Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-30 00:00:00

10 липня 2019 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позову вказала, що вона перебувала у шлюбі з відповідачем, який було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 р. Від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідач матеріально їй та дитині не допомагає, відмовляється надавати кошти на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Донька проживає з нею та повністю перебуває на її утриманні. Відповідач працевлаштований, проте відомостей де саме та щодо розміру заробітної плати не надає. Враховуючи, що згоди з приводу матеріального утримання та виховання дитини не досягнуто, вона звернулася до суду з вимогами стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 10.07.2019 до досягнення [PERSON] повноліття. Відповідач позовні вимоги не визнав, просив суд присудити стягнення аліментів у твердій грошовій сумі що складає 1109 грн. щомісячно до досягнення донькою повноліття. В обґрунтування свого відзиву зазначив, що твердження позивача не відповідають дійсним обставинам, які полягають у тому що він починаючи з 2017 року щомісячно на заробітну картку позивача , а пізніше на заробітну картку сина надсилав грошові кошти у сумі 1500 грн, а з 2018 року на прохання доньки розмір збільшено до 1800 грн. Також під час зустрічей з дітьми він надавав їм гроші на особисті потреби та дарував подарунки. 03 серпня 2016 року відповідач одружився з [PERSON] та у шлюбі у них народився син [PERSON] 2017 року народження, свій обов`язок по утриманню дитини не заперечує, проте просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі, заборгованості по сплаті аліментів не має. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, надала суду пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, надала пояснення, аналогічні викладеним у відзиві, просила позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1109 грн. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступне. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 27 квітня 1996 року, який було розірвано рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 18.12.2015 р. (а.с.12) Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.9) Донька мешкає разом з матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та перебуває на її утриманні, про що свідчить довідка від 05.07.2019, виданої квартальним комітетом №10 Бабушкінської районної у місті Дніпропетровську ради. (а.с.13) Згідно зі ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 1ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За приписами ч.5 ст.183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів. Крім того, відповідачем [PERSON] долучено до відзиву 30 копій квитанцій за період починаючи з лютого 2017 року по лютий 2020 року. Разом з тим, оглянувши дані квитанції, встановлено, що не у всіх квитанція платником виступає [PERSON] , у більшості з них не внесена інформація про призначення платежу і лише дві містять інформацію про отримувача. За висновками постанови Верховного Суду від 16.09.2020 у справі №565/2071/19 зміна сімейного стану позивача, а саме народження, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, згідно з законами України. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч.1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зважаючи на зазначене позовні вимоги слід задовільнити, визначити розмір аліментів у розмірі 1/4 частини від доходу відповідача щомісяця але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved