Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-03 00:00:00

11 липня 2017 року [PERSON] в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовом до Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Свої вимоги мотивувала тим, що [PERSON] є рідною сестрою [PERSON]. Після смерті сестри, яка померла 08 липня 2002 року, відкрилася спадщина, в тому числі на земельну частку (пай), розташованої на території Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області, яка належала померлій на підставі державного акту. Спадкоємцем другої черги після смерті сестри є позивач. Інших спадкоємців, які б могли прийняти спадщину після смерті [PERSON] не має. Після смерті спадкодавця позивач має намір прийняти спадщину. Але на даний час він не може отримати в нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за законом і вільно розпоряджатись спадковим майном, так як пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини. Посилаючись на те, що він не може реалізувати своє право на спадщину за законом, [PERSON] просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після сестри [PERSON], яка померла 08 липня 2002 року, тривалістю два місяці. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, надіслав лист про розгляд справи без його участі за станом здоров»я, його представник за угодою про надання правової допомоги [PERSON] надала суду заяву про уточнення позовних вимог та розгляд справи у її відсутність. Представник відповідача Ворожбянської міської ради Білопільського району Сумської області в судове засідання не зявився. Міський голова письмовою заявою повідомив, що проти позову не заперечує, просить розглянути справу без участі представника міської ради. Третя особа приватний нотаріус Білопільського нотаріального округу [PERSON] у судове засідання також не зявилась, надіславши письмову заяву про розгляд справи без участі нотаріуса. У звязку з неявкою сторін, суд розглядає справу без їх участі, на підставі наявних у справі доказів, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Повно, всебічно і обєктивно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Частиною 3 статті 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності до ст. 1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Згідно п. 24\~Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України.\~ За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (ч. 3 ст. 1272 ЦК України). Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії ЯЩ № 953174 (а. с. 13). З архівного витягу запису про народження № 202 вбачається, що [PERSON], народилась 18 листопада 1929 року. У відомостях про батьків записано в графі «батько» - [PERSON] Пантелім…, а у графі «мати» - [PERSON] (а. с. 10). Зі змісту Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу, виданого 08 червня 2017 року вбачається, що [PERSON] після реєстрації шлюбу 20 лютого 1952 року отримала прізвище чоловіка [PERSON] (а. с. 11-12). [PERSON] померла 08 липня 2002 року в м. Ворожба Білопільського району Сумської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-БП № 289307 (а. с. 6). На підставі листа, виданого відділом Держгеокадастру у Білопільському районі у Сумській області від 03 жовтня 2016 року на імя [PERSON] дійсно видавався державний акт (а. с. 14). У відповідності до інформаційної довідки приватного нотаріусу Білопільського нотаріального округу [PERSON], спадкова справа після [PERSON], яка померла 08 липня 2002 року, держнотконторою не заводилась, будь-яка інформація у спадковому реєстрі відсутня (а. с. 29). Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що [PERSON] має право на спадщину після сестри [PERSON] за законом, однак він не може реалізувати його у звязку з пропуском встановленого законом строку для прийняття спадщини, отже право останнього підлягає захисту в судовому порядку. Визначаючи спадкоємцю додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. У відповідності до розяснень, що містяться в абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, вирішуючи питання при визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, повязані з обєктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] пропустив встановлений законом строк для прийняття спадщини після померлої сестри у звязку з відсутністю коштів для оформлення спадкового майна, складним сімейним становищем та хворобою, що підтверджується випискою із історії хвороби (а. с. 15-16). Суд вважає вказані вище причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними, у звязку з чим позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного

Outcome: approved