Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-03 00:00:00

12.03.2018 року представник позивачів [PERSON] звернувся з позовом, в якому просив: визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по пров. Павла Глазового ([PERSON]), 23 в м. Первомайськ, Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 20.02.2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по пров. Павла Глазового ([PERSON]), 23 в м. Первомайськ, Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 20.02.2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області; визнати за [PERSON] право власності на 1/3 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд, що розташований по пров. Павла Глазового ([PERSON]), 23 в м. Первомайськ, Миколаївської області в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON], яка померла 20.02.2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області. Позовні вимоги мотивовані тим, що 02.03.2009 року в м. Первомайськ, Миколаївської області помер дідусь позивачів [PERSON] і після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, що складається з житлового будинку, що розташований по пров. Павла Глазового ([PERSON]), 23 в м. Первомайськ, Миколаївської області. Спадщину після смерті спадкодавця фактично прийняли мати позивачів - [PERSON], та її рідний брат, [PERSON]. Спадкова справа після смерті [PERSON] не відкривалася. 03.03.2010 року в м. Первомайськ, Миколаївської області помер [PERSON] і спадщину після його смерті фактично прийняли мати позивачів - [PERSON], але до нотаріуса за оформленням спадщини вона не зверталася. 20.02.2017 року в м. Первомайськ, Миколаївської області померла [PERSON] і після її смерті відкрилася спадщина на зазначений вище житловий будинок. Позивачі прийняли спадщину, шляхом подачі відповідних заяв до нотаріальної контори, але постановою від 02.02.2018 року їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на спадкове майно у звязку з тим, що договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти не відповідає вимогам законодавства. У звязку з зазначеними обставинами, нотаріус розяснила, що у разі смерті власника нерухомого майна та відсутності правовстановлюючого документу, питання визначення належності йому (спадкодавцю) цього майна та наступному його власнику (спадкоємцю) повинно вирішуватися у судовому порядку. 29.07.1970 р. за Рішенням Виконкому Первомайської міської ради депутатів трудящих № 613 [PERSON] було надане право індивідуального будівництва житлового будинку по пров. Павла Глазового, 23 (колишня [PERSON],19). 02.04.1971 року [PERSON] уклав договір з виконкомом Первомайської міської ради депутатів трудящих про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві приватної власності з числом кімнат від одної до пяти включно. 13.06.1971 року цей договір був посвідчений нотаріусом Першої Первомайської державної нотаріальної контори, реєстраційний № 1892. Після закінчення будівництва, на підставі акта приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських будівель індивідуального забудовника житловий будинок № 23, що знаходиться по вул. Павла Глазового (колишня [PERSON]) в м. Первомайськ, був введений в експлуатацію і 22.08.1982 року [PERSON] отримав дозвіл № 533 на оформлення правовстановлюючих документів на житловий будинок. Проте, свідоцтво про право власності на житловий будинок за життя не отримав, хоча всі необхідні документи у нього були в наявності та не було ніяких перешкод для видачі йому правовстановлюючого документу. Відповідно до п. 8.1. Тимчасового положення про порядок державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 7/5 від 07.02.2002 року, оформлення права власності не нерухоме майно з видачею свідоцтва про право власності на новозбудовані обєкти нерухомого майна проводилося органами місцевого самоврядування при подачі заяви фізичною особою, за наявності документа, що посвідчує право на земельну ділянку (таким документом, у моєму випадку являється договір про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності з числом кімнат від однієї до пяти включно від 02.04.1971 року) та документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує відповідність закінченого будівництвом обєкта проектній документації, державним будівельним нормам, стандартам і правилам (яким є акт приймання в експлуатацію закінченого будівництвом житлового будинку та господарських будівель індивідуального забудовника та висновок від 22.08.1982 р.). Отже, [PERSON] правомірно володів, користувався та розпоряджався своєю власністю. Як вбачається з викладеного вище, перешкод для отримання правовстановлюючого документу на будинок у нього не було, але у звязку зі смертю, питання щодо права власності залишилося неврегульованим. В судове засідання позивачі та їх представник [PERSON] не зявились, а останній надав заяву в якій позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, а справу розглядати у відсутність його та позивачів. Представник Первомайської міської ради Миколаївської області надала заяву з проханням розглядати справу у її відсутність, позов визнає, проти задоволення не заперечує. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні, та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Ст. 82 ч.1 ЦПК України передбачає, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена особою, набувається нею. Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно з ч. 1 ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 30 ЦПК України, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, предявляються за місцезнаходженням майна або основної його частини. На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги необхідно задовольнити, оскільки відповідач визнав позов, який є обґрунтованим і визнання відповідачем позову, не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому є підстави для визнання за позивачами права власності на житловий будинок в порядку спадкування за законом.

Outcome: approved