Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-03 00:00:00

12.08.2021 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області, про позбавлення батьківських прав. Ухвалою судді від 18.08.2021 року провадження по справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання на 30.09.2021 року. Ухвалою суду від 30.09.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження. Позивачка мотивує свої вимоги тим, що з 15.03.2008 року позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, в якому мають сина - [PERSON] , [INFO] . Шлюб було розірвано 13.06.2013 року рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області. Після розлучення неповнолітній син проживає разом з позивачкою та на теперішній час постійно знаходиться на її утриманні і вихованні. З 14.04.2008 року, за рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області відповідач повинен сплачувати аліменти на дитину [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини, але аліментні зобов`язання не виконувалися, внаслідок чого виникла заборгованість у розмірі 68014,29 грн.. Із сином відповідач не спілкується, не цікавиться станом його здоров`я, матеріальної допомоги не надає, має заборгованість зі сплати аліментів. [PERSON] усунувся від виконання батьківських обов`язків. Всі питання щодо виховання дитини позивачка вирішує самостійно. Тому просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо його сина - [PERSON] , [INFO] . Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, надала заяву, у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечувала (а.с. 48). Відповідач [PERSON] , про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву та заяви про розгляд справи за його відсутності не надав (а.с.46). Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Лиманської міської ради Донецької області Голєв С.І., про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечував проти задоволення позовних вимог (а.с. 40-41, 47). Ухвалою суду від 04.11.2021 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 25.06.2008 року, батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с.5). Відповідач [PERSON] та позивачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 15.03.2008 року, який рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 13.06.2013 року було розірвано (а.с. 10, 11). Рішенням Краснолиманського міського суду Донецької області від 02.03.2012 року відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти на утримання своєї дитини сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини (а.с. 49). Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] за період з 01.06.2019 року по 12.08.2021 року, наданого державним виконавцем, заборгованість складає 68014,29 гривень (а.с. 18-19). З довідки про реєстрацію місця проживання особи від 17.06.2021 року, вбачається що [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.14), разом з матір`ю [PERSON] . Відповідно до довідки № 83 від 07.06.2021 року та характеристики, виданої директором Лиманської ЗОШ І-ІІІ ст. № 4, учень 7 класу [PERSON] , [INFO] , регулярно відвідує заняття, дитина завжди охайна, мати дитини спілкується з педагогами, батько [PERSON] протягом 2019-2020, 2020-2021 р.р., в шкільний заклад не з`являвся, не цікавився шкільним життям сина, не брав участі у батьківських зборах, не спілкувався з вчителями (а.с. 12-13). Згідно характеристики з місця роботи позивачка має позитивну характеристику (а.с. 17). Згідно акту обстеження умов проживання [PERSON] від 07.07.2021 року комісія вважає, що в родині створені умови проживання для малолітнього [PERSON] , [INFO] , (а.с. 15). Згідно висновку виконавчого комітету Лиманської міської ради Донецької області № 22 від 13.07.2021 року, орган опіки та піклування Лиманської міської ради вважає можливим позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно його малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який повністю відсторонився від виховання та матеріального забезпечення дитини (а.с. 20-21). З наданих доказів вбачається, що батько дитини - [PERSON] , участі у житті та вихованні малолітнього [PERSON] , [INFO] , не приймає. Відповідно до ч. 4 ст. 19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Відповідно до ч. 5 ст. 19 СК України орган опіки та піклування має подавати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Стаття 150 Сімейного Кодексу України встановлює обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини та передбачає, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Згідно пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя (не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти). Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Разом з тим, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківські обов`язки, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей (п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав»). Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дитини, не надає допомоги на її утримання, суд приходить до висновку про його ухилення від виконання батьківських обов`язків, що є підставою для позбавлення батьківських прав. При цьому суд виходить з вимог ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явився, не скористався своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надав належних доказів, які спростовують доводи позивача. Отже, позовні вимоги [PERSON] щодо позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судовий збір включено до складу судових витрат. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Позивачкою [PERSON] при поданні до суду позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн. (а.с. 3). Оскільки позовні вимоги позивачки задоволені в повному обсязі, у відповідності до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки слід стягнути судовий збір в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved