Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

11.02.2015 року прокурор звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Рішенням Мостиського районного суду Львівської області від 19.12.2014 року відповідачку позбавлено батьківських прав відносно вищевказаних дітей. Стверджує, що враховуючи те, що [PERSON] позбавлено батьківських прав, батько [PERSON] і [PERSON] помер, а відомості про батька [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] відсутні, розпорядженням голови Мостиської РДА за №5 від 16.01.2015 року вказаним дітям надано статус таких, що залишилися без батьківського піклування. Вказує, що розпорядженням голови Мостиської РДА за №10 від 19.01.2015 року опікуном малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] призначено [PERSON], а розпорядженням голови Пустомитівської РДА №38 від 28.01.2015 року опікуном [PERSON], [PERSON] та [PERSON] призначено [PERSON] Зазначає, що згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно будинок за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частки), [PERSON] (1/4 частки) та [PERSON] (1/4 частки). Покликається на те, що відповідно до норм чинного законодавства суд у разі позбавлення батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей, право в якому на проживання мають діти. Проте вказане питання не ставилося у справі за позовом Мостиської РДА Львівської області як органу опіки та піклування про позбавлення відповідачки [PERSON] батьківських прав відносно дітей. З огляду на наведене просить суд накласти заборону на відчуження належної [PERSON] 1/4 частини житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] до досягнення повноліття дітьми [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі і просила суд їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов визнала та не заперечує щодо його задоволення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Мостиської РДА Львівської області - Онохова О.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і просила суд такі задоволити. Треті особи - [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися, однак подали заяви, в яких вказали, що не заперечують щодо задоволення позовних вимог та просять розгляд справи провести за їх відсутності. Заслухавши пояснення сторін та представника третьої особи, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно вимог ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] є матір'ю малолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], що стверджується копіями свідоцтв про народження, виданими Поповицькою сільською радою Мостиського району. Рішенням Мостиського районного суду від 19.12.2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно вищевказаних дітей. Згідно розпорядження голови Мостиської районної державної адміністрації від 16.01.2015р. за №5 «Про надання статусу дитини, позбавленої батьківського піклування», малолітнім [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] і [PERSON] надано статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Слід зазначити те, що розпорядженням голови Мостиської РДА за №10 від 19.01.2015 року опікуном малолітніх дітей [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] призначено [PERSON], а розпорядженням голови Пустомитівської РДА №38 від 28.01.2015 року опікуном [PERSON], [PERSON] та [PERSON] призначено [PERSON]. Як вбачається із довідки виконавчого комітету Поповицької сільської ради Мостиського району Львівської області від 21.01.2015р. за № 61 у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: відповідачка [PERSON], її діти - [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], а також [PERSON] (баба відповідачки), [PERSON] (матір відповідачки), [PERSON] (брат відповідачки). Із витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Мостиським РБТІ відомо, що вказаний житловий будинок належить на праві спільної часткової власності [PERSON] (1/2 частки), [PERSON] (1/4 частки) та [PERSON], відповідачці по справі (1/4 частки). Вирішуючи заявлену вимогу прокурора про накладення заборони на відчуження 1/4 частини вказаного житлового будинку суд виходить із наступного. Відповідно до вимог ч.3 ст.25 Закону України «Про охорону дитинства» та ст.32 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» у разі передачі дітей, позбавлених батьківського піклування, під опіку чи піклування, влаштування в будинки дитини, дитячі будинки, школи-інтернати, дитячі будинки сімейного типу та прийомні сім'ї жиле приміщення, в якому вони проживали, зберігається за дітьми протягом усього часу перебування їх в цих закладах, у опікунів чи піклувальників, дитячому будинку сімейного типу, прийомній сім'ї незалежно від того, чи проживають у жилому приміщенні, з якого вибули діти, інші члени сім'ї. Частиною 1 статті 248 Сімейного кодексу України передбачено, що дитина - сирота і дитина, позбавлена батьківського піклування, яка проживає у закладі охорони здоров'я, навчальному або в іншому дитячому закладі, прийомній сім'ї, має право на збереження права користування житлом, у якому вона раніше проживала. Відповідно до п.3 ч.1 ст.247 СК України дитина, над якою встановлено опіку або піклування, має право на збереження права користування житлом, у якому вона проживала до встановлення опіки або піклування. Як зазначено в листі Верховного суду України від 11.12.2008р. «Практика розгляду судами справ, пов'язаних із позбавленням батьківських прав, поновленням батьківських прав, усиновленням, установленням опіки та піклування над дітьми» відповідно до п.3 ч.1 ст.247, п.2 ч.1 ст.248 Сімейного кодексу України, а також п.3 ч.3 ст.71 Житлового кодексу України в разі поміщення дитини (дітей) на виховання в дитячий заклад, до родичів, опікуна чи піклувальника за нею (ними) зберігається право користування житлом, у якому вона проживала. Право дитини на збереження за нею права користування житлом встановлено законом і є безспірним. Згідно з ч.4 ст.17 Закону України «Про охорону дитинства» суд у разі позбавлення батьків батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав одночасно накладає заборону на відчуження майна та житла дітей. З рішення Мостиського районного суду Львівської області від 19.12.2014р. вбачається, що при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав відповідачки [PERSON] питання про заборону відчуження житла судом не вирішувалося. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити та з метою захисту прав дітей накласти заборону на відчуження 1/4 частини належного відповідачці [PERSON] житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] до досягнення повноліття дітьми [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] У відповідності до вимог ст.88 ЦПК України з відповідачки в користь держави підлягає стягненню судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved