Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

11.06.2015 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, покликаючись на те, що перебуває з відповідачкою у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], який у 2008 році помер. Стверджує, що після смерті сина у сімї почались розлади та часто виникали конфлікти через втрату дитини. Зазначає, що мав намір з відповідачкою продовжувати подружнє життя та бажав, щоб така народила йому другу дитину, однак вона (відповідачка) категорично не була готова до цього, що і в подальшому послужило для припинення між ними подружніх відносин. Зазначає, що на сьогоднішній день їх шлюб існує лише формально, оскільки понад три роки проживають окремо та не підтримують подружніх відносин. З огляду на наведене, просить суд ухвалити рішення, яким розірвати шлюб між ним і відповідачкою. В судове засідання позивач не зявився, однак надіслав заяву, в якій вказав, що підтримує заявлені позовні вимоги та просить розглянути справу за його відсутності. Відповідачка була своєчасно і належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, однак в суд не зявилася і не повідомила про причину своєї неявки, а також не надіслала клопотання про відкладення розгляду справи. Враховуючи наведене, суд вважає, що у справі є в наявності достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін для розгляду справи за відсутності відповідачки і постановлення заочного рішення, оскільки прийняття такого рішення не суперечить законові та відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення. Встановлено, що сторони 06 листопада 1999р. уклали шлюб, який зареєстрували у Золотковицькій сільській раді Мостиського району за актовим записом №15. Від даного шлюбу в сторін народився син [PERSON], який у 2008 році помер. Сторони тривалий час (понад три роки) не підтримують шлюбних відносин та не ведуть спільного господарства, втратили одне до одного почуття любові та поваги, примирення між ними неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з подружжя, а тому, як вважає суд, згідно з ст.112 Сімейного кодексу України є всі підстави для розірвання шлюбу. Вказані обставини підтверджуються свідоцтвом про шлюб між сторонами та копією паспорта позивача. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з його основних засад та такий ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, а позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Позивач скористався таким правом та звернувся до суду з даним позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а сторони не мають наміру зберігати шлюб. За таких обставин суд приходить до висновку, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше сімейне життя подружжя [PERSON] та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим предявлений позов підлягає до задоволення. Виходячи з вимог ст.88 ЦПК України, з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved