Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-18 00:00:00

11 грудня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до Хотинського районного суду Чернівецької області із позовом про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини. В обґрунтування позову посилається на те, що вона народилася [INFO] в с. Зарожани Новоселицького району Чернівецької області. Вказує, що згідно свідоцтва про народження її матір'ю являється [PERSON], яка померла [INFO], а батьком відповідно до рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2017 року є [PERSON], який помер [INFO]. Зазначає, що після народження вона спільно з її батьками та покійним братом [PERSON], який також був народжений від [PERSON] проживали в господарстві її батька [PERSON], що розташоване за адресою: [ADDRESS], яке не відносилось до суспільної групи колгоспних дворів, так як ніхто членами колгоспу не був, а відповідно до цього рішення колгоспу «Україна» про виділення земельної ділянки для будівництва житлового будинку не приймалось. Вказує, що [INFO] її батько [PERSON] помер, після смерті якого відкрилася спадщина на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] де він був головою двору. На день відкриття спадщини, тобто на день смерті батька спадкоємцями першої черги залишились вона та її покійний брат [PERSON] Покійна мати [PERSON] не входила в коло спадкоємців за законом, так як на час відкриття спадщини з покійним батьком в шлюбі не перебувала. Крім цього зазначає, що так як вона проживала з батьком на час його смерті в будинку станом на [INFO] і залишалась проживати в ньому до 25.03.1984 року, тобто більше шести місяців, тому вступила у володіння та управління спадковим майном після смерті її батька, що передбачено законодавством щодо спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004р., та згідно вимог якого допускається фактичний вступ у володіння нею. Тому, підтримуючи вищевикладене, просить встановити факт прийняття нею спадщини після смерті батька [PERSON], померлого [INFO], а саме: житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. 25.01.2018 року на адресу Хотинського районного суду Чернівецької області від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому вони просять відмовити у задоволені позову [PERSON] про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини у повному обсязі. Посилаються на те, що спірне господарство, яке розташоване за адресою: [ADDRESS], відноситься до суспільної групи колгоспного двору, головою, якого був їх дід [PERSON], 1933р.н., а членами колгоспного двору були їх бабка [PERSON] 1932р.н., їх батько [PERSON] 1960 р.н. та їх тітка [PERSON] р.н, які постійно проживати разом з дідом за вказаною адресою. Зазначають, що їх дід помер [INFO], після його смерті майно колгоспного двору, а саме житловий будинок за адресою: [ADDRESS], став належати членами колгоспного двору - [PERSON] 1932р.н., [PERSON] 1960 р.н. та [PERSON] в рівних частинах. Однак, їх тітка [PERSON] в 1984 році вийшла заміж та переїхала жити до свого чоловіка в інше село, знялася з реєстрації, тобто втратила своє право та частку майна, оскільки станом на 15.04.1991 року вона не проживала, не була зареєстрована та не брала участі працею та коштами у майні колгоспного двору поспіль трьох років. Вказують, що в серпні 2010 року їх бабуся та їх батько подали заяви до Зарожанської сільської ради про оформлення права особистої власності на житловий будинок, так у відповідності до рішення виконавчого комітету Зарожанської сільської ради від 13.08.2010 року №76/8-10, згідно яким їм надано право на оформлення права особистої власності в рівних частинах на житловий будинок за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до рішення Хотинського районного суду від 24.10.2016 року та рішення апеляційного суду Чернівецької області від 21.02.2017 року, Рішення виконавчого комітету Зарожанської сільської ради від 13.08.2010 року №76/8-10 залишено в силі, зокрема: в позові [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Зарожанської сільської ради про визнання рішення органу місцевого самоврядування незаконним та скасування, визнання права власності, відмовлено, тому дане рішення на сьогоднішній день є законним. Також зазначають, що їх бабуся померла [INFO], після її смерті відкрилася спадщина, яку прийняв їх батько [PERSON], шляхом фактичного вступу в спадщину, а саме постійного проживання із покійною, користування майном, розпорядженням майном та речами покійної, який дійсно прожив однією сім'єю спірному господарстві, доглядав за будинком, підтримував майно в належному стані. А, їх тітка [PERSON] відмовилася від своєї частки в спадковому майні після смерті своєї матері [PERSON], шляхом подання державному нотаріусу заяву, про те, що від належної її частки у спадковому майні по закону після смерті її матері відмовляється. Фактично, виходячи із зазначеного їх батько [PERSON] успадкував частину будинку, яка належана його матері після її смерті. А так, як частина будинку належала йому, тому будинок за адресою: [ADDRESS], станом на 2011 рік належав йому повністю, хоча без оформлення правоустановчих документів. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але від та її представника [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх в повному обсязі та розглянути справу без їх з позивачем участі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи, причини своєї неявки суду не повідомила. Суд, заслухавши відповідача [PERSON], дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 28.02.1964 року позивач [PERSON] народилася [INFO] в с. Зарожани, Новоселицького району, Чернівецької області. Мати позивача у вищезазначеному свідоцтві вказана «[PERSON]», а батько - «[PERSON]». Із копії свідоцтва про укладення шлюбу, серія [NUMBER] вбачається, що [PERSON] після укладення шлюбу присвоєно прізвище «[PERSON]». Судом також встановлено, що згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2017 року батьком позивача [PERSON] є [PERSON], який помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS]. Згідно довідки № 54-02-10 від 01.03.2016 року виконкому Зарожанської сільської ради Хотинського району, Чернівецької області [PERSON], [INFO], дійсно була зареєстрована та постійно проживала в господарстві по [ADDRESS] від дня свого народження до 1984 року. Однак, відповідно до довідки виконкому Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 1920 від 06.11.2017 року вбачається, що в управління спадковим майном після смерті [PERSON], 1933 року народження, який помер [INFO] в установлений законом шестимісячний строк вступив [PERSON], 1960 року народження, що підтверджується тим, що він розпоряджався речами померлого з дня його смерті по день своєї смерті [INFO], а також від дня свого народження по день своєї смерті був постійно зареєстрований по [ADDRESS], ніколи не знімався з реєстрації та постійно користувався майном цього господарства. Також, згідно відповіді Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області № 43-02-10 від 10.02.2016 року на адвокатський запит вбачається, що головою двору в господарстві по [ADDRESS] були: [PERSON], 1933 року народження, який помер [INFO], з 28.07.1978 року по день своєї смерті та [PERSON], 1932 року народження, яка померла [INFO], з [INFO] по 13.08.2010 року. Рішенням виконкому Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 13.08.2010 року № 76/8-10 визнано право власності на дане господарство в рівних частинах за [PERSON] та її сином [PERSON], який помер [INFO] на підставі розгляду їх заяв. Рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 21 лютого 2017 року у позові [PERSON] про визнання незаконним та скасування рішення виконкому Зарожанської сільської ради Хотинського району Чернівецької області від 13.08.2010 року № 76/8-10 та визнання за [PERSON] права власності на майно, яке розташоване по [ADDRESS], відмовлено. За змістом ст.549 ЦК УРСР 1963 року, який був чинний на час відкриття спадщини, спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, як у разі подання ним у шестимісячний строк відповідної заяви до державної нотаріальної контори, так і в разі фактичного його вступу в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до статті 553 ЦК УРСР спадкоємець за законом або за заповітом в праві був відмовитися від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Вважалося, що відмовився від спадщини той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчить про прийняття спадщини. Отже, прийняття спадщини як за заповітом, так і за законом було правом спадкоємця й залежало виключно від його власного волевиявлення. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Неприйняття спадкоємцем спадщини може бути виражено фактично, коли спадкоємець протягом строку, встановленого для прийняття спадщини, не здійснює дій, що свідчать про намір прийняти спадщину, або може бути виражено явно, коли спадкоємець шляхом подачі заяви в нотаріальну контору виражає свою незгоду прийняти спадщину. Отже, прийняття спадщини може бути підтверджено діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать про те, що у шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частино 1 статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Як вбачається із ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суду не надано належних та достатніх доказів, які саме дії вчинила [PERSON] які за своїм характером свідчать про те, що у шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вона фактично вступила в управління або володіння спадковим майном. За таких обставин в задоволенні позову [PERSON] про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини слід відмовити за недоведеністю. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: dismissed