Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

11 лютого 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначаючи, що 21 липня 2007 року з відповідачем зареєструвала шлюб у виконкомі Предтеченської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 04. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви висловила, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Просила стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. У судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала в повному обсязі вимоги за позовною заявою та фактичні обставини на яких вони ґрунтуються. Відповідач [PERSON] до суду на розгляд справи не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки не повідомив та від нього не надходило заяв та клопотань про відкладення розгляду справи (а.с. 13,18, 22). Згідно ст. 224 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача [PERSON] та постановити заочне рішення на підставі доказів, що є у справі, про що позивачка [PERSON] не заперечувала. Вислухавши пояснення позивачки [PERSON], дослідивши надані докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З копії свідоцтва про шлюб вбачається, що позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 21 липня 2007 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 3). Сторони від шлюбу мають спільну дитину - [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 4). Батьком дитини у свідоцтві про народження вказаний відповідач по справі. 05 липня 2013 року шлюб між сторонами був розірваний, що підтверджується копією рішення Костянтинівського міськрайонного суду від 05 липня 2013 року № 233/3163/13-ц. (а.с.5) Позивачка [PERSON] мешкає окремо від відповідача [PERSON] разом з дитиною, дитина перебуває на фактичному утриманні позивачки. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини позивачці в достатньому розмірі не надає. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За ч.1 ст. 181 цього ж кодексу, способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду. Відповідно до ч.2 ст. 18 цього ж кодексу, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін. Вирішуючи вимоги про стягнення аліментів, суд виходить з того, що відповідач, як батько дитини, згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, зобов'язаний утримати дитину до досягнення нею повноліття. Між сторонами в належній формі договір щодо сплати відповідачем аліментів на утримання дитини не укладався і між сторонами відсутній спір щодо розміру аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання дитини. За наведених обставин аліменти з відповідача на утримання дитини на підставі ч.2 ст. 18, ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України, підлягають стягненню за рішенням суду. Визначаючи розмір аліментів, які має сплачувати відповідач, суд виходить з того, що згідно ч.3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. За ч.1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст. 182 Сімейного кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст. 183 цього ж Кодексу, частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд враховує визначені ч.1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини та дійшов висновку, що заявлений відповідачкою розмір аліментів є розумним, достатнім і таким, що відповідає як фактичним обставинам справи, так і вимогам закону, і з відповідача мають бути стягнені аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. З відповідача на користь Держави необхідно стягнути судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved