Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-09 00:00:00

11 травня 2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою згідно якої 02 лютого 2008 року сторони зареєстрували шлюб від якого мають синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Спільне життя в сторін не склалося, вони не зійшлись характерами, сімя фактично розпалась, сімейні відносини не підтримують більше двох місяців, спільне господарство не ведеться, тому за таких обставин шлюб існувати не може. Спору відносно майна та місця проживання і виховання дітей немає. У звязку із зазначеними обставинами позивач просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON], неповнолітніх дітей залишити на її утриманні та вихованні до досягнення ними повноліття. В судове засідання позивач не зявилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги зменшила та просить задовольнити позов в частині щодо розірвання шлюбу та залишення після розлучення набутого в шлюбі прізвища. Також вказала, що примирення в наданий судом строк не відбулось. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву згідно якої просить справу розглядати у його відсутність, позовні вимоги визнає, в наданий судом строк примирення не відбулось. Відповідно до ч. 2 ст. 158 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності. Судове засідання проведено у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ч. 1 ст. 55, ч.ч. 3, 4 ст. 56, ч. 2 ст. 104, ч. 1 ст. 110, ст. 112, ст. 113 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається; дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв'язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом; шлюб припиняється внаслідок його розірвання; позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя; суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення; особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Так, згідно свідоцтва про шлюб серія 1-БВ № 046309 [PERSON], [INFO], уродженець [INFO], та [PERSON], [INFO], уродженка м. Нефтеюганськ Тюменської області, Російська Федерація, зареєстрували шлюб 02 лютого 2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Летичівського районного управління юстиції, актовий запис №07, прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Згідно свідоцтв про народження [PERSON] народився [INFO], [PERSON] народився [INFO], їх батьками є сторони. Ухвалою суду від 31 травня 2017 року сторонам надано строк для примирення один місяць. З позовної заяви та письмових заяв позивача і відповідача вбачається, що сторони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, спору відносно майна та місця проживання дітей немає, в наданий судом строк примирення між ними не відбулося, тому суд вважає вказані обставини такими, які свідчать, що їх сім'я розпалась і подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам, після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище, що набуте в шлюбі. Судові витрати необхідно стягнути з відповідача, оскільки у відповідності до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved