Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-27 00:00:00

11 січня 2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовною заявою до Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову [PERSON] зазначила, що 13 квітня 2015 року померла її мати [PERSON]. Після її смерті відкрилась спадщина на майно, що належало їй на праві приватної власності. До спадкового майна входить: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 5.860 гектарів у межах згідно з планом, що розташована на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області (державний акт на право власності на земельну ділянку серії ДП № 116879). 25 жовтня 2007 року в с. Новопавлівка Межівського району Дніпропетровської області [PERSON] на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким земельну ділянку заповіла їй. 17 грудня 2015 року приватний нотаріус Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області встановила, що вона пропустила встановлений шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON]. Просить суд визначити їй додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом. В судовому засіданні позивач [PERSON] свої вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача Новопавлівської сільської ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Проти позову не заперечує. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення по справі можливо постановити при проведенні попереднього слухання справи. Відповідно до ч.4 ст. 130 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 даного Кодексу. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, вислухавши позивача, дослідивши та оцінивши у сукупності матеріали справи, приходить до висновку, що вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обємі, як обґрунтовані на законі та документально підтверджені. [PERSON] померла 13 квітня 2015 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.12). Після смерті останньої залишилось спадкове майно у вигляді земельної ділянки площею 5.860 га., розташованої на території Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та посвідченої державним актом на право власності на земельну ділянку серії ДП № 116879 (а.с.9). Позивач [PERSON] являється рідною донькою померлої, що підтверджується копіями свідоцтв про народження та про укладення шлюбу останньої (а.с.7, 8). За життя [PERSON] склала заповіт, яким земельну ділянку заповіла своїй доньці [PERSON]. Дані обставини підтверджуються копією заповіту від 25 жовтня 2007 року, посвідченого [PERSON], секретарем Новопавлівської сільської ради Межівського району Дніпропетровської області та зареєстрованого в реєстрі за № 512 (а.с.10). Постановою приватного нотаріуса Межівського районного нотаріального округу Дніпропетровської області від 17 грудня 2015 року відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті 13 квітня 2015 року її матері [PERSON] (а.с.13). Позивач пропустила строк для прийняття спадщини через юридичну необізнаність. На підставі ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може призначити йому строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved