Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-17 00:00:00

\~ \~ \~ \~10 січня 2018 року позивач, яка діє в інтересах недієздатної особи [PERSON] звернулася до суду з вимогами до відповідачів. \~ \~ \~ \~З уточненням та збільшенням позовних вимог, з підстав передбачених, статтями 203,215,216,225,226 ЦК України просить позов задовольнити. \~ \~ \~ \~Пояснила, що вона є рідною сестрою [PERSON], який має розлади психіки та в період часу з 15 серпня 2016 року по 19 вересня 2016 року знаходився на примусовому лікуванні у психіатричному стаціонарі Житомирської обласної психіатричної лікарні № 1. \~ \~ \~ \~Після повернення з лікування, позивач дізналася , що квартира, яка належить [PERSON] за адресою: м. Малин по вул. Неманіхіна,4/4, була продана [PERSON] на підставі договору купівлі продажу від 19 серпня 2016 року, причому від імені продавця діяв [PERSON]Ю на підставі нотаріальної посвідченої довіреності від 03 серпня 2016 року, виданої [PERSON] \~ \~ \~ \~З моменту видачі [PERSON] довіреності і до моменту його примусової госпіталізації до психіатричного закладу минуло лише 7 днів, а тому він на моменту видачі довіреності не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними. \~ \~ \~ \~Також на момент укладення договору купівлі продажу ( 19 серпня 2016 року), [PERSON] знаходився на примусовому лікуванні про що достовірно було відомо [PERSON], який, незважаючи на дане уклав договір. \~ \~ \~ \~У вересні 2016 року [PERSON] звернулась до Малинського районного суду Житомирської області з заявою про визнання [PERSON] недієздатним та призначення її опікуном. \~ \~ \~ \~Рішенням суду від 31 жовтня 2017 року відмовлено у задоволенні її заяви, однак ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07 грудня 2017 року, рішення суду від 31 жовтня 2017 року скасована та її заява задоволена повністю. \~ \~ \~ \~З вищезазначених підстав просить позов задовольнити , визнати недійсною з моменту вчинення довіреність від 03 серпня 2016 року, визнати недійсним договір купівлі продажу квартири від 19 серпня 2016 року , скасувати державну реєстрацію переходу права власності, застосувати наслідки недійсності правочину, стягнути з [PERSON] моральну шкоду в розмірі 70 тис. грн., яка повязана з протиправним позбавленням єдиного житла недієздатної особи [PERSON] Представник відповідача [PERSON] [PERSON] заперечив по суті позову, пояснив, що 19 серпня 2016 року між [PERSON], інтереси якого на підставі нотаріально посвідченої 03 серпня 2016 року довіреності представляв [PERSON]Ю, та [PERSON] укладений договір купівлі продажу квартири, яка знаходиться за адресою: м. Малин по вул. Неманіхіна,4/4. Договір купівлі продажу відповідає вимогам, зазначеним у статті 203 ЦК України, підписаний сторонами договору та нотаріально посвідчений. Будь яких правових підстав для визнання недійсними довіреності та договору купівлі продажу не має. Представник відповідача [PERSON] [PERSON] позов не визнав повністю, вважає вимоги позивача безпідставними. Пояснив , що [PERSON]Ю не було відомо про наявність захворювань психіки у його довірителя [PERSON] Дані про захворювання довірителя зявились вже після того як була посвідчена довіреність і укладено договір купівлі продажу квартири. Так, тільки 07 грудня 2017 року [PERSON] рішенням Апеляційного суду Житомирської області визнано недієздатним та призначено опікуна над ним. Квартира щодо якої була видана довіреність на продаж мала незадовільний стан і для повноцінного житла не була придатна. На момент видачі [PERSON] довіреності та укладення договору купівлі продажу квартири, будь - яких сумнівів у нотаріуса щодо психічного стану [PERSON] не виникало. Просить в задоволені позову відмовити. Приватний нотаріус Малинського нотаріального районного округу [PERSON] в судове засідання не зявилась. В заяві, яку направила до суду просить в задоволені позову відмовити, розглянути справу без її участі. В судовому засіданні був допитаний свідок [PERSON], який дав показання, що він підшукував квартиру для придбання своєї тещі [PERSON] Він особисто спілкувався з [PERSON] з приводу купівлі продажу квартири і будь яких ознак психічного захворювання у останнього свідок не помітив. Під час допиту свідок [PERSON] дав показання , що він проживає по сусідству з [PERSON] за адресою: м. Малин по вул. Неманихіна б. 4 кв.3. Приблизно з 2013 року [PERSON] став поводив себе неадекватно, стягував в квартиру сміття, розбирав фундамент. [PERSON] не мився, ходив роздягнутим. Побоюючись за свою власність, оскільки [PERSON] міг влаштувати пожежу, сусіди останнього неодноразово звертались до правоохоронних органів. На прохання мешканців будинку в квартирі [PERSON] був відключений газ. \~ \~ \~ \~Суд, заслухавши учасників судового засідання, дослідивши надані докази в межах позовних вимог, вважає, що позов в частині вимог до [PERSON] підлягає задоволенню повністю, а в позові до [PERSON]Ю слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, матеріалами справи підтверджено, що 03 серпня 2016 року [PERSON] видав довіреність, якою уповноважив [PERSON] продати належне йому нерухоме майно , а саме квартиру за № 4 в житловому будинку № 4 по вул. Неманихіна м. Малина . Довіреність нотаріально посвідчена.( а.с. 118). 19 серпня 2016 року між [PERSON] ( в інтересах якого діяв [PERSON] ) та [PERSON] укладено договір купівлі - продажу квартири № 4 в житловому будинку № 4 по вул. Неманихіна м. Малина. Продаж вказаної квартири за домовленістю сторін вчинено за суму 49772 грн. і грошова сума отримана представником продавця від покупця повністю до підписання цього договору. Оціночна вартість відчужуваної квартири становить 49772 грн. Договір купівлі продажу квартири нотаріально посвідчений. ( а.с. 109-110). 15 серпня 2016 року Житомирським районним судом Житомирської області ухвалено рішення, яким заяву лікаря психіатра Житомирської обласної психіатричної лікарні №1 задоволено, [PERSON] госпіталізовано в примусовому порядку до психіатричного стаціонару психіатричної лікарні. ( а.с.12). Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 07 грудня 2017 року за апеляційною скаргою [PERSON] скасовано рішення Малинського районного суду Житомирської області від 31 жовтня 2017 року, яким [PERSON] відмолено у задоволенні її заяви про визнання [PERSON] недієздатним та вирішено: заяву [PERSON] задовольнити, визнати [PERSON] недієздатним та призначити [PERSON] опікуном над [PERSON] Зі змісту ухвали суду від 07 грудня 2017 року вбачається , що згідно висновку судово психіатричної експертизи № 35-2017 від 31 січня 2017 року [PERSON] страждає на виражену деменцію внаслідок змішаного органічного (посттравматичного, інтоксикаційного, судинного ) ураження головного мозку з психопатизацією особистості , розладами психіки у вигляді маячного синдрому. Ступень наявності змін зі сторони психіки [PERSON] на даний час настільки виражена, що позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Судом також встановлено, що на день видачі довіреності ( 03 серпня 2016 року ) [PERSON] не був визнаний недієздатним і над ним не було призначено опікуна, який би міг схвалювати або не схвалювати такі його дії. Відповідно до положень\~ст. 203 ЦК України\~зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно з частинами 2,3\~ст. 41 ЦК України\~недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину. Правочин від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє опікун. Відповідно до вимог\~ст. 225 ЦК України\~правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи. У п. 4,16\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»\~розяснено, що необхідно розмежовувати види недійсності правочинів: нікчемні правочини якщо їх недійсність встановлена законом (ч. 1 ст.\~219, ч. 1 ст.\~220, ч. 1 ст.\~224 ЦК України\~тощо), та оспорюванні якщо їх недійсність прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує їх дійсність на підставах, встановлених законом (ч. 2 ст.\~222, ч. 2 ст.\~223, ч. 1 ст.