Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

11 січня 2021 року заявники звернулись до суду із спільною заявою подружжя про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що 31 січня 2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві між ними був зареєстрований шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 117 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . У період шлюбу у подружжя [PERSON] народився син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати разом з матір`ю. Зазначили, що між ними досягнуто згоди стосовно визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу, участі у забезпеченні умов життя дитини того з батьків, хто проживає окремо, участі у вихованні дитини того з батьків, який проживатиме окремо та розмірі аліментів на дитину. Всі ці обставини передбачені нотаріально посвідченим договором між батьками про визначення місця проживання, виховання дитини та сплати аліментів на дитини від 24 грудня 2020 року. В обґрунтування заяви зазначають, що сторони проживають окремо, спільного господарства та побуту не ведуть. Сімейні відносини налагодити не є можливим, сім`я розпалася остаточно, в збереженні сім`ї не зацікавлені. Рішення про розірвання шлюбу прийнято остаточно і виважено, примирення неможливе, подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам і матиме лише негативні наслідки, тому спільно прийняли рішення про припинення сімейного життя. Заявники в судове засідання не з`явились, подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, зазначили, що заяву підтримують в повному обсязі. Вивчивши надані письмові докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Частиною третьою статті 293 ЦПК України передбачено, що справи про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, розглядаються в порядку окремого провадження. В силу вимог статті 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Частиною першою статті 109 СК України передбачено, що подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також про умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. У пункті 8 постанови Пленуму Верховного суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» роз`яснено, що розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (стаття 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Згідно з частинами третьою, четвертою статті 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подання заяви. До закінчення цього строку дружина і чоловік мають право відкликати заяву про розірвання шлюбу. Суд установив, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 січня 2017 року Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про що зроблено відповідний актовий запис № 117 та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . 12 липня 2017 року у [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Між заявниками досягнуто згоди між собою стосовно визначення місця проживання дитини, участь у вихованні, місце проживання та утримання дитини, що підтверджуються договором між батьками про визначення місця проживання, виховання дитини та сплати аліментів на дитину від 24 грудня 2020 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Головатенко О. В., зареєстрованого за № 877. У судовому засіданні встановлено, що причинами розпаду сім`ї стало втрата почуття любові, суперечливість характерів, різні погляди на життя та сім`ю, відсутність взаєморозуміння. Заявники досягли взаємної згоди щодо розірвання шлюбу, а також досягнуто згоди щодо участі у вихованні та утриманні спільної дитини [PERSON] з укладенням договору про виховання дитини. Суд вважає, що причини, які спонукають їх наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення. З уврахуванням встановлених обставин, у суду також немає підстав для вжиття додаткових заходів для примирення подружжя, внаслідок чого, заява підлягає задоволенню. Згідно з частиною другою статті 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved