Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-19 00:00:00

11 квітня 2016 року [PERSON] звернулвся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] сільської ради про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Позов мотивував тим, що 23 листопада 1997 року помер його батько [PERSON], який був зареєстрований та постійно проживав в [INFO]. Після його смерті залишилось спадкове майно право на земельну частку (пай), яка перебувала в колективній власності КСП Росія с.Вербовець Мурованокуриловецького району. Крім нього, після смерті [PERSON] спадкоємцями за законом є [PERSON], [PERSON], [PERSON], які в свою чергу стосовно оформлення своєї частки у спадщині до нотаріальної контори не зверталися та на неї не претендують, інших спадкоємців, ні за законом, ні за заповітом немає. Спадщину він прийняв шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом в нотаріальній конторі він не взмозі, оскільки правовстановлюючий документ на земельну частку (пай) відсутній (втрачений), тому змушений звернутися до суду для оформлення своїх спадкових прав. Просить суд визнати за ним право на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON]. В судове засідання [PERSON] не зявився, просив справу розглянути у його відсутності, про що зазначив у позовній заяві (а.с. 5). Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися, через канцелярію суду подали заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають. Вважають позов таким, що підлягає задоволенню. (а.с.24-31) Представник відповідача [PERSON] сільської ради також в судове засідання не зявився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 32). Враховуючи те, що сторони скористались своїм правом врегульованим ч.2 ст.158 ЦПК України, заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи та проводить його в даному судовому засіданні на підставі доказів наявних у справі. Відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України, у звязку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалося. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вивчивши та дослідивши\~ матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Судом встановлено, що 23 листопада 1997 року в с.Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області помер [PERSON]. (а.с. 8). [PERSON] належало право на земельну частку (пай), яка перебувала у колективній власності КСП Росія с.Вербовець Мурованокуриловецького району Вінницької області, розміром 1,72 в умовних кадастрових гектарах, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН № 0411861, за порядковим номером 157. Вартість зазначеної земельної частки (паю) становить 43523,74 грн. Межі ділянки в натурі не визначалися (а.с. 12,16). Спадкоємцями першої черги за законом після смерті [PERSON] є його діти: позивач [PERSON] та відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.9,11). Згідно довідки [PERSON] сільської ради №364 від 15.09.2015 року спадщину прийняв позивач [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (а.с. 11). Інші спадкоємці за законом спадщину не прийняли та на неї не претендують. Постановою державного нотаріуса Мурованокуриловецької державної нотаріальної контори від 31.03.2016 року (а.с.13) з підстав відсутності правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) позивачу [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку (пай) на території [PERSON] сільської ради, належну померлому 23 листопада 1997 року [PERSON] З оголошення в газеті Наше Придністровя від 18 березня 2016 року слідує, що оригінал сертифіката, що посвідчував право [PERSON] на земельну частку (пай) втрачено (а.с. 10). З інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 43607512 та № 43607546 від 15.04.2016 року слідує, що спадкова справа на імя померлого 23 листопада 1997 року [PERSON] не заводилася, тобто спадкові права ніким не оформлялися (а.с.22,23). Стаття 524 ЦК УРСР (1963 р.) встановлює, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ч. 2 ст. 548 ЦК УРСР, прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити позовні вимоги позивача повністю, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] є спадкоємцем за законом та прийняв спадщину після смерті [PERSON] шляхом фактичного управління та володіння спадковим майном, інші спадкоємці за законом на спадщину не претендують, відповідачі визнали позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів третіх осіб, перешкод в прийнятті ним спадщини суд не вбачає.

Outcome: approved