Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідачки, в якому зазначила, що [PERSON] є її донькою. З 2016 року по 2019 рік вона відбуває покарання за вироком суду в Одеській жіночій колонії. Розпорядженням голови Березнегуватської райдержадміністрації позивачку призначено опікуном над її онукою, [PERSON], [INFO], матір'ю якої є відповідачка по справі. Матеріальної допомоги дитині [PERSON] не надає, участі в розвитку дитини не приймає. Відповідачка постійної роботи не має, але має періодичний заробіток. В зв'язку з викладеним позивачка просить суд стягнути з відповідачки на свою користь аліменти на утримання онуки [PERSON] в розмірі 1/2 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини щомісяця, починаючи з дня подання заяви до суду. Позивачка свої позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надавши до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачка в судове засідання не зявилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином, про причини неявки суд не сповістила, заяви про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не надходило, тому суд визнає її неявку неповажною, та вважає можливим згідно ст. 224 ЦПК України ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Також, згідно ч.2 ст.197 ЦПК України, оскільки від позивача надійшла заява про слухання справи за його відсутності, а відповідач не зявився у судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази суд доходить наступного. Відповідачка по справі, [PERSON] є донькою позивачки, [PERSON] Відповідно свідоцтва про народження дитини [PERSON] є матір'ю малолітньої [PERSON], 08 квітня 2008 року народення (а.с.2). Як вбачається з позовної заяви та розпорядження голови Березнегуватської райдержадміністрації Миколаївської області, №257 від 13.09.2016 року, 29 березня 2016 року [PERSON] засуджено за вироком Арбузинського районного суду Миколаївської області до трьох років позбавлення волі, а її малолітній доньці, [PERSON], [INFO], надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а.с.6). Розпорядженням Березнегуватської райдержадміністрації від 26.09.2016 року №271 [PERSON] призначено опікуном над малолітньою [PERSON] (а.с.7). В позові зазначено, що відповідачка по справі відбуває покарання в Чорноморській виправній колонії № 74 м.Одеса, має періодичний заробіток, проте матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.182 СК України, при визначені розміру аліментів суд враховує:1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Доказів про наявність у неї інших утриманців окрім малолітньої доньки та неспроможність надавати \~матеріальну допомогу дитині відповідачка не надала. \~\~ За таких обставин суд доходить висновку про наявність передбачених ст.ст. 84,180 СК України підстав для покладення обовязку на відповідачку сплачувати аліменти на користь позивачки на утримання [PERSON], однак на підставі викладеного вважає за доцільне позовні вимоги задовольнити частково. Статтею 192 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Згідно ч.3 ст.88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Також, відповідно до п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial