Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

11.11.2020 представник позивача звернувся до суду з позовом, в якому просив суд стягнути з [PERSON] на користь позивача АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість за кредитним договором б/н від 29.12.2009 в розмірі 131754,94 грн., станом на 31.07.2020, яка складається з заборгованості за кредитом - 3496,17 грн. та заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 29.12.2009 по 31.01.2018 в сумі 128258,77 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2102 грн. В обґрунтування пред`явлених вимог вказує, що 29.12.2009 [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», яке перейменоване на АТ КБ «ПриватБанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 29.12.2009, в результаті чого між ними укладено кредитний договір. Підписуючи заяву, відповідач надав згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами», які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. На виконання вказаного договору, відповідачу відкрито кредитний рахунок та встановлено кредитний ліміт, який у подальшому збільшено до 4000 грн. Для користування кредитним коштами відповідач отримав кредитні картки. Підписання Договору є прямим й беззаперечним погодженням власника карткового рахунку відносно прийняття будь-якого розміру Кредитного ліміту, встановленого Банком. Також сторони обумовили можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору, при цьому у кредитора виник обов`язок інформувати позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 3.2, 3.3 Договору, а у позичальника - обов`язок отримання виписки про стан та про здійснення операції по карткових рахунках (п. 6.3 Договору). Відповідно до п. 6.3 Умов та правил надання банківських послуг до обов`язків позичальника відноситься отримання виписки про стан картрахунків та про отримані операції по картрахункам. Кредитування відповідача здійснено за умовами кредитування «Універсальна, 55 днів пільгового періоду». Свої зобов`язання за кредитним договором від 29.12.2009 банк виконав належним чином, надавши відповідачу кредит в обумовленому розмірі. Натомість відповідач, в порушення умов договору, свої зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим має заборгованість за кредитним договором, яка підлягає стягненню на користь позивача в примусовому порядку, а також сплачений за подання позову судовий збір у розмірі 2102 грн. Представник позивача правом на участь в судовому засіданні не скористався, просив справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження, за відсутності представника банку, проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.8). Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, за останнім зареєстрованим місцем проживання (а.с. 51, 56), а також шляхом розміщення відповідного оголошення на веб-порталі судової влади України на виконання ч.11 ст. 128 ЦПК України, однак до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надав, відзиву не подано. Відповідно ст. 128 ЦПК України, про час та місце розгляду справи відповідач вважається повідомленим належними чином. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, беручи до уваги факт належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи, його неявку в судове засідання без повідомлення причин такої неявки, ненадходження до суду відзиву, суд на місці постановив ухвалити по справі заочне рішення, на підставі наявних у справі доказів в силу ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 29.12.2009 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», яке змінило найменування на АТ КБ «ПриватБанк» (а.с. 43-46) та [PERSON] (а.с. 40) укладено кредитний договір шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, у якій відповідач підтвердив своїм підписом, що вказана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами складає Договір про надання банківських послуг, а також що він ознайомлений з умовами кредитування та погоджується на них (а.с. 28). По суті вказаний договір є договором приєднання в розумінні ч. 1 ст. 634 ЦК України, якою визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, що може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 3.2, 3.3 Умов та Правил [PERSON] надав свою згоду на прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, його встановлення та зміну за рішенням чи ініціативою Банку. Згідно умов вказаного договору [PERSON] отримав кредитний ліміт в розмірі 4000 грн. на картковий рахунок з видачею пластикової картки, що підтверджується довідкою про зміну умов кредитування та довідкою про видані картки та строк їх дії (а.с. 26,27). Згідно умов кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» пільговий період - до 55 днів (пільгова ставка діє за умови погашення до 25 числа місця, наступного за датою виникнення заборгованості); базова процентна ставка в місяць нараховується на залишок заборгованості) - 2,5 % (30 % на рік); за тратами здійсненими з 01.09.2014 - 2,9 % (34,80% на рік); за тратами здійсненими з 01.04. 2015р. - 3,6% (43,20% на рік); за тратами здійсненими з 01.08.2020- 3,5% ( 42% на рік), що узгоджується з даними розрахунку заборгованості в частині застосованої відсоткової ставки. Відповідно до п. 6.4 Умов та правил кредитування позичальник міг заяви банку про розірвання договору, але такого повідомлення матеріали справи не містять. Відповідно до п. 6.5 Умов позичальник зобов`язався погашати заборгованість за кредитом, процентам за його користування та по перевитратам кредитного ліміту. Однак, в процесі користування кредитним рахунком Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджуються випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви. Відповідно до п. 6.5 Договору, а також ст.ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним Договором не виконав. У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 31.07.2020 має заборгованість 462602,99 грн., яка складається з наступного: 3496,17 грн. заборгованість за тілом кредиту; 452007,82 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 7099 грн. нарахована пеня. Проте, як зазначає представник позивача кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом. Таким чином заборгованість до стягнення становить 131754 грн. 94 коп., яка складається з: 3496,17 грн. заборгованості про кредиту та 128258,77 грн. заборгованості за процентами за користування кредитом ( за період з 29.12.2009 по 31.01.2018). Враховуючи відсутність будь-яких повідомлень від сторін щодо припинення дії кредитного договору від 29.12.2009, суд приходить до висновку, що він є діючим. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави «Позика», якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Відповідно до ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У силу ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, при цьому одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Імперативним приписом ст. 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним зобов`язання. АТ КБ «ПРИВАТБАНК» свої зобов`язання перед [PERSON] за кредитним договором від 29.12.2009 виконав у повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі 4000 грн., що підтверджується фактом користування відповідачем картковим рахунком та використанням кредитних коштів, відповідно до розрахунку заборгованості та виписки по рахунку, відповідно до якої останній користувався кредитними коштами, зокрема оплата мобільного зв`язку, зняття готівки, здійснення покупок, а також періодично поповнював готівкою свою карку через термінали (а.с. 16-25). З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав та обов`язків сторін, на боржника покладено цивільно-правовий обов`язок з повернення отриманих кредитних коштів, якому відповідає право вимоги кредитора (ч.1 ст. 509 ЦК України) вимагати їх повернення. Натомість позичальник свої зобов`язання не виконував належним чином, допускаючи їх періодичне прострочення, в результаті чого утворилась заборгованість за кредитом - 3496,17 грн., та заборгованість за відсотками за користування кредитом за період з 29.12.2009 по 31.01.2018 року - 128258,77 грн., в межах заявлених вимог, яку суд вважає обґрунтованою та доведеною обсягом наданих доказів, у тому числі наданим позивачем розрахунком заборгованості (а.с. 9-15), який відповідач не заперечив, та з яким суд погоджується, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, враховуючи задоволення позовних вимог, розмір понесених позивачем судових витрат пов`язаних з розглядом справи,

Outcome: approved