Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-17 00:00:00

11.01.2016 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем, що був зареєстрований 14.12.2005 року виконавчим комітетом Ланнівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, актовий запис №32. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2005 року позивач зареєстрував шлюб з відповідачем. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дочку - [PERSON], [INFO] Спільне життя сторін не склалося і рік тому сторони припинили шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Сторони мають різні погляди на життя, почуття любові та взаємоповаги втрачено, сім'я розпалася остаточно, тому позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач не з'явився надавши суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі і зазначає, що підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить такі задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явилася. Про час, дату та місце розгляду справи відповідач повідомлялася належним чином - за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 18). Жодних заяв на адресу суду від відповідача не надходило, причина її неявки в судове засідання не відома. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Врахувавши заяву позивача, суд вважає за можливе винести заочне рішення. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно з положеннями ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 3 ст. 105 СК України визначено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №141515 вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 14.12.2005 року (а.с. 6) і мають спільну неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], про що свідчить свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 5). З позову вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а його бажання розірвати шлюб свідоме і виважене. Зазначене підтверджується також заявою про розгляд справи за відсутності позивача, в якій висловлена позиція останнього, щодо поданого ним позову та можливості надання судом строку для примирення подружжя (заперечує). Відповідач зайняла пасивну позицію в питанні розірвання шлюбу: не з'явилася в судове засідання, не надала суду жодних заяв чи доказів. За зазначених обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 14.12.2005 року. Згідно позову, після розірвання шлюбу між сторонами їхня спільна донька залишиться проживати з матір'ю. У зв'язку із задоволенням позову у повному обсязі, відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача має бути стягнуто на користь позивача понесені ним витрати по сплаті судового збору - 551,20 грн., що підтверджені квитанцією (а.с. 1).

Outcome: approved