Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-07 00:00:00

10.08.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей. Із позову вбачається, що з 17.09.2005 року позивачка перебуває з відповідачем по справі в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу з відповідачем вони мають неповнолітніх дітей: доньку- [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. З моменту народження другої дитини відповідач повністю самоусунувся від надання матеріальної допомоги на утримання дітей. В даний момент позивачка знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Відповідач працює та має високий стабільний прибуток. Нікому іншому відповідач аліментів не платить. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки його заробітку щомісяця, але не менш ніж 50%прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2017 року та до повноліття старшої доньки, [PERSON], а потім у розмірі ? частки від усіх видів заробітку, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття сина, [PERSON]. У судове засідання позивачка не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач у судове зсідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі. Згідно ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується матеріалами справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб 17 вересня 2005 року зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6) Як вбачається з копії свідоцтв про народження дітей у позивачки та відповідача від шлюбу народилося двоє дітей- донька [PERSON], [INFO] та син [PERSON], [INFO]. (а.с. 7,8). Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХII(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки та інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України й ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до п. 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) і виплачуються щомісячно. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач позов визнав та не заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2017 року й до досягнення старшою дитиною повноліття. Згідно приписів ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі. При таких обставинах, суд вважає, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісяця, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.08.2017 року й до досягнення старшою донькою повноліття підлягають задоволенню. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Обговорюючи питання про судові витрати, приймаючи до уваги ті обставини, що позивач при пред'явлені позову була звільнена від сплати судового збору на підставі Закону України «Про судовий збір», на виконання вимог ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 640 грн. 00коп.

Outcome: approved