Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-22 00:00:00

10.07.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Шевченківського районного суду м. Львова із позовною заявою ФОП [PERSON] про визнання договору замовлення не виконаним, стягнення матеріальних збитків та відшкодування моральної шкоди та просила: - визнати таким що не був виконаний з вини відповідача та розірвати договір замовлення № 1 від 08 березня 2020 року укладений між [PERSON] та ФОП [PERSON] ; - стягнути з ФОП [PERSON] номер запису в ЄДРПОУ - 2 415 000 0000 090947, юридична адреса: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , матеріальні збитки у розмірі 9700 грн., які були сплачені за договором замовлення №1 від 08.03.2020 року та штраф за вказаним договором у розмірі 485 грн. (5 % від суми замовлення); - стягнути з ФОП [PERSON] номер запису в ЄДРПОУ - 2 415 000 0000 090947, юридична адреса: [ADDRESS] , РНОКПП - [NUMBER] на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , моральні збитки у розмірі 5000,00 (п`ять тисяч) грн. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача: 08 березня 2020 року між ФОП [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), номер запису в ЄДРПОУ - 2 415 000 0000 090947, юридична адреса: [ADDRESS] , яка йменується Виконавцем та [PERSON] , яка йменується Замовником було укладено договір замовлення №1 за яким Виконавець зобов`язувався у термін не пізніше 21 робочого дня здійснити виготовлення, доставку і монтаж меблів на об`єкті Замовника. За даним договором було сплачено суму у розмірі 9700 грн., що підтверджується Додатком №2 до Договору. Всупереч положенням згаданого Договору, Виконавцем не було здійснено виконання власних зобов`язань Відзив на позовну заяву Відповідачем у встановлений строк не подано. Заяви (клопотання) учасників справи: У ході судового розгляду представник позивача подав заяву у якій вказав, що не заперечує проти заочного розгляду справи, та постановлення заочного рішення суду, у разі виникнення обставин викладених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Відповідачем заяв чи клопотань на адресу суду не подавалось. Процесуальні дії у справі: Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14.07.2020 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 21-22). 05.08.2020 року підготовче засідання відкладено (а.с. 26-27). Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 06.10.2020 року призначено справу до судового розгляду по суті (а.с. 33-34). 02.11.2020 року судове засідання відкладено (а.с. 39). 10.12.2020 року судове засідання відкладено (а.с. 43). 22.02.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву (а.с. 47-48). 13.04.2021 року судове засідання відкладено (а.с. 53). 10.06.2021 року в судовому засіданні оголошено перерву (а.с. 53-54). 01.07.2021 року справу знято з розгляду (а.с. 68). 14.09.2021 року судове засідання відкладено (а.с. 71). В судове засідання призначене на 23.11.2021 року: позивач - [PERSON] - не з?явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що в матеріалах справи міститься розписка про повідомлення осіб про дату, час та місце судового засідання (а.с.72). Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань не надходило. відповідач ФОП [PERSON] - не з?явилася, про дату час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку , на адресу суду повернувся конверт без вручення (а.с.77). Причини неявки не відомі. Заяв та клопотань не надходило. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] - адвокат Кісіль Роман-Володимир В`ячеславович не заперечував щодо заочного розгляду справи, підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин: 08 березня 2020 року між ФОП [PERSON] (РНОКПП - [NUMBER] ), номер запису в ЄДРПОУ - 2 415 000 0000 090947, юридична адреса: [ADDRESS] , яка йменується Виконавцем та [PERSON] , яка йменується Замовником було укладено договір замовлення №1 за яким Виконавець зобов`язувався у термін не пізніше 21 робочого дня здійснити виготовлення, доставку і монтаж меблів на об`єкті Замовника. За даним договором було сплачено суму у розмірі 9700 грн., що підтверджується Додатком №2 до Договору. Всупереч положенням згаданого Договору, Виконавцем не було здійснено виконання власних зобов`язань, а на неодноразові прохання Замовника здійснити виконання Договору, Виконавець лише вказував на необхідність відтермінування строку такого виконання при цьому не вказуючи внаслідок чого допускалось таке протермінування. Позивач скерував на адресу відповідача письмову претензію щодо виконання договору чи невідкладного повернення коштів, втім відповіді на дану претензію станом на момент звернення до суду не було одержано та існують реальні сумніви щодо її одержання в майбутньому. У п. 6.1. Договору вказується на матеріальну відповідальність Виконавця за порушення строків виконання договору, розмір якої визначено як 0,5% від вартості замовлення за кожний прострочений робочий день, але не більше 5% від вартості замовлення. З огляду на те, що строк на який протерміновано виконання договору становить понад 55 робочих днів, під раціональний сумнів ставиться можливість та бажання відповідача виконувати взяті на себе зобов`язання, що і обумовлює необхідність звернення до суду. Згідно ч.1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення, при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору. У відповідності до п.1, 2 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За правилами ч.3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. У відповідності до положень ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо значну частину обсягу послуги чи робіт (понад сімдесят відсотків загального обсягу) вже було виконано, споживач має право розірвати договір лише стосовно частини послуги або робіт, що залишились. За приписами ч.2 ст. 10 цього Закону якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» послуга - діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. А відповідно до п. 15 ч.1 ст. 1 цього Закону недолік - будь-яка невідповідність продукції вимогам нормативно-правових актів і нормативних документів, умовам договорів або вимогам, що пред`являються до неї, а також інформації про продукцію, наданій виробником (виконавцем, продавцем). Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав. Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-XII споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних із підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. У відповідності до ст. 4 вказаного Закону, споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 1) захист своїх прав державою; 2) належну якість продукції та обслуговування; 3) безпеку продукції; 4) необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію про продукцію, її кількість, якість, асортимент, а також про її виробника (виконавця, продавця); 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; 6) звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав; 7) об`єднання в громадські організації споживачів (об`єднання споживачів). У відповідності до п.1, 2 ч.2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). За правилами ч.3 ст. 22 ЦК України збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За нормою ст. 614 ЦК України, особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо доведе, що вжила всіх належних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Щодо визнання договору замовлення таким, що не був виконаний з вини відповідача та його розірвання суд зазначає наступне Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Частина 1 статті 626 ЦК України передбачає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Частиною 1 статті 865 ЦК України визначено, що за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не доставлено замовлення позивачу в строк зазначений в договорі та на день розгляду справи. Як передбачено ч. 1 ст. 651 ЦК України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладені договору. Відповідач ФОП [PERSON] не надала доказів поважності причин невиконання та прострочення виконання замовлення визначеного договором, таких доказів матеріали справи не містять. З огляду на викладене, суд вважає істотним порушення відповідачем вимог укладеного договору замовлення № 1 від 08 березня 2020 року, у зв`язку з чим, договір підлягає розірванню. Щодо стягнення майнової шкоди суд зазначає наступне Згідно із ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Відповідно до ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Аналізуючи положення вищевказаної статті із спірними правовідносинами, що утворилися між сторонами, суд приходить до висновку про те, що сума грошових коштів у розмірі 9700 грн., які позивач просить стягнути із відповідача була фактично сплачена за Договором замовлення, що підтверджується застереженням про повну передоплату та підписами сторін Договору. Водночас, згідно п. 6.1. Договору замовлення визначено матеріальну відповідальність Виконавця за порушення строків виконання договору, розмір якої визначено як 0,5% від вартості замовлення за кожний прострочений робочий день, але не більше 5% від вартості замовлення. Датою укладення Договору виступає 08.03.2020 року, позовну заяву подано до суду 10.07.2020 року, тобто через понад 4 місяці з дати укладення договору, впродовж даного терміну умови Договору не виконувались. Таким чином, суд доходить висновку, що на користь Позивача з Відповідача підлягає стягнути 5% від вартості замовлення, а саме: 485 грн. Таким чином, у цій частині позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними. Щодо стягнення моральної шкоди суд зазначає наступне За змістом ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідність до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до вимог ч. 1, ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Частинами 1-3 ст. 23 ЦК України, передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно до ст. 280 ЦК України, якщо фізичній особі внаслідок порушення її особистого немайнового права завдано майнової та (або) моральної шкоди, ця шкода підлягає відшкодуванню Згідно п. 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Позивач, посилаючись на завдану діями відповідача моральну шкоду, зазначає, що ситуація негативним чином вплинула на її психологічний стан, відношення з рідними та близькими. Позивач відчуває себе абсолютно безправною та беззахисною перед свавіллям відповідача. В неї погіршився сон та загальне самопочуття. У неї склалось враження, що її пограбували серед білого дня, відняли гроші та насміхаються над нею. Ігнорують, не відповідають на неодноразові офіційні претензії та законні вимоги. Тягар абсолютного безправ`я стає нестерпним. З огляду на наведене, просить стягнути з Відповідача моральну шкоду у розмірі 5000 грн. На думку суду, позивачем не в повному обсязі доведено які саме дії відповідача завдали моральних страждань, які саме відносини із рідними та близькими були порушені, яким саме негативним чином вплинула ситуація на психологічний стан позивача та в чому це полягає. Тому суд, беручи до уваги тривалість порушення прав Позивача, а також те, що з метою відновлення порушених прав остання змушена була звертатись до суду, вважає, що вимоги в частині стягнення моральної шкоди з урахуванням розумності та пропорційності підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі відшкодування 1500 грн. Щодо стягнення судових витрат Якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, якщо його також не звільнено від сплати цих витрат (частина друга статті 88 ЦПК). З огляду на часткове задоволення позовних вимог, а також беручи до уваги те, що Позивач звільнена від сплати судового збору згідно положень Закону України «Про захист прав споживачів», з Відповідача на користь держави слід стягнути судові витрати у розмірі 2 432 грн. 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial