overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ 11 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться повністю на її утриманні та вихованні. Відповідач не надає належної матеріальної допомоги на утримання дитини та не несе додаткових витрат. Між сторонами не досягнуто угоди про добровільну сплату аліментів. Відповідач є пенсіонером по інвалідності, працює, отримує заробітну плату та має можливість утримувати дочку. Вона не працює, здійснює догляд за дитиною, у неї не вистачає коштів на належне забезпечення дочки всім необхідним, тому просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на дитину у розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала повністю, відповідач позов визнав повністю. Виходячи з наведеного суд вбачає, що у справі можливо ухвалити рішення про задоволення позову. Відповідно до ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають дочку [PERSON], [INFO], яка є здоровою та проживає із матірю. Відповідач має незадовільний стан здоровя, є інвалідом з дитинства 3 групи довічно та отримує пенсію по інвалідності, інших утриманців не має. Враховуючи право відповідача на визнання позову та те, що визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем та ухвалити рішення про задоволення позову. Розяснити сторонам, що повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-02 00:00:00

11 грудня 2015 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 08 серпня 1998 року перебуває у шлюбі, Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, актовий запис № 430. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між ними припинені з серпня 2014 року через різні погляди на життя, відсутність взаємоповаги та взаєморозуміння. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, про день та час слухання справи повідомлявся своєчасно належним чином, тому суд за наявності письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER], виданого 08 серпня 1998 року Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м.Маріуполя Донецької області, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №430, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище -[PERSON]. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачу залишити без змін - «[PERSON]». Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачені останньою та документально підтверджені судові витрати, а саме: судовий збір у розмірі 487,20 гривень.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-21 00:00:00

11 грудня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування заявлених вимог позивачка посилалася на те, що вони з відповідачем з 10 вересня 2010 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], батьком якого є відповідач. На даний момент шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина проживає разом з нею, знаходиться на повному її утриманні. Відповідач у добровільному порядку відмовляється надавати їй допомогу на утримання дитини, що ставить її у скрутне матеріальне становище. Позивачка, вважає, що відповідач має можливість надавати їй матеріальну допомогу на утримання дитини. Просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття. У попередньому судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала та просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засіданні позовні вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку до досягнення сином повноліття, визнав повністю, заперечень не мав. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-НО № 411845, виданого Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився 25 липня 2011 року, актовий запис № 671. В графі «батьки» зазначені: батько [PERSON], та мати [PERSON]. Як вбачається з довідки з місця проживання виданої ККП КК «Східна» від 09 грудня 2015 року, [PERSON], проживає за адресою: [INFO] разом з сином [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязанні утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. При ухиленні від цього обовязку, відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, кошти на утримання дитини за рішенням суду присуджуються у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі. Визнання відповідачем предявленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. За таких обставин, суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку щомісячно, до досягнення сином повноліття. Зокрема, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в сумі 487 гривень 20 копійок, що відповідає вимогам ст. 88 ч. 3 ЦПК України. На підставі ст. ст. 180, 181, 182 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

11 грудня 2015 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Свої вимоги мотивувала тим, що з 15 липня 2000 року вона перебуває в шлюбі з відповідачем. Від шлюбу 13 липня 2001 року у позивачки з відповідачем народилася дочка [PERSON], а 29 вересня 2009 року син [PERSON]. Шлюб між сторонами розірваний 2 березня 2004 року. [PERSON]проживають разом з позивачкою та знаходяться на повному її утриманні. Відповідач добровільно надає матеріальну допомогу на утримання дітей, але не в повній мірі. Коштів позивачки на належне утримання дітей не вистачає. [PERSON] працює неофіційно, від чого отримує доходи, має задовільний стан здоровя, на його утриманні інших дітей чи непрацездатних батьків немає, тобто він має можливість забезпечувати дітей. Тому, посилаючись на викладене, позивачка просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітніх дітей: дочки [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], аліменти в твердій грошовій сумі 500 грн. щомісячно на двох дітей, тобто по 250 грн. на кожну дитину, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до досягнення дітьми повноліття. В судове засідання позивачка не зявилася, надавши суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач до суду також не зявився, надав заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав повністю. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що між сторонами 15 липня 2000 року був зареєстрований шлюб, який відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу розірвано 2 березня 2004 року (а.с. 2, 3) Від шлюбу 13 липня 2001 року у них народилася дочка [PERSON], а 29 вересня 2009 року народився син [PERSON]. Відповідач є батьком дітей, що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 4, 5). Після розірвання шлюбу діти залишилися проживати разом з позивачкою (а.с. 6) та знаходяться на її утриманні. Відповідач на даний час офіційно не працює, але він має задовільний стан здоровя, інших дітей чи непрацездатних батьків на його утриманні немає. Між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст. ст. 180-182, 184 Сімейного Кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Враховуючи викладене, а також те, що відповідач визнав позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. В силу ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 487 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

11 грудня 2015 року позивачка звернулася до суду із вказаним позовом. В обґрунтування позову вказала, що від спільного проживання з відповідачем мають сина [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. У звязку з тим, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила суд стягнути з нього аліменти у розмірі ? частки усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позивачка в судове засідання не зявилася, суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання двічі не зявився, був належним чином повідомлений судом про \~дату, час та місце розгляду справи, при причини неявки суду не повідомив, а тому, на підставі ст.224 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення по справі. Дослідивши докази по справі, приходить до наступних висновків. Між сторонами склалися сімейні правовідносини з приводу виконання обовязку по утриманню неповнолітньої дитини. Як вбачається з матеріалів справи від спільного проживання сторони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження (а.с.3). Сторони разом не проживають, дитина перебуває на утриманні позивачки, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає. Вище зазначені обставини відповідач не заперечив, до суду не з'явився. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1 ст.191 СК України аліменти присуджуються від дня предявлення позову. Враховуючи те, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, вимоги позивачки про стягнення аліментів у заявленому розмірі є обґрунтовані та є законні підстави для їх задоволення на захист прав дитини на матеріальне забезпечення. Відповідно до ст.88 ч.3 ЦПК України суд стягує з відповідача судовий збір в дохід держави. На підставі ст.367 ЦПК України суд допускає рішення до негайного виконання у межах стягнення суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

11 грудня 2015 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, мотивуючи тим, що 29.08.2009 з відповідачем по справі був зареєстрований шлюб виконкомом Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області, актовий запис № 3. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітню доньку [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні позивача. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання малолітніх дітей не надає. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява з проханням слухати справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. 29 серпня 2009 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований виконкомом Свободненської сільської ради Волноваського району Донецької області. Зроблено відповідний актовий запис за № 3 /а.с. 5/. Згідно свідоцтва про народження серії 1-ЕЛ № 086562, виданого виконкомом Карпилівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області /а.с. 6/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії 1-НО № 427416, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Волноваського районного управління юстиції у Донецькій області /а.с. 6/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 1135 від 23.04.2015 виданої виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області /а.с. 7/, [PERSON] та [PERSON] проживають з матірю. Відповідно до ч. 1 ст. 80 Сімейного кодексу України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Статтями 180, 181 Сімейного Кодексу України закріплено обов'язок батьків утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та способи виконання цього обов'язку. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-21 00:00:00

11 грудня 2015 року у суд із позовом звернулася [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, мотивуючи тим, що з відповідачем по справі був зареєстрований шлюб 16.12.2005 відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області, за актовим записом № 141. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають разом з позивачем та знаходяться на його утриманні. Відповідач в добровільному порядку грошових коштів на утримання малолітніх дітей не надає. Позивач в судове засідання не з'явився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи в його відсутність. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. На винесення заочного рішення дає згоду. Відповідач у судове засідання не з'явився і від нього не надійшло повідомлення про причини неявки, хоча про час та місце судового засідання був повідомлений відповідно до вимог чинного законодавства, тому суд на підставі ст. 224 ЦПК України, вважає за можливе винести заочне рішення по справі, оскільки в справі є достатньо доказів, що підтверджують позов. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. По справі встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого 10.03.2006 відділом реєстрації актів цивільного стану Болградського районного управління юстиції Одеської області /а.с. 4/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого виконкомом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області /а.с. 5/ [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO]. Згідно довідки № 2556 від 07.12.2015 виданої виконавчим комітетом Деснянської селищної ради Козелецького району Чернігівської області, [PERSON] та [PERSON] проживають разом з матір'ю. Згідно норми Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення повноліття. Суд на підставі ст. 183 Сімейного кодексу України вважає за необхідне визначити розмір аліментів на утримання малолітніх дітей в розмірі 1/3 частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідно до ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Таким чином враховуючи, що від сплати судового збору позивач при подачі позову про стягнення аліментів був звільнений, тому ці витрати стягуються з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

11 грудня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до відповідача [PERSON], яким просить розірвати шлюб, укладений між ними 12.03.1983 р. у Підзвіринецькій сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 2. В обґрунтування своєї заяви зазначив про те, що від спільного шлюбу з відповідачкою у них є двоє повнолітніх доньок: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачкою у них не склалося, одружившись не змогли утворити міцної сім'ї. Шлюбні і сімейні відносини, а також спільне проживання між ними фактично припинені, вони проживають окремо, їхня сім'я розпалась повністю і остаточно, шлюб існує лише формально, примирення не можливе. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та надав пояснення аналогічні тим, що викладені у позовній заяві. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася повторно, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без її участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши взаємини подружжя, дійсні причини заяви про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступного. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб - 12.03.1983 р. у Підзвіринецькій сільській раді Городоцького району Львівської області, актовий запис № 2. Від спільного шлюбу з відповідачкою у них є двоє повнолітніх доньок: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, проживають окремо. Сім'я розпалася остаточно, примирення неможливе. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам подружжя, що мають істотне значення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-20 00:00:00

11 грудня 2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні власністю, у якому вказала, що їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 жовтня 2012 року належить будинок [ADDRESS]. Раніше у будинку з нею мешкав відповідач, але з червня 2014 року він виїхав до Росії. З того часу позивач з ним не спілкується. Своїми діями відповідач [PERSON] чинить перешкоди позивачу у користуванні і розпорядженні своєю власністю. Позивач несе витрати по сплаті комунальних послуг за відповідача. Крім того, вона позбавлена права оформити житлову субсидію, оскільки не має відомостей про доходи відповідача. Позивач просить суд усунути перешкоди в користуванні її власністю, визнавши відповідача [PERSON] таким, що втратив право користування житловою площею у будинку [ADDRESS]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином: судовою повісткою. До суду вона надала заяву, в якій просить розглянути цивільну справу без її участі. Надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Судові повістки відповідачу вручалися територіальним комітетом «Донський 1» м.Дружківка, відповідача за місцем реєстрації виявлено не було, про що був зроблений відповідний запис. Суд, отримавши згоду позивача, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Житловий будинок з відповідними надвірними будівлями та спорудами, розташований в [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 04 жовтня 2012 року, зареєстрованого у реєстрі №1-873. У будинку зареєстрований відповідач [PERSON]. Відповідно до акту б/н від 02 листопада 2015 року відповідач [PERSON] у будинку [ADDRESS] не проживає з червня 2014 року, його особистих речей у будинку не має. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. І власник, згідно зі ст. 391 ЦК України, має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм будинком. Відповідно до статті 405 ЦК України члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Та обставина, що відповідач зареєстрований у будинку позивача, порушує її права як власника будинку, а саме: позивач, не отримуючи ніяких доходів відповідача, оплачує за нього комунальні послуги. Крім того, вона не має можливості розпорядитися майном, яке їй належить. Відповідач є членом сім'ї власника будинку - його сином, але він не проживає у будинку більше року без поважних причин, тобто, відповідно до ст. 405 ЦК України, він втратив право на користування цим житлом, тому позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved