Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-03 00:00:00

10 квітня 2019 року КП «Бахмут-Вода» звернулось до суду з позовом, який в подальшому було уточнено 23 червня 2020 року та в якому просить стягнути з [PERSON] суму боргу за період з 01 липня 2012 року по 27 квітня 2014 року за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) у розмірі 919,88 грн., а також стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] суму боргу за період з 28 квітня 2014 року по 31 березня 2019 року за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) у розмірі 15308,56 грн., а також судовий збір у розмірі 1921,00 грн., посилаючись на те, що відповідачі несвоєчасно і не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим за період з 01 липня 2012 року по 31 березня 2019 року утворилася заборгованість у розмірі 16228,44 грн. Представник позивача [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без його участі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явилися. Від відповідача [PERSON] надійшла заява, в якій вона зазначила, що позовні вимоги визнає частково у межах строку позовної давності відповідно до ст. 257 ЦПК України, а також просить розглянути справу без її участі. Дослідивши всі матеріали справи, суд вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані та є споживачами послуг з водопостачання (водовідведення) за адресою: [ADDRESS] (а.с. 14, 17, 100). Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Відповідно до ст. 32 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», за надання послуг з питного водопостачання споживач вносить плату за нормами і тарифами, що регулюються у встановленому законодавством порядку. Згідно з розрахунком заборгованості за послуги з водопостачання (водовідведення) за період з 01 липня 2012 року по 31 березня 2019 року по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , відкритому на ім`я [PERSON] , існує заборгованість у розмірі 16228,44 грн. (а.с. 100). При цьому, позивач просить стягнути з відповідача [PERSON] суму боргу за період з 01 липня 2012 року по 27 квітня 2014 року у розмірі 919,88 грн., а також стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] , [PERSON] суму боргу за період з 28 квітня 2014 року по 31 березня 2019 року у розмірі 15308,56 грн. На підставі ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Вирішуючи питання про розмір заборгованості, що підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За ч. ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Як видно з матеріалів справи, позивач звернувся до суду з позовною заявою 10 квітня 2019 року, тобто у межах загальної позовної давності перебуває заборгованість за період з 10 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року. Таким чином, поза межами строку позовної давності знаходиться заборгованість, яка утворилася за період з 01 липня 2012 року по 09 квітня 2016 року, а саме за період з 01 липня 2012 року по 31 березня 2016 року у розмірі 5098,95 грн. та з 01 квітня 2016 року по 09 квітня 2016 року у розмірі 78,25 грн., а всього у розмірі 5177,20 грн. Як видно з виписки з особового рахунку № [NUMBER], за період з 10 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року, тобто у межах строку позовної давності, по особовому рахунку є заборгованість у розмірі 11051,24 грн. (16228,44 грн. - 5177,20 грн. = 11051,24 грн.). З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що у судовому засіданні знайшов підтвердження факт порушення відповідачами обов`язку з оплати за послуги з водопостачання та водовідведення, тому з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню у солідарному порядку сума боргу за спожиті послуги з водопостачання (водовідведення) у межах строку позовної давності за період з 10 квітня 2016 року по 31 березня 2019 року у розмірі 11051,24 грн. У задоволенні частини позовних вимог про стягнення боргу за період з 01 липня 2012 року по 09 квітня 2016 року у розмірі 5177,20 грн. слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів по 654,08 грн. з кожного, який був сплачений позивачем при подачі позову, а всього 1308,16 грн. в рівних частках.

Outcome: partial