Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-13 00:00:00

11 жовтня 2018 року\~\~позивач звернувся\~\~до суду з зазначеним вище позовом, в якому просив суд, усунути перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання громадян: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] ; зобов`язати Великодолинську селищну раду Овідіопольського району Одеської області зняти з реєстраційного обліку у будинку [ADDRESS] , [ADDRESS] наступних громадян: [PERSON] , [INFO] н та [PERSON] , [INFO] /н. В обґрунтування свого позову позивач зазначив, що їй на праві особистої приватної власності належить 3/20 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане вище нерухоме майно підтверджується договором дарування від 01 липня 2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Капшук Є.В. і зареєстрований в реєстрі за № 260. Також у її будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON] Право на реєстрацію за цією адресою відповідачам надавала ще попередня господарка будинку [PERSON] . При цьому, відповідач [PERSON] в кінці 2011 року повернувся з місць позбавлення волі і уклав з попередньою господаркою договір найму житла на один рік, а з січня 2013 року він не проживає в цьому будинку, а відповідачка [PERSON] не проживає у будинку з 2010 року. У будинку немає їхніх особистих речей і на сьогоднішній день їй не відомо де вони проживають та при цьому добровільно вони не бажають знятися з реєстраційного обліку її будинку. У зв`язку із тим, що місце проживання відповідачів зареєстроване за будинком позивачки, вона не може в повній мірі реалізовувати свої права власника будинку з володіння, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, тому вона змушена звернутися до суду з вищевказаним позовом.. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує у повному обсязі та просила про розгляд справи у її відсутність. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву, якою повідомила, що позов визнає повністю та просила про розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, при цьому надав суду письмові заперечення проти позову і просив відмовити у задоволенні позову. Представник відповідача Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, при цьому надав суду відзив на позов, в якому заперечував лише проти вимоги про зобов`язання Великодолинської селищної ради зняти з реєстраційного обліку відповідачів [PERSON] та [PERSON] та просив справу розглядати без участі представника селищної ради. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи, приходить до висновку, що даний позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачу на праві особистої приватної власності належить 3/20 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане вище нерухоме майно підтверджується договором дарування від 01 липня 2014 року, який посвідчений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Капшук Є.В. і зареєстрований в реєстрі за № 260. Згідно рішення\~Великодолинської селищної\~ради Овідіопольського району Одеської області № 15 VІ від 20 листопада 2015 року, вулицю «Леніна» в смт [ADDRESS] району було перейменовано на вулицю «Центральна». Позивач постійно проживає у вказаному будинку. Також у її будинку зареєстровані відповідачі: [PERSON] та [PERSON] Право на реєстрацію за цією адресою відповідачам надавала ще попередня господарка будинку [PERSON] . [PERSON] з січня 2013 року не проживає у вказаному будинку, а відповідачка [PERSON] не проживає у будинку з 2010 року, що підтверджується актом перевірки будинку за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із тим, що місце проживання відповідачів зареєстроване за будинком позивачки, вона не може в повній мірі реалізовувати свої права власника будинку з володіння, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, не має можливості отримувати льготи та субсидії. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 2 ст. 386 ЦК України: власник, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою вчинення певних дій для запобігання такого порушення. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п.\~33\~Постанови Пленуму\~Вищого спеціалізованого\~суду України\~з розгляду\~цивільних і\~кримінальних справ\~№ 5\~від 07.02.2014\~р.\~«Про судову\~практику в\~справах про\~захист права\~власності та\~інших речових\~прав», застосовуючи положення\~статті 391 ЦК,\~відповідно до\~якої власник\~майна має\~право вимагати\~усунення перешкод\~у здійсненні\~ним права\~користування та\~розпорядження своїм\~майном,\~навіть якщо\~вони не\~пов`язані\~із позбавленням\~права володіння,\~суд має\~виходити із\~такого. Відповідно до положень статей 391,\~396 ЦК\~позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Згідно п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156\~ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом за відсутності члена сім`ї без поважних причин більш одного року, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та п. 26 «Правил реєстрації місця проживання», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 р.: зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення, або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. У відповідності до ст.ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд - не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Факт того, що відповідачі в вищевказаному будинку не живуть підтверджується актом перевірки будинку за адресою: [ADDRESS] , який складений Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області від 10.10.2018 р. Крім цього, відповідачка [PERSON] позов визнала повністю. Посилання відповідача [PERSON] , викладені у запереченні проти позову про те, що позивачка [PERSON] умисно вчиняє йому перешкоду у проживанні у будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] , не підтверджуються жодним доказом. Адже він, не надав доказів того, що він звертався до селищної ради, поліції чи суду для усунення йому перешкод у проживанні у вказаному вище будинку. Не підлягають задоволенню вимоги позивача зобов`язати Великодолинську селищну раду Овідіопольського району Одеської області зняти з реєстраційного обліку у будинку [ADDRESS] відповідачів: [PERSON] та [PERSON] , оскільки підставою для зняття з реєстрації місця проживання є рішення суду про визнання громадян такими, що втратили право користування житловим приміщення. У випадку відмови відповідного органу зняти особу з реєстрації на підставі судового рішення, такі дії можуть бути оскарженні в порядку, передбаченому законом. Суд вважає, що за вказаних обставин слід задовільнити позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання громадян: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , такими, що втратили право користування житловим приміщення, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , в задоволенні інших вимог слід відмовити.

Outcome: dismissed