Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-03 00:00:00

12.11.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача, в якому просив стягнути на його користь 4030,33 грн. належних при звільненні сум та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 9041,44 грн. В судовому засіданні позивач підтримав свої вимоги та наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача позов не визнала, пояснила, що на день звернення позивача до суду заборгованість по заробітній платі йому була виплачена в повному обсязі. Проти стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні представник відповідача заперечила, мотивуючи тим, що така затримка сталася не з вини відповідача, оскільки ПАТ «ЧЕЗАРА» знаходиться в скрутному матеріальному становищі. Заслухавши учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] працював в ПАТ «ЧЕЗАРА» налагоджувальником контрольно-вимірювальних, був звільнений з роботи з 14.07.2014 року у зв'язку зі скороченням штату (п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України). Згідно ст. 43 Конституції України, кожна людина має право на заробітну плату, не нижчу ніж встановлену законом, право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Статтею 116 КЗпП України передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Проте, судом встановлено, що відповідачем такі розрахунки своєчасно не були здійснені. Остаточний розрахунок в повному обсязі з позивачем було проведено 12.11.2014 року. За таких умов, вимога позивача про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати в сумі 4030,33 грн. є безпідставною та підлягає відхиленню. Частиною 1 ст. 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Суд не бере до уваги посилання представника відповідача на скрутне матеріальне становище підприємства як аргументацію того, що заборгованість по виплаті заробітної плати виникла не з вини відповідача, і вважає, що сама по собі відсутність коштів у роботодавця не виключає його відповідальності. Судом встановлено, що затримка розрахунку з позивачем склала 69 робочих днів. Відповідно до довідки ПАТ «ЧЕЗАРА» № 466/126 від 27.11.2014 року середньоденний заробіток [PERSON] складає 106,07 грн. без утримання податку і обов'язкових платежів. За таких умов, борг відповідача з виплати вищевказаної компенсації за час затримки розрахунку при звільненні з 14.07.2014 року по 12.11.2014 року становить 7318,83 грн. (без загальнообов'язкових відрахувань). Оскільки відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне у відповідності до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави 243,60 грн. судового збору.

Outcome: partial