Jurisdiction: civil
Date: 2019-08-22 00:00:00

11.06.2019 позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру частки спадкодавця у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, визнання права власності. Посилався на те, що він успадкував після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , нерухоме майно, а саме: - 13/20 часток домоволодіння за [ADDRESS] та дві частки земельної ділянки: - частку земельної ділянки площею 0,1000га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та [PERSON] ; - частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала померлій на праві спільної сумісної власності з відповідачами. Свідоцтво про право на спадщину за законом на 13/20 часток домоволодіння за [ADDRESS] йому видано нотаріусом 10.05.2019 за реєстровим № 3-326, а у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельні ділянки відмовлено, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 733/02-31 від 10.05.2019. Підставою для відмови став той факт, що вищевказані земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності, визначити частку померлої [PERSON] не вбачається за можливе, а тому, як наслідок, встановити склад спадкового майна після смерті [PERSON] також неможливо. Просив визначити розмір частки спадкодавця [PERSON] у праві спільної сумісної власності на земельні ділянки, а саме: 13/20 часток земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Визнати за ним право спільної часткової власності на 13/20 часток земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] та 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] в порядку спадкування за законом, після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою судді від 12.06.2019 відкрито провадження у справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 08.07.2019 ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру її частки у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку , визнання права власності на земельну ділянку за адресою [ADDRESS] . В позовній заяві [PERSON] посилалась на те, що вона успадкувала нерухоме майно, а саме: 5/20 часток житлового будинку з частиною надвірних споруд в [ADDRESS] та дві частки земельної ділянки: - частку земельної ділянки площею 0,1000га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та [PERSON] ; - частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить їй разом із відповідачами на праві спільної сумісної власності, що зазначено у відповідних державних актах на право власності на земельні ділянки. Просила, визнати за нею право приватної спільної часткової власності на 5/20 часток земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та право приватної спільної часткової власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді від 30.07.2019 прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про визначення розміру часток та визнання права спільної часткової власності на земельну ділянку, закінчено підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду. В зустрічній позовній заяві [PERSON] посилалась на те, що вона є власником нерухомого майна, а саме: - 1/10 частки домовоодіння в [ADDRESS] та дві частки земельної ділянки: - частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та [PERSON] ; - частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить їй разом із відповідачами на праві спільної сумісної власності, що зазначено у відповідних державних актах на право власності на земельні ділянки. Просила, визнати за нею право приватної спільної часткової власності на 1/10 частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та право приватної спільної часткової власності на 1/3 частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача, адвокат Кузь О.М., в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги [PERSON] підтримав, проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] та [PERSON] не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнала у повному обсязі, свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про можливість розгляду справи у її відсутність, позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] визнала у повному обсязі, свої позовні вимоги підтримала, просила задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Представник третьої особи, Першої полтавської державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, при вирішенні справи покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. В ході розгляду справи установлено, що [INFO] померла [PERSON] . Першою полтавською державною нотаріальною конторою 19.10.2018 заведена спадкова справа № 335/2018. [PERSON] є спадкоємцем померлої відповідно до ст. 1268 ЦК України так як він постійно проживав за спадкодавцем на час відкриття спадщини. Дані про інших спадкоємців у спадковій справі відсутні та будь-яких інших заяв у спадковій справі немає. Постановою Першої полтавської державної нотаріальної контори від 10.05.2019 № 733/02-31 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 0,1000 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , та на частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 цільове призначення - для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] , після смерті [INFO] його матері [PERSON] , оскільки вищевказані земельні ділянки перебувають у спільній сумісній власності, визначити частку померлої [PERSON] не вбачається за можливе, а тому, як наслідок, встановити склад спадкового майна після смерті [PERSON] також неможливо ( а.с.14-15). [PERSON] за життя разом із співвласниками [PERSON] та [PERSON] не визначили частки в спільній сумісній власності на спірні земельні ділянки. Державним нотаріусом Першорї полтавської державної нотаріальної контори видано [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на 13/20 часток домоволодіння за номером [ADDRESS] ( а.с.7). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.11.1984 [PERSON] є власником 5/20 часток житлового будинку з частиною надвірних споруд в [ADDRESS] та двох часток земельної ділянки: - частку земельної ділянки площею 0,1000га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0154 , цільове призначення - для будівництва і обслуговсування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на праві спільної сумісної власності з [PERSON] та [PERSON] ; - частку земельної ділянки площею 0,0203 га, кадастровий номер 5310136400:14:005:0153 для ведення садівництва, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до договору купівлі-продажу від 25.09.1980 [PERSON] є власником 4/25 частки домоволодіння в [ADDRESS] на земельній ділянці [ADDRESS] . (а.с.73-74). Рішенням Київського районного народного суду м. Полтави від 18.07.1983 змінено ідеальні частки в домоволодінні по [ADDRESS] за [PERSON] 13/20 частини, [PERSON] 5/20 частини, [PERSON] 1/10 частина ( а.с.75). Із технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] убачається, що власниками є [PERSON] - 1/10 частини, [PERSON] - 5/20 частини та [PERSON] - 13/20 частини ( а.с.77-81). Згідно ч. 1 ст.. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Право приватної власності є непорушним. Ч. 1,2 ст. 355 ЦК України зазначено, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Ч. 1 ст. 86 Земельного кодексу України визначено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Відповідно до п. г ч. 1 ст. 87 ЗК України право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає: за рішенням суду. Згідно ч. 4,5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. У п.21 постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд відповідно до статті 88 ЗК України бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі . Якщо до вирішення судом спору між співвласниками жилого будинку розмір часток у спільній власності на земельну ділянку, на якій розташовані будинок, господарські будівлі та споруди, не визначався або вона перебувала у користуванні співвласників і ними не було досягнуто угоди про порядок користування нею, суду при визначенні частини спільної ділянки, право на користування якою має позивач (позивачі), слід виходити з розміру його (їх) частки у вартості будинку, господарських будівель та споруд на час перетворення спільної сумісної власності на спільну часткову чи на час виникнення останньої. Статтею 1216 ЦК України встановлено, що однією із підстав набуття права власності є спадкування, яке визначається законом як перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В силу ст.. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно ст.. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст.. 46 Закону України «Про нотаріат», нотаріуси або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, має право витребовувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії Згідно до п. 4.15 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністертва юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5 , видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до глави 13 вказаного Порядку, нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо не подано відомості (інформацію) та документи, необхідні для вчинення нотаріальної дії. Ч. 1 ст. 120 Земельного кодексу України передбачено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Ч. 4 ст. 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Відповідно до ст.. 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Відповідно до пункту 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 « Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки позивач [PERSON] позбавлений можливості отримати спадщину в установленому законом порядку, через нотаріальну контору, його право на отримання спадщини порушене та підлягає захисту, шляхом визначення розміру частки спадкодавця у спільному майні та визнання права власності на частку спадкодавця. Також, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] та [PERSON] , оскільки вони є співвласниками спірних земельних ділянок і розмір їхніх частко у праві спільної власності не визначений. Суд також враховує ту обставину, що сторони у справі визнали первісні та зустрічні позовні вимоги, визнання позову відповідає вимогам чинного законодавства і не порушує прав третіх осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved