Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-23 00:00:00

11 січня 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення боргу за навчання. Заявлені вимоги мотивує тим, що згідно з наказом ректора № 187-у від 25.08.2012 р. [PERSON] була зарахована студентом І курсу стоматологічного факультету з 01.09.2012. 31.08.2017 відраховану зі стоматологічного факультету за невиконання вимог навчального плану, графіка навчального процесу та індивідуального навчального плану поновлено на 5 курс контрактної форми навчання з 01.09.2017. Того ж дня між [PERSON] та Вищим державним навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія» укладений договір №31/233-2017-с про надання освітніх послуг. За умовами договору позивач зобов`язувавсь надати студенту освітню послугу на рівні державних стандартів освіти та галузевих стандартів вищої освіти, а студент зобов`язувалася своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строк, що встановлені договором, виконувати у визначені терміни всі види занять, графік навчального процесу, розклад занять, вимоги навчального плану. Відповідно до витягу з наказу №262-у від 30.05.2018 [PERSON] студентку 5 курсу стоматологічного факультету, денної форми навчання, освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, напряму підготовки «7.12010005 - стоматологія» відраховано з числа студентів з 29.05.2018 за невиконання навчального плану, графіка навчального процесу, індивідуального навчального плану, невиконання умов договору в частині оплати за навчання в сумі 15281,36 грн. Таким чином відповідачка не виконала свої зобов`язання своєчасно сплачувати кошти за надану освітню послугу, відповідно до умов договору, що передбачає правові наслідки, встановлені законом та договором. Посилаючись на викладене, позивач просив суд, стягнути з [PERSON] народження на користь Української медичної стоматологічної академії заборгованість за навчання в сумі 15 281,36 грн, а також витрати по сплаті судового збору сплаченого при подачі позову до суду в сумі 2 102 грн. У підготовче судове засідання позивач не з`явився, представник позивача Борисенко Н.М. подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила справу розглядати за її відсутності та вказала, що позов визнає. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Згідно витягу з наказу № 187-у від 25.08.2012 [PERSON] була зарахована студентом 1 курсу стоматологічного факультету з 01.09.2012. З витягу із наказу № 422-у по вищому державному навчальному закладу України «Українська медична стоматологічна академія» від 31 серпня 2017 року вбачається, що відповідно до рішення ректора від 31.08.2017, протокол № 1, [PERSON] , відраховану зі стоматологічного факультету, поновлено на 5 курс (9 семестр) 2017/2018 н.р. на контрактну форму навчання і допущено до занять у складі групи з 01.09.2017. 31 серпня 2017 року між [PERSON] та Вищим державним навчальним закладом України «Українська медична стоматологічна академія» був укладений договір №31/233-2017-С про надання освітніх послуг. За умовами договору Вищий державний навчальний заклад України «Українська медична стоматологічна академія» зобов`язувалась надати студенту освітню послугу на рівні державних стандартів освіти та галузевих стандартів вищої освіти, а студент зобов`язувалася своєчасно вносити плату за отриману освітню послугу в розмірах та у строк, що встановлені цим договором, виконувати у визначені терміни всі види занять, графік навчального процесу, розклад занять, вимоги навчального плану. Відповідно до витягу із наказу №262-у по вищому державному навчальному закладу України «Українська медична стоматологічна академія» від 30 травня 2018 року, [PERSON] студентку 5 курсу стоматологічного факультету, денної форми навчання, освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліст, напряму підготовки «7.12010005 - стоматологія», що навчається з оплатою вартості навчання на договірній основі, відраховано з числа студентів з 29.05.2018 за невиконання навчального плану, графіка навчального процесу, індивідуального навчального плану, невиконання умов договору в частині оплати за навчання в сумі 15281,36 грн. На підставі наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31.08.2018 №1586 змінено найменування Вищого державного навчального закладу України «Українська медична стоматологічна академія» на Українська медична стоматологічна академія. Відповідно до особової картки [PERSON] їй нараховано за отриману освітню послугу за навчання 114 766,36 грн з яких сплачено 99 485,00 грн. На момент відрахування відповідачка мала заборгованість по оплаті за навчання в сумі 15 281,36 грн і добровільно суму боргу не сплатила. Таким чином [PERSON] не виконала свої зобов`язання своєчасно сплачувати кошти за надану освітню послугу, відповідно до умов договору, що передбачає правові наслідки, встановлені законом та договором. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст. 627 ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до частини 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а статтею 629 цього Кодексу встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Ст.526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст. 610 ЦК України порушення зобов`язань є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Встановлено ст.611 ЦК України, що у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов є повністю обґрунтованими, а тому підлягає до задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач позов в частині вимог про стягнення боргу за навчання, які оплачені позивачем судовим збором при зверненні з позовом до суду, до початку розгляду справи по суті визнала, відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% судового збору, сплаченого ним при поданні позову згідно платіжного доручення № 5991 від 24.12. 2020 №5991, у розмірі 1051 грн. Крім того, у зв`язку з задоволенням позову з відповідача на користь позивача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути 1051 грн. на відшкодування понесених ним судових витрат. На підставі викладеного,

Outcome: approved