Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-07 00:00:00

11.10.2013 р. до Іллічівського міського суду Одеської області надійшов зазначений позов (а.с.3-6), який під час судового розгляду був уточнений (а.с.64-67, 164-168). В судовому засіданні сторона позивача підтримала позовні вимоги в редакції заяви від 04.02.2014 р. на а.с.164-168 та просить: -визнати, що [PERSON] в період з вересня 2009 р. по момент смерті потребував допомоги з боку повнолітніх дітей; -визнати факт ухилення [PERSON] від утримання та надання матеріальної допомоги спадкодавцю [PERSON]; -усунути [PERSON] від спадкування за законом після смерті спадкодавця [PERSON] [INFO]; -стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, визнавши його представника [PERSON] особою, яка надає правову допомогу. В обґрунтування позовних вимог позивач та його представник у позові на а.с.164-168, письмових поясненнях (а.с.162-163, 184-186) та у виступах в судовому засіданні посилались на ті обставини, що [INFO] помер батько сторін [PERSON], який за життя був визнаний недієздатним за станом здоров'я, інвалідністю першої групи; що з 2009 р. він потребував утримання через недостатність отримуваної пенсії для забезпечення його лікування та догляду, а також оплати комунальних послуг, придбання продуктів харчування та одягу, однак відповідач, незважаючи на неодноразові звернення та прохання від надання необхідної матеріальної допомоги спадкодавцеві (утримання) відмовився. Відповідач позовні вимоги не визнав, надавши письмові заперечення (а.с.119-124, 177). Із вказаних письмових заперечень та виступів відповідача та його представника в судовому засіданні вбачається, що сторона відповідача посилалась на ті обставини, що відповідач не відмовлявся від надання допомоги батьку; що опікуном батька був призначений позивач, який мешкав з ним в одній квартирі і перешкоджав у наданні відповідачем постійної допомоги; що спадкодавець отримував пенсію, мав депозитний рахунок та кошти від передання гаражу іншій особі; що рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.07.2013 р. на підставі ч.ч.3, 5 ст.1224 ЦК України було відмовлено у задоволенні позову про усунення від права на спадкування. Заслухавши пояснення сторін, їх представників, допитавши свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], з'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти та відповідні правовідносини. [PERSON] помер [INFO] (а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина - 1/2 частина квартири [ADDRESS] (а.с.12, 51, 53-59). Спадкоємцями [PERSON] є сторони, які доводяться померлому синами, що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.10, 11, 129). В правове обґрунтування позову [PERSON] посилається на норму, передбачену ч.3 ст.1224 ЦК України. Згідно абз.2 ч.3 ст.1224 ЦК України не мають права на спадкування за законом повнолітні діти, які ухилялися від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» правило абзацу другого частини третьої статті 1224 ЦК України стосується особи, яка зобов'язана була утримувати спадкодавця згідно з нормами СК України; факт ухилення особи від виконання обов'язку щодо утримання спадкодавця встановлюється судом за заявою заінтересованої особи. При цьому слід враховувати поведінку особи, розуміння нею свого обов'язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливості для цього та свідомого невиконання такою особою встановленого законом обов'язку. Сторони визнали, що позивач постійно мешкав разом з батьком в одній квартирі, що позивач був призначений опікуном батька на підставі відповідних документів (а.с.8, 45), що між сторонами склались неприязні стосунки, в зв'язку з чим відповідач не мав ключів від квартири, де мешкав батько, і відповідно доступу до нього, однак відповідач провідував батька під час його перебування в лікарні і через колишню дружину позивача передавав ліки, продукти харчування і одежу. Із пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] слідує, що позивач проживав разом з батьком та здійснював за ним догляд, піклувався про придбання всього необхідного для лікування батька. Довідки на а.с.13-28, 68-80 підтверджують оплату комунальних платежів по квартирі, в якій проживав позивач з батьком. Копії квитанцій на а.с.29-36об. свідчать про придбання ліків та засобів гігієни. За поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] вказані препарати та засоби були необхідні для лікування та догляду за [PERSON] Довідки на а.с.37-44, 131-132, 133-137 підтверджують розміри заробітних плат сторін та утримання з них аліментів на дітей, а довідки на а.с.9, 143-146 підтверджують розмір пенсії спадкодавця. Докази на а.с.130, 138, 139, 140 свідчать про те, що відповідач має неповнолітню доньку та дружину, яка хворіє, перебуває на обліку як безробітна. Із копій судових рішень на а.с.93-97 (103-104, 147-151), а.с.105-106 (152-155), а.с.107 слідує, що рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.07.2013 р. було відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення від права на спадкування. Згідно ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Рішенням апеляційного суду Одеської області від 26.07.2013 р. були встановлені слідуючі обставини: За довідкою УПФ м.Іллічівська померлий [PERSON] отримував щомісячно пенсію по інвалідності, зокрема в 2010-2012 р. р. у сумах від 808,24 грн. до 1185,52 грн., тобто у розмірах, що перевищує розмір прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб. На ім'я померлого [INFO] було відкрито депозит у сумі 10 тис. грн., строк якого закінчився 29.08.2010 р. і за поясненнями позивача депозитні грошові кошти ним витрачено на утримання батька. Відсутні підстави вважати, що померлий [PERSON] потребував матеріального утримання, а відповідач ухилявся від його надання. За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] не підлягають задоволенню. При цьому відповідно до ст. ст. 79, 84, 88 ЦПК України не підлягають стягненню на користь позивача і його судові витрати. Заходи забезпечення (а.с.60) підлягають скасуванню згідно ст. 154 ЦПК України.

Outcome: dismissed