Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

12.12.2013 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» про відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. В обґрунтування позову позивач посилається на наступні обставини: так, з відповідачем - ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» він перебував у трудових правовідносинах, всього має професійний стаж - більше 23 років, за час виконання професійних обов'язків він працював у шкідливих умовах праці, робота вимагала великих фізичних навантажень, підприємство не завжди забезпечувало його антирадикулітними поясами. На даний час він не працює, є пенсіонером, інвалідом 3 групи в зв'язку з професійним захворюванням - Хронічна вертеброгенна попереково-крижова радікулопатія з больовим, м'язово-тонічним, лівостороннім корінцевим синдромами. Вібраційна хвороба другого ступеню - синдром вегето-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з дистрофічними порушеннями у вигляді кістовидних просвітлень у головчатих, напівмісячних кістках обох кистей, у голівках перших п'ясних кісток, деформуючий остеоартроз міжфалангових суглобів пальців рук, деформуючий остеоартроз ліктьових суглобів першого-другого ступеню, проксимальних радіоульнарних зчленувань з помірною розгинальною контрактурою. Висновком МСЕК від 21.07.2011 року йому було встановлено 60% втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання, йому була протипоказана важка фізична праця, труд у підземних умовах, з віброінструментами, з несприятливими метеофакторами. Висновком МСЕК від 26.07.2012 року йому було встановлено 60% втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання безстроково, що свідчить про неможливість відновлення його здоров'я. Через отримане професійне захворювання він на теперішній час постійно хворіє, хвороба прогресує, йому дуже важко пересуватися. Через отримане професійне захворювання він був вимушений звільнитися з підприємства 14.06.2011 року, працевлаштуватися через висновки МСЕК він не може. Дружина вимушена доглядати його, виконувати фізичну роботу по господарству. Його мучить почуття особистої неповноцінності. Все це й неможливість відновлення здоров'я викликає у нього моральні страждання і переживання. Він через хворобу не може приділяти належної уваги родині. Внаслідок всього цього він вимушений прикладати додаткові зусилля для організації свого життя. Тобто, йому завдано моральну шкоду, яку і просив відшкодувати, стягнувши з відповідача у справі на його користь. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, посилаючись на ті ж самі підстави, просив позов задовольнити. Представник відповідача - ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» в судовому засіданні проти позову заперечувала в повному обсязі, пославшись на ті підстави, що позивач [PERSON] може за висновком МСЕК виконувати роботу на поверхні. Вважає, що позивач не надав суду доказів наявності моральної шкоди. Крім того, позивач укладаючи з підприємством трудовий договір, був повідомлений про шкідливі та небезпечні умови праці, можливі негативні наслідки, вплив їх на стан здоров'я, однак позивач працював на підприємстві свідомо. Крім того, вважає, що позивач пропустив строк звернення до суду. Просила в позові відмовити. На підставі наданих сторонами доказів та пояснень, судом встановлені такі фактичні обставини та відповідні до них правовідносини: Позивач [PERSON] перебував з відповідачем - ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» у трудових правовідносинах у період з 01.10.2002 року по 14.06.2011 року в якості ГРОЗ з повним робочим днем під землею та був звільнений в зв'язку з виходом на пенсію за стажем, згідно зі ст.38 КЗпП України (а.с. ). Відповідно до висновку лікарсько-експертної комісії від 03.06.2011 року № 1103 (а.с. ), повідомлення про професійне захворювання від 03.06.2011 року (а.с. ), санітарно-гігієнічної характеристики умов праці (а.с. ), згідно акту розслідування хронічного професійного захворювання від 30.06.2011 року (а.с. ) вбачається, що [PERSON], працюючи у відповідача - ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу» в якості ГРОЗ, отримав хронічне професійне захворювання - Хронічна вертеброгенна попереково-крижова радікулопатія з больовим, м'язово-тонічним, лівостороннім корінцевим синдромами. Вібраційна хвороба другого ступеню - синдром вегето-сенсорної поліневропатії верхніх кінцівок з дистрофічними порушеннями у вигляді кістовидних просвітлень у головчатих, напівмісячних кістках обох кистей, у голівках перших п'ясних кісток, деформуючий остеоартроз міжфалангових суглобів пальців рук, деформуючий остеоартроз ліктьових суглобів першого-другого ступеню, проксимальних радіоульнарних зчленувань з помірною розгинальною контрактурою. Обставини та причини виникнення професійного захворювання - недосконалість технологічних процесів видобутку вугілля, тривала робота в умовах дії шкідливих факторів виробництва. Разове підняття тяжкості у ГРОЗ підземного до 30 кг, сумарно за зміну підіймає й пересовує до 1000-1500 кг вантажу, зайнятість важкою фізичною працею 43-81,9% зміни, категорія праці 3 кл. 2 ст. з важкості трудового процесу. Несприятливий мікроклімат: темпер. +20,4 0С, Vв -4,1 м/сек, Q-67%. На робочому місці ГРОЗ еквівалентний корегований рівень локальної вібрації по віброшвидкості 119,5 дбА, допустимий рівень 112 дбА. Вплив локальної вібрації складає 30% зміни, категорія праці 3 кл. 2 ст. по локальній вібрації. Відповідно до висновку МСЕК від 21.07.2011 року (а.с. ) [PERSON] було встановлено первинно з 21.07.2011 року 60% втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання. Встановлена 3 група інвалідності. Протипоказана важка фізична праця, труд у підземних умовах, з віброінструментами, з несприятливими метеофакторами. Може виконувати роботу на поверхні без вказаних протипоказань. Рекомендоване санаторно-курортне, медикаментозне лікування, нагляд й лікування у невролога. Відповідно до висновку МСЕК від 26.07.2012 року (а.с. ) [PERSON] було встановлено повторно з 26.07.2012 року 60% втрати професійної працездатності внаслідок професійного захворювання безстроково. Встановлена 3 група інвалідності безстроково. Протипоказана важка фізична праця, труд у підземних умовах, з віброінструментами, з несприятливими метеофакторами. Може виконувати роботу на поверхні без вказаних протипоказань. Рекомендоване санаторно-курортне, медикаментозне лікування, нагляд й лікування у невролога. Відповідно до виписок з історій хвороб та виписки з амбулаторної карти (а.с. ) видно, що [PERSON] систематично проходить лікування та обстеження з приводу отриманого професійного захворювання. Правовідносини сторін регулюються статтею 237-1 КЗпП України, за якою відшкодування власником або уповноваженим ним органом працівникові моральної шкоди провадиться тоді, коли порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральна шкода відшкодовується працівникові безпосередньо роботодавцем за таких умов: наявності факту порушення роботодавцем законних прав працівника; у разі виникнення у працівника моральних страждань, або втрати нормальних життєвих зв'язків, або виникнення необхідності для працівника додаткових зусиль для організації свого життя; за наявності причинного зв'язку між попередніми умовами. Згідно з роз'ясненнями, даними в п.3.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (зі змінами, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 2001 року), відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема виконання робіт у небезпечних для життя і здоров'я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв'язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов'язок відшкодування моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. Відповідно до ч.1 ст.153 КЗпП України, на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці, забезпечення яких ч.2 указаної статті цього Кодексу, покладено на власника або уповноважений ним орган. Згідно зі ст.173 КЗпП України, шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, пов'язаним з виконанням трудових обов'язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] працював у ПАТ «ДТЕК Шахта Комсомолець Донбасу», яке створене для підземного видобутку вугілля і умови праці під землею є небезпечними та шкідливими. Втрата працездатності позивача у розмірі 60 % безстроково настала внаслідок професійного захворювання, спричиненого негативними виробничими факторами - недосконалість технологічних процесів видобутку вугілля, тривала робота в умовах дії шкідливих факторів виробництва. Отже, роботодавець не забезпечив створення нешкідливих умов праці. Факт спричинення моральної шкоди позивачу, яка полягає в душевних та фізичних стражданнях, яких він зазнав і зазнає у зв'язку з отриманим професійним захворюванням та втратою здоров'я, пов'язаним із виконанням трудових обов'язків, неможливістю його відновлення, порушенні нормальних життєвих зв'язків внаслідок неможливості продовжувати активне життя, у судовому засіданні доведений дослідженими письмовими доказами по справі: копією трудової книжки, висновками МСЕК, висновком лікарсько-експертної комісії, повідомленням про професійне захворювання, санітарно-гігієнічної характеристики умов праці, актом розслідування хронічного професійного захворювання та виписками з історій хвороб позивача (а.с. ). При встановлені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, суд виходить з принципів справедливості та розумності, враховує фактичні обставини справи: тяжкість ушкодження здоров`я, глибину, відсоток втрати професійної працездатності - 60% з приводу отриманого професійного захворювання, інвалідність 3 групи, характер і тривалість страждань, наявність вимушених змін у його життєвих стосунках, потребу у медичному, санаторно-курортному лікуванні, вік позивача, час його роботи у відповідача в умовах дії шкідливих факторів виробництва. З урахуванням конкретних обставин справи, суд вважає, що сума, яку просить стягнути позивач надмірна, і тому позов є таким, що підлягає частковому задоволенню у вигляді стягнення суми достатньої і необхідної для відшкодування спричиненої моральної шкоди. Згідно роз'яснень, викладених в п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року з наступними змінами та доповненнями, до вимог про відшкодування моральної шкоди у випадках, передбачених трудовим законодавством, застосовується тримісячний строк позовної давності. Оскільки здоров'я позивача, втратою якого він обґрунтовує заявлені вимоги, не відновлене, моральна шкода йому спричиняється постійно до відновлення здоров'я. Тому суд приходить до висновку, що позивачем не порушено тримісячний строк позовної давності, а посилання відповідача на порушення строку позовної давності вважає неспроможними. Відповідно до вимог п.2 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, тому судовий збір в розмірі 114,70 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial