Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-15 00:00:00

12.04.2016 року Публічне акціонерне товариство «[PERSON] банк розвитку» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 06 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.149294.003, у вигляді кредитного ліміту у розмірі 2 000,00 грн. з терміном користування кредитом - 3 роки, з процентною ставкою користування кредитом - 36 % процентів річних. Позивач свої зобов'язання за договором виконав, встановивши протягом 60 днів з моменту укладання кредитного договору від 06 серпня 2013 року кредитний ліміт у розмірі 2000,00 гривень. Однак, відповідач порушив умови кредитного договору і станом на 25.03.2016 року має заборгованість, яка складається з сум, зазначених в розрахунку заборгованості, а саме: поточна заборгованість по тілу кредиту 1634,9 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 2334,8 грн.; поточна заборгованість за процентами 98,61 грн.; прострочена заборгованість за процентами 3009, 68 грн.; сума пені 3917,3 грн. В судове засідання представник Публічного акціонерного товариства «[PERSON] банк розвитку» не з'явилася, надала суду клопотання про розгляд справи без їх участі, та зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с. 44) Відповідач в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив суд розглядати справу у його відсутність та зазначив, що кредит брав, визнає, що невчасно сплачував та має заборгованість. Також зазначив, що не згоден з дуже великою сумою заборгованості вказаною банком, та просив суд по можливості зменшити суму нарахованого пені. (а.с. 48) Крім того, надав квитанцію № 878962 від 05.05.2016 р. про сплату ПАТ «[PERSON] банк розвитку» заборгованості в розмірі 1500 грн. (а.с. 49) Розглянувши позов в межах заявлених вимог, вивчивши матеріали справи, надавши належну оцінку представленим доказам, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. 06 серпня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «[PERSON] банк розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № ICKGMCUI.149294.003 (а.с. 11-12) Відповідно до п.2.2 кредитного договору банк встановив відповідачу кредит у вигляді відновленої кредитної лінії у розмірі 2000 грн., шляхом встановлення кредитного ліміту на рахунок № 2625.4.000132404. Відповідно до п.6.2 кредитного договору за порушення строків сплати процентів за користування кредитом банк нараховує позичальнику пеню в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожен день прострочення. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону і одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Банк виконав свої обов'язки згідно приписів Кредитного договору від 06.08.2013 року у повному обсязі. 08.07.2015 року за вих. Р 07/385 позивачем на адресу відповідача надсилалась вимога сплати щодо порушення відповідачем термінів виконання зобов'язань за Кредитним договором та вимогою сплатити заборгованість за Кредитним договором до 06.08.2013 р. (а.с.15) Але повідомлення банку залишилося без відповіді та досі відповідачем заборгованість за Кредитним договором не погашена. У порушення умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконав, тому станом на 25.03.2016 року має заборгованість за кредитним договором у розмірі 10\~995, 29 грн., яка складається з наступного: поточна заборгованість по тілу кредиту 1634,9 грн.; прострочена заборгованість по тілу кредиту 2334,8 грн.; поточна заборгованість за процентами 98,61 грн.; прострочена заборгованість за процентами 3009, 68 грн.; сума пені 3917,3 грн., що підтверджено відповідним розрахунком (а.с.3-9), який суд вважає правильним. Суд констатує, що відповідно до копії квитанції № 878962 від 05.05.2016 р. (а.с. 49) [PERSON] сплатив на рахунок ПАТ «[PERSON] банк розвитку» заборгованості в розмірі 1500 грн. Таким чином загальна сума, яка підлягає стягненню становить (10\~995.29 грн. 1500 грн.) = 9\~495. 29 грн. У відповідності до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У відповідності до статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно зі статтею 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов'язання у строк, встановлений договором або законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що відповідач не виконує в односторонньому порядку умови кредитного договору, а тому у позивача виникло право вимагати від відповідача виконання зобов'язань по кредитному договору, які останній ігнорує. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості. У відповідності до ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню сума понесених та документально підтверджених судових витрат сплата судового збору в сумі 1378 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial