Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-28 00:00:00

12.02.2019 року позивач звернулась до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача, в кому просить стягнути з останнього на її користь заборгованість за договором в сумі 8 983,74 коп. В обгрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 04.05.2018 року сталося ДТП за участю автомобіля під її керуванням та автомобіля під керуванням відповідача. Вказане ДТП сталося з вини відповідача та 04.05.2018 року між позивачем та відповідачем був укладений письмовий договір, предметом якого була компенсація позивачу спричиненої майнової шкоди в розмірі 11 983,74 грн., сума якої була встановлена на підставі рахунку-фактури. Згідно розписки, відповідач мав повернути кошти до 10.07.2018 року, проте він 17.05.2018 року повернув лише 3 000 грн., а грошові кошти в сумі 8 983,74 повернуті відповідачем позивачу так и не були. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А. від 15.02.2019 року прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом на офіційному сайті суду. Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи у справі, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно листа Управління патрульної поліції в Миколаївській області № Б-488/41/16/02-2018 від 21.05.2018 року, 04.05.2018 року о 10:04 год. на службовий планшетний комп`ютер інспекторів УПП в Миколаївській області ДПП від оперативного чергового спеціальної лінії «102» надійшов виклик, кваліфікований як «ДТП без травмованих», в якому значилось, що за адресою: м. Миколаїв, вул. 1 Воєнна (Акіма), 2, сталося ДТП за участю автомобіля Nissan, державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля Газель 24, державний номерний знак [NUMBER] . Відповідно до рахунку-фактури № 44818 від 04.05.2018 року, вартість відновлювальних робіт автомобіля складає 11 983,74 коп. Розпискою, складеною 04.05.2018 року від імені відповідача, зафіксовано той факт, що [PERSON] 04.05.2018 року скоїв ДТП з автомобілем Nissan, номерний знак [NUMBER] , що зареєстрований на [PERSON] . Внаслідок цього ремонт вказаного авто був оцінений в 11 983,74 коп. В присутності двох свідків, відповідач зобов`язується кожного 10го числа місяця, починаючи з травня, сплачувати по 4 000 грн., таким чином за 3 місяці виплатити суму коштів в розмірі 11 983 грн. 74 коп. З копії розписки від 17.05.2018 року вбачається, що відповідач сплатив, а позивач отримала суму боргу в розмірі 3 000 грн. за нанесену шкоду в зв`язку з ДТП, яке мало місце 04.05.2018 року, на ремонт авто. За такого, сума заборгованості відповідача склала 8 983,74 грн. (11 983,74 грн. - 3 000 грн.). Відповідно до ст.627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено у частині першій статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погодженні ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Статтею 638 ЦК України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Згідно положень частини першої статі 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язані встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зважаючи на встановлені обставини, суд приходить до висновку, що правова природа договору та визначені в договорі істотні умови договору не суперечать принципу добросовісності і його наслідком не є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду відповідача, в той же час неможливість виконання грошового зобов`язання не звільняє від відповідальності боржника. Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. За нормою статті 5 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення заборгованості є обґрунтованим, та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved