Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-14 00:00:00

10 березня 2020 року Кредитна спілка «СуперКредит» звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 13.03.2018 року з відповідачем був укладений кредитний договір кредитної лінії № СК40/018/18/92/06СЗ про надання останньому кредиту в сумі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 84 % річних, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 10000,00 грн., а відповідач [PERSON] зобов`язався в строки, обумовлені кредитним договором та згідно графіка, повернути отримані кредитні кошти і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом, а у випадку невиконання або неналежного виконання сплатити пеню в розмірі 1 % за кожний день прострочення. Відповідач [PERSON] не виконав свої зобов`язання перед позивачем, внаслідок чого станом на 25.02.2020 року утворилась заборгованість в сумі 9225,72 грн., з яких 2071,05 грн. заборгованість по тілу кредиту, 7154,67 грн. заборгованість по сплаті процентів за період з 13.02.2019 року по 25.02.2020 року. Представник Кредитної спілки «СуперКредит» в судове засідання не з`явився, надіслав заяву, в якій просив справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримав, не заперечив проти заочного розгляду справи. Ч. 2 ст. 211 ЦПК України передбачено, що особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, був належно повідомлений про час та місце розгляду справи, справа згідно ст. 223 ЦПКУ розглянута без його участі. Подав заяву, якою позов визнав частково, просив справу слухати без його участі. Додав копію квитанції від 15.04.2020 року про сплату 11000,00 грн. боргу. Згідно ст. 211 ч.3 ЦПК України справа розглядалась на підставі наявних у суду доказів згідно з приписами ст. 247 ч.2 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, можливим ухвалити рішення на підставі ст. 206 ЦПК України, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 13.03.2018 року між Кредитною спілкою «СуперКредит» та [PERSON] був укладений кредитний договір кредитної лінії № СК40/018/18/92/06СЗ про надання останньому кредиту в сумі 10000,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 84 % річних, відповідно до умов якого позивач передав відповідачеві грошові кошти в сумі 10000,00 грн., а відповідач [PERSON] зобов`язався в строки, обумовлені кредитним договором та графіком платежів, повернути отримані кредитні кошти і своєчасно сплачувати відсотки за користування кредитом. Відповідно до видаткового касового ордеру від 13.03.2018 року [PERSON] отримав грошові кошти в сумі 10000,00 грн. Нарахування процентів за договором відповідно до п. 3.2 здійснюється на залишок суми кредиту за фактичну кількість календарних днів користування кредитом з розрахунку 84 % річних. Згідно умов даного кредитного договору відповідач зобов`язався повністю повернути суму отриманого кредиту в передбачені строки, щомісячно погашаючи суму отриманого кредиту у вигляді мінімального платежу та розмір щомісячних процентів, зазначених у Графіку платежів, який погоджено сторонами у додатковому договорі № 1 до кредитного договору. Строк дії договору з 13.03.2018 року по 13.03.2023 року, проте порушення умов договору згідно розділу 5-го не звільняє позичальника від відповідальності за його порушення. Відповідно до умов договору, у разі порушення прострочення позичальником термінів платежів кредитодавець має право стягувати з позичальника пеню за кожен день прострочення в розмірі 1% від простроченої заборгованості по сплаті кредиту. Так, за змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. При цьому припис абз. 2 ч. 1 ст. 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Відповідачем надано до суду заяву про розгляд справи без його участі та часткове визнання позову і копію квитанції від 15.04.2020 року про внесення ним 15.04.2020 року до КС «СуперКредит» 11000,00 грн.- на добровільні цільові внески члені КСП у додатковий капітал в рахунок погашення боргу. З урахуванням викладеного вище, суд дійшов переконання про відсутність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з відповідача заборгованості за кредитним договором № СК40/018/18/92/06СЗ в сумі 9225,72грн. у зв`язку з відсутністю спору про заборгованість між сторонами на момент ухвалення цього рішення. Проте половину витрат у виді судового збору, понесених позивачем у зв`язку із зверненням його до суду, слід стягнути із [PERSON] [PERSON] погасив 11 000 кредиту. Ця сума перевищує заявлені позивачем 9225,72 грн., тому вимога спілки в цій частині задоволена і спір вичерпаний. Але позивач бажає компенсації судових витрат в розмірі 2102,00 грн. за сплачений судовий збір. Така вимога підлягає частковому задоволенню в розмірі 327 грн.72 коп. = ( 9225,72 +2102) - 11 000. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: partial