Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-15 00:00:00

11 жовтня 2021 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 21.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 2268), в якому у сторін народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] , посилаючись на те, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, виховання дитини, втрату з відповідачем один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, наслідком чого були сварки та скандали, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не проживають разом та не ведуть спільного господарства з червня 2021 р., а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо. В судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю підтримала свій позов, який просила задовольнити і слухати справу без її участі. (а.с. 19). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив, надіславши до суду письмову заяву, в якій повністю визнав позов та проханням про слухання справи без його участі (а.с. 20). Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між позивачкою та відповідачем був зареєстрований 21.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції (актовий запис № 2268), що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 21.10.2014 року, в якому у сторін народилася малолітня донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 12.05.2015 р. (а.с. 4,14). З матеріалів справи вбачається, що спільне життя у подружжя не склалось та їхні відносини погіршились через різні характери, різні погляди на життя, побут, виховання дитини, втрату один до одного необхідних почуттів любові, поваги, взаєморозуміння і підтримки, наслідком чого були сварки та скандали, відсутність спільних інтересів, у зв`язку з чим, сторони фактично припинили шлюбні відносини, не проживають разом та не ведуть спільного господарства з червня 2021 р., а тому шлюб носить формальний характер, і збереження сім`ї неможливо. За спільною домовленістю між сторонами, малолітня дитина залишилася проживати разом з матір?ю (позивачкою) за адресою : [ADDRESS] . Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Одночасно, статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку допомогою фізичного або психічного насильства - є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з?ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку, що сім`я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства.

Outcome: approved