Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-26 00:00:00

11.06.2021 позивач звернувся до Івано-Франківського міського суду з позовом до відповідача, в якому просить [PERSON] на користь позивача заборгованість за договором позики від 09.12.202 в розмірі 50 526 грн., з яких 45 600 грн. - основна сума боргу, 560 грн. - 3% річних, 2518,62 грн. - пеня, 1 847,86 грн. - інфляційні збитки та стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Позов мотивує тим, що 09 грудня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого позивач надав у борг відповідачу грошові кошти в розмірі 45 600 грн., що на день позики за офіційним курсом НБУ становило 1 600 доларів США. Згідно даного договору позики відповідач зобов`язується повернути кошти в термін до 08 грудня 2021 року. На підтвердження укладеного договору позики та отримання коштів відповідачем була написана боргова розписка, в якій серед іншого зазначалося, що щомісяця відповідач буде виплачувати основну суму боргу по 50 доларів США з 7 по 9 число в зручному місці та часі для позикодавця в м. Івано-Франківську. Відповідно до п.2 договору позикодавець [PERSON] зберігає за собою. Право повернути всю суму повністю заздалегідь попередивши за два місяці до своїх намірів. З огляду на те, що відповідач жодного разу не повертала в обумовлені строки отримані в борг кошти, [PERSON] , 10.02.2021 надіслав на адресу відповідача рекомендованого листа -повідомлення (7649300322001) про дострокове повернення боргу у зв`язку з невиконанням боржником [PERSON] умов договору позики, 16.03.2021 на адресу позивача повернувся вищевказаний лист-повідомлення, у зв`язку з тим, що відповідач не вжила заходів щодо його отримання на пошті. Вважає, що така поведінка відповідача свідчить по небажання повертати грошові кошти та дає право [PERSON] достроково вимагати повернення переданих в позику грошових коштів. Загальна сума боргу за договором позики від 09.12.2020 станом на 09.06.2021 складає 50 526 грн, з яких: 45 600 - основна сума боргу, 560 грн. - 3% річних, 2 518,62 - пеня, 1 847,86 інфляційні збитки. 11.06.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу передано судді Кіндратишин Л.Р. 15.06.2021 ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. 15.07.2021 Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи без їх участі, стягнення витрат на правничу допомогу. Заперечення відносно проведення заочного розгляду справи суду не заявлено. Відповідач неодноразово в судове засідання не з`являлася, про день та час слухання справи була повідомлена відповідно до вимог закону, в тому числі через сайт «Судова влада». Правом на подання відзиву не скористалася. Заяви про розгляд справи за відсутності чи будь-яких інших клопотань відповідач не подавала. За таких обставин, з урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене. Відповідно до боргової розписки про отримання коштів від 09.12.2020, [PERSON] , [INFO] отримала від [PERSON] грошову позику у розмірі 45 600 грн., що в еквіваленті в доларах США становить 1 600, терміном до 08 грудня 2021 року, та зобов`язалась повернути дану позику у вищевизначений термін, а також на щомісячній основі оплачувати 50 доларів США з 7 по 9 число в рахунок основного боргу, у зручному місці та часі позикодавця в м. Івано-Франківську. Згідно 2 абзацу боргової розписки, позикодавець [PERSON] зберігає за собою право повернути всю суму повністю, заздалегідь попередивши за два місяці до своїх намірів. Відповідно до 3 абзацу, [PERSON] зобов`язується повідомити позикодавця про зміну адреси проживання та/чи реєстрації, а також особистого номера телефону в п`ятиденний термін, за електронною поштою позивача (а.с.3). Згідно листа-повідомлення [PERSON] від 10.02.2021, він повідомляє [PERSON] що до неналежного виконання нею взятих на себе зобов`язань, згідно боргової розписки, від 09.12.2020,а саме в положення про щомісячну виплату, з 07 по 09 числа, 50 доларів США по курсу в рахунок основної суми боргу. 10.02.2021 [PERSON] направив [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , лист-повідомлення про повернення всієї суми в розмірі 1 600 доларів США по курсу НБУ, згідно умов боргової розписки (а.с.7, 8), та згідно трекінгу відправлень Укрпошти 15.02.2021 відправлення не вручене під час доставки та повернуто за зворотною адресою (а.с.8 - зворотній бік). Статтею 1046 ЦК України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідно до статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, або речі, визначені родовими ознаками, у такій же кількості, такого ж роду такої ж якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, встановлені договором. Отже за своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, і може не співпадати з датою складання розписки, яка посвідчує цей факт, однак у будь-якому разі складанню розписки має передувати факт передачі коштів саме у борг. Отже у разі пред`явлення позову про стягнення боргу позивач повинен підтвердити своє право вимагати від відповідача виконання грошового зобов`язання. Згідно з ч. 2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Верховний Суд України у Постанові від 18 січня 2017 року по цивільній справі №6-2789цс16 та у Постанові від 18 вересня 2013 року по цивільній справі №6-63цс13 висловив правову позицію, у якій зазначив, що, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видає боржник кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. В контексті даної правової норми обов`язковими реквізитами боргового документу є власноручний підпис позичальника, його уповноваженого представника, а факультативними - дата, місце видачі, вказівка про свідків тощо. З цих підстав суд дійшов висновку те, що надана позивачем на підтвердження укладання договору позики між ним та відповідачем розписка позичальника, свідчить про виникнення між сторонами правовідносин, які регулюються положеннями цивільного законодавства щодо договорів позики. Таким чином між сторонами був укладений договір позики грошей на визначений термін. За умовами даного договору позивач передав відповідачу зазначену грошову суму у позику, а відповідач зобов`язався, відповідно, повернути отримані кошти готівкою. Згідно з ч. 2 ст.1049 ЦК України за договором позики на позичальникові лежить обов`язок повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором. Відповідач не виконувала умови боргової розписки, від 09.12.2020 відповідно до якої у період з 7 по 9 число кожного місяця мала повертати позикодавцю 50 євро, та на вимогу позикодавця від 10 лютого 2021 року не повернула йому всю позичену суму коштів. Вимоги позивача про повернення вказаної сумі позики в загальному розмірі 50 526 грн. залишені відповідачем без задоволення. Отже, в борговій розписці, виданій відповідачем позивачу, містяться дані про укладення договору позики, його умови, сума отриманих коштів, а також строк та умови їх повернення. Разом з тим,статтею 1050 ЦК України визначено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З розрахунку, наданого позивачем вбачається, що сума боргу становить 45 600,00 грн., а також 3% річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 560 грн., пеня в розмірі 2 518,62 грн. та інфляція в розмірі 1847 грн. Суд погоджується з розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Оскільки відповідач не виконав свої зобов`язання і своєчасно не повернув борг, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за борговою розпискою від 09.12.2020, в сумі 45 600,00 грн., а також 3% річних з простроченої суми за період прострочення в розмірі 560 грн., пеня в розмірі 2 518,62 грн. та інфляція в розмірі 1847 грн., у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Згідно з положеннями ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Стороною позивача у позовній заяві подано попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс та очікує понести у зв`язку з розглядом справи, який становить 7 000 грн., з яких: надання юридичних консультацій - 500 грн.,підготовка та написання позовної заяви - 2 000 грн., написання відповіді на відзив - 1 500 грн., участь адвоката в трьох судових засіданнях 3 000 грн. (участь адвоката в одному судовому засіданні становить 1 000 грн.), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру від 11.06.2021 (а.с.1-2) До матеріалів справи додано: квитанцію до прибуткового касового ордера №11/06/21 від 11 червня 2021 року, відповідно до якого від [PERSON] у справі про стягнення боргу з [PERSON] , адвокатом Круцем В.М., прийнято 7 000 грн., з яких: надання юридичних консультацій - 500 грн., підготовка та написання позовної заяви - 2 000 грн., написання відповіді на відзив 1 500 грн., участь адвоката в трьох судових засіданнях 3 000 грн. (участь адвоката в одному судовому засіданні становить 1000 грн.) (а.с.9); ордер про надання правничої (правової) допомоги [PERSON] на підставі договору про надання правової допомоги №11/06/21 від 11.06.2021 у Івано-Франківському міському суді Івано-Франківської області адвокатом Круцем Володимиром Мироновичем від 11.06.2021 (а.с.10); акт виконаних робіт від 26.08.2021 укладений між адвокатом Круцем Володимиром Мироновичем та [PERSON], сторони погодили, що вартість однієї години наданої правової допомоги складає 1 000 грн., загальна сума наданих послуг становить 7 000 грн. згідно вказаної вище квитанції. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, відзиву на позов не надходило, відповідно і відповідь на відзив не була подана; адвокат був присутній у судовому засіданні один раз -28.07.2021 ( а.с. 43, протокол судового засідання ), в подальшому подав заяви про розгляд справи без участі. У справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020, Велика Палата Верховного Суду вказала, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Таким чином, суд дійшов висновку про можливість стягнення 3500 грн. витрат на правничу допомогу, понесених позивачем з відповідача, що складаються з 500 грн. (консультація), 2500 грн. ( написання позовної заяви) та 1000 грн. ( участь в одному судовому засіданні). На підставі ст. 141 ЦПК України, та як позов задоволено, судовий збір сплачений позивачем слід стягнути з відповідача в користь останнього.

Outcome: approved