Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-09 00:00:00

11.05.2016 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія Рантье» (далі ТОВ «ФК «Рантье») звернулось до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що згідно укладеного між відповідачем і ПАТ «Ідея Банк» кредитного договору № F94.416.70005 від 24.02.2014 року банк надав відповідачу кредит в сумі 5527,00 гривень під 12% річних з погашенням кредиту та процентів у терміни, передбачені встановленим кредитним договором графіком щомісячних платежів. Банк повністю виконав свої зобовязання згідно кредитного договору. Станом на 31.12.2015 року відповідач не повернув банку отриманий кредит у встановлений договором термін не сплатив нараховані відсотки та комісію на загальну суму 4861,54 гривень. 31.12.2015 року між ТОВ «ФК «Рантье» та ПАТ «Ідея Банк» укладено договір факторингу № 31/12-1, за умовами якого банк відступив (передав у власність) Факторові з 31.12.2015 року право грошової вимоги за зазначеним кредитним договором про що ТОВ «ФК «Рантье» письмово повідомив відповідача. Станом на 03.03.2016 року заборгованість відповідача за кредитним договором становить 4873,06 гривень, яка складається з: 3170,46 тіло кредиту; 1702,6 нараховані та не сплачені відсотки та комісія. У зв'язку з цим, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 4873,06 гривень та судові витрати в розмірі 1378,00 гривень. Позивач в судове засідання не з'явився, але зазначив в позовній заяві, що просить суд розглянути справу за відсутності представника позивача, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач належним чином був повідомлений про час та дату судових засідань, призначених на 26.05.2016 року та 10.06.2016 року, що підтверджується поштовими конвертами з повідомленнями, які повернулись на адресу суду, але в судові засідання не зявився, по невідомій причині, заяви про розгляд справи за його відсутності, або відкладення розгляду справи не надав, тому суд визнає його неявку неповажною, та вважає можливим заочно розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ст. 197 ЦПК України, у зв'язку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Враховуючи викладене та згідно ст.ст. 157, 169, 224 ЦПК України, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. На підставі ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Під час розгляду справи встановлено, що 24.02.2014 року між ПАТ «Ідея Банк» та відповідачем укладено кредитний договір F94.416.70005, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит на поточні потреби в сумі 5527,00 грн., строком на 24 місяців, а відповідач зобовязався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно з умовами договору та Додатком № 1 від 24.02.2014 року до договору, який становить його невідємну частину. Згідно п. 1,4 договору позичальник сплачує проценти в розмірі 12.0000% річних від залишкової суми кредиту. Відповідно до вимог п. 1.5 зазначеного договору, за обслуговування кредиту банком позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі 2.4500% від початкової суми кредиту. Згідно п. 2.1. Кредитного договору, позичальник повертає кредит разом з процентами та платою за кредитне обслуговування в 24 щомісячних внесках включно до1 числа кожного місяця згідно додатку № 1 даного договору (а.с. 19-22). Позичальник згідно п. 3.2.3. договору, зобовязався повернути кредит, проценти, плату за кредитне обслуговування і комісії достроково на вимогу банку у випадках, передбачених п. 3.4.3 договору. 31.12.2015 року між ПАТ «Ідея Банк» та ТОВ ФК «Рантье» було укладено договір факторингу № 31/12-2, у відповідності до умов якого, ПАТ «Ідея Банк» відступив ТОВ ФК «Рантье» з 31.12.2015 року право вимоги під фінансування від фактора, а фактор набув право вимоги та здійснює їх оплату клієнту за плату. Фактор після переходу до нього прав вимоги стає кредитором за кредитними договорами, укладеними між банком і боржниками, та одержує право замість банку вимагати від боржників належного виконання ними зобовязань за такими кредитними договорами в межах переданих прав вимоги (а.с. 12-18). Про укладення договору факторингу було письмово повідомлено відповідача (а.с. 11). Банк виконав свої зобовязання перед боржником та надав йому кредитні кошти в розмірі 5527 гривень, що підтверджується копією меморіального ордеру № F94.416.70005 від 24.02.2014 року (а.с. 24). Відповідачем зобов'язання по сплаті кредиту не виконувались належним чином, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість. Згідно наданого розрахунку сума заборгованості позичальника станом на 30.03.2016 року становить 4873,06 грн., і складається з: 3170,46 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1702,6 грн. - заборгованість за відсотками та комісіями (а.с. 26). В силу ст. 1054 ЦК, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Статтею 512 ЦК України передбачена можливість заміни кредитора у зобов'язанні, у випадку, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно статей 514, 516 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Доказів належного виконання зобов'язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було. Таким чином, суд вважає, що з відповідача має бути стягнута сума заборгованості по кредиту за кредитним договором №F94.416.70005 від 24.02.2014 року в сумі 4873,06 грн. На підставі ст. 88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача суму судового збору в розмірі 1378 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: approved