Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-12 00:00:00

10 січня 2018 року, позивач [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Чернівці з позовною заявою до відповідача [PERSON], адреса здійснення діяльності: [ADDRESS] про повернення коштів. Ухвалою судді від 24 січня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду у спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні. Позивач [PERSON] мотивує свої позовні вимоги тим, що 18 грудня 2010 року ним було передано відповідачу адвокату [PERSON] кошти в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч гривень) для передачі потерпілій [PERSON] в рахунок відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, учасником якого є його син - [PERSON] Пізніше, а саме 11 лютого 2017 року ним було передано адвокату [PERSON] кошти в сумі 28 000 (двадцять вісім тисяч гривень), та 07 березня 2017 року кошти в сумі 200,000 (дві тисячі вісімсот євро), що на той момент у відповідності до офіційного курсу НБУ становило в еквіваленті 81172,00 (вісімдесят одну тисячу сто сімдесят дві гривні), для тих самих цілей. Грошові кошти надавалися саме адвокату [PERSON], так як він був представником потерпілих у вказаній ДТП. Загалом відповідачу адвокату [PERSON] ним було передано кошти в сумі 159 172,00 (сто п'ятдесят дев'ять тисяч сто сімдесят дві гривні) для відшкодування шкоди завданої внаслідок ДТП, учасником якої був мій син [PERSON], що підтверджується розписками виданими йому адвокатом [PERSON] Проте в позовній заяві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення від 07.04.2017 року, адвокат [PERSON] зазначає, що відповідач по справі, тобто його син, оплатив позивачам (потерпілим) кошти у сумі 150000,00 (сто п'ятдесят тисяч гривень), що дає підставу зробити висновок, що різниця між сумою, яку він йому передав, та сумою отриманою позивачами (потерпілими) становить 9 172,00 (дев'ять тисяч сто сімдесят дві гривні), і дані кошти не надійшли до потерпілих, внаслідок чого не були враховані як при поданні позову до суду, так і при постановленні вироку Новоселицького районного суду від 14.12.2017 року в даному кримінальному провадженні. Вважає, що передані ним кошти в сумі 9172,00 грн. відповідачу підлягають поверненню йому, так як він не надавав дані грошові кошти адвокату [PERSON] для залишення їх у його власності. 12 лютого 2018 року адвокат Дубець Оксана Степанівна, на підставі договору про надання правової (правничої) допомоги від 06 лютого 2018 року в інтересах відповідача [PERSON] по даній справі подала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити в задоволенні позову та у порядку ст. 178 ч. 3 п.8 ЦПК подано розрахунок витрат понесених за розгляд даної справи. Як вбачається з відзиву на позов, відповідачем понесені витрати на правову допомогу в розмірі 5202,30 грн., які просить стягнути на його користь з позивача. В судовому засіданні позивач надав аналогічні пояснення позовній заяві, просив задовольнити позов. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позовної заяви, просив відмовити по суті за безпідставністю. При розгляді справи в судовому засіданні відповідач [PERSON] відмовився від свого клопотання щодо стягнення з позивача на його користь у відшкодування витрат понесених ним при розгляді даної справи на правову допомогу. Ухвалою суду від 13 лютого 2018 року прийнято відмову відповідача від свого клопотання про стягнення суми коштів на його користь у відшкодування понесених ним витрат на професійну правову допомогу. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи приходить до наступних висновків. Відповідно до положень ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межахзаявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, а кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що в позовній заяві [PERSON] зазначає про те, що відповідач адвокат [PERSON] безпідставно привласнив і утримує належні йому кошти в сумі 9172,00 грн. Як вбачається з матеріалів справи відповідач по цій справі адвокат [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги (кримінальні провадження) від 28 листопада 2016 року представляв інтереси потерпілих [PERSON] та [PERSON] в кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 286 КК України. Зокрема, діючи на підставі договору про надання правової допомоги та відповідно до норм Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», потерпілі [PERSON] та [PERSON] уповноважили адвоката [PERSON] отримати належну їм майнову та моральну шкоду, яку родичі обвинуваченого мали намір їм сплатити. Так, адвокатом [PERSON] від батька обвинуваченого - позивача по даній справі, були отримані кошти: 13 грудня 2016 року в сумі 50 000,00 грн.; 11 лютого 2017 року в сумі 28 000,00 грн. та 07 березня 2017 року в сумі 2 800,00 євро. Про отримання цих коштів, відповідачем було надано позивачу відповідні розписки, оригінали які наявні у позивача, про що останній не заперечував в судовому засіданні. Вказані кошти адвокат [PERSON] передав потерпілій [PERSON] 24 квітня 2017 року, про що остання написала йому розписку. Отже, на момент розгляду Новоселицьким районним судом Чернівецької області кримінального провадження та винесення вироку по справі, кошти, які позивач передав адвокату [PERSON], повністю були передані потерпілим. При цьому кошти були передані саме у тій грошовій валюті, якою і були отримані від позивача, а саме: 78 000,00 гривень та євро. Щодо зазначеної в позовній заяві про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення від 07 квітня 2017 року, суми в розмірі 150 000,00 грн., встановлено наступне. В позовній заяві адвокатом [PERSON] було зазначено, що відповідач - [PERSON], оплатив позивачам 150 000,00 грн. Але, з прослуханого в судовому засіданні технічного аудіо запису судового засідання Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2017 року вбачається, що в ході судового розгляду кримінального провадження Новоселицьким районним судом Чернівецької області в судовому засіданні 14 грудня 2017 року, за клопотанням захисника обвинуваченого Ноцького О.В., було встановлено, що станом на 07 березня 2017 року, а саме на момент отримання останньої суми відшкодування майнової та моральної шкоди, загальна сума відшкодування становила 158 220,00 грн. (з розрахунку 28,62 грн. за один євро по курсу НБУ станом на 07 березня 2017 року). Вказана сума була озвучена захисником обвинуваченого та визнана представником потерпілих адвокатом [PERSON] Погодження вказаної суми відшкодування майнової та моральної шкоди підтверджується записом судового засідання (диск з технічним записом судового засідання від 14 грудня 2017 року). Крім того, Новоселицьким районним судом Чернівецької області в рамках кримінального провадження частково були задоволені вимоги потерпілих по цивільному позову, в тому числі із врахуванням сплати родичами обвинуваченого потерпілим 158 220,00 грн., що вбачається з копії вироку від 14.12.2017 року у справі №720/546/17-к. Щодо посилання позивачем на ст. 1212 Цивільного кодексу України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Аналізуючи норми ч. 1 ст. 1212 ЦК України, умовою для повернення майна є його безпідставне набуття або збереження. У спірних відносинах, які виникли між позивачем та відповідачем існувала підстава збереження адвокатом [PERSON] грошових коштів, які він отримав від позивача, а саме: адвокат [PERSON] відповідно до договору про надання правової допомоги та Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» виступав представником потерпілих, які доручили йому в тому числі і отримання коштів. У кого і могли виникнути претензії щодо безпідставного набуття або зберігання майна, так це саме у потерпілих по кримінальному провадженню, якби адвокат [PERSON] не передав би їм всю суму коштів або її частину. Верховний Суд України, 24 вересня 2014 року, розглянувши справу №6-122 цс 14, предметом якої був спір про стягнення безпідставно набутих коштів, зробив правовий висновок, відповідно до якого ст. 1212 ЦК України застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуте з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов'язання повернути майно потерпілому. Також позовні вимоги позивача спростовуються копією апеляційної скарги, а саме: якщо позивач вважає, що сума коштів, яку він сплатив потерпілим в кримінальному провадженні через адвоката [PERSON] є більшою, ніж зазначена в цивільному позові і суд першої інстанції при винесенні вироку та задоволенні цивільного позову не врахував зроблені захисником Ноцьким О.В. зауваження щодо невірно зазначеної суми відшкодованих коштів, то він (позивач) міг вказати про це в апеляційній скарзі, яка була подана захисником його сина Ноцьким О.В. на вирок Новоселицькго районного суду Чернівецької області від 14 грудня 2017 року. Однак, позивачем цього зроблено не було. Таким чином, всупереч положенням ст.ст. 77-81 ЦПК України позивачне довів свій позов, зокрема, позивач не навів та не обґрунтував конкретні обставини справи на які посилається в своєму позові. Отже, виходячи з викладеного, позов [PERSON] до адвоката [PERSON] є безпідставним, а тому в його задоволенні слід відмовити. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed