Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-25 00:00:00

12.02.2020 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду із заявою про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. В судовому засіданні заявник [PERSON] заяву підтримав. Пояснив, що [INFO] за місцем свого проживання в [ADDRESS] померла його бабуся [PERSON] . Оскільки за станом здоров`я [PERSON] потребувала стороннього догляду, він з лютого 2019 року і до смерті бабусі постійно проживав разом з нею, хоча і був зареєстрованою за іншою адресою: в [ADDRESS] . За життя бабуся [PERSON] зробила власне розпорядження у виді заповіту, у відповідності до якого на випадок смерті все майно заповідала йому. В той же час, він позбавлена можливості успадкувати майно після її смерті через нотаріальну контору, по причині пропуску процесуального строку звернення до нотаріуса з приводу прийняття спадщини. Своєчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, оскільки вважав, що спільне проживання не потребує написання жодних заяв. Просить суд встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини - [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Це йому необхідно для оформлення спадкового майна. Представник заінтересованої особи -Миргородської міської ради в судове засідання не з`явився, але направив на адресу суду заяву з якої вбачається, що міська рада не має заперечень проти задоволення заяви, а справу просить розглянути у відсутності представника установи. Заінтересована особа [PERSON] в судове засідання не з`явилася, але направила на адресу суду заяву про проведення розгляду справи у її відсутності, так як вона не має заперечень проти задоволення заяви [PERSON] .. Суд, заслухавши пояснення заявника, показання свідків, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.5). За життя [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все належне їй майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, та все те, на що вона за законом матиме право, повністю заповідала [PERSON] (а.с.6). Допитана безпосередньо в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що проживала по сусідству з [PERSON] . Спілкувалася із [PERSON] до самої її смерті, а тому може посвідчити, що разом із спадкодавцем постійно, з лютого 2019 року, проживав її онук [PERSON] , який здійснював за нею догляд, зважаючи на ту обставину, що вона була лежачою та потребувала стороннього догляду. Сім`я заявника перейшла на проживання до [PERSON] .. Свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] знав, як бабусю свого друга -заявника [PERSON] . Йому достовірно відомо, що [PERSON] постійно проживав разом з бабусею, оскільки він часто з ним спілкувався та відвідував його за місцем проживання. Спадщину після смерті [PERSON] не прийняв ніхто, про що свідчить Інформаційна довідка зі Спадкового реєстру (а.с.19-20). Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Отже, маються достатні докази, які підтверджують факт постійного проживання заявника [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини. Встановлення вказаного факту для заявника має юридичне значення.

Outcome: approved