Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

11 травня 2016 року представник ПАТ «ПроКредит Банк» - [PERSON] звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Старком групп», [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості. Позовні вимоги мотивує тим, що 28 березня 2013 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Старком групп» укладено рамкову угоду № FW401.546. Згідно договору про надання траншу №401.43677/FW401.546 від 28 березня 2013 року на підставі та на умовах рамкової угоди № FW401.546 від 28 березня 2013 року ТОВ «Старком групп» було надано у користування грошові кошти у сумі 150 000 доларів США, зі сплатою 12 % річних, строком на 36 місяців. В забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Старком групп», між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 285131-ДП1 від 28 березня 2013 року. Відповідно до п. 2.1. договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. В забезпечення виконання зобовязань ТОВ «Старком групп», між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки № 281872-ДП1 від 28 березня 2013 року. Відповідно до п. 2.1. договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник. Позивач вказує, що банк свої зобовязання за договором про надання траншу виконав в повному обсязі та надав ТОВ «Старком групп» грошові кошти у повному розмірі у сумі 150 000 доларів США. Водночас, в порушення умов укладеного договору, відповідач ТОВ «Старком групп» ухиляється від взятих на себе зобовязань, не погашає кредит і станом на 22 квітня 2016 року заборгованість перед банком станом становить 103 963 доларів США 76 центів. З огляду на вищенаведене, позивач просить суд ухвалити рішення, яким позов задовольнити та стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за договором про надання траншу у сумі 103 963 доларів США 76 центів та сплачений судовий збір у сумі 39\~516,63 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача ТОВ «Старком групп», відповідачі [PERSON], [PERSON] у судове засідання не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили, заяву про розгляд справи у їх відсутність не подавали, тому відповідно до п. 4 ст. 169, ст. 224 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів за відсутності осіб, яка бере участь у справі та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, на підставі наданих доказів, суд приходить до переконання, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених ним позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Статтею 60 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу, яка в частині 1 вказує на підстави звільнення від доказування, зокрема, обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином згідно (відповідно) до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати відсотки, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Судом встановлено, що 28 березня 2013 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Старком групп» укладено рамкову угоду № FW 401.546. (8-11). 28 березня 2013 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та ТОВ «Старком групп» було укладено договір про надання траншу №401.43677/FW401.546 на підставі та на умовах рамкової угоди № FW401.546 від 28 березня 2013 року, згідно чого ТОВ «Старком групп» було надано у користування грошові кошти у сумі 150 000 доларів США, зі сплатою 12 % річних, строком на 36 місяців (а.с. 12-13). 28 березня 2013 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 285131-ДП1, згідно п. 2.1. договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник (22-23). 28 березня 2013 року між ПАТ «ПроКредит Банк» та [PERSON] укладено договір поруки № 281872-ДП1, згідно п. 2.1. договору поруки поручитель поручається перед кредитором за виконання усіх зобовязань позичальника у їх повному обсязі як солідарний із позичальником боржник (20-21). Позивач свої зобовязання за кредитним договором виконав в повному обсязі та надав ТОВ «Старком групп» грошові кошти у повному розмірі у сумі 150 000 доларів США, що підтверджується випискою з рахунку, яка міститься в матеріалах справи. Відповідно до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно п. 10.2. рамкової угоди № FW401.546. вбачається, що при порушенні встановлених договорами строків погашення грошових зобовязань позичальник сплачує неустойку у розмірі 0,5 % від суми непогашеної заборгованості, але не менше ніж 15 грн. у еквіваленті валюти кредиту за кожний календарний день прострочення, включаючи день повного погашення заборгованості. Починаючи з 31 календарного дня прострочення, розмір неустойки збільшується до 1% за умови подання кредитором відповідного повідомлення позичальнику про таке збільшення. Неустойку на може бути збільшено, якщо погашено не менш ніж 80 % усього боргу чи щомісячно погашається не менш ніж 30% від суми заборгованості. Відповідно до п. 10.3. вищевказаної рамкової угоди, при порушені п. 5.4, 9.2.3., 9.2.5.1, 9.2.7, 9.2.9 угоди позичальник сплачує кредитору штраф у розмірі 2% від суми загального залишку кредиту за кредитними договорами на дату вчинення порушення за кожен випадок порушення. Згідно п. 10.4. нарахування та сплата пені проводиться за весь час існування заборгованості, без застосування, встановлених законодавством обмежувальних строків та припиняється у день повного погашення заборгованості. Понесені збитки відшкодовується винною стороною у повному розмірі понад неустойку. Як вбачається з розрахунку заборгованості наданого позивачем, за вищезазначеним договором утворилась заборгованість перед банком в сумі 103 963 доларів США 76 центів, з яких: 97 705 доларів США 58 центів - капітал, 6 252 доларів США 07 центів - проценти, 6 доларів США 11 центів проценти за неправомірне користування кредитом. Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання,\~\~забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором, як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки, а тому, відповідно до положень ст. 554 ЦК України останні відповідають за зобов'язаннями як солідарні боржники. З огляду на те, що відповідач ТОВ «Старком групп» свої зобов'язання за кредитним договором щодо вчасного погашення кредиту належним чином не виконав, що призвело до утворення заборгованості за кредитним договором, суд приходить до висновку, що заборгованість за кредитним договором підлягає стягненню в користь позивача солідарно з відповідача ТОВ «Старком групп», як позичальника, та з відповідачів [PERSON], [PERSON], як поручителів. Відповідно до ст. 61 ЦПК Україна, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки відповідачі не скористалися своїм правом з`явитися в суд і спростувати надані позивачем докази у справі, які підтверджують і факт укладання кредитного договору і наявність заборгованості перед банком з боку відповідачів, приходжу до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. З матеріалів справи вбачається, позивачем при предявленні позову до суду сплачено судовий збір у сумі 39 516,63 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 00000006 від 25 квітня 2016 року. Відтак, з відповідачів слід стягнути солідарно на користь позивача сплачений судовий збір у сумі 39 516,63 грн.

Outcome: approved