Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

10 червня 2020 року позивачка [PERSON] звернулась до Зміївського районного суду Харківської області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 26 серпня 2016 року Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №346. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 26 серпня 2016 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Спільних дітей сторони не мають. Позивачка зазначає, що сімейне життя не склалося через втрату почуття любові та поваги один до одного, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на життя та сімейний побут. Влітку 2018 року сторони почали проживати окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне життя суперечить її інтересам, не зацікавлена в збереженні шлюбу, тому просила його розірвати. 20 липня 2020 року Зміївським районним судом Харківської області у порядку ч.6 ст.187 ЦПК України з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області отримана інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 21 липня 2020 року справу за позовною заявою [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу передано на розгляд до Червонозаводського районного суду м.Харкова. Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2020 року вищевказану цивільну справу передано в провадження суді Червонозаводського районного суду м.Харкова Демченко С.В. Ухвалою Червонозаводського районного суду м.Харкова від суду від 07 вересня 2020 року провадження у справі відкрито, розгляд справи ухвалено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. Відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву. Позивачка у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать розписки про отримання поштового повідомлення, причини неявки суду не повідомив, правом надання відзиву на позовну заяву не скористався, заяв про відкладення розгляду справи не подавав. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Відповідно до ухвали суду від 07 вересня 2020 року, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно з ч.4 ст.223\~ЦПК\~України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з таких підстав. Суд встановив, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 26 серпня 2016 року Фрунзенським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області за актовим записом №346, під час державної реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , видане повторно 21 травня 2020 року Зміївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків). Сторони від цього шлюбу спільних дітей не мають. За змістом положень ч.1 ст.24\~СК України та ст.\~51\~Конституції\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст.\~56\~СК\~України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування їх до збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі ст. 112 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, коли буде встановлено, що подальше сімейне життя подружжя і зберігання шлюбу буде суперечити одному з них, інтересам їх дітей, що має суттєве значення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, зміна шлюбного прізвища на дошлюбне залежить виключно від волевиявлення особи, яка змінила своє дошлюбне прізвище на шлюбне, та не може залежати від бажання іншого з подружжя. У зв`язку з відсутністю заяви відповідача [PERSON] щодо зміни її прізвища після розірвання шлюбу, суд залишає їй шлюбне прізвище « [PERSON] ». Суд, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємовідносини подружжя, вважає, шо шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України та стягує з відповідача на користь позивачки витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved