overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

10.11.2015 року [PERSON] звернулася до Краматорського міського суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину. В судовому засіданні позивачка пояснила, що 19.06.2012 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальної допомоги на дитину не надає Просить стягнути з відповідача на її користь на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частки його доходу (заробітку) щомісяця, але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до її повноліття. Просила розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Відповідач в судовому засідання позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення. Просив розглянути справу на попередньому судовому засіданні. Вимоги позивачки підтверджуються копією свідоцтва про шлюб (а.с. 4), копією свідоцтва про народження доньки [PERSON], [INFO], (а.с. 6), довідкою з місця мешкання (а.с. 7). Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідно до ч. 4 ст 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня звернення до суду - тобто з 10.11.2015 року до повноліття дитини. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

10.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] та третьої особи: Універсальної Біржі «Рона», [PERSON], [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Відповідно до ухвали Заводського районного суду м.Миколаєва від 05.02.2016 року, в якості третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору залучено [PERSON], [PERSON]. У своєму позові позивач зазначила, що 18.05.2000 року на Універсальній Біржі «Рона» між [PERSON], [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS]. 07.11.2012 року помер [PERSON] Після його смерті вона від імені своїх неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини у вигляді зазначеної квартири за законом, але їй було відмовлено, оскільки вищезазначений договір купівлі-продажу квартири не був нотаріально посвідчений. Тому позивач змушена звернутися до суду з даним позовом про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити. Відповідачі у судове засідання не зявилися, причину неявки суду не повідомили, про час та дату слухання справи були повідомлені належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224ЦПК України. Третя особа [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не зявилися, надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, проти задоволення позову не заперечують. Третя особа представник Універсальної Біржі «Рона» у судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, матеріали спадкової справи №1/2013 до майна померлого 07.11.2012 року [PERSON], суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 18.05.2000 року на Універсальній Біржі «Рона», між [PERSON], [PERSON], який діяв від неповнолітнього [PERSON], [INFO] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу, квартири [ADDRESS]. 07.11.2012 року помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть. Після його смерті відкрилася спадщина, у вигляді зазначеної вище квартири [ADDRESS], яка належала померлому на підставі договору купівлі-продажу від 18.05.2000 року. Відповідно до постанови від 19.08.2013 року виданої державним нотаріусом Третьою Миколаївською державною нотаріальною конторою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, [PERSON], який діє за згодою матері [PERSON] було відмовлено оскільки, наданий для оформлення спадщини правовстановлюючий документ договір купівлі-продажу від 18.05.2000, був оформлений на біржі, а не нотаріусом. Судом встановлено, що всі умови договору сторонами по угоді виконані в повному обсязі, однак у порушення ст.227 ЦК України, договір нотаріально не засвідчений. У відповідності зі ст. 47 ч.2 ЦК УРСР (у редакції 1963 р.), якщо одна зі сторін цілком або частково виконала угоду, що вимагає нотаріального посвідчення, а інша сторона ухиляється від нотаріального посвідчення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-16 00:00:00

10.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 07.06.1997 року в Бурштинській міській раді Галицького району було зареєстровано шлюб з відповідачем, [PERSON] У шлюбі народилося троє дітей: син, [PERSON], [INFO], який на даний час вже повнолітній, і син, [PERSON], [INFO]. та син, [PERSON], [INFO]., які проживають з нею. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти в результаті яких чоловік підіймав на неї руку. А осінню 2015 року вигнав її з дому, а відтак вона змушена була перебратися жити з двома дітьми до рідної сестри. Відсутня взаємна повага один до одного, все це негативно впливає на сімейну атмосферу, що і призвело до розпаду сім'ї. Разом не проживають, тому подальше перебування в шлюбі неможливе. Просить шлюб розірвати та дітей залишити проживати з нею, залишити їй прізвище Несченко. Ухвалою Галицького районного суду від 02.12.2015 року сторонам був наданий термін для примирення з можливістю зберегти сім'ю, однак примирення між подружжям не відбулося і вони наполягають на розірванні шлюбу. Позивач, [PERSON] в судове засідання не з'явилася. Згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримує повністю з викладених у позовній заяві підстав і просить шлюб розірвати, справу розглянути без її участі. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з'явився, хоча у встановленому законом порядку був повідомлений про час та місце судового засідання. Із поданої заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача, позов визнає повністю і просить справу розглядати у його відсутності. Відповідно до ч.2 ст. 197 ЦПК України, у разі якщо відповідно до положення цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 07.06.1997 року в Бурштинській міській раді Галицького району, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 07.06.1997 року (а.с.4). У шлюбі народилося троє дітей, з яких одна дитина повнолітня та ще двоє синів: [PERSON], [INFO]. та [PERSON], [INFO]., що вбачається із копій свідоцтв про народження дітей (а.с.5-6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, проживають окремо, сім'я розпалася остаточно. Примирення надане судом для збереження сім'ї не відбулося. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-04 00:00:00

10.11.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 19.10.2007 року зареєструвала шлюб з [PERSON]. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Після уточнення позовних вимог позивач просила стягнути аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку відповідача щомісячно, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка не з'явилась, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, але надала суду заяву в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причина його неявки суду невідома. Згідно зі ст.224 ЦПК України у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, суд приходить до висновку про можливість провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судовим розглядом встановлено, що 19.10.2007 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON], про що зроблено актовий запис № 45. Від спільного шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с. 3,4). Як стверджує позивачка діти мешкають разом з нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Судом встановлено, що [PERSON] не виконує обов'язків по утриманню дітей, а значить вимога позивачки про стягнення аліментів підлягає задоволенню. З матеріалів справи не вбачається, що відповідач має незадовільний стан здоров*я, та інших утриманців, у зв*язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходів. У відповідності до ст. 88 ЦПК України суд покладає на відповідача витрати, пов'язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-07 00:00:00

10.11. 2015 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 02.05. 1987 року Звенигородською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 03. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 02.05. 1987 року. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явився, проте подав до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, хоча належними чином була повідомлена про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомила, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб (повторне) серії [NUMBER] від 02.05. 1987 року; Свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 03.08. 1994 року; Свідоцтво про зміну імені серії [NUMBER] від 11.10. 2005 року повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-10 00:00:00

10.11.2015 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В позовній заяві позивач зазначає те, що з відповідачем в зареєстрованому шлюбі не перебували. Від спільного прожиття мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] [INFO] Спільне проживання припинено з вересня 2015 року. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги в добровільному порядку не надає. Просить стягувати щомісячно з відповідача [INFO] р.н, уродженця с. Спаське Новомосковського району Дніпропетровської області, на її користь для утримання дитини - сина [PERSON] [INFO] аліменти у розмірі ? усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Справу розглянуто згідно ч.2 ст.158 ЦПК України у відсутності позивачки [PERSON], яка надіслала до суду заяву про розгляд у її відсутності, просить позов задовольнити, стягувати з відповідача аліменти. Відповідач допитаний за місцем проживання, позовні вимоги визнає частково, не заперечує проти сплати аліментів. Відповідач не заперечує проти стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 400,00 грн. на місяць. Проти стягнення аліментів у частці від заробітку - заперечує. Крім того, заперечує проти стягнення аліментів за рішенням суду з дня подачі позову до суду, оскільки сплачував аліменти кожного місяця, що підтверджується наданими ним квитанціями. Згоден на розгляд справи за його відсутності. Позивач не заперечує проти задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. щомісяця. Розглянувши подані документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER], зареєстрованого виконавчим комітетом Спаської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, [PERSON] та [PERSON] мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (а.с.5). У відповідності до ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, таким чином з [PERSON] необхідно стягувати на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі в розмірі 400 грн. до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути 551,20 грн. Судового збору в прибуток держави. Відповідно до ст.367 ЦПК України рішення суду підлягає обов'язковому негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. Згідно зі ст.ст. 180, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-29 00:00:00

10.11.2015 року до суду звернулося Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В позові позивач посилався на те, що відповідно до умов укладеного між сторонами кредитного договору №б/н від 27.09.2012 року відповідач отримав кредит в сумі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою 30 % на рік за користування кредитом на суму залишку заборгованості, однак порушив зобов`язання: кредит не повертає, заборгованість станом на 30.09.2015 року склала в сумі 16130,32 грн., з якої заборгованість по кредиту в сумі 2495,32 грн., заборгованість по відсоткам за користування кредитом в сумі 9790,70 грн., заборгованість по комісії за користування кредитом в сумі 2600 грн., штраф (фіксована частина) 500 грн., штраф (процентна складова) в сумі 744,30 грн., прохає стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в сумі 16130,32 грн., а також витрати на сплату судового збору в сумі 1218 грн., не заперечував проти заочного розгляду справи. В судове засідання позивач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника, не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи судом, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав. Суд,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-18 00:00:00

10.11.2015 року до суду надійшла вищевказана заява [PERSON], в якій він просить суд виправити описку у рішенні від 21.10.2015 року, що було винесене у справі за його позовом до Карлівської районної спілки споживчих товариств, [PERSON], [PERSON] про виділ в натурі нерухомого майна, як самостійного обєкта права власності. В судове засідання [PERSON] не зявився, надавши суду заяву, в якій просить суд розглядати справу без його участі, при цьому зазначає, що підтримує вимоги заяви. Для розгляду питання про виправлення описку було також викликано інших учасників справи № 531/841/15-ц, які в судове засідання не зявилися без повідомлення причин. Виходячи з положень ч. 4 ст. 219 КУпАП, суд розглядає справу за відсутності вказаних вище осіб. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 219 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою осіб, які беруть участь у справі, виправити допущені у судовому рішенні описки чи арифметичні помилки. З матеріалів справи № 531/841/15-ц вбачається, що при на писанні рішення від 21.10.2015 року було допущено описки, а саме: пропущено розділовий знак «-» після слів «446,5 кв.м.» та перед словами «склад», а також помилково вставлено слово «склад 1» між словами «літ. А-1» та «пл. 308,0 кв.м.». [PERSON] просить такі описки виправити. Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе виправити описки, на які вказав [PERSON] На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

10.11.2015 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу було постановлено рішення по цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON], Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, треті особи [PERSON], Друга криворізька державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання добросовісним набувачем квартири та зняття арешту та позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби КМУЮ про визнання правочинів недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння, яким в пзовних вимогах [PERSON] до [PERSON], Криворізького МУ ГУМВС України в Дніпропетровській області, треті особи [PERSON], Друга криворізька державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу [PERSON] про визнання добросовісним набувачем квартири та зняття арешту було відмовлено, а позовні вимоги [PERSON] до [PERSON], [PERSON], Відділу реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційної служби КМУЮ про визнання правочинів недійсним та витребування майна з чужого незаконного володіння були задоволені. При ухваленні даного рішення судом не вирішено питання про розподіл судових витрат. У звязку з цим ухвалою колегії суддів судової палати з цивільних справ Апеляційного суду Дніпропетровської області від 02.12.2015 року цивільна справа була повернута для ухвалення додаткового рішення. В судове засідання сторони не зявились, кожен окремо надали заяви в яких вказали, що просять розглянути в їх відсутність питання про розподіл судових витрат. Враховуючи неявку сторін, відповідно до вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 220 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно якої-небудь позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України,\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. Таким чином, з відповідача за зустрічним позовом слід стягнути на користь позивача за зустрічним позовом державне мито в розмірі 08 грн. 50 коп., витрати на інформаційно - технічне забезпечення цивільного процесу в розмірі 37 грн. 00 коп. Суд вважає за необхідне винести додаткове рішення. \~На підставі викладеного,

Outcome: approved