overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-07 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування заборгованості за договором позики в якій зазначив, що у звязку з невиконанням відповідачем взятих на себе зобовязань щодо повернення йому в строк до 01.07.2015 року боргу, просив стягнути з останнього на його користь борг в сумі 24600 грн. та понесені ним судові витрати в сумі 246 грн. У судовому засіданні позивач [PERSON], позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений у встановленому порядку, причину неявки до суду не повідомив. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. \~\~\~ Вислухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. \~ Відповідно до ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Частиною 2 ст.1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Пояснення позивача [PERSON], розписка за підписом відповідача [PERSON] вказують на те, що [PERSON] 30 січня 2015 року передав відповідачу [PERSON] 24600 гривень, який зобов'язався їх повернути позивачу [PERSON] до 01 липня 2015 року. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~\~ За приписами\~\~ст.ст.525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається. Своїх зобов'язань відповідач [PERSON] не виконав і у зазначений термін грошові кошти не повернув. Причини невиконання таких зобов'язань правового значення для справи не мають. Таким чином, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача [PERSON] про відшкодування заборгованості за договором позики, тому задовольняє заявлені вимоги в повному обсязі. У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України суд з відповідача [PERSON] стягує на користь позивача судові витрати, повязані зі сплатою судового збору, в розмірі 246 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-22 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить зменшити розмір аліментів, які стягують з нього на підставі рішення Деснянського районного суду міста Чернігові від 18 жовтня 2007 року по справі № 2-5496/07, з ? частки до 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян, щомісяця, мотивуючи свої вимоги тим, що в нього змінився матеріальний стан. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надав заяву з проханням розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надала. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, за рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 жовтня 2007 року по справі №2-5496/07, стягнуто з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO], на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі ? частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11 вересня 2007 року і до досягнення дитиною повноліття /а.с.3/. Відповідно до рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 14 липня 2015 року по справі № 748/1357/15-ц /а.с.5/, та ухвали Чернігівського районного суду Чернігівської області від 20 липня 2015 року /а.с.4/, вбачається, що з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму дитини відповідного віку, починаючи з 09 червня 2015 року і до досягнення дитиною повноліття Відповідно до ст.192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючи, що у позивача в звязку з народженням дитини погіршилось матеріальне становище, суд приходить до висновку, що розмір аліментів необхідно зменшити до 1/6 частини доходів. Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сімейні відносини припинені з вересні 2013 року. Спору про поділ майна не заявив. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином. Від нього надійшла заява, у якій він позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд розглянути справу за його відсутності. Справа розглянута у відсутності позивача на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився. У своїй письмовій заяві позов визнала у повному обсязі, на розірвання шлюбу згодна та просить суд розглянути справу у її відсутності. Суд розглянув справу у відсутності відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлеглим повному задоволенню з наступних підстав: Сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 2004 року, який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Старобільського районного управління юстиції Луганської області за актовим записом № 111. Від шлюбу мають неповнолітню дитину сина [PERSON], [INFO]. З вересня 2013 року подружжя припинили шлюбні відносини, на розірвання шлюбу згодні. Спору про виховання дитини не заявлено. Майнового спору не заявлено. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін і це має істотне значення, а тому суд на підставі ст.112 Сімейного кодексу України вважає за необхідне постановити рішення про розірвання шлюбу. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-16 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Миколаївської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом. У заяві позивач зазначив, що має намір оформити належним чином спадкові права на ? частину квартири [ADDRESS], після смерті свого батька [PERSON], який помер 30.01.2014 року. Але при звернені до приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], йому постановою від 12.08.2015 року було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки не надано правовстановлюючого документу на квартиру №109, що розташована за адресою: вул.Генерала Карпенка, 2/1 у м.Миколаєві. Посилаючись на вищезазначене, просив визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме на 1/2 частину квартири [ADDRESS], після смерті свого батька [PERSON], який помер 30.01.2014 року. У судове засідання представник позивача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. У судове засідання представник відповідача не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №19/2015 померлого 30.01.2014 року [PERSON], суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки КП ММБТІ від 10.08.2015 року за № 2-3266, вбачається, що згідно матеріалів архівної справи квартира [ADDRESS] зареєстрована за [PERSON] та [PERSON] по ? частини за кожним на підставі свідоцтва про право власності від 15.05.1997р. та свідоцтва про право на спадщину від 14.05.2009р. Згідно свідоцтва про смерть, 30.01.2014 року помер [PERSON]. Після його смерті відкрилася спадщина на частину вищезазначеного майна. Судом встановлено, що спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] є його син, позивач по справі [PERSON] Також встановлено, що позивач, після смерті свого батька, звернувся до Приватного нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], з метою одержання свідоцтва про право на спадщину за законом, але йому було відмовлено в цьому, з відповідними розясненнями постановою від 12.08.2015 року. Так, відповідно до постанови від 12.08.2015.2015 року виданої Приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу [PERSON], про відмову у вчиненні нотаріальної дії, заявнику [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON]., було відмовлено оскільки, не надано правовстановлюючого документу на квартиру №109, що розташована за адресою: вул.Генерала Карпенка, 2/1 у м.Миколаєві. Таким чином, на підставі ст.ст. 1261,1265,1268 ЦК України, суд приходить до висновку про те, що викладені в позовній заяві обставини знайшли своє повне підтвердження під час судового розгляду справи, а тому вимоги позивача обґрунтовані, законні і підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того, у звязку з тим ,що втрачений оригінал правовстановлюючого документу, а саме свідоцтво про право власності на житло від 15.05.1997 року, суд визнає право власності на квартиру [ADDRESS] за позивачем [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернувшись до суду, просить стягнути аліменти з [PERSON] у розмірі 1/6 частини всіх видів його доходу, на своє утримання до досягнення донькою Марією, [INFO], трирічного віку, тобто до 29.05.2018 року. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебувала у фактичних шлюбних стосунках з 2013 року. Від даних стосунків вони мають доньку Марію, [INFO]. В даний час вона ніде не працює, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за донькою Марією, [INFO], ніяких доходів не має. Добровільно надавати допомогу відповідач не бажає. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком доньки позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження - а.с.7. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити в повному обсязі та у відповідності з ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти в розмірі1/6 частини всіх видів його доходу. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. ст. 79, 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст. 84 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 10, 11, 60, 79, 88, 213, 212-215, 224-228 ЦПК України, суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказувала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 28.04.2007 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, надав суду заяву з проханням розглянути справу у його відсутності, проти розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 28.04.2007 року. Від шлюбу мають дитину: сина [PERSON], [INFO]. Сторони з 2014 року припинили шлюбні відносини, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач дає згоду на розірвання шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-25 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання, який в послідуючому уточнила. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 23.12.1995 року по 31.03.2010 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилася донька - [PERSON], [INFO]. Відповідач\~\~[PERSON] є батьком [PERSON]. \~\~На даний час [PERSON] проживає з позивачем та є студенткою другого курсу денного відділення Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на контрактній основі, термін закінчення навчання 30.06.2018 року. Відповідач в добровільному порядку не бажає сплачувати аліменти на навчання доньки, тому позивач просить суд стягнути з відповідача [PERSON]\~\~на її користь аліменти на період навчання доньки у розмірі 1/6\~\~частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з 10.08.2015 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2018 року. У судове засідання сторони не з'явились, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином. Сторони надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач [PERSON] на уточнених позовних вимогах наполягала, відповідач [PERSON]В проти уточненого позову не заперечував, третя особа [PERSON], проти уточнених позовних вимог не заперечувала (а.с. 11,12,13\~- \~заяви). Відповідно ч.2\~ст. 197 ЦПК України\~\~розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що 23.12.1995 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. Від шлюбу народилась [PERSON], [INFO]. Відповідач\~\~[PERSON] є батьком [PERSON] (а.с.4 копія свідоцтва про народження). Шлюб між сторонами розірваний 31.03.2010 року.( а.с. 4- копія свідоцтва про розірвання шлюбу). На даний час [PERSON] є студенткою другого курсу денного відділення Державного вищого навчального закладу «Криворізький національний університет» на контрактній основі, термін закінчення навчання - 30.06.2018 року. (а.с. 2 - довідка). Відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає. Відповідно до\~ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка,син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги,батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови,що вони можуть надавати матеріальну допомогу. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~Відповідно до\~ст.200 СК України, розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини визначається судом.\~\~ \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~За таких обставин, враховуючи, що відповідач\~\~[PERSON] проти уточненого позову не заперечував, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача [PERSON]\~\~аліменти на користь позивача [PERSON] на період навчання [PERSON] у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходів) відповідача, починаючи з 10.08.2015 року і до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2018 року. \~\~\~\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-01 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини [PERSON], 13.02.2001р.н., що проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. Вказуючи, що відповідач участі в утриманні дитини не приймає, хоча має таку можливість, оскільки працює, просила стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів. Позивач надала письмову заяву про підтримку позову, розгляд справи за її відсутності. Відповідач надав письмову заяву про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст.183 цього Кодексу) або в твердій грошовій (ст.184 СК) і виплачуються щомісячно. Розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України. Дитина має таке ж право на проживання в належних умовах, на належний рівень проживання і забезпечення, як і відповідач. Таким чином, визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які б унеможливлювали сплату відповідачем аліментів у заявленному розмірі, суду не надано. Внаслідок задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-27 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернулась до суду з цією заявою, вказуючи, що для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину після померлої 26.10.2014 року матері [PERSON], їй необхідно встановити факт родинних відносин, так як у її свідоцтві про її народження в графі мати прочерк, що обмежує її право при нотаріальному оформлені спадщини; письмово вимоги заяви підтримала, просила її задовольнити та розглянути справу без її участі (а.с.14). Представник заінтересованої особи в судове засідання не з'явився, письмово заявлені вимоги визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с.15). Відповідно до положень ч.2 ст.158, ч.2 ст.197 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. З урахуванням позицій осіб, які беруть участь у справі та досліджених доказів, суд визнає за необхідне заяву задовольнити повністю з таких міркувань. Встановлено, що внаслідок смерті 26.10.2014 року [PERSON] відкрилась спадщина до складу якої входить право власності на земельну ділянку, що розташована на території Степаської сільської ради. За свідоцтвом про народження серії ІІ-АМ № 464705 від 03.02.1981 року, 02.09.1940 року в с. Лука Немирівського району народилась [PERSON], де в графі мати стоїть прочерк (а.с.5). Згідно із свідоцтвом про смерть, виданим 28.10.2014 року виконкомом Степаської сільської ради Гайсинського району серії І-АМ №303370 зазначено, що [PERSON] померла у віці 98 років в с. Степашки Гайсинського району (а.с.9). Відповідно до ч.1 п. 1 ст. 256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Оскільки встановлені обставини незаперечно свідчать, що померла 26.10.2014 року [PERSON] є матірю [PERSON], то цей юридичний факт необхідно встановити рішенням суду, оскільки дозволяє прийняти спадщину після смерті спадкодавиці. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-24 00:00:00

10.08.2015 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. При судовому розгляді справи позивачка [PERSON] позов підтримала. Пояснила, що у них з відповідачем є спільна неповнолітня дитина син [PERSON] [INFO]. Син перебуває на її утриманні, оскільки відповідач ухиляється від матеріального забезпечення дитини. Просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідач [PERSON] будучи належним чином повідомлений про день та час судового розгляду справи в судове засідання не зявився. Відповідно до положень ст.ст. 77; 225 ЦПК України судом ухвалено провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача. Суд, заслухавши пояснення позивачки, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню дитину сина [PERSON] [INFO]. Дитина перебуває на утриманні матері позивачки по справі (а.с.5-6). Згідно ст.ст. 180; 181; 182 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька. Розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на вище викладене, позов підлягає до задоволення. Судові витрати підлягають до стягнення з відповідача [PERSON] на користь держави у відповідності до ст. 88 ЦПК України.

Outcome: approved