Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-20 00:00:00

10 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позову зазначив, що він з [PERSON] перебували у шлюбі з 15 червня 2013 року по 20 червня 2017 року. За час шлюбу подружжям було придбано майно: - за договором купівлі-продажу частини квартири від 19.10.2013 року за адресою: [ADDRESS] . Право власності, згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 11179160 від 19.10.2013 року, зареєстровано за відповідачем. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 186110712101: - за договором купівлі-продажу № 136 від 17.01.2015 року - земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (стара назва - [ADDRESS] ), площею 0,0283 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер: 1221455400:02:005:0221. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 551715612214; - за договором купівлі-продажу № 131 від 17.01.2015 року - земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] (стара назва - [ADDRESS] ), площею 0,15 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер: 1221455400:02:005:0220. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 551694412214; - за договором купівлі-продажу № 126 від 17.01.2015 року - житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] ), загальною площею 34,6 м.кв. Право власності, згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 8414080 від 17.01.2015 року, зареєстровано за відповідачем. Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 551659612214. Після розірвання шлюбу сторони не можуть дійти згоди щодо розподілу спільного майна, зокрема зазначеної земельної ділянки, будинку та квартири. Оскільки вищезазначене нерухоме майно було придбане сторонами в період шлюбу, воно належить подружжю на праві спільної сумісної власності, тому позивач просить здійснити поділ вищезазначеного майна сторін, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнати за позивачем право власності: на 1/6 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] ; на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0283 га, кадастровий номер: 1221455400:02:005:0221; на 1/2 частину земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,15, кадастровий номер: 1221455400:02:005:0220. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 листопада 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справ до судового розгляду по суті. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав, просив задовольнити. У письмовій заяві просив розгляд справи закінчити за його відсутності. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. У письмовій заяві просила розгляд справи проводити без її участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, заслухавши представників сторін у судовому засіданні, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15 червня 2013 року (а.с. 14). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 15). У період шлюбу [PERSON] за договором купівлі-продажу частини квартири від 19 жовтня 2013 року було придбано 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с. 17-19), право власності згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності зареєстровано державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Нестеренко І.В. за відповідачем, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 186110712101 (а.с. 20). Відповідно до звіту про незалежну оцінку 1/3 частини квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проведену оцінювачем [PERSON] , ринкова вартість 1/3 частини зазначеної квартири станом на 08 квітня 2020 року становить 188 300 грн. (а.с.38-56). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,6 м.кв. на підставі договору купівлі-продажу № 126 від 17.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С., номер запису про право власності 8414080 (а.с.22-23). Відповідно до звіту про незалежну оцінку житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 08 квітня 2020 року вартість будинку становить 96 600 грн.(а.с.57-93). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,15 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства. Кадастровий номер: 1221455400:02:005:0220 на підставі договору купівлі-продажу № 131 від 17.01.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Батовою Т.С., номер запису про право власності 8414220 (а.с.22). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 1 500 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 07 квітня 2020 року ринкова вартість зазначеної земельної ділянки становить 77 000 грн.(а.с.95-112). Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за [PERSON] зареєстровано право власності на земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0283 га з цільовим призначенням: для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер: 1221455400:02:005:0221, на підставі договору купівлі-продажу № 136 від 17.01.2015 року, номер запису про право власності 8414354 (а.с.21). Відповідно до звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки площею 283 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , станом на 07 квітня 2020 року ринкова вартість зазначеної земельної ділянки становить 13 800 грн.(а.с.75-93). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 червня 2017 року шлюб між сторонами розірвано (а.с. 16). Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу) . Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 ст. 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Таким чином, оскільки 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,6 м.кв., земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,15 га, кадастровий номер: 1221455400:02:005:0220, земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0283, кадастровий номер: 1221455400:02:005:0221, було придбано відповідачем під час перебування у зареєстрованому шлюбі, на підставі ст. 60 СК України на вищевказане майно поширюється режим спільної сумісної власності подружжя. Статтею 63 СК України закріплено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст.65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. Згідно із ч. 1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо тверджень представника відповідача [PERSON] , що все майно, яке було придбано за час шлюбу, [PERSON] придбала за власні кошти, суд зазначає наступне. Згідно з ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, оскільки представником відповідача не надано жодних доказів на підтвердження своїх заперечень, суд не бере до уваги зазначені твердження представника. Таким чином, позовні вимоги слід задовольнити та визнати об`єктом спільної сумісної власності подружжя [PERSON] та [PERSON] : 1/3 частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,6 м.кв., земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , площею 0,15 га, кадастровий номер: 1221455400:02:005:0220, земельну ділянку, розташовану за адресою: [ADDRESS] , площею 0,0283, кадастровий номер: 1221455400:02:005:0221, визнати за сторонами право власності на зазначене майно по 1/2 частині та припинити право спільної сумісної власності сторін на вказане домоволодіння. При ухваленні рішення суд здійснює розподіл судових витрат. Частиною 1 статті 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в розмірі 10 000 грн., суд виходить з наступного. Згідно з ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Враховуючи, що позивачем, окрім копії договору про надання правової допомоги № 0125 від 04 березня 2020 року, на підтвердження розміру витрати на професійну правничу допомогу адвоката не надано жодного документу, який би підтверджував розмір понесених витрат, суд не вбачає правових підстав для стягнення витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10 000 грн. з [PERSON] через їх недоведеність. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 3 761,50 грн. (а.с.7,32), а також понесено судові витрати у зв`язку з проведенням оцінки майна у розмірі 2 002,51 грн. (а.с.36-37), відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України зазначені витрати у загальній сумі 5 764,01 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved