Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-31 00:00:00

12.07.2018 року позивач звернулася до Обухівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить визнати [PERSON] , батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Виключити відомості про [PERSON] як батька дитини [PERSON] , [INFO] , з актового запису про народження № 331, складеного 20.12.2017 року Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області. Внести відомості до актового запису про народження № 331, складеного 20.12.2017 року Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Змінити прізвище дитини « [PERSON] » на « [PERSON] », по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] », та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначила, що на початку 2017 року вона познайомилася з відповідачем, з яким у неї були близькі стосунки, хоча позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , з яким не проживала разом з 2013 року. 22.09.2017 року шлюбі між позивачем та [PERSON] був розірваний. [INFO] позивач народила доньку [PERSON] , біологічним батьком якого вважає відповідача по справі. Позивач повідомила відповідача про народження дитини та запропонувала спільно звернутись до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області із заявою про внесення відомостей до актового запису про народження дитини в порядку ст.ст. 125-126 СК України. Однак, відповідач відмовився, мотивуючи це тим, що він не визнає себе батьком новонародженої дитини. 20.12.2017 року позивач звернулася до Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Київській області з метою внесення до актового запису відомостей про народження дитини. В графі походження дитини батьком позивач вказувала відповідача, проте їй було відмовлено посилаючись на те, що шлюб між нею та [PERSON] розірвано нещодавно, спільна заява про невизнання колишнього чоловіка батьком дитини не подала, а тому, в порядку ч. 2 ст. 122 СК України дитини вважається такою, що походить від [PERSON] .. Тому, позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. Ухвалою судді від 22.10.2018 року відкрито провадження по справі, призначено підготовче судове засідання за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.02.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 19.04.2019 року призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Ухвалою судді від 23.09.2019 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 04.12.2019 року призначено у справі судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи. Ухвалою судді від 01.04.2020 року поновлено провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача, та позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав вказаних у позовній заяві, та просив суд їх задовольнити. Крім того позивачка суду пояснила, що вона зустрічалась з відповідачем, він познайомив її зі своїми родичами, а коли вона від нього завагітніла то він перестав з нею спілкуватись. Представник відповідача в судовому засіданні заперечив щодо задоволення позовних вимог, та заперечив щодо висновку експерта, та вважає обставини викладені в позові не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки позивачка виїздила до свого чоловіка [PERSON] , про народження дитини позивач дізнався лише зі змісту позовної заяви. Третя особа в судове засідання не з`явилася, до суду було подано клопотання про розгляд справи без участі представника Обухівського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] показала суду, що її мати мала стосунки з відповідачем, та з ним зустрічалась. З 2013 року позивачка не спілкується з своїм чоловіком. З іншими чоловіками стосунків вона не мала. Відповідно до\~ч.ч.\~1,\~2,\~5\~ст.\~263\~ЦПК України,\~судове\~рішення повинно\~ґрунтуватися на\~засадах верховенства\~права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 22.09.2017 року рішенням Обухівського районного суду Київської області розірвано шлюб, укладений 08 травня 1997 року між [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований Кіровським відділом реєстрації актів громадянського стану м. Донецька (актовий запис № 227 від 08.05.1997 року, свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] ). [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Обухівським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 331, де в графі батько зазначений [PERSON] , в графі мати [PERSON] . З висновку експерта № 103-22-2020 від 20.03.2020 року, вбачається, що вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] складає величину не менш ніж 99,99%. Таким чином, біологічне батьківство [PERSON] відносно [PERSON] практично доведено. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5 СК України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. Відповідно до статті 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1\~ст. 122 СК України, дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Згідно ст. 133 СК України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. За нормою\~ст. 138 СК України, жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька дитини з актового запису про народження дитини. Вимога матері про виключення запису про її чоловіка як батька дитини з актового запису про народження дитини може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. До вимоги матері про внесення змін до актового запису про народження дитини встановлюється позовна давність в один рік, яка починається від дня реєстрації народження дитини. Як роз`яснено у п. 11\~постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3, оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень (ст. 136 СК України), шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі (ст. 138 СК України), звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини. Предметом доказування в справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. У разі доведеності цієї обставини суд постановляє рішення про виключення оспорених відомостей з актового запису про народження дитини. Відповідно до п. 8 вказаної постанови питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про оспорювання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути результат судово-генетичної експертизи. Частиною 1\~ст. 80 ЦПК України\~зазначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини в справі «Калачова проти Російської Федерації» від 07 травня 2009 року зауважив, що на сьогоднішній день ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини, його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердження або спростування факту оспорювання батьківства. Враховуючи висновок експерта, який є незаперечною вірогідністю батьківства відповідача, суд вважає, що позовна вимога щодо визнання батьківства підлягає задоволенню. За правилами до\~ст. 134 Сімейного кодексу України, на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Відповідно до п.п.20 п.1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених\~наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. П.2.16.4. Розділу ІІ Правил передбачено, що внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених\~Наказом Міністерства юстиції України 12 січня 2011 року № 96/5, на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. Частиною 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»\~передбачено, що органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану. Враховуючи наведене, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню та вважає можливим виключити відомості про батьківство [PERSON] із актового запису про народження та визнати батьківства [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Згідно вимог ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий у розмірі 1409 грн. 60 коп., сплачений останньою в дохід держави.

Outcome: approved