Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-16 00:00:00

11 вересня 2013 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ПАТ ЕК «Хмельницькобленерго», Хмельницького міського району електричних мереж, про зобов'язання до вчинення дій. Свій позов [PERSON] мотивував тим, що з 05.01.1993 року по 01.02.2009 року він працював суддею Хмельницького міського (міськрайонного) суду, а з 02.02.2009 року працює суддею Апеляційного суду Хмельницької області. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2012 року (набрало законної сили 24.12.2012 року) визнано дії Хмельницького міського району електричних мереж та ПАТ ЕК «Хмельницькобленерго» з нарахування 100 % оплати за електричну енергію за період з 27.07.1995 року по 11.11.2010 року у квартирі [ADDRESS] (що належить позивачу) незаконними; зобов'язано ПАТ ЕК «Хмельницькобленерго» та Хмельницький міський район електричних мереж анулювати борг плати за електричну енергію за вищевказаний період у квартирі позивача. На даний час зазначене рішення суду не виконане, у зв'язку з чим позивач просить суд зобов'язати ПАТ ЕК «Хмельницькобленерго» та Хмельницький міський район електричних мереж провести перерахунок плати за спожиту електричну енергію у квартирі [ADDRESS] за період з 27 липня 2005 року по 11 листопада 2010 року із застосуванням 50-відсоткової знижки, а сплачені за спожиту за цей період кошти у розмірі 100 % її вартості використати в рахунок майбутніх платежів. Ухвалою суду від 09.10.2013 року було закрито провадження у справі за позовом [PERSON] в частині вимог до Хмельницького міського району електричних мереж про зобов'язання до вчинення дій. В судовому засіданні позивач вимоги позову підтримав. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову заперечив, вказавши, що 50-відсоткова знижка по оплаті за електроенергію, яку просить застосувати позивач, державою не профінансована, а тому відповідач не може її надати позивачу. Разом з тим представник відповідача просив суд застосувати позовну давність до вимог [PERSON] та відмовити йому у задоволенні позову. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши наданні докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав. Згідно ч. 3 ст. 61 ЦПК України, обставини, встановленні судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2012 року (набрало законної сили 24.12.2012 року) встановлено, що [PERSON] з 05.01.1993 року по 01.02.2009 року працював суддею Хмельницького міського (міськрайонного) суду, а з 02.02.2009 року працює суддею Апеляційного суду Хмельницької області. В цей час позивач користувався електричною енергією у квартирі [ADDRESS] та відповідно до ст. ст. 11, 44 Закону України «Про статус суддів» має право на 50 % знижку плати за житло та комунальні послуги. Крім того, згідно з положеннями ч. 3 ст. 22 Конституції України передбачені законодавством гарантії не можуть бути скасовані чи звужені іншими нормативними актами України. Статтею 130 Конституції України закріплюються обов'язок держави забезпечувати фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів як складову конституційних гарантій їх незалежності і недоторканості (ч. 1 ст. 126). Відповідно до вимог ч. 9 ст. 44 Закону України «Про статус суддів», позивач має право на зниження на 50 % плати за житло, комунальні послуги, у тому числі на плату за використану електроенергію. Згідно з правовою позицією Конституційного Суду України зменшення видатків Державного бюджету України на фінансування судів і суддів не забезпечує повного і належного здійснення правосуддя, нормального функціонування судової системи, що може призвести до зниження довіри громадян до державної влади, загрози реалізації гарантованої Конституцією України права людини й громадянина на судовий захист (рішення Конституційного Суду України від 01 грудня 2004 року №20пр/2004 року у справі щодо пільг, компенсацій і гарантій). Закріплені в частині 3 статті 11 Закону України «Про статує судців» гарантії незалежності суддів включають в себе заходи по правовому захисту, матеріальне і соціальне забезпечення, передбачені законом заходи не можуть бути скасовані чи зменшені іншими правовими актами.. Тому, рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2012 року (набрало законної сили 24.12.2012 року) визнано дії Хмельницького міського району електричних мереж та ПАТ ЕК «Хмельницькобленерго» з нарахування 100 % оплати за електричну енергію за період з 27.07.1995 року по 11.11.2010 року у квартирі [ADDRESS] (що належить позивачу) незаконними. Правовий аналіз положень ЦК України, Закону України «Про статус суддів» дозволяє дійти висновку про те, що обраний позивачами спосіб захисту своїх прав, а саме їх права на 50-відсоткову знижку плати за займане ними та членами їхніх сімей житло та комунальні послуги, не суперечить положенням ст. 16 ЦК України. Зокрема, ч. 2 указаної статті передбачено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Оскільки положення Конституції України та Конвенції мають вищу юридичну силу (ст. ст. 8, 9 Конституції України), а обмеження матеріального права суперечать цим положенням, порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту і у спосіб, не передбачений законом, зокрема ст. 16 ЦК України, але який є ефективним засобом захисту, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. У зв'язку з наведеним суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення вимоги позивача про зобов'язання ПАТ ЕК «Хмельницькобленерго» провести перерахунок плати за спожиту електричну енергію у квартирі [ADDRESS] за період з 27 липня 2005 року по 11 листопада 2010 року із застосуванням 50-відсоткової знижки. Щодо клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності, то відповідно до ч. 2 та ч. 3 ст. 264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред'явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач; після переривання перебіг позовної давності починається заново. В даному випадку в листопаді 2012 року [PERSON] пред'являв позов до відповідача щодо даних правовідносин, тобто нарахування йому 100 % вартості комунальних послуг, результатом розгляду якого стало рішення Хмельницького міськрайонного суду від 11.12.2012 року (набрало законної сили 24.12.2012 року). Тому перебіг позовної давності з листопада 2012 року був перерваний та розпочався заново, а тому в даному випадку строк позовної давності [PERSON] не пропущений. Проте, не підлягає до задоволенню вимога [PERSON] про те, щоб сплачені за спожиту електроенергію кошти за період з 27 липня 2005 року по 11 листопада 2010 року у розмірі 100 % її вартості використати в рахунок майбутніх платежів, оскільки суд вважає, що більш ефективнішим способом захисту порушеного права позивача буде визначення розміру його переплати, а в подальшому позивач зможе на свій розсуд розпорядитись цими коштами. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed