overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

12.06.2013 року представник позивача за довіреністю старший менеджер Сумської філії публічного акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк [PERSON] звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якому він зазначив про те, що відповідно до укладеного договору № б/н від 06.07.2006 року [PERSON] (далі відповідач) 06.07.2006 року отримав кредит у розмірі 10000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості по кредиту з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами надання банківських послуг, правилами користування платіжною карткою складає між ним та банком договір, підтверджується підписом у заяві. При укладанні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України. Згідно цієї статті ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до п. 9.12. Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. В ст. 599 ЦК України зазначено про те, що зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобовязання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідно до ч. 2 ст. 1050, ч. 2 ст. 1054 ЦК України наслідками порушення боржником зобовязання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 29.03.2013 року має заборгованість 40236,87 грн. , яка складається з наступного: - 9992,60 грн. заборгованість по кредиту; - 27852,04 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; а також штрафи відповідно до п. 8.6. Умов та правил надання банківських послуг: - 500,00 грн. штраф (фіксована частина) ; - 1892,23 грн. штраф (процентна складова) . Розрахунок суми заборгованості додається. (Розрахунок заборгованості відображено з моменту надання та отримання кредитної послуги) . Зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України) . Враховуючи викладене та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

12.06.2014 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 05.10.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею віку 3-х років, тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітної плати, щомісячно до повноліття дитини, стягнути з відповідача аліменти на її користь на її утримання в розмірі 1/4 частки заробітної плати, починаючи з дня подачі заяви до досягнення дитиною 3 років [INFO] року. В судовому засіданні позивачка на позові наполягає. Відповідач, який в установленому законом порядку повідомлений про час та місце слухання справи, в судове засідання не з'явився і повідомлень про причини неявки від нього не надійшло, тому суд, відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, розглядає справу в порядку заочного провадження, зі згоди позивачки, на підставі наявних у справі доказів. Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.ст.180, 183, ч.2 ст.84 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Судом встановлено, що сторони 05.10.2013 року зареєстрували шлюб, про що відділом РАЦС реєстраційної служби Волноваського РУЮ складено відповідний актовий запис №219 (а.с.5). Проживали однією сім'єю до травня 2014. Від спільного життя мають дочку [PERSON], [INFO], яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні (а.с.6,7). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною, до досягнення нею віку 3-х років, сама утримує дитину, вона також потребує матеріальної допомоги, яку відповідач добровільно не надає. Тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дитини, та стягнути з нього ж на користь позивачки на її утримання 1/4 частку його заробітної плати (доходу) до досягнення дитиною 3 років [INFO] року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 84, 180 - 183 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-19 00:00:00

12.06.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що 26.08.2000 р. з відповідачем зареєстрували шлюб. Від цього шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей [PERSON] і [PERSON]. Подружнє життя не склалося через непорозуміння і несумісність характерів, на грунті чого виникають сварки, зникли почуття любові і поваги один до одного, взаємної підтримки і допомоги. Проживають разом в одному будинку, однак шлюбних стосунків не підтримують більше двох місяців. Спору про поділ майна не виникає, на утримання дітей буде надавати допомогу добровільно. Позивач у судовому засіданні позов підтримав, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнала і пояснила, що з квітня 2014 р. з чоловіком шлюбно-сімейних стосунків не підтримують і такого наміру не має. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, сваряться з будь-яких питань. Наполягає на задоволенні позову і не бачить шансів на збереження сім'ї. Просить повернути їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Вислухавши сторони, дослідивши наявні у справі письмові докази суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що 26 серпня 2000 р. у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтоводської міської ради Дніпропетровської області сторони зареєстрували шлюб, актовий запис № 151 (а.с. 4), від якого мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] і [PERSON], [INFO], актові записи №№ 55 і 15 відповідно (а.с. 5, 6). Шлюбні відносини між подружжям припинені з квітня 2014р. і не поновлювалися. Встановлюючи мотиви, причини та підстави розірвання шлюбу суд з'ясував, що сторони як подружжя шлюбні стосунки не підтримують, не поновлювали їх і такого наміру не мають, хоч і проживають в одному будинку, тому суд робить висновок, що морально-правові основи шлюбу втрачені, збереження шлюбу не можливе, оскільки почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки втрачені. Питання утримання дітей вирішено у добровільному порядку, спір про поділ майна на момент розгляду справи відсутній. Відповідно до положень ч. 2 ст.. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. У відповідності зі ст. 112 ч. 2 цього ж Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі сторін і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права дітей. На підставі ст. ст. 104, 105 ч. 3, 110-112, 113, 115 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-05 00:00:00

12.06.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовами до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину та на дружину (а.с.1-2; 9-11), які ухвалою суду від 13.06.2014 р. були об'єднані в одне провадження (а.с.18), мотивуючи свої вимоги наступним. З 24.11.2011 р. вона перебуває у шлюбі з відповідачем, від якого мають сина - [PERSON], [INFO]. Відповідач з ними не проживає. Дитина повністю знаходиться на її утриманні. Крім того, відповідач ухиляється від утримання сина, чим порушує його право, передбачене ч. 2 ст. 84 СК України. Просила стягнути з відповідача на її користь, на утримання сина аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку щомісяця, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову, та на її утримання, як дружину в розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку, починаючи стягнення з 12.06.2004 р. і до досягнення дитиною трьох років. У судовому засіданні позивачка позови(а.с.1-2;9-11) підтримала за вимогами в них викладеними. Відповідач позов (а.с.1-2) визнав повністю; позов (а.с.9-11) не визнав повністю. Пояснив, що від працює і позивачка повинна сама працювати. Вислухавши осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов про стягнення аліментів на дитину необхідно задовольнити; позов про стягнення аліментів на дружину - задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони, які проживають окремо, є батьками неповнолітнього [PERSON], [INFO](а.с.3;17). Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач від цього ухиляється. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже аліменти підлягають стягненню у судовому порядку в силу ст. 181 СК України. Також згідно ч. 2 і 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, а це підтверджується довідкою КП «Новозаводське» Чернігівської міської ради» від 11.06.2014 р.(а.с.5;15), має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З відповідача на користь позивачки необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 12.06.2014 р., і до досягнення дитиною повноліття; стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на її утримання в розмірі 1/8 частини заробітку(доходу) щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову, тобто з 12.06.2014 р., і до досягнення дитиною 3-ох років, тобто до 08.02.2015 р. включно; в задоволенні решти позовних вимог - відмовити. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-30 00:00:00

12.06.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 08.11.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3468. В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що під час спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON] [INFO] року. Сімейне життя у них не склалось, основною причиною розпаду сімї є те, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння та різні погляди на життя. Намагання зберегти сімю були марними. Вона вже вдруге звертається до суду про розірвання шлюбу, оскільки 2 роки тому забрала заяву з суду згодою, наючи бажання зберегти шлюб. Будучи у судовому засіданні позивач позов підтримала повні-стю, покликаючись на викладені в ньому обставини та наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач у судове засідання не прибув, хоча належним чином був повідомлений, про день та час розгляду справи, про що є розписка у матеріалах справи, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутності, а тому суд вважає за можливе ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, згідно ст.169 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. Як вбачається із свідоцтва про укладення шлюбу, сторони зареєстрували шлюб 08.11.2003 року у Міському відділі реєстрації актів громадського стану Львівського обласного управління юстиції, актовий запис №3468 (а.с.6). З копії свідоцтва про народження вбачається, що у шлюбі у них [INFO] року народилася донька [PERSON], яка на час розгляду справи проживає з мамою(а.с.5). Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У судовому засіданні встановлено, що подружжя не підримують подружніх та сімейних відносин. Причиною неможливості спільного проживання подружжя є різні погляди на життя та сімю. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння та довіра. З урахуванням наведеного суд вважає, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, відповідача та інтересам дитини, що мають істотне значення. Позивачу після розірвання шлюбу залишити прізвище - [PERSON].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

12.06.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем зареєстровано шлюб 22.10.2011 р.. Мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати доньку. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, стягнення розпочати з дня звернення. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує; проти заочного розгляду справи не заперечує. Причини неявки відповідача не відомі. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дітей, сторін, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.7). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-24 00:00:00

12.06.2014 р. [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на її користь на утримання неповнолітньої дитини (а.с.1), мотивуючи свої вимоги наступним. З відповідачем зареєстровано шлюб 22.11.2003 р.. Мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач ухиляється від покладеного на нього обов'язку утримувати доньку. Просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття, стягнення розпочати з дня звернення. Сторони в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені у встановленому порядку. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи у її відсутність; позов підтримує. Відповідач надав заяву про розгляд справи у його відсутність; позов визнає. Відповідно до ч. 4 ст. 169 ЦПК України суд визнає причини явки відповідача неповажними, вирішує справу у їх відсутність та на підставі ст. 224 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, враховуючи стан здоров'я та матеріальний стан дітей, сторін, суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити. Судом встановлено, що сторони є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] (а.с.2). Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а відповідач ухиляється від цього. Згідно ст. 182 СК України судом враховується стан здоров'я та матеріальне становище дітей, стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів, відсутність у нього інших аліментних зобов'язань та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає можливим позов задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини заробітку(доходу) щомісячно, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття і визнає необхідним застосувати п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, допустивши негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача необхідно стягнути до спеціального фонду Державного бюджету України судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

12.06.2014 р. [PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами(а.с.2-3), мотивуючи свої вимоги наступним. [INFO] померла її мати - [PERSON], яка проживала в с. Шестовиця, Чернігівського району, Чернігівської області. Після її смерті відкрилась спадщина на належний їй буд. [ADDRESS]. Інших спадкоємців немає. Під час прийняття відповідної заяви у нотаріальній конторі їй повідомили, що вона не зможе отримати свідоцтво про спадщину за законом, оскільки відсутнє свідоцтво про її народження. Відповідно до довідки Державного архіву Чернігівської області від 20.03.2014 р., книги реєстрації актових записів про народження за 1936 рік по с. Шестовиця, Чернігівського району, Чернігівської області на зберігання до архіву не надходило. Просить встановити факт, що вона є рідною донькою [PERSON], яка померла [INFO]. Заявниця, представник заявниці, представники заінтересованих осіб: Шестовицької сільської ради, Чернігівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з'явились. Про час та місце судового розгляду повідомлені в установленому порядку. Представник заявниці, представник Чернігівської районної державної нотаріальної контори надали заяви про розгляд справи у їх відсутність. Суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів. Згідно вимог ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Заявниця довела факт родинних відносин між нею та [PERSON], яка померла [INFO], яка була її матір'ю. Це підтверджується наданими копіями документів, копією спадкової справи № 99/2014 після померлої [INFO] [PERSON]. Встановлення даного факту потрібно заявниці для прийняття спадщини після померлої матері.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

12.06.2014р. [PERSON] звернулася до суду в інтересах [PERSON] з заявою про встановлення факту смерті [PERSON], [INFO], яка проживала в [ADDRESS], і померла [INFO] В судове засідання заявниця не з'явилась, просила провести розгляд даної справи без її участі, про що до суду подала відповідну заяву, заявлені вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відділу ДРАЦСу Погребищенського РУЮ у Вінницькій області до суду не з'явився, подав заяву у якій просив справу розглядати у його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з таких міркувань. В судовому засіданні беззаперечно доведено, що [INFO] в [ADDRESS] померла мати заявниці [PERSON], [INFO], яка проживала в [ADDRESS]. Дані правовідносини регулюються п.8 ч.1 ст.256 ЦПК України, згідно з яким суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Оскільки встановлення факту смерті [PERSON] має юридичне значення для заявниці, а іншим шляхом встановити цей факт неможливо, то з метою захисту прав [PERSON], заяву необхідно задовольнити, встановити, що [PERSON], [INFO], померла [INFO] в с. Бухни Погребищенського району Вінницької області.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-23 00:00:00

12.06.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 2000 грн. щомісячно, додаткових витрат у розмірі 350 грн., починаючи з дня звернення до суду і до повноліття дитини (а.с. 2-3). 20.08.2014 р. позивачка подала до суду уточнену заяву (а.с. 24), в якій просить стягувати аліменти на утримання доньки в розмірі 2000 грн. та стягувати додаткові витрати на період занять донькою спортом. 17.09.2014 р. до суду надійшла заява [PERSON] про залишення без розгляду позовних вимог, викладених на а.с. 2-3, 24, та стягнення аліментів на утримання доньки в розмірі 1000 грн., починаючи з 01.10.2014 р. і до досягнення донькою повноліття (а.с. 44). В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 45). Відповідач надав заяву (а.с. 44 об.), в якій визнав уточнені позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутності. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З'ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходились у шлюбі до 12.12.2011 р. (а.с. 4), мають доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 6), яка мешкає з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров'я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини. При цьому суд бере до уваги і визнання позову відповідачем (а.с. 44 об.). Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved