Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

11 квітня 2019 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання трьох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/2 частини заробітної плати (доходів) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що вона з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2008 року, від якого в них народилося троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Сторони проживають окремо. Діти проживають разом із нею та перебувають на її утримані. Відповідач, матеріальної чи іншої допомоги на утримання дітей не надає, не дбає про їх матеріальне забезпечення та виховання, тим самим ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Позивач позбавлена можливості самостійно матеріально утримувати дітей, в зв`язку з чим змушена звернутися до суду з позовом, який просить задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Відзив відповідачем не подано. Ухвалою суду від 27 травня 2019 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 25 липня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 25 липня 2008 року, серії [NUMBER] (а.с. 2). Від шлюбу сторони мають трьох малолітніх дітей: [PERSON] ,\~ [INFO] , свідоцтво про народження від 02 лютого 2009 року, серії [NUMBER] (а.с. 5), [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 15 березня 2011 року, серії [NUMBER] (а.с. 4), та [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження від 14 березня 2013 року, серії [NUMBER] (а.с. 3), в яких сторони вказані як батьки дітей. Згідно з довідкою виконавчого комітету Партизанської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 08 квітня 2019 року № 265, діти проживають разом із позивачкою (а.с. 6). Частини 6 статті 7 СК України встановлено, що жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини 1 статті 141 СК України мати і батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною 2 статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та мінімальний розмір аліментів, що стягується на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 181 та частинами 1 та 2 статті 183СК України передбачено, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідач [PERSON] є батьком дітей, повнолітньою та працездатною особою, утриманців не має, будь-яких аліментних платежів не сплачує. Дані щодо інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача відсутні. Таким чином, з урахуванням матеріального становища дітей, які проживають з матір`ю позивачем [PERSON] та знаходиться на її утримані, а також матеріального становища відповідача, який є батьком дітей і зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття, суд на підставі ст. 180, ч. 3 ст. 181 та ст. 183 СК України, визнає позовні вимоги позивача такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, але враховуючи те, що при винесення рішення суд повинен вирішити питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд на підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в сумі 786,40 грн.

Outcome: approved