Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

10 січня 2014 року до суду звернувся [PERSON] з позовом, яким просить визнати за ним право власності на спадкове майно - земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,35 га, розташовану на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, після смерті його бабусі [PERSON] В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при оформленні спадкового майна з'ясувалося, що державний акт на право власності на земельну ділянку спадкодавцем було втрачено. Зазначена обставина є перешкодою у оформленні спадщини, оскільки у Держземагенства відсутні повноваження на видачу його дублікату. Ухвалою суду від 12 лютого 2014 року по справі було залучено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, [PERSON] та [PERSON]. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не з'явилися, позовні вимоги підтримали. Представник відповідача Озерянської сільської ради в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча був належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка про одержання судової повістки. Суд ухвалив проводити за згодою представника позивача заочний розгляд справи. В судовому засіданні третя особа [PERSON] заперечив щодо заявленого позову та пояснив, що останні 6 років його мати [PERSON] тяжко хворіла і він доглядав за нею, а тому вважає, що земельна ділянка не може належати внуку померлої. Крім того, [PERSON] зазначив, що у нього є сумніви щодо достовірності заповіту. Представник третьої особи [PERSON] зазначила, що на думку третьої особи [PERSON], інтереси якої вона представляє в суді, позов підлягає задоволенню, оскільки такою була воля померлої її матері [PERSON] Крім того, [PERSON] заперечила сумніви [PERSON] щодо недійсності заповіту, оскільки воля [PERSON], викладена в заповіті, відповідає дійсним взаєминам та відношенню бабусі до внука. Свої наміри щодо належного їй майна вона висловлювала за життя всім своїм близьким. Заслухавши пояснення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, [PERSON], представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, [PERSON] - [PERSON] та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити з таких підстав. Судом встановлено, що згідно заповіту [PERSON] від 7 серпня 2007 року, посвідченого державним нотаріусом Варвинської районної державної нотаріальної контори Зеленською Н.М., [PERSON] заповідала належну їй земельну ділянку, яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, онуку [PERSON], [INFO], а будинок з надвірними будівлями та земельною ділянкою в [ADDRESS] - дітям [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6, 33). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Після її смерті позивач [PERSON], який приходиться померлій онуком, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини (а.с. 34). Проте, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку [PERSON] було відмовлено через ненадання правовстановлюючого документу на неї (а.с. 7). У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Судом встановлено, що земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,35 га, яка знаходиться на території Озерянської сільської ради Варвинського району Чернігівської області, належала на праві власності [PERSON] на підставі державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії IV-ЧН № 013470, що підтверджується довідкою Відділу Держземагенства у Варвинському районі (а.с. 8). Правовстановлюючий документ - державний акт на право власності на земельну ділянку відсутній. Згідно довідки Відділу Держземагентства у Варвинському районі з 1 січня 2013 року видача дублікатів державних актів неможлива (а.с. 8). Статтями 15, 16, 20 ЦК України передбачено право особи на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не приймати її. [PERSON] виявив свою волю на прийняття спадщини шляхом визнання за ним права власності на спадкове майно. Виходячи з наведеного, враховуючи, що позивач не може реалізувати своє право на отримання майна у спадок іншим шляхом, суд вважає за можливе позовні вимоги [PERSON] задовольнити. Посилання третьої особи [PERSON] на недійсність заповіту є безпідставним, оскільки будь-яких доказів цьому надано не було. На підставі наведеного,

Outcome: approved