSON] та зареєстрований в реєстрі № 431 в присутності свідків: [PERSON], [PERSON], та відповідно до якого [PERSON] на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: належну йому на праві приватної власності ? (одну другу) частку житлового будинку, який знаходиться за адресою: м.Василівка Василівського району Запорізької області вул. Берегова буд.10 (десять) заповів : [PERSON], яка народилася 25 листопада 1947 року (а.с.13). Даний заповіт не змінювався, не скасовувався та є чинним, про що свідчать відомості з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти / спадкові договори), сформованої приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 15.09.2018 року за довідкою № 53313828 (а.с.39). Як вбачається з довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Запорізької області від 27.06.2018 року за № 3529, [PERSON], [INFO] проживав та був зареєстрований за адресою: [INFO] в період з 22.03.1984 року до дня смерті 12.02.2005 року, знятий з реєстрації 27.04.2016 року. На день його смерті за адресою: вул.Берегова буд.10 в м.Василівка Запорізької області зареєстрований його син [PERSON], [INFO] (а.с.17). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Запорізької області від 27.06.2018 року за № 3528, [PERSON], [INFO] проживав та був зареєстрований за [INFO]Берегова буд.10 в період з 22.03.1984 року до дня смерті 30.11.2017 року, знятий з реєстрації - 23.03.2018 року. На день його смерті за адресою: вул.Берегова буд.10 м.Василівка Запорізької області реєстрація громадян вісутня (а.с.18). Відповідно до довідки, виданої виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Запорізької області від 27.06.2018 року за № 255 зазначено, що згідно рішення виконкому від 12.09.1989 року №289 «Про упорядкування нумерації жилих будинків в м.Василівка» будинку № 8 по вул. Береговій було присвоєно № 10 (а.с.27). Постановою приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] від 20 червня 2018 року за вих.№ 319/02-31 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ? частку житлового будинку № 10, який знаходиться в м.Василівка вул.Берегова в Василівського району Запорізької області, після померлого [PERSON] з тих підстав, що відповідно до п.4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, відповідно до яких видача Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про право власності на майно. Спадкоємцем [PERSON] не було надано документ, що посвідчує право власності на житловий будинок та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання про встановлення права власності на вищевказаний житловий будинок (а.с.24). Згідно реєстраційного напису на документі на право особистої власності, зареєстрованого Мелітопольським БТІ від 20.05.1969 року вбачається, що право особистої власності на будинок № 8 по вул.Береговій в м.Василівка належить [PERSON] та [PERSON], кожному з співласників, по 1/2 частці (а.с.67 зворот). Відповідно до договору дарування, посвідченого 30.05.1997 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] вбачається, що [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар 1/2 частину житлового будинку № 10 по вул.Береговій в м.Василівка (а.с.72). Як вбачається з договору дарування, посвідченого 04.01.1999 року приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] При цьому, [PERSON], позивач по справі, подарувала, а [PERSON] прийняла в дар 1/2 частину житлового будинку № 10 по вул.Береговій в м.Василівка (а.с.72). Відповідно до довідки, виданої районним комунальним підприємством «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» від 27.09.2018 року за вих.№ 621, зазначено, що згідно інвентаризаційної справи станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок, розтвашований за адресою: Запорізька область м.Василівка вул.Берегова № 10, зареєстровано за [PERSON] ? частка на підставі договору дарування від 04.01.1999 року [PERSON] державної нотаріальної контори, реєстрований номер №1-5 та ? частка за [PERSON] на підставі договору №14 про надання у безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку від 08.05.1957 року, посвідченого Михайлівською державною нотаріальною конторою 14.05.1957 року за реєстровим № 858 та копія якого міститься в матеріалах цивільної справи (а.с.65, 66-76). Згідно технічного паспорту на житловий будинок № 10 по вулиці Берегова в м.Василівка Запорізької області, виготовленого РКП «[PERSON] бюро технічної інвентаризації» станом на 10 січня 2018 року та Звіту про незалежну оцінку майна: ? частку житлового будинку, що розташований за адресою: Запорізька область Василівський район м. Василівка вул.Берегова буд.10, складеного ФОП [PERSON], станом на 20.06.2018 року вартість вищевказаного обєкту нерухомого майна становить - 61399,00 грн. (а.с. 19-23,25). З матеріалів спадкової справи за № 30/2018, заведеної приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] після смерті [PERSON], який помер 30 листопада 2017 року вбачається, що 28.03.2018 року [PERSON], позивачка у справі, звернулася до приватного нотаріуса [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті брата [PERSON], який проживав на момент смерті у житловому будинку №10 по вул.Берегова в місті Василівка Запорізької області (а.с.40-44). Відповідно до інформаційної довідки № 53313839 від 15 вересня 2018 року, виданої приватним нотаріусом [PERSON] районного нотаріального округу [PERSON], 28.03.2018 року заведена спадкова справа № 30/2018 після смерті 30.11.2017 року [PERSON], яка на теперішній час є чинною (а.с.37-38). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно ст.1218 чинного Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обовязки, що належали спадкодавцеві на момент смерті. Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно приписів ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов'язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Право на прийняття спадщини у цьому випадку здійснюється на загальних підставах протягом строку, що залишився. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він подовжується до трьох місяців. За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобовязаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обовязковим, коли обєктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обовязковій державній реєстрації. Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа. В свою чергу, право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України). Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку. Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обовязків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Частиною 3 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Таким чином, [PERSON], проживаючи на момент смерті зі спадкодавцем [PERSON], що підтверджується довідкою, виданою виконавчим комітетом [PERSON] міської ради Запорізької області від 27.06.2018 року за № 3529 (а.с.17) вважається таким, що прийняв спадщину в цілому, однак за життя не встиг оформити право на спадщину після смерті батька [PERSON] Враховуючи, що позивачка [PERSON] не має можливості оформити спадкове майно за заповітом у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у ? частки житлового будинку № 10 по вулиці Берегова в місті Василівка Запорізької області, тому питання визначення належності цього майна має вирішуватись у судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Відповідно до ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права. При цьому, одним із способів захисту цивільного права є визнання права власності. Таким чином, враховуючи, що після смерті [PERSON], який помер 30 листопада 2017 року, із заявою про прийняття спадщини за заповітом зверталась 28 березня 2018 року лише [PERSON], позивачка по справі, яка є спадкоємцем за заповітом на спадкове майно, у тому числі ? частки житлового будинку № 10 по вулиці Береговій в місті Василівка Запорізької області, проте реєстрація речових прав вказаного обєкту нерухомого майна за померлим [PERSON] своєчасно проведена не була, відповідачем позовні вимоги визнані у повному обсязі, інші спадкоємці після смерті [PERSON] відсутні, тому суд приходить до висновку, що заявлені позивачкою [PERSON] позовні вимоги про визнання за нею права власності на ? частку вищевказаного житлового будинку в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], який помер 30.11.2017 року на спадкове майно у вигляді ? частки житлового будинку, який розташований за адресою: по вул.Берегова в м.Василівка Запорізької області, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі за вищевикладеними підставами. Враховуючи наведене та

Outcome: approved