Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-23 00:00:00

11 травня 2018 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на дітей та на її утримання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з лютого 2015 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають двох малолітніх дітей [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO]. З травня 2017 року, із відповідачем як одна сім'я не проживають, діти знаходяться на її утриманні, відповідач ухиляється від належного виконання обов'язків по утриманню дітей, добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча має таку можливість оскільки працездатний. У зв'язку з тим, що дитина [PERSON] не досяг трьох років, вона не працює, тому потребує матеріальної допомоги чоловіка. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на дітей у розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дітьми повнолітнього віку, та аліменти її утримання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Ухвалою суду від 31 травня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження на 26 червня 2018 року та в подальшому відкладено на 24 липня 2018 року. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, у разі повторної неявки відповідача просила проводи заочний розгляд справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що знаходить підтвердження в матеріалах справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. У зв'язку із зазначеним, 24.07.2018 року судом постановлена ухвала про розгляд справи у заочному порядку. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 28 лютого 2015 року позивач та відповідач зареєстрували шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. (а.с.11) [INFO] народилась [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.9) [INFO] народився [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER]. Батьками в свідоцтві про народження дитини записані [PERSON] та [PERSON]. (а.с.10) Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати свою дитину до досягнення нею повноліття. У відповідності до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, та інші обставини, що мають істотне значення для справи. Згідно до положень ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 183 СК України частка заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Згідно ч.2 ст.91 СК України жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Згідно ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Встановлені в справі обставини, зокрема те, що позивач не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, дозволяють суду зробити висновок, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивачки потрібно стягнути аліменти на утримання дітей - дочки [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менш 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття та аліменти на утримання позивачки у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною [PERSON], [INFO] трирічного віку, починаючи стягнення з 11 травня 2018 року. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка звільнена від сплати судового збору за подання позову про стягнення аліментів, тому у відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача.

Outcome: partial