Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-07 00:00:00

12.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] та Таксі «Наше» про стягнення шкоди, завданої внаслідок ДТП. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 07.11.2013 р. о 16:55 [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 21114, д.н.з. [NUMBER] у м. Львові по вул. Клепарівській, 22 не врахував дорожньої обстановки, стану транспортного засобу (сезонність шин та висота протектора), не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки БМВ 535, д.н.з. [NUMBER] під керування [PERSON], порушивши п. 13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] Враховуючи вищенаведене позивач просить стягнути з відповідача 5758,20 матеріальної шкоди, 3000 моральної шкоди та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору. В судовому засіданні позивач уточнені позовні вимоги підтримав повністю покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав позов в частині стягнення матеріальної шкоди, однак заперечив в частині відшкодування моральної шкоди. Відповідач Таксі «Наше» в судове засідання повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, матеріали справи, повно та всебічно дослідивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів. В судовому засіданні встановлено, що 07.11.2013 р. о 16:55 [PERSON], керуючи автомобілем марки ВАЗ 21114, д.н.з. [NUMBER] у м. Львові по вул. Клепарівській, 22 не врахував дорожньої обстановки, стану транспортного засобу (сезонність шин та висота протектора), не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки БМВ 535, д.н.з. [NUMBER] під керування [PERSON], порушивши п. 13.1 ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Згідно постанови Шевченківського районного суду м. Львова від 06.12.2013 року винним у вищевказаному ДТП визнано [PERSON] Згідно зі ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд визнає належним та допустимим доказом висновок № 165 від 28 квітня 2014 року судової авто товарознавчої експертизи, проведеної згідно ухвали суду, відповідно до якого вартість матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля марки БМВ 535, 2001 року випуску, д.н.з. [NUMBER], внаслідок його пошкоджень у ДТП 07.11.2013 року становить 5758,20 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Статтею 174 ЦПК України встановлено, що відповідач може визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши заяву. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши вищевказані норми, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову в частині стягнення матеріальної шкоди є підставним, не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та інтересів інших осіб. Стосовно відшкодування моральної шкоди, завданої позивачу, то ст. 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У відповідності до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» від 31.03.1995 р. № 4, позивачем має бути доведено в чому полягає ця шкода, з яких міркувань він виходив визначаючи розмір шкоди та якими доказами це підтверджується. Відповідно до ст. 23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Судом встановлено, що внаслідок вищевказаного ДТП, позивачу завдано моральних страждань За таких обставин суд, із врахуванням вартості спричиненої шкоди, приходить до висновку, що позов в частині відшкодування моральної шкоди слід задовольнити частково та стягнути з відповідача 1500 гривень. Крім цього на підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судовий збір в сумі 243,60 гривень.

Outcome: partial