overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-14 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання недієздатною свою сестру [PERSON], [INFO] Посилається на те, що [PERSON] є інвалідом з дитинства, у неї тяжка психічна хвороба, в звязку з чим вона неодноразово лікувалася у різних психіатричних закладах, однак стан її здоровя тільки погіршувався, і 01.03.2001 року її було визнано інвалідом по життєво. За станом здоровя [PERSON] не може самостійно себе обслуговувати, одержувати пенсію і розпоряджатися нею, потребує сторонньої допомоги. Визнання сестри недієздатною потрібно для оформлення опіки над нею та призначення опікуном. Їх мати не заперечує щодо в становлення опіки над сестрою, оскільки сама є людиною похилого віку та часто хворіє. В судовому засіданні заявник доводи заяви підтримала, просила заяву задовольнити. Представник зацікавленої особи - Відділу опіки та піклування Андріївської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області в судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про день та час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності та подання про доцільність встановлення опіки над [PERSON] у разі визнання її недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] Суд, вислухавши заявника, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ч.1 ст. 39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON], [INFO], є інвалідом дитинства з 01.03.2001 року безстроково (а.с. 12). Заявник [PERSON] згідно досліджених в судовому засіданні документів є сестрою [PERSON] (а.с. 10). Згідно висновку № 41 амбулаторної судово-психіатричної експертизи від 31.03.2016 року [PERSON] страждає на тяжку розумову відсталість з поведінковими порушеннями внаслідок тяжкої гіпоксії при пологах. За психічним станом [PERSON] не здатна розуміти значення своїх дій і керувати ними у сфері суспільних відносин. Для захисту своїх прав [PERSON] потребує встановлення опіки. Відповідно до вимог ч.1 ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно наданого подання від 27.01.2016 року виконком Андріївської сільської ради, як орган опіки та піклування, вважає за доцільне встановити опіку над [PERSON] у разі визнання її недієздатною та призначити її опікуном [PERSON] Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] та встановлення над нею опіки, призначивши опікуном - сестру [PERSON] Перешкод для призначення опікуном судом не встановлено. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог вказує, що вона з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2014 року, який був зареєстрований Тернівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис №261. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини припинили з квітня 2015 року. З цього часу вони проживають окремо, спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивачка вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Майнового спору не мають. В судове засідання позивачка не з'явилася, надала суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду письмову заяву, про визнання позовних вимог та розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 16.08.2014 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, - а.с.5. Дітей від даного шлюбу не мають. Шлюбні відносини припинили з квітня 2015 року, спільне господарство вони не ведуть, взаємних інтересів не мають. Майновий спір відсутній. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася, зберегти її неможливо, тому, відповідно до ст.ст.100, 112 СК України, позов [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2012 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, посилаючись на те, що у них з відповідачем життя не склалось, подружні стосунки припинені через різні характери та погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства і виховання дітей, на ґрунті чого в сім'ї постійно виникали суперечки та непорозуміння і подальше сумісне проживання та збереження сім'ї стало неможливим. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримала позовні вимоги, наполягала на розлученні. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги визнав, наполягав на розлученні. Вирішуючи спір суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 18 квітня 2012 року. Від даного шлюбу мають двох малолітніх доньок [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] (а.с.4-6). Подружні стосунки припинені, сторони наполягають на розлученні, миритись не бажають. Причиною розпаду сім'ї стали суперечки та непорозуміння, що виникали на ґрунті різних характерів та поглядів на сімейне життя, ведення домашнього господарства і виховання доньок. Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст.51 Конституції України, ст. 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст.ст. 24, 105, 110, 112 СК України. Згідно ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Стаття 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.) забезпечує рівноправність членів подружжя як під час перебування у шлюбі, так і …в разі його розірвання. Відповідно до ст.ст. 105, 110, 112 СК України шлюб розривається судом за позовом одного із подружжя, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки судом встановлено, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить їх інтересам та інтересам їхніх малолітніх дітей, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування своїх вимог послалася на те, що з 25.07.2009 року вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно матеріальну допомогу на утримання доньки не надає, інших аліментних зобовязань не має. Просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки його доходу, щомісячно, до досягнення донькою повноліття. У судове засідання сторони не зявились, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності: позивач [PERSON] на позовних вимогах наполягає, відповідач [PERSON] проти позовних вимог не заперечує (а.с. 12,13 - заяви). Відповідно ч.2 ст. 197 ЦПК України розгляд справи проводиться без здійснення фіксування процесу за допомогою звукозаписувального засобу. Судом встановлено, що сторони з 25.07.2009 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що Довгинцівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, зроблено актовий запис № 301 ( а.с. 3 копія свідоцтва про шлюб). Від спільного проживання у шлюбі мають неповнолітню доньку: [PERSON], [INFO] ( а.с. 4 копія свідоцтва про народження). Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягненням ним повноліття. Відповідно до ст. 183 СК України розмір аліментів на утримання дитини визначається судом. За таких обставин, враховуючи, що відповідач заперечень щодо позовних вимог не надав, суд вважає необхідним позов задовольнити, стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини доходу відповідача, на користь позивача до досягнення донькою повноліття. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-18 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON], [INFO], який продовжує навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, з дня звернення до суду до закінчення навчання; в судовому засіданні позивачка просила задовольнити позов в повному обсязі. Відповідач вимоги позову визнав частково, пояснив, що не спроможний сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі, у звязку з тим, що на його утриманні двоє неповнолітніх дітей, крім того його дружина [PERSON] утримує своїх непрацездатних батьків і бере участь у додаткових витратах на них, а тому згоден надавати кошти в сумі 200 грн., щомісячно. З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO], що стверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с.7). За довідкою № 2720 від 26.10.2015 року Ладижинського коледжу Вінницького НАУ [PERSON] є студенткою третього курсу, денної форми навчання, дата закінчення навчання 30.06.2017 року (а.с.8). Відповідно до довідки виконкому Михайлівської сільської ради Гайсинського району № 791 від 21.12.2015 року дитина [PERSON] проживає з матірю [PERSON] та перебуває на її утриманні (а.с.9). Згідно довідки СВК «Нива» с. Гранів про заробітну плату та інші прибутки за 2015 р. від 21.01.2016 р. [PERSON] отримує щомісячно заробітну плату; загальна сума прибутку за 2015 рік склала 11264 грн. 85 коп. (а.с.18). Спірні правовідносини регулюються: - ст.ст. 199, 200 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких продовження навчання повнолітніми дітьми і наявність у зв'язку з цим потреби в матеріальній допомозі, зобов'язує батьків утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за наявності можливості надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; при ухилянні батьків від цього обов'язку кошти на утримання дітей стягуються з них за рішенням суду, зокрема, у визначеній судом твердій грошовій сумі, при цьому враховується можливість надання утримання другим з батьків. Оскільки, встановлені обставини свідчать, що відповідач [PERSON] ухиляється від виконання обов'язку надавати утримання повнолітньому сину, який продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, то кошти для забезпечення засобами необхідними для гідного рівня життя і навчання, необхідно з нього стягувати в розмірі 1/6 частини всіх видів його доходів щомісячно, з часу звернення з позовом до закінчення навчання. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України одночасно із частково задоволеними позовними вимогами з відповідача на користь позивачки, необхідно стягнути документально підтвердженні витрати на правову допомогу в сумі 500 грн., які є менші гранично визначених законом. (а.с.12). На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-08 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом та просить розірвати шлюб з відповідачем, який зареєстрований 21.08.2015 року виконавчим комітетом Невгодівської сільської ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №4. Зазначає, що відносини в сім»ї не склались, так як відповідач почав їй зраджувати, від шлюбу дітей не мають, однак, розлучатись в органах РАЦСу відповідач не бажає. На даний час вони проживають окремо, вважає, що їхню сім»ю зберегти вже неможливо. Позивач просить справу розглядати в її відсутність, позовні вимоги підтримує. Відповідач про час та місце судового засідання повідомлявся за зареєстрованим місцем проживання. Суд проаналізувавши наявні докази, приходить до висновку, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про одруження від 21.08.2013 року серії [NUMBER] (а.с. 3). Відповідно до ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно із ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 111 СК України суд вживає заходи щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За нормами ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідачем не надано письмових заперечень проти позову і доказів, які б підтверджували незаконність вимог позивача або їх необґрунтованість. За таких обставин, суд приходить до висновку, що вказана сім'я розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливі, тому шлюб необхідно розірвати. Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 551,20 грн., який вона стягувати з відповідача на свою користь не бажає, про що свідчить надана нею заява.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-21 00:00:00

12.01.2016 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення опіки над її недієздатним чоловіком [PERSON], який визнаний недієздатним рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05.11.2015 року, та призначення її опікуном. В судовому засіданні представник заявниці підтримав заяву, просив її задовольнити та призначити заявника опікуном над її недієздатним чоловіком. Представник органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши представника заявниці, представника органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. На підставі вимог ст. 39 ЦК України фізичну особу може бути визнано судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не може розуміти значення своїх дій і керувати ними. За правилами ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Відповідно до вимог ст. 241 ЦПК України суд, ухвалюючи рішення про визнання особи недієздатною, встановлює над нею опіку і призначає опікуна. Рішенням Сихівського районного суду м. Львова від 05.11.2015 року [PERSON] визнаний недієздатним. Рішення набрало законної сили 16.11.2015 року. Проте, під час ухвалення рішення про визнання [PERSON] недієздатним, питання щодо встановлення опіки над ним вирішено не було. Статтею 63 ЦК України передбачено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна. В ст. 64 ЦК України зазначено, що опікуном не може бути фізична особа, яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; або особа, поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки. В судовому засіданні не встановлено обставин, які б стали перешкодою для призначення заявниці опікуном над недієздатним [PERSON] Останній є чоловіком заявниці, проживає разом з нею, заявниця фактично опікується ним та має бажання надалі це робити. Опікунська рада Сихівської районної адміністрації 23.11.2015 року надала висновок про доцільність призначення заявниці опікуном її недієздатного чоловіка [PERSON] Враховуючи вищезазначені обставини, суд не вбачає підстав для відмови в задоволенні заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-06 00:00:00

12.01. 2016 року до Пустомитівського районного суду Львівської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами, зареєстрований 29.04. 1999 року Солонківською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, актовий запис № 5. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини: сторони зареєстрували шлюб 29.04. 1999 року. Від спільного шлюбу у сторін народилася дочка [PERSON] [INFO]. Спільно з відповідачем позивач подружніх стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, шлюб носить формальний характер. У сторін склалися різні погляди на життя. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі та примирення неможливі, а тому змушена звертатися до суду із позовом про розірвання шлюбу. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, проте подала до суду письмову заяву у якій просить суд розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, хоча належними чином був повідомлений про час та місце розгляду справи про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв про розгляд справи без участі відповідача чи відкладення розгляду справи до суду від останнього не надходило. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, суд вважає, що існує достатньо підстав визначених ст. 224 ЦПК України для проведення заочного судового розгляду справи, без участі відповідача, у відповідності до ч. 4 ст. 169 ЦПК України, за наявними у ній доказами та ухвалення за його результатом рішення, відповідно ст. 226 ЦПК України. Згідно ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу технічними засобами не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 29.04.1999 року; Свідоцтво про народження серії [NUMBER] від 29.05. 2000 року повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, судом встановлено: відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що разом із відповідачем позивач шлюбних стосунків не підтримує, спільного господарства не веде, сторони спроб для примирення не здійснюють, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами є неможливим. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачем підставні та підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача в користь позивача слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-29 00:00:00

12.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Свої позовні вимоги мотивує тим, що подружнє життя з відповідачкою не склалося, між ними тривалий час виникають сварки та скандали, немає почуття любові та поваги. Позивач [PERSON], в звязку з визнанням позову відповідачкою, подав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, вказує, що примирення між ними немає, просить шлюб розірвати. Також на розгляд справи не зявилася відповідачка [PERSON], яка в поданій письмовій заяві просить справу розглядати у її відсутність, згідна на розірвання шлюбу. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про шлюб вбачається, що сторони по справі перебувають в шлюбі, який був зареєстрований 23 вересня 2006 року Новояворівською міською радою Яворівського району Львівської області, актовий запис №204. Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей, які проживають з відповідачкою. Відповідно до вимог ст.ст.104, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення, особа, яка змінила прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. При розгляді справи судом встановлено, що подружжя не підтримує подружніх відносин з травня 2016 року, з даного часу сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, за цей строк сторони не помирилися, припинили подружні відносини, спору відносно місця проживання дітей не має. Враховуючи встановлені судом обставини справи, фактичні взаємини між сторонами, суд приходить до висновку, що подальше перебування в даному шлюбі сторін та збереження сімї суперечить інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-31 00:00:00

12.01.2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] вказуючи, що шлюб був зареєстрований між ними 27.11.1999 року у Трикратівській сільській раді Вознесенського району, актовий запис №15, від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON] [INFO], доньку [PERSON] [INFO], які проживають з позивачем. Посилаючись на те, що єдиною сім'єю перестали проживати через поведінку відповідача, який необґрунтовано висловлює почуття ревності, на цьому ґрунті вчиняє сварки, висловлює погрози, що негативно впливає на її здоров'я та психологічний стан дітей, які є свідками конфліктних ситуацій, позивач просив позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності та про підтримання позовних вимог, вказуючи, що примирення у наданий судом строк не відбулося. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, за телефоном повідомив про згоду на розірвання шлюбу за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе з причин, вказаних позивачем та суперечить їх інтересам, тому позов підлягає задоволенню. Згідно ст.112 Сімейного кодексу України, суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Outcome: approved