Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-07 00:00:00

10 березня 2021 року до Золочівського районного суду Харківської області надійшла позовна заява адвоката Смаля В.В., подана в інтересах [PERSON] , в якій позивач з урахуванням уточнення від 02.06.2021 просить встановити факт спільного проживання однією сім`єю [PERSON] з [PERSON] з жовтня 2011 року по 26 листопада 2017 року у квартирі [ADDRESS] ; встановити факт проживання [PERSON] разом з [PERSON] станом на 27 вересня 2017 року; визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,3912 га на території Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області згідно з Державним актом серії ХР №082087 від 30.06.2004 в порядку спадкування за законом після [PERSON] , померлого [INFO] ; здійснити запит до Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області для отримання матеріалів спадкових справ після [PERSON] , яка померла [INFO] , та [PERSON] , який помер [INFO] , які проживали за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги позивач мотивував тим, що [PERSON] за життя володіла земельною ділянкою сільськогосподарського призначення площею 4,3912 га на території Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області та проживала разом зі своїм племінником [PERSON] у квартирі [ADDRESS] . За життя [PERSON] склала 2 заповіти, за якими все своє майно заповіла [PERSON] .. З жовтня 2011 року [PERSON] почала проживати разом з [PERSON] та його тіткою [PERSON] за вказаною адресою однією сім`єю, оскільки останні через хворобливий стан здоров`я потребували стороннього догляду та піклування, які їм надавала позивач [PERSON] .. [INFO] померла [PERSON] , на час її смерті [PERSON] проживав разом з нею, а тому вважається таким, що прийняв спадщину. [INFO] помер [PERSON] , з яким на час його смерті однією сім`єю проживала [PERSON] , а тому вона вважається такою, що спадщину фактично прийняла. Проте при зверненні до нотаріальної контори за оформленням своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , вона отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії через те, що відсутні документи на підтвердження прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] .. Тому в цей час позивач змушена звернутися до суду, оскільки її право не визнається і вона не може розпорядитися своєю власністю. Ухвалою судді Квітки О.О. від 15.03.2021 позовну заяву було залишено без руху, надано строк у 10 днів для усунення вказаних недоліків. Ухвалою судді Квітки О.О. від 29.03.2021 продовжено строк для усунення недоліків, встановлених ухвалою судді від 15.03.2021. Зазначені недоліки усунені. Ухвалою судді Квітки О.О. від 16.04.2020 справу було прийнято до свого розгляду, відкрито провадження, призначене підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження та витребувано копії матеріалів вказаних спадкових справ. Ухвалою суду від 24.06.2021 прийнято уточнену позовну заяву від 02.06.2021, закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. У судовому засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат Смаль В.В. просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Позивач [PERSON] додатково пояснила, що із 2011 року проживала разом із своїм двоюрідним братом [PERSON] та тіткою [PERSON] та доглядала за ними. Представник відповідача у судове засідання також не з`явився. Перший заступник Золочівського селищного голови Канівець Л.В. завчасно подав до канцелярії суду письмовий відзив, в якому просив розглянути справу без участі їх представника та відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, оскільки відсутні докази на підтвердження сумісного проживання позивача разом із спадкодавцем [PERSON] , а також сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] , встановлення факту їх сумісного проживання відсутнє серед позовних вимог, хоча його встановлення безпосередньо пов`язане із позовними вимогами [PERSON] , і саме ці обставини були підставою для відмови нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії. Допитані у судовому засіданні як свідки [PERSON] та [PERSON] підтвердили суду факт проживання [PERSON] із жовтня 2011 року разом із [PERSON] та [PERSON] та ведення спільного господарства. Заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд становив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 28 травня 2004 року на підставі розпорядження голови Золочівської районної державної адміністрації Харківської області № 236 Гончар П.Ю. було надано у власність земельну ділянку з кадастровим № 6322683500:02:004:0091, площею 4,3912 га в межах згідно з планом на території Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ХР №082087 від 30 червня 2004 року, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 68. Вказані відомості підтверджуються також витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку серії НВ-6306607102018 від 16.10.2018. 03 липня 2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого: усе належне їй майно, а саме: належну їй квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , державний акт на право власності на земельну частку (пай) серії ХР №082087, виданий Золочівським районним відділом земельних ресурсів 20.06.2004, площею 4,3912 га, заповіла [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вказаний заповіт посвідчений секретарем Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області Чумак Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 94 та містить відмітку в.о. старости Лютівського старостинського округу Міхрабова А.М., що станом на 16.10.2018 він не змінювався та не скасовувався. 04 липня 2008 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, відповідно до якого: ощадну книжку рахунок № [NUMBER] в Установі Державного ощадного банку України №2839/04 заповіла [PERSON] , що мешкає за адресою: [ADDRESS] . Вказаний заповіт посвідчений секретарем Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області Чумак Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 95 та містить відмітку в.о. старости Лютівського старостинського округу Міхрабова А.М., що станом на 16.10.2018 він не змінювався та не скасовувався. [INFO] у віці 91 років в с. Лютівка Золочівського району Харківської області померла [PERSON] , про що 28 вересня 2017 року виконавчим комітетом Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області складено актовий запис № 07 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . 24 листопада 2017 року [PERSON] на випадок своєї смерті зробив розпорядження, відповідно до якого: все своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося та взагалі все те, що на день його смерті буде йому належати і на що за законом він буде мати право заповів [PERSON] , яка народилася [INFO] . Вказаний заповіт посвідчений секретарем Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області Чумак Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 193 та містить відмітку в.о. старости Лютівського старостинського округу Міхрабова А.М., що станом на 16.10.2018 він не змінювався та не скасовувався. [INFO] у віці 58 років в с. Лютівка Золочівського району Харківської області помер [PERSON] , про що 20 листопада 2017 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області складено актовий запис № 88 та цього ж дня видано відповідне свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . З довідок в.о. старости Лютівського старостинського округу виконавчого комітету Золочівської селищної ради Міхрабова А.М. від 22.08.2018 №145 вбачається, що [PERSON] , яка померла [INFO] , на день своєї смерті мешкала та була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Разом із нею за вказаною адресою зареєстрованих осіб не було. [PERSON] , який помер [INFO] на день своєї смерті мешкав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Разом з ним за вказаною адресою інших зареєстрованих осіб не було. Згідно з належним чином завіреною копією спадкової справи № 368/2018, наданою на виконання ухвали суду від 16.04.2019 Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області 04 жовтня 2018 року заведена спадкова справа №368/2018, після померлої [INFO] [PERSON] . 04.10.2018 до нотаріальної контори за вх. №1177 надійшла заява представника [PERSON] за довіреністю [PERSON] про видачу свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 4,3912 га на території Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області, яка належала [PERSON] , яку вона заповіла [PERSON] , який також помер [INFO] . Більше із заявами про прийняття спадщини, відмову від спадщини тощо ніхто не звертався. Свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом нікому не видавалися. Від імені [PERSON] 03.07.2008 Лютівською сільською радою посвідчений заповіт, реєстровий № 94, статус чинний. Від імені [PERSON] 04.07.2008 Лютівською сільською радою посвідчений заповіт, реєстровий № 95, статус чинний. Вказані відомості підтверджуються також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 23.04.2021 № 64482440 та № 64482563. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 04 жовтня 2018 року, винесеною державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М., [PERSON] , яка діє від імені [PERSON] , яка є спадкоємцем після [PERSON] , померлого [INFO] , по довіреності, посвідченій приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Ященко Я.Ю. 16.05.2018 за реєстровим №871, відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що [PERSON] вважається таким, що спадщину не прийняв, оскільки не був зареєстрований із [PERSON] на час її смерті та не звертався у встановлений законом строк із заявою про прийняття спадщини. Згідно з належним чином завіреною копією спадкової справи № 168/2018, наданою на виконання ухвали суду від 16.04.2019 Золочівською державною нотаріальної конторою Харківської області 25 травня 2018 року заведена спадкова справа №168/2018, після померлого [INFO] [PERSON] . 25.05.2018 до нотаріальної контори за вх. №393 надійшла нотаріально засвідчена заява [PERSON] про прийняття спадщини після [PERSON] , який помер [INFO] . Більше із заявами про прийняття спадщини, відмову від спадщини тощо ніхто не звертався. 20.12.2018 [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом після [PERSON] , померлого [INFO] , на земельну ділянку площею 2,9726 га, кадастровий номер 6322683500:02:004:0095, та площею 1,4187 га, кадастровий номер 6322683500:02:004:0089, посвідчені державним нотаріусом Четвертої Харківської державної нотаріальної контори, виконуючою обов`язки державного нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області Козелько Т.М., зареєстровані в реєстрі за № 1-938 та 1-939 відповідно. Більше свідоцтва про право на спадщину за законом чи за заповітом нікому не видавалися. Від імені [PERSON] 24.11.2017 Лютівською сільською радою посвідчений заповіт, реєстровий № 193, статус чинний. Вказані відомості підтверджуються також інформаційними довідками зі Спадкового реєстру від 23.04.2021 № 64482459 та № 64482465. З довідки старости Лютівського старостинського округу Чумак Л.М. від 14.06.2021 №14.04-01-03/83 [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] , вели спільне господарство і здійснював догляд на день її смерті за адресою: [ADDRESS] . При вирішення спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, ЦК України. У ч.1 ст. 55 Конституції України зазначено, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Згідно із ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини. Таким чином, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться. Згідно зі статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження. З аналізу наведених норм можна дійти висновку, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з місцем реєстрації спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання останнього, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку. При цьому, відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця та навпаки, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини третьої статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів. Як вбачається із ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах встановлення фактів, що мають юридичне значення» (далі постанови Пленуму) із змінами та доповненнями від 25.05.1998, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. За таких обставин на підставі досліджених доказів, суд доходить висновку, що позивач [PERSON] мала підстави для звернення до суду, бо у позасудовому порядку встановити факт постійного проживання [PERSON] з [PERSON] на час її смерті немає можливості. Позивачем доведено, що [PERSON] дійсно проживав з [PERSON] на час її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Інших осіб, які заявляли б свої права на спадкове майно, судом не виявлено. Відтак, порушене право підлягає захисту у обраний позивачем спосіб, шляхом встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час її смерті. Одночасно згідно з положеннями ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України (в ред. 2003 року) спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно зі ст. 1236 ЦК України заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] за життя володіла земельною ділянкою площею 4,3912 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Лютівської сільської ради Золочівського району Харківської області. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй, в тому числі спірну земельну ділянку. Спадщину після [PERSON] фактично прийняв [PERSON] , який проживав з нею за однією адресою на час її смерті, однак і сам помер не встигнувши оформити свої спадкові права. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі спірну земельні ділянку, яку він успадкував за заповітом після [PERSON] , проте помер не встигнувши оформити свої спадкові права. Позивач [PERSON] , як єдина спадкоємиця за заповітом в порядку ст.ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України прийняла спадщину після смерті [PERSON] , звернувшись протягом встановленого законом шестимісячного строку до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. За таких обставин, суд доходить до висновку, що до позивача [PERSON] перейшло право власності на вказану земельну ділянку, яку вона не мала змоги оформити у нотаріальному порядку у зв`язку з тим, що не мала документів на підтвердження факту прийняття спадщини [PERSON] після [PERSON] .. Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню частково. У задоволення вимоги про встановлення факту проживання [PERSON] із [PERSON] суд вважає за доцільне відмовити, оскільки вказаний факт не впливає на вирішення інших позовних вимог.

Outcome: partial