Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

10 липня 2015 року між ПАТ КБ «Приватбанк» (Банк) та [PERSON] (Позичальник) було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання позичальником зобовязань по кредитному договору № ZPJCRG61280251 від 28.08.2013 (договір 1), № SAMDN52000071645781 від 20.12.2012 (договір 2), відповідно до якої: - заборгованість по договору 1 з дати підписання генеральної угоди становить 9 522,69 грн. (п. 1.1.2), дата остаточного погашення заборгованості за договором 1 31.07.2018 (п. 1.1.3); - заборгованість по договору 2 з дати підписання генеральної угоди становить 12 586,66 грн. (п. 1.2.2), дата остаточного погашення заборгованості за договором 2 31.07.2018 (п. 1.2.3); - з метою погашення заборгованості за договорами позичальник зобовязується в день підписання генеральної угоди мати залишок на будь-якому відкритому в банку рахунку в розмірі 1340,00 грн. (п. 1.3); - банк надає позичальнику строковий кредит в сумі 20 769,35 грн. на строк 36 місяців, з 10.07.2015 по 31.07.2018, шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 20 769,35 грн. в обмін на зобовязання позичальника з повернення кредиту, сплаті процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом у зазначені в Заяві, Умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється наступним чином: починаючи з «1» по «25» число кожного місяця позичальник надає банку грошові кошти (щомісячний платіж) в сумі 753,51 грн. для погашення заборгованості за кредитом, що складається з заборгованості за кредитом, процентів, а також інших витрат, відповідно до Умов і правил. Дата останнього погашення заборгованості має бути не пізніше 31.07.2018 (п. 2.1); - за наявність простроченої заборгованості за генеральною угодою позичальник сплачує банку штраф в розмірі 2 325,81 грн. (п. 2.2). Станом на 21.10.2016 відповідач через неналежне виконання умов генеральної угоди від 10.07.2015 має заборгованість у розмірі 24 576,50 грн., а саме: 16 912,96 грн. заборгованість за кредитом; 2 005,35 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 3 332,55 грн. заборгованість за комісією; штраф 2 325,64 грн., що підтверджується доданим до позовної заяви розрахунком заборгованості. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти, як це передбачено ч. 1 ст. 1048 ЦК України. За визначенням ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами. Визначення поняття зобовязання міститься у ч. 1 ст. 509 ЦК України, відповідно до якої зобовязання це правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобовязана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обовязку. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобовязання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). Одним із видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо у зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Наслідки прострочення позичальником повернення позики визначено у ст. 1050 ЦК України. Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч. 2 ст. 1050 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене та зважаючи на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку про обґрунтованість позову та визнає його таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано платіжне доручення від 26.10.2016, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 1378,00 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню на його користь з відповідача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved