Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-05 00:00:00

10 липня 2019 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулася позивач [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] в якій просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, у розмірі 23603,59 грн., та стягнути з моральну шкоду у розмірі 100000,00 грн., а також судові витрати. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, 09.11.2017 року відповідач діючи необережно, порушуючи правила дорожнього руху, не зменшив швидкість та не зупинився, щоб дати дорогу пішоходу та допустив наїзд на неї. В результаті дорожньо-транспортної пригоди їй були спричинені наступні тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеню з формуванням пластинчатої субдуральної гематоми в лівій гемісфері головного мозку та контузійного вогнища лівої скроневої долі та наявності забійної рани в потиличній ділянці голови; закриті переломи верхньої третини і нижньої третини правої великогомілкової кістки, відкритий перелом внутрішньої щиколотки, закритий перелом діафіза малогомілкової кістки у нижній третині в стадії повільної консолідації. Вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року відповідача визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу. Згідно виписки із медичної карти хворого № 29261, постійно перебувала на лікуванні у КНП «Міська лікарня № З» Та з 06.11.2018 р., після огляду комісії МСЕК, була присвоєна 3 група інвалідності. Під час лікування нею були витрачені значні грошові кошти, а саме 25 603, 59 грн., що підтверджується фіскальними чеками. До теперішнього часу продовжує реабілітацію, їй рекомендовано пройти оздоровчий курс у санаторії, проте вона на теперішній час не має такої можливості. Відповідач під час перебування ії на лікуванні компенсував матеріальні збитки на суму 2000 грн, іншої допомоги від нього не надходило Також зазначає, що їй була спричинена моральна шкода. Зазначає, що має щоденні спогади та думки про наслідки психотравмуючої події, має страх, настороги, тривоги, емоційні реакції при згадуванні події, фіксованість уваги на проблемі реабілітації, психологічний дискомфорт. Порушився сон, постійні неприємні та жахливі сновидіння дотепер накладають відбиток на психологічному здоров`ї. Як результат усе це призводить до емоційної напруги, нервозності, дратівливості, реакції замикання, бажання уникати контактів, обурення, побоювання щодо свого майбутнього. У зв`язку із отриманими травмами, в неї порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Після події ДТП, дуже тривалого лікування та подальшої необхідної реабілітації, перебуває у глибокій депресії, яка не минула. До теперішнього часу не може нормально ходити, та пересувається за допомогою палички. В зв`язку з тривалим лікуванням та отриманням групи інвалідності, була вирушення звільнися з роботи. Вказані обставини і вимусили позивача звернутися до суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 липня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі. Призначено судове засідання. 05 серпня 2019 року відповідач подав відзив на позовну заяву, в якому вимоги в частині стягнення майнової шкоди визнав в повному обсязі. Проти стягнення моральної шкоди в розмірі визначеному позивачем заперечував, посилаючись на те, що позивачем не надано в підствердження доводів доказів щодо розміру завданої моральної шкоди. Також заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу,також посилаючись на те, що не надано доказів сплати витрат в розмірі 13500 грн. та витрати. Яки були надані адвокатом позивачу у кримінальному провадженні не відносяться до розгляду даної справи. Позивач [PERSON] та ії представник [PERSON] в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позові. Відповідач в судовому засіданні позов в частині стягнення майнової шкоди визнав. Таккож визнав всі обставини щодо своєї вини завдання шкоди здоров`ю позивачу. проти позову в частині стягнення моральної шкоди та витрат на правову допомогу заперечував. Суд, вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так в судовому засіданні було встановлено, що [PERSON] , 09 листопада 2017 року, о 19-30 год., керував технічно справним автомобілем «DАEWOO NЕХІА», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , на якому рухався зі швидкістю 50 км/год по пр. Новобоварському зі сторони пр. Дзюби в напрямку [ADDRESS] . Китаєнко в м. Харкові. В процесі руху [PERSON] на керованому автомобілі, рухаючись в районі [ADDRESS] м. Харкові, грубо порушуючи вимоги п. 18.1 Правил дорожнього руху України, допустив наїзд на [PERSON] .. Зазначене визнається відповідачем та підтверджується вироком Жовтневого районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 рок, яким останнього визнано винним у скоєнні злочину, передбаченому ч.1 ст. 286 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу. Згідно ч.ч.1-3\~ст.\~22\~ЦК України,\~особа,\~якій завдано\~збитків у\~результаті порушення\~її цивільного\~права,\~має право\~на їх\~відшкодування. Збитками\~є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи визнання відповідачем позову в частині відшкодування майнової шкоди в розмірі 23603, 59 грн., яке не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає необхідним задовольнити вимоги в цій частині. Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Згідно ч. 1, п.1 ч.2 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; Частиною 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має\~право на\~відшкодування моральної\~шкоди,\~завданої внаслідок\~порушення її\~прав. Моральна\~шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Як роз`яснено у пунктах 3, 5\~постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Частиною 1 статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Як вбачається з положень ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Як зазначає позивач, внаслідок ДТП їй спричинено моральну шкоду, має страх, настороги, тривоги, емоційні реакції при згадуванні події, фіксованість уваги на проблемі реабілітації, психологічний дискомфорт. Порушився сон, постійні неприємні та жахливі сновидіння дотепер накладають відбиток на психологічному здоров`ї. Як результат усе це призводить до емоційної напруги, нервозності, дратівливості, реакції замикання, бажання уникати контактів, обурення, побоювання щодо свого майбутнього. У зв`язку із отриманими травмами, в неї порушені актуальні життєві плани, погіршені можливості побудови та реалізації нових життєвих перспектив і трудових планів, нової продуктивної самореалізації. Також отримала інвалідність та вимушена звільнитися з роботи. В результаті дорожньо-транспортної пригоди позивачу були спричинені тілесні ушкодження: закрита черепно-мозкова травма у формі забою головного мозку середнього ступеню з формуванням пластинчатої субдуральної гематоми в лівій гемісфері головного мозку та контузійного вогнища лівої скроневої долі та наявності забійної рани в потиличній ділянці голови; закриті переломи верхньої третини і нижньої третини правої великогомілкової кістки, відкритий перелом внутрішньої щиколотки, закритий перелом діафіза малогомілкової кістки у нижній третині в стадії повільної консолідації, що підставрджується копіями медичної документації (а.с. 14-16). Згідно виписки із історії хвороби позивача, остання лікувалась у відділенні політравми пацієнтка з 09.11.2017 р. по 21.11.2017 р. Лікарняний лист АДВ №391631. Далі знаходилась\~на амбулаторному\~лікуванні у\~травматолога в\~КНП Міська\~лікарня №3ХМР:з 22.11.2017\~р.\~по 27.12.2017\~р.\~лікарняний лист\~АДВ №380926;з 28.12.2017 р. по 28.01.2018 р. лікарняний лист АДВ №381444. З 29.01.2018 р. по 08.02.2018 р. пацієнтка знаходилась на стаціонарному лікуванні в КЗОЗ ХМБЛ №28 з метою реабілітації лікарняний лист АГЦ №628005. Далі пацієнтка знову знаходилась на амбулаторному лікуванні в КНП Міська лікарня №3 ХМР - лікарняний лист АДВ №346191 з 09.02.2018 р. по 14.03.2018 р. Пацієнтка була оглянута МСЕК 07.03.2018 року. Висновок: продовжити лікування за листком непрацездатності: листок непрацездатності АДВ №346900 з 15.03.2018 р. по 14.04.2018 р.ґ., листок непрацездатності АДВ №347438 з 15.04.2018 р. по 16.05.2018 р.,\~ листок непрацездатності АДП №678410 з 17.05.2018 р. по 19.06.2018 р., листок непрацездатності АДП №678792 з 20.06.2018 р. по 23.07.2018 р. Пацієнтка була оглянута МСЕК 04.07.2018 р. - інвалідом не визнана, рекомендовано продовжити лікування за листком непрацездатності: листок непрацездатності АДП №679138 з 24.07.2018 р. по 28.08.2018 р.,листок непрацездатності АДП №679587 з 29.08.2018 р. по 29.09.2018 р. Листок непрацездатності АДП №634031 з 30.09.2018 р. по 05.11.2018 р. Пацієнтці було зроблено рентгенограмму №5807 від 29.10.2018 р. Пацієнтка була оглянута МСЕК 07.11.2018 р. присвоєна третя група інвалідності з 06.11.2019 року (а.с. 15). Оцінюючи надані докази, ступень завданої шкоди здоров`ю позивачу, що призвело до фізичних страждань, тривалий період лікування, присвоєння інвалідності, суд визначає з урахуванням вимог розумності, виваженості, справедливості та обставин справи у розмірі 50 000 грн. На підставі чого, позов частині вимог про стягнення моральної шкоди підлягає частковому задоволенню. В силу п.п. 2,6 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», позивач звільнена від сплати судового збору. При цьому між позивачем та адвокатом Кашура М.Ю було укладено договір від 08 лютого 2019 року про надання правової допомоги у цивільному проваджені, відповідно до якого надані послуги: консультація 30 хв. - 500 грн., підготовка позову 2 год. - 2000 грн., базова ставка гонорару -4000 грн., участь у судовому засіданні 1 год. 1000 грн., складання заперечення на відзив 1 год 1000 грн., а разом витрачено 8500,00 грн.. В підтвердження оплати виконаних робіт в вищезазначеному розмірі, надано копію квитанції № 363153 від 08 лютого 2019 року (а.с. 18, 22, 23) Також між позивачем та адвокатом Кашура М.Ю було укладено договір від 14 грудня 2018 року про надання правової допомоги у кримінальному проваджені, відповідно до якого представлялись інтереси як потерпілої та цивільного позивача. Разом витрачено на допомогу 5000,00 грн.. В підтвердження оплати виконаних робіт в вищезазначеному розмірі, надано копію квитанції № 363152 від 14 грудня 2018 року (а.с. 18-21) Відповідно до\~ч.1\~ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати позивача на оплату послуг адвоката в кримінальному провадженні не відносяться до витрат по даній справі, в силу ч.1 ст. 133 ЦПК України, на підставі чого не підлягають стягненню з відповідача в такому порядку. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, суд розподілює судовий збір пропорційно до задоволених вимог в розмірі 1921, 00 грн. за вимогу стягнення майнової шкоди та 500 грн. за вимогу стягнення моральної шкоди, які підлягають стягненню з відповідача на користь держави в силу ч.6 ст. 141 ЦПК України. Враховуючи, що відповіді на відзив та інших процесуальних документів не було, витрати на правову допомогу підлягають частковому стягненню в сумі 7500,00 грн., без урахування 1000 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial