overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

10 квітня 2014р. позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 10 серпня 2002р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] На протязі 2005-2007р.р. сімейне життя між ними поступово погіршувалося і у 2007р. призвело до припинення між ними шлюбних відносин. У них різні погляди на шлюб, сім'ю, ведення домашнього господарства. В зв'язку з цим виникали сварки, свідком яких була дочка, що впливало на її психічний стан. Посилаючись на ці обставин позивач просила розірвати шлюб. В судовому засіданні він позов підтримав та пояснив, що з 25.04.2007р. він проживає у своїх батьків. Їхня донька Єлизавета проживає із відповідачем, а він з 2008р. сплачує аліменти та надає фінансову допомогу окремо на оздоровлення дитини, особисті дитячі потреби та займається її вихованням. Судовий збір просить не стягувати із відповідача. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечувала і пояснила, що дійсно шлюбні сосунки припинені в квітні 2007р. і на примирення вона не згодна. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що з 20 серпня 2002р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, серії [NUMBER] (а.с.4). Від сумісного шлюбу сторони мають дитину - доньку [PERSON], [INFO] що підтверджується свідоцтвом про її народження виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м.Дніпропетровська, серії [INFO] (а.с.4) Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки з 25 квітня 2007р. і на примирення не згодні. Ці обставини підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони втратили повагу один до одного та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам дитини. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню вимогу позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Суд приймає до уваги ту обставину, що позивач судові витрати взяв на себе і просив не стягувати судовий збір. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

10 квітня 2014р. позивач [PERSON] звернувся до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 12 листопада 2002р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі. Від шлюбу дітей не мають. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя та сварок. Вони втратили взаєморозуміння та повагу, що призвело до відчуження. Сімейні відносини припинили з жовтня 2013р. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримав та прохала судовий збір із відповідача не стягувати. Він наполягав на закінченні розгляду справи, посилаючись на те, що відповідач не бажає з'являтися до суду і прохав розглянути цивільну справу заочно. Цивільна справа за клопотанням позивачки розглянута судом заочно. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що з 12 листопада 2002р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, серії [NUMBER] (а.с.5). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки в жовтні 2013р. і на примирення не згодні. Ці обставини підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони втратили повагу один до одного, між ними неприязні стосунки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

10 квітня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м.Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з 12 березня 2005р. перебуває із відповідачем [PERSON] у шлюбі. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося із-за різних поглядів на життя та сварок. Вони втратили взаєморозуміння та повагу, що призвело до відчуження. Сімейні відносини припинили з грудня 2013р. Посилаючись на зазначені обставини та на неможливість виховання сина за таких умов, позивач просила розірвати шлюб. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував і пояснив, що сумісне життя із позивачем не можливе. Окрім того, він не заперечував повернути позивачу сплачений судовий збір. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши письмові докази що в матеріалах справи в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Частиною 3 ст.105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що з 12 березня 2005р. позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб видане Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, серії [NUMBER] (а.с.3). Від сумісного шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про його народження видане Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області, серії [NUMBER] (а.с.4). Встановлено, що сторони припинили шлюбні стосунки в грудні 2013р. і на примирення не згодні. Ці обставини підтверджені поясненнями сторін та матеріалами справи. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило би інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлено, що сторони втратили повагу один до одного, між ними неприязні стосунки та збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини. Оскільки в судовому засіданні було встановлено, що сімейні відносини припиненні, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача про розірвання шлюбу із відповідачем. Судові витрати: судовий збір на суму 243грн.60коп, сплачений позивачем, суд вважає за необхідне відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути із відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-14 00:00:00

10 квітня 2014р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що з відповідачем [PERSON] зареєструвала шлюб 12 березня 2005р. Від спільного шлюбу у них [INFO] народився син [PERSON], батьком якого є відповідач. Посилаючись на вказані обставини позивачка просить стягнути із відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] аліменти в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітної плати та інших доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що з грудня 2013р. вона разом з відповідачем не проживає разом, дитина проживає разом з нею, а відповідач грошей на утримання дитини не надає. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши сторони та дослідивши письмові докази, що в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач є батьком дитини [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження. Він працездатний і може сплачувати аліменти на дитину. (а.с.4). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом України. Згідно зі ст.ст.180, 183 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При цьому частина заробітку, яка буде стягуватися як аліменти, визначається судом. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про необхідність стягнути із відповідача аліменти на дитину у судовому порядку, починаючи стягнення з моменту звернення позивача до суду з 10 квітня 2014р. та до повноліття малолітньої дитини, оскільки відповідач є батьком дитини та зобов'язаний матеріально її утримувати. Встановлено, що відповідач зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на дитину. Суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача по стягненню аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі в межах платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору, на підставі вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 243грн. 60коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-04 00:00:00

10 квітня 2015р. до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом до відповідача [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу зареєстрованого 12 березня 1988р. виконкомом Новгородської селищної ради м.Дзержинська Донецької області, актовий запис № 22. На доведеність позову вказала, що знаходиться з 12.03.1988р. в шлюбі з відповідачем, від шлюбу мають дорослу дочку. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на життя і різні характери, що призвело до розпаду сім'ї. Вважає подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливим. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, на задоволені позову наполягала. Відповідач на виклик до суду не з'явився і справа розглянута у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню згідно ст.112 СК України, тому що сторони припинили шлюбні відносини, не підтримують їх і поновляти не збираються. Суд доходить висновку про неможливість збереження шлюбу між подружжям [PERSON] і доцільністю розірвання.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-04 00:00:00

10 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В заяві зазначив, що 12 жовтня 1999 року у виконавчому комітеті Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 6, зареєстрував шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. В даний час вони припинили сімейно-шлюбні відносини та ведення спільного господарства. Їх подружнє життя не склалося. Причиною розпаду сімї стало те, що вони не зійшлися характерами та не знайшли спільної мови, а тому просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявився, надав заяву, в якій прохає справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилася, надала заяву, в якій прохає справу розглянути у її відсутність, позов визнає повністю. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується лише на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути предявленим одним із подружжя. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 жовтня 1999 року у виконавчому комітеті Кукобівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, актовий запис № 6 (а.с. 4). Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], та дочок [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вбачається, що між сторонами існують конфліктні стосунки. Шлюб зберегти наміру не мають. З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, так як сімя розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З урахуванням цього, суд вважає, що судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 243 грн. 60 коп. належить стягнути з відповідача по справі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-08 00:00:00

10 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому свої вимоги мотивував тим, що подружнє життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини припинилися близько дев'яти років тому, відповідач практично постійно проживає на території Італії, там працює, зустріла іншого чоловіка, з яким створила сім'ю. Шлюб носить формальний характер, фактично шлюбних стосунків не мають, не ведуть спільне господарство. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачем суперечать інтересам сім'ї. За таких обставин збереження шлюбу та подальше сумісне життя, як і примирення є неможливим. До судового засідання позивач не з'явився, надав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач, представник відповідача до судового засідання не з'явилися, надали суду письмову заяву про згоду з позовними вимогами і проханням розглянути справу за їх відсутності. Згідно із вимогами ч. 2 ст.197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, без участі всіх осіб, які беруть участь у справі. У судовому засіданні встановлено, що 22 липня 1978 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] про що зроблений актовий запис № 90 (а.с. 3). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за таких підстав: сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, подальше сімейне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому шлюб можливо розірвати. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-01 00:00:00

10 квітня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 31 жовтня 2003 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нововолинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають малолітню дитину [PERSON], [INFO]. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що з квітня 2014 року вони не живуть як подружжя, проживають окремо і порізну ведуть свої господарства. Позивач проживає з іншою жінкою, яка є вагітна від нього і він має намір з нею одружитися. Фактично їхня сім'я розпалася і вони обоє не мають наміру відновлювати подружні стосунки. Вважає, що спільне проживання та примирення і збереження сімґї є неможливим. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явився, подав до суду письмову заяву в якій просить шлюб розірвати, позовні вимоги підтримав повністю. За наданий їм строк на примирення вони не помирилися. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, подала до суду письмову заяву в якій просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечила щодо розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що сумісне життя подружжя є неможливим, збереження сім'ї суперечать інтересам сторін, які тривалий час не живуть однією сім'єю, не підтримують подружніх взаємин, строк, наданий судом сторонам на примирення позитивних намірів не дав, а тому суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи визнання позову відповідачем, що визнання позову відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а збереження шлюбу суперечить інтересам подружжя, суд позов задовольняє.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

10 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано, що 16.03.2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №32. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. Спору про розділ майна, що є сумісною власністю не виникає. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримав в повному обсязі, відповідач визнав повністю та не заперечував проти їх задоволення. Згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 16.03.2013 року. Шлюб зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернівського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №32 (а.с.4). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] (а.с.5 ). Спору про поділ майна, що є спільною власністю на даний час не має. В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені майже рік тому через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-25 00:00:00

10 квітня 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , які мешкають з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] , які знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дітей сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 СК України (яка визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі). У відповідності до ч.2 ст.183 СК України якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved