Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-10 00:00:00

10.12.2019 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» - Гребенюк Олександр Сергійович звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості. Вимоги обґрунтовано тим, що відповідно до укладеної Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.03.2015 року відповідач отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 11937,01 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Однак свої зобов`язання належним чином не виконала, внаслідок чого станом на 13.11.2019 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 18715,56 грн., яка складається з наступного: 6231,53 грн. - заборгованість за кредитом; 3759,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8724,10 грн. - заборгованість за пенею. Тому, просить стягнути з відповідача вказану заборгованість. Позивачем надано заяву про розгляд справи у відсутності представника, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, місце та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Суд, дослідивши докази, надані сторонами, приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав. За змістом ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною 1 ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором Банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом установлено, що 20.01.2012 року [PERSON] підписала анкету - заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 7). 25.03.2015 року між Банком та [PERSON] укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт з метою створення сприятливих умов для виконання боржником зобов`язань по кредитному договору від 20.01.2012 року, а також приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. АТ КБ «ПриватБанк» як на підставу позовних вимог, посилається на невиконання відповідачем умов Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 25.03.2015 року, укладеної між позивачем та [PERSON] . На підтвердження заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» надано анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанк» від 20.01.2012 року; Генеральну угоду від 25.03.2015 року, розрахунок заборгованості за кредитним договором; витяг з Умов та Правил надання банківських послуг. В позовній заяві позивач зазначає, що у зв`язку з порушенням кредитних зобов`язань відповідач має заборгованість у сумі 18715,56 грн, у тому числі: 6231,53 грн. - заборгованість за кредитом; 3759,93 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 8724,10 грн. - заборгованість за пенею. Для надання послуг банк видає позичальнику платіжну карточку відповідно до умов пункту 2.1 Генеральної угоди (пункт 2.3). Пунктом 2.1. Генеральної угоди визначено, що позичальник сплачує проценти за користування кредитом в розмірі 1,5 % за місяць, що обліковуються на суму залишку заборгованості за кредитом. Пунктом 2.11 Генеральної угоди, пунктами 1.1.3.1.6, 2.1.1.12.9 Умов та правил передбачено списання коштів з будь - яких рахунків відповідача, без його згоди про таке. Судом встановлено, що між сторонами по справі 25.03.2015 року укладена Генеральна угода, відповідно до якої відповідач взяв на себе зобов`язання до 31.03.2017 року сплатити заборгованість за попереднім кредитом у розмірі 11937,01 грн. Суд вважає, що в разі, якщо відповідач взяв на себе зобов`язання, то воно підлягає виконанню з його боку, а в разі порушення зобов`язання, кошти повинні бути стягнуті з відповідача на користь позивача. Із розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем не сплачено тіло кредиту в розмірі 6231,53 гривень, яке підлягає стягненню. Щодо процентів, то вони підлягають стягненню в розмірі, який відповідачем не сплачено на момент закінчення строку договору, тобто на 31.03.2017 року, що відповідно до розрахунку заборгованості на цю дату відповідає розміру 781,25 грн. В частині стягнення заборгованості за пенею в розмірі 8724,10 грн, суд вважає, що в задоволенні позову повинно бути відмовлено, так як Аенкетою-заявою від20.01.12 року, Генеральною угодою від 25.03.15 року, які містять підпис позивача не передбачено процентний розмір пені за порушення взятих на себе зобовязань, додані до позовної заяви позивачем Умови та правила надання банківських послуг (а.с.9-32) не містять підпису відповідача, а тому не можуть бути прийняті судом до уваги для підтвердження розміру пені, інших доказів того, що відповідач брала на себе зобов`язання сплатити пеню та у якому розірі - позивач не надав, а тому в задоволенні цієї частини вимог повинно бути відмовлено. Таким чином, заборгованість за Генеральною угодою від 25.03.2015 року, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача становить 7012,78 грн. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 719,80 грн. що буде пропорційним до задоволеної частини вимог, вихоядчи з розрахунку: 7012,78 грн.*1921,00грн /18715,56 грн. = 719,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial