Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-13 00:00:00

12.11.2018 року ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Запорізьких міських електричних мереж (Правобережне районне відділення електричних мереж) звернулося до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь товариства заборгованість з оплати використаної електричної енергії в розмірі 2\~643,31 грн., а також судовий збір у розмірі 1762,00 грн. В обґрунтування позову вказує, що на підставі договору про користування електричною енергією, укладеного між ВАТ «Запоріжжяобленерго» та відповідачем [PERSON] 02.11.2009 року, позивач здійснює постачання електричної енергії за місцем проживання та реєстрації відповідача. Проте відповідач не виконує передбачені договором зобовязання з оплати використаної електроенергії, у звязку з чим виникла заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою судді від 27.11.2018 року відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. У відповідності до\~ст. 178 ЦПК України\~відповідачам було надано строк для подання відзиву на позовну заяву протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. В судове засідання представник позивача [PERSON] не зявилася, надала суду заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON], будучи повідомленою\~про дату,\~час і\~місце розгляду\~справи відповідно\~до вимог\~ч.\~6,\~п.\~2\~ч.\~7\~ст.\~128\~ЦПК України,в судове засідання не зявилася, про причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не надала, у звязку з чим суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247, ч.1 ст. 280 ЦПК України вважає за необхідне розглянути справу в порядку заочного провадження на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти та відповідні правовідносини, прийшовши до наступних висновків. 02.11.2009 року між енергопостачальником ВАТ «Запоріжжяобленерго» та споживачем [PERSON] було укладено договір №\~82903404 про користування електричною енергією строком на три роки з подальшою автоматичною пролонгацією на наступний рік, якщо за місяць до закінчення терміну його дії жодна із сторін не висловила наміру внести до нього зміни, доповнення або розірвати. Судом встановлено, що [PERSON], [INFO], зареєстрована за адресою: [INFO] бригади[ADDRESS]. Як зазначено позивачем у позові, і що не спростовано відповідачами, на підставі пролонгованого на 2018 рік без змін та доповнень договору у період з 01.07.2017 року по 18.02.2018 року позивач згідно умов договору №\~82903404 про користування електричною енергією постачав електричну енергію у приміщення за адресою місця проживання відповідача. Однак, виставлені постачальником електроенергії рахунки за використану електричну енергію, починаючи з 01.09.2017 по 01.03.2018, відповідачем не сплачуються, у звязку з чим утворилася заборгованість у розмірі 2 643,31 грн., що підтверджується відповідним розрахунком. Згідно з ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства у встановлений договором строк. У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 626 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Таким чином, проаналізувавши позовні вимоги позивача, дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача вказаної суми заборгованості підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем, 1\~762, 00 гривень судового збору в порядку ст.141 ЦПК України також підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved