Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-16 00:00:00

11.06.2015р. позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про виділ в натурі частини будинку та визначення порядку користування земельною ділянкою. На обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що відповідно до рішення Савранського районного суду Одеської області від 15.02.2011 року за ним визнано право власності на ? частину житлового будинку з господарськими спорудами за № 7, що розташований по вул. Будьоного в с. Осички Савранського району Одеської області. Власником іншої ? частини житлового будинку з господарськими спорудами відповідно до заповіту від 30.07.2007р. складеного померлою [PERSON], являється відповідач. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням про укладення угоди щодо поділу домоволодіння з господарськими будівлями та прилеглою земельною ділянкою в добровільному порядку, проте відповідач відмовляється. В звязку з викладеним позивач змушений звернутись до суду з даним позовом. Позивач 17.02.2015р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову так як вважає, що визначити можливість поділу домогосподарства можливо лише за висновками судової будівельно-технічної експертизи, яка не відбулася з вини позивача. Суд вивчивши матеріали справи, повно і всебічно зясувавши всі обставини справи дійшов до висновку про те, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до вимог ст. 214 ЦПК України, під час ухвалення судового рішення суд вирішує, чи мали місце обставини справи, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, які правовідносини випливають із встановлених обставин, яка правова норма підлягає застосуванню до цих правових відносин та інші. Оцінка зібраних по справі доказів має здійснюватися за правилами, передбаченими ст. 212 ЦПК України з урахуванням положень ст.ст. 57-66 ЦПК України. Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідно до вимог ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі. Таким чином, суд, розглядаючи цивільну справу у порядку позовного провадження, повинен повно і всебічно зясувати фактичні обставини справи, однак не вправі виходити за межі заявлених позовних вимог та тієї доказової бази, яка сформована за рахунок доказів, поданих до суду самими учасниками процесу. Судом встановлено. Відповідно до рішення Савранського районного суду Одеської області від 15.02.2011 року за позивачем визнано на праві власності ? частину житлового будинку з господарськими спорудами за № 7, що розташований по вул. Будьоного в с. Осички Савранського району Одеської області (а.с.12). Після набрання вищезазначеного рішення законної сили, позивач звернувся до ТОВ «Савранське РБТІ» та 05.05.2011р. була проведена державна реєстрація права власності на ? частку житлового будинку з надвірними спорудами за № 7, що розташований по вул. Будьоного с. Осички Савранського району Одеської області та внесений відповідний запис до реєстру прав власності на нерухоме майно про реєстрацію права власності, а також виготовлено технічний паспорт на прізвище позивача про що свідчить копія витягу про державну реєстрацію прав та копія технічного паспорта на вказаний будинок (а.с.7-10). Згідно зі\~ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Суб'єктами права спільної часткової власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, держава, територіальні громади. Відповідно до ст.. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Ч. 1 ст. 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. В силу ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Так, 06.07.2015р. ухвалою Савранського районного суду Одеської області, за клопотанням позивача, призначено судову будівельно-технічну експертизу та провадження по даній справі зупинено (а.с.24). 25.08.2015р. позивачу надіслано клопотання судового експерта [PERSON] від 20.07.2015р. про надання додаткових матеріалів для виконання судової будівельно-технічної експертизи по даній справі, а також рахунок фактуру №102 від 20.07.2015р. для оплати (а.с.26-25). 24.11.2015р. в звязку із ненаданням додаткових матеріалів згідно вищевказаного клопотання та відсутністю оплати за проведення судової будівельно-технічної експертизи, судовий експерт повернула матеріали справи до суду без виконання (а.с.31). Згідност. 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Ч.1\~ст. 146 ЦПК України\~передбачає, що у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з'ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Суд переконаний, що висновки зазаначеної експертизи є необхідними при вирішенні даної справи по суті. Враховуючи викладене та те, що позивач ухилився від подання експерту копії правовстановлюючих документів та технічну документацію на земельну ділянку, що розташована за адресоювул. Будьоного 7, с. Осички Савранського району Одеської області, а також не здійснив оплату, для проведення судової будівельно-технічної експертизи, тому в позові слід відмовити за недоведеністю позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України понесені позивачем судові витрати не компенсуються у зв'язку відмовою у задоволенні позову у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed