Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-04 00:00:00

10.09.2019 року позивач [PERSON] звернувся до Корабельного районного суду міста Миколаєва із позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб між ним та відповідачем по справі [PERSON] , який було зареєстровано 03.09.2016 року Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 379. В обґрунтування позову позивач вказав, що шлюбні відносини із відповідачем припинені, в зв`язку з тим, що подружжя має різні погляди на життя, тому відновлення подружніх відносин, збереження сім`ї неможливо у зв`язку із втратою почуття кохання та взаєморозуміння один до одного. Від даного шлюбу сторони спільних малолітніх та неповнолітніх дітей не мають, але відповідач ухиляється від розірвання шлюбу через державний орган реєстрації актів цивільного стану. Спір, щодо сумісно нажитого майна у сторін по справі відсутній Позивач вказує, що шлюбні відносини припинені з листопада 2017 року. На підставі зазначеного позивач звернувся до суду з відповідним позовом. В судове засідання сторони не з`явились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України. Позивач надав до суду заяву про слухання справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив про задоволення позову. Відповідач, повідомлена своєчасно та належним чином, в судове засідання не з`явилась, надала на адресу суду заяву, в якій просила надати їхньому подружжю строк на примирення 6 місяців. 19.11.2019 року від позивача надійшла заява , в якій він просить розглянути справу у його відсутність, та не надавати їхньому подружжю строк на примирення. Вивчивши заяви сторін, суд приходить до висновку, що відповідач належним чином не обґрунтувала причини та підстави для надання строку для примирення, та враховуючи те, що подружжя не має дітей , та те, що надання строку на примирення це є правом суду, а не його обов`язком, суд не знайшов підстав для задоволення зазначеного клопотання та надання строку для примирення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, оскільки відповідно до вимог ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Судом встановлено, що 03.09.2016 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстровано Корабельним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 379. Шлюбні відносини між сторонами по справі припинені з листопада 2017 року. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами, дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу. При цьому суд також враховує, що рішення про окреме мешкання і розірвання шлюбних стосунків, сторонами прийнято з усвідомленням його наслідків. Крім того, згідно з ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачу [PERSON] залишити дошлюбне прізвище [PERSON] . З огляду на вищезазначене, суд вважає за доцільне задовольнити позов [PERSON] про розірвання шлюбу.

Outcome: approved