Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-11 00:00:00

10 квітня 2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказує, що рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 14.09.2016р. з нього на користь відповідача стягуються аліменти на трьох дітей: [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження. На момент ухвалення вказаного рішення діти проживали з відповідачем та перебували на її утриманні. Починаючи з 16.01.2017р. і на даний час їх син [PERSON], [INFO]. народження, проживає з позивачем, перебуває на його утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина - [PERSON] не надає. Позивач зазначає, що не має можливості сплачувати на користь відповідача аліменти, які становлять половину його доходу, та самостійно утримувати їх сина - [PERSON]. Просив зменшити розмір аліментів до 1/4 частки (а.с. 2-3). Уточнивши позовні вимоги просив суд зменшити розмір аліментів до 1/3 частки (а.с. 24). Позивач в судовому засіданні підтримав первинний позов (1/4 частки) з наведених у ньому підстав. Пояснив, що на даний час він проживає зі співмешканкою. Разом з ними проживає його неповнолітній син [PERSON]. Однак за рішенням суду він сплачує аліменти на користь відповідача на утримання трьох дітей. Розмір його заробітної плати становить близько 4200 гривень, половину з яких отримує як аліменти відповідач. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечували проти позову, просили відмовити в його задоволенні. Відповідач пояснила, що вона не працює, має трьох дітей, найменша дитина не досягла трирічного віку, отримує державну допомогу при народженні дитини та державну допомогу, яка надається малозабезпеченим сім'ям. З отримуваних від позивача аліментів на дітей вона надає гроші найстаршому синові [PERSON], який проживає з позивачем, купує йому одяг, взуття. Третя особа просила розглянути справу за їхньої відсутності (а.с. 65). Відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. За змістом ч. 4 ст. 223 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред'явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Згідно до п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про практику застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства, стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров'я когось із них. Таким чином зміна розміру аліментів у бік зменшення можлива у випадку погіршення матеріального стану платника аліментів, якщо у нього зменшився дохід чи такий взагалі відсутній, або з'явився додатковий обов'язок сплати аліментів на утримання інших осіб (неповнолітніх, непрацездатних), змінився сімейний стан, тощо. Отже, при вирішенні даного спору правове значення має встановлення наявності або відсутності факту зміни матеріального або сімейного стану платника аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення аліментів. Судом встановлені обставини і визначені відповідні до них правовідносини. Рішенням Балаклійського районного суду Харківської області від 14.09.2016р. стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей:[PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження, [PERSON], [INFO]. народження, аліменти у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 20 липня 2016 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с. 9). Тобто, на кожного з 3-х дітей припадало по 1/6 частці. Зі змісту зазначеного рішення убачається, що на момент його ухвалення діти проживали з матір'ю та перебували на її утриманні. Як встановлено з акту обстеження житлово-побутових умов сім'ї від 10.03.2017р., [PERSON], [INFO]. народження, проживає разом з батьком - [PERSON] у [ADDRESS] (а.с. 12). В суді позивач пояснив, відповідач визнала, а їхній син-свідок підтвердив, що [PERSON] з 26.11.2016р. проживає разом з батьком-позивачем. Відповідач продовжує отримувати аліменти на утримання і цієї дитини. За таких обставин суд вважає, що в матеріалах справи достатньо доказів на підтвердження того, що після ухвалення 14.09.2016р. рішення про стягнення з [PERSON] аліментів на користь [PERSON] змінилися обставини, що впливають на визначений розмір аліментів у зв'язку з тим, що їхній найстарший син - [PERSON] на даний час проживає з позивачем, а двоє менших дітей: [PERSON], [INFO]. народження, та [PERSON], [INFO]. народження, проживають з відповідачем. Тому суд дійшов висновку про те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача за рішенням суду з 1/2 до 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законодавством мінімального розміру аліментів, до досягнення найстаршою дитиною повноліття, а також звільнення позивача від сплати на користь відповідача аліментів на утримання їх сина - [PERSON], [INFO]. народження (з розрахунку 1/6 частка на кожного з 3-х дітей, 1/2 частка аліментів-1/6 частка на сина Євгенія+1/3 частка на 2-х дітей, які проживають з відповідачем). Суд вважає, що такий розмір аліментів відповідає встановленим судом обставинам справи, наданим доказам та вимогам СК України. При цьому діти позивача будуть захищеними та будуть отримувати належне утримання від батька, що гарантовано як нормами національного так і нормами міжнародного законодавства. Щодо позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина - [PERSON], [INFO]. народження, у розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку відповідача щомісячно, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальнім, а не солідарним. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно до ч. 3 ст. 181 СК України, аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку /доходу/ її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно. У той же час розмір аліментів не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Допитаний в судовому засіданні як свідок найстарший син сторін - [PERSON], [INFO]. народження, пояснив, що з 26.11.2016р. він проживає разом з батьком - [PERSON], який дає йому гроші, купує продукти харчування. Мати також надає йому гроші: у грудні 2016 року - 150 гривень, на Новий Рік - 150 гривень, у січні 2017 року - 100-150 гривень, в лютому - 200 гривень, у червні - 500 гривень, у квітні поповнювала рахунок мобільного телефону на 60 гривень. З наданих відповідачем у судовому засіданні копій розписок, товарних чеків, накладної убачається, що крім того у квітні і травні 2017 року [PERSON] отримав від [PERSON] аліменти в сумі по 700 гривень; [PERSON] купувала речі для [PERSON]: в березні 2017 року - на суму 700 гривень; у квітні 2017 року - на суму 900 гривень; у червні 2017 року - на суму 316 гривень (а.с. 68-72). Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив зазначені обставини. Позивач визнав, що дитина дійсно отримала від відповідача зазначені в чеках і розписках речі та гроші. Таким чином, доводи позивача про те, що відповідач не утримує сина [PERSON] спростовано належними та допустимими доказами. Якщо в подальшому відповідач не буде виконувати цей обов'язок, то позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду з позовом про стягнення з неї аліментів. Внаслідок часткового задоволення позову судові витрати покладаються на відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: partial