Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-29 00:00:00

11 січня 2019 року Акціонерне товариство комерційний банк ПриватБанк звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з [PERSON] заборгованість за кредитним договором № б/н від 11 лютого 2011 року в розмірі 14196,18 грн., а також понесені судові витрати. В судове засідання представник позивача не зявився, в заяві, яку направив до суду позов підтримав повністю, просить розглянути справу без участі представника. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що між позивачем і відповідачем було укладено договір № б/н від 11 лютого 2011 року, згідно якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 2000 грн., у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Внаслідок неналежного виконання позичальником зобовязань, станом на 01 січня 2019 року утворилась заборгованість в сумі 14196,18 грн. В судове засідання відповідач не зявилась, направила до суду заяву в якій позов визнала частково, погоджується із заборгованістю по кредитному договору, що складається із заборгованості по тілу кредиту, відсоткам та пені, просить відмовити в позові в частині стягнення заборгованості по штрафам. Дослідивши надані сторонами докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Згідно із ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, якщо інше не встановлено договором кредиту і не випливає із суті кредитного договору. Частиною 1 ст.1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Зі змісту Анкети-Заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 11 лютого 2011 року , вбачається, що відповідач згодна з тим, що ця Заява разом із Пам'яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та банком Договір про надання банківських послуг. Вона ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг розміщені на офіційному сайті Приватбанку www. Privatbank. ua. Вона зобов'язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно знайомитися із їх змінами на сайті ПАТ КБ «ПриватБанк» www. Privatbank. ua. ( а.с.11) Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідач укладення кредитного договору не оспорювала, а з розрахунку кредитної заборгованості та виписки по рахунку вбачається, що позичальник частково сплачував заборгованість, користувалась кредитними коштами, тобто погоджувалась з Умовами та Правилами надання банківських послуг та тарифами. Так, Умови та Правила надання банківських послуг є складовою частиною кредитного договору, підпис під якими не потрібен, якщо саме ці Умови та Правила були чинними під час укладення договору. Відповідно положень статей 525-526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язань або одностороння зміна його умов не допускається. \~ \~ \~ \~Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 11 лютого 2011 року станом на 01 січня 2019 року утворилася заборгованість в розмірі 14196,18 гривень, з яких: заборгованість за кредитом 3777,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4689,81 грн., заборгованість за пенею 4576,96 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн. та штраф (процентна складова) 652,20 грн. ( а.с.6-10). Так, зі змісту Умов та Правил надання банківських послуг вбачається, що неустойка (пеня і штраф) нараховуються за одне і те ж порушення несвоєчасне виконання зобов'язань. Окрім нарахування пені за несвоєчасне погашення заборгованості позивач нарахував також 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 652,20 грн. - штраф (процентна складова) за таке ж саме порушення. За положеннями ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до ст.549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобов'язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором в розмірі 13043,98 грн. з яких: заборгованість за кредитом 3777,21 грн., заборгованість по процентам за користування кредитом 4689,81 грн., заборгованість за пенею 4576,96 грн. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1765,09 грн.

Outcome: partial