Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-26 00:00:00

11 квітня 2017 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що 11 жовтня 2013 року між банком та відповідачем було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, договір, за умовами якого позичальник отримав кошти в сумі 10 844 грн 70 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Позичальник взяті на себе зобовязання за кредитним договором виконував неналежним чином, внаслідок чого станом на 02 листопада 2016 року його заборгованість перед банком становить 24 397 грн 90 коп., яку в добровільному порядку сплатити відмовляється. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просив справу просив розглянути без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи. Із письмової згоди представника позивача суд ухвалив здійснити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів відповідно до ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 11 жовтня 2013 року між Публічним акціонерним товариством Комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір, було укладено генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості та приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт, договір, за умовами якого позичальник отримав кошти в сумі 10 844 грн 70 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 18 відсотків річних на суму залишку заборгованості за кредитом строком до 31 жовтня 2015 року. Відповідач взяті на себе зобовязання виконував неналежним чином, внаслідок чого його заборгованість станом на 02 листопада 2016 року становить 24 397\~грн 90 коп., з яких заборгованість за кредитом 9 239 грн 58 коп., заборгованість за відсотками 4 604 грн 05 коп., заборгованість за пенею та комісією 9\~239 грн 50 коп., також відповідно до п.2.2 Генеральної угоди було нараховано штраф в сумі 1\~314 грн 77 коп. Дані обставини підтверджуються копією договору, розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірові та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.611 п.1 даного Кодексу у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема припинення зобовязання внаслідок односторонньої відмови від зобовязання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. В силу ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобовязаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 ЦК України. Згідно ст.625 ч.1 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що оскільки [PERSON] не виконала у визначені строки зобовязання з повернення грошових коштів ПАТ КБ «ПриватБанк», на користь останнього слід стягнути з відповідача суму неповернутого кредиту, проценти за користування коштами, комісію та штраф. Судові витрати по справі становлять 1378 грн. і відповідно до вимог ст.88 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк».

Outcome: approved