Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-16 00:00:00

12.03.2019 р. позивач звернулася до суду з позовом до Гайсинського РВ ДВС, т.о. : Реєстраційна служба Гайсинського управління юстиції, [PERSON] , вказуючи, що вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2003 року її сина [PERSON] , [INFO] було засуджено в скоєнні злочинів, які передбачені ч.3. ст. 185,ч.4 ст. 187 КК України. Також зазначеним вироком, який набув законної сили 26.11.2003 р. стягнуто з [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] 232 грн.88 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 2500 грн. відшкодування моральної шкоди.В зв`язку з тим, що шкода, заподіяна [PERSON] добровільно не сплачувалась, то на підставі виконавчого листа №181, виданого 27.11.2003 р. Гайсинським райсудом, відділом Гайсинської державної виконавчої служби було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.05.2004 р. в рахунок стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] шкоди в сумі 2732 грн. був накладений арешт на належний їй житловий будинок під [ADDRESS] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомості майна за №3558020 приватним нотаріусом Савіцькою Ж.И. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером за № 16970492 від 05.11.2014 р.В грудні місяці 2006 року зазначена шкода на загальну суму 2732 грн.88 коп. нею сплачена повністю та виконавче провадження завершене, а по закінченню терміну зберігання знищено, однак постанова про накладення арешту на майно не скасована, і таким чином на даний час на належне їй майно безпідставно накладено обтяження, чим порушені її майнові права щодо розпорядження власністю;скасування накладеного арешту в позасудовому порядку неможливе. Позивач в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову підтримав, справу просив розглядати у його відсутність. (а.с.49). Представник відповідача Гайсинського РВ ДВС в судове засідання не з`явився, позовні вимоги визнав повністю, проти задоволення позовних вимог не заперечував.(а.с.46-47). Третя особа представник Реєстраційної служби Гайсинського управління юстиції, в судове засідання не з`явився, у вирішені справи покладався на розсуд суду, справу просили розглядати у їх відсутність (а.с. 48). Третя особа [PERSON] , в судове засідання не з`явилася, у вирішені справи покладалася на розсуд суду, справу просила розглядати у її відсутність (а.с.41). З`ясувавши позиції сторін, вививши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких міркувань. Встановлено, що вироком Гайсинського районного суду Вінницької області від 11 листопада 2003 року її сина [PERSON] , [INFO] було засуджено в скоєнні злочинів, які передбачені ч.3. ст. 185,ч.4 ст. 187 КК України. Також зазначеним вироком, який набув законної сили 26.11.2003 р. стягнуто з [PERSON] на користь потерпілої [PERSON] 232 грн.88 коп. відшкодування матеріальної шкоди та 2500 грн. відшкодування моральної шкоди.В зв`язку з тим, що шкода, заподіяна [PERSON] добровільно не сплачувалась, то на підставі виконавчого листа №181, виданого 27.11.2003 р. Гайсинським райсудом, відділом Гайсинської державної виконавчої служби було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 25.05.2004 р. в рахунок стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] шкоди в сумі 2732 грн. був накладений арешт на належний їй житловий будинок під [ADDRESS] , який зареєстрований в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомості майна за №3558020 приватним нотаріусом Савіцькою Ж.И. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером за № 16970492 від 05.11.2014 р.В грудні місяці 2006 року зазначена шкода на загальну суму 2732 грн.88 коп. нею сплачена повністю та виконавче провадження завершене, а по закінченню терміну зберігання знищено, позивач в іншій спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право на майно не може. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно дост. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Згідно п.9.9 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5, строк зберігання завершених виконавчих проваджень, переданих на зберігання, становить 3 (три) роки, крім виконавчих проваджень, завершених за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить 1 (один) рік. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. На час розгляду справи виконавчі провадження знищені в зв`язку із закінченням терміну зберігання відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 25.12.2008 № 2274/5 «Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби», що вказує на незаконність перебування майна під арештом, однак унеможливлює звільнення майна з-під арешту у позасудовому порядку. Таким чином, зважаючи на встановлені судом обставини та враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку, позивач в іншій спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право на майно не може, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом скасування такого арешту, а відтак і про задоволення позову. На підставі наведеного,

Outcome: approved