\~225 ЦК України\~тощо). Нікчемний правочин є недійсним через невідповідність його вимогам закону та не потребує визнання його таким судом. Оспорюваний правочин може бути визнаний недійсним лише за рішенням суду. Правила\~статті 225 ЦК України\~поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Під час розгляду справи судом за клопотанням учасників справи була призначена та проведена судово психіатрична експертиза хворого [PERSON] Відповідно до висновку судово психіатричного експерта від 29 травня 2018 року № 168-2018 встановлено, що по відомостям, які знаходяться в медичній документації та цивільній справі, психічні розлади у [PERSON] виникли за декілька років до підписання ним довіреності на імя [PERSON] Останні два роки стан [PERSON] ще більше погіршився , він став агресивний до рідних та сусідів, імпульсивно та непередбачено нападав із сокирою на оточуючих. Комісія експертів прийшла до висновку, що [PERSON] за своїм психічним станом не міх усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними у період підписання 03 серпня 2016 року довіреності на імя [PERSON], посвідченої державним нотаріусом [PERSON] щодо укладення договору купівлі продажу квартири № 4 в житловому будинку № 4 по вул. Неманихіна м. Малина. Хоча висновок експертизи є лише одним із доказів у справі і йому слід давати оцінку в сукупності з іншими доказами будь-які зовнішні обставини мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 29.02.2012 року № 6-9 цс 12. Жодних доказів на спростування висновку експертизи відповідачами не надано. Свідок [PERSON] Судом було відмовлено представнику відповідача [PERSON] [PERSON] у задоволенні клопотання про призначення повторної судово психіатричної експертизи, оскільки висновок експерта від 29 травня 2018 року є обґрунтованим, таким , що не суперечить іншим матеріалам справи та не викликає сумнівів у його правильності. Таким чином враховуючи викладене, суд, з'ясувавши обставини справи та давши належну оцінку зібраним доказам, дійшов до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову [PERSON] щодо вимог про визнання недійсною з моменту видачі нотаріально посвідченої довіреності від 03 серпня 2016 року, яка видана [PERSON] на імя [PERSON]. Оскільки договір купівлі продажу спірної квартири, укладено [PERSON], повноваження якого були визначені довіреністю від 03 серпня 2016 року, тому даний договір також не відповідає вимогам закону і повинен бути визнаний недійним. Що стосується позовних вимог в частині скасування державної реєстрації права власності відповідача на \~спірну квартиру, то дані вимоги є похідними від спору цивільного щодо цих майнових прав. Оскільки за відповідачем [PERSON] було зареєстровано у відповідному державному реєстрі право власності на це майно, тому при визнанні оспорюваних правочинів недійсними є підстави для скасування державної реєстрації права власності на спірну квартиру. Статтею 216 ЦК України передбачено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Позивачем заявлено вимогу про застосування наслідків недійсності правочину. Таким чином [PERSON] повинна повернути опікуну недієздатної особи отриману за договором купівлі продажу квартиру. На момент укладення договору купівлі продажу квартири [PERSON] був дієздатною фізичною особою, яка в момент вчинення вказаного правочину не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, відтак визнається недійсним договір саме з підстав, викладених у\~ст. 225 ЦК України, що не відноситься до категорії нікчемних правочинів. Оскільки норми ч. 4 ст.\~216\~та ч.3 ст.\~226 ЦК України\~встановлюють наслідки недійсності нікчемного правочину вчиненого недієздатною фізичною особою відтак не можуть застосовуватись до даних правовідносин, а тому кошти отримані за спірним договором не можуть бути стягнуті з опікуна [PERSON] [PERSON] як правовий наслідок вчинення правочину недієздатною особою. В частині вимог позивача до [PERSON] про відшкодування завданої моральної шкоди в розмірі 70 тис. грн., то суд вважає , що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України , кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень крім випадків ,встановлених цим Кодексом. В судовому засіданні позивачем та її представником не доведено, що [PERSON] при отриманні довіреності, якою [PERSON] уповноважував його здійснити продаж спірної квартири та під час укладення договору купівлі продажу було достовірно відомо про психічний стан [PERSON] та [PERSON] діяв саме з метою протиправного позбавлення житла [PERSON]

Outcome: approved