Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-11 00:00:00

11 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON], про розірвання шлюбу. Мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 11 вересня 2010 року, шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 170. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO] Причиною звернення до суду з заявою про розірвання шлюбу стало те, що спільне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Майновий спір та спір з приводу виховання дитини відсутній. Просить шлюб розірвати. Сторони у судове засідання не з'явилися, направили на адресу суду заяви в яких просять розглянути справу у їх відсутність, проти задоволення позову не заперечують. Таким чином, на підставі ч.2 ст. 158 та ч.2 ст.197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи. Суд, дослідив матеріали справи, приходить до висновку, що позов про розірвання шлюбу є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 11 вересня 2010 року. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Добропілля Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 170. Від даного шлюбу мають дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER], видане 06.02.2013 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м.Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області. Сімейні відносини фактично припинені, мета подальшого спільного життя подружжя та збереження родини відсутня. Згідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст.110 СК України. Відповідно до ст.112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей,що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Суд приймає визнання позову відповідачем, оскільки таке відповідає вимогам СК України, інтересам сторін по справі та не суперечить правам та інтересам інших осіб. Таким чином, матеріалами справи встановлено, що сторони миритися не бажають, втратили взаємні подружні стосунки, між ними виникли відносини які не сприяють збереженню їх сім'ї, обоє не бажають зберігати шлюб і тому суд вважає, що шлюб підлягає розірванню. Спірних питань про розподіл майна, та виховання дітей між сторонами не виникало. Одночасно, з урахуванням приписів ст.113 СК України, суд вважає за необхідне залишити позивачу після розірвання шлюбу прізвище набуте у шлюбі: «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved