Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-11 00:00:00

11 березня 2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду із вищезазначеним позовом до відповідача [PERSON] , у якому просить стягнути з останнього кошти (аліменти) на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/2 частини від заробітку щомісячно на користь позивача, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2009 року, від вказаного шлюбу мають спільних дітей - синів [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають з матір`ю. Зазначає, що відповідач аліменти нікому не сплачує, стягнень за виконавчими документами з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків у нього немає. На підставі того, що діти проживають разом із матір`ю та повністю перебувають на її утриманні, а також недостатністю коштів на задоволення всіх потреб, пов`язаних із забезпеченням та розвитком дітей, і відсутністю матеріальної допомоги на утримання дітей з боку відповідача, позивач вимушена звернутись із вказаним позовом про стягнення аліментів в судовому порядку. Судом направлений запит в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи відповідача, та відповідно до листа сільського голови Кривченської сільської ради Борщівського району Тернопільської області вих.№78 від 26.03.2019 року надані відомості про зареєстроване місце проживання відповідача [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.12, 15). Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 квітня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.17). Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без участі, у якій підтримав позовні вимоги та просив позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Проти заочного розгляду справи не заперечував (а.с.32). Відповідач, який про час та дату судового засідання повідомлений належним чином за останнім відомим місцем проживання та шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, відкладення розгляду справи до суду не надходили. Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 12 липня 2019 року постановлено про заочний розгляд справи за відсутності відповідача, що відповідає вимогам ст.ст.280, 281 ЦПК України. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наданих доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та надавши належну правову оцінку доказам, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 березня 2009 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції від 10.03.2009 року (а.с.9). Сторони мають дітей - сина [PERSON] , який народився [INFO] , про що свідчить ксерокопія свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Октябрського районного управління юстиції м.Полтави від 06 лютого 2002 року, а також сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини серії [NUMBER] , виданого Октябрським відділом реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області від 02 березня 2010 року (а.с.2, 4). Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом установлено, що неповнолітні діти проживають разом з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать копії довідки про реєстрацію місця проживання особи №16-20/6818 від 20.03.2019 року, виданої відділом ведення реєстру територіальної громади управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради, та довідки, виданої КП «ЖЕО №2 Полтавської міської ради» №467 від 29.01.2019 року, а також паспортними даними осіб, витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання тощо (а.с.3, 5, 6, 8, 13). Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з копії посвідчення серії [NUMBER] , виданого УСЗН Шевченківського району м.Полтави 11.12.2017 року, дитина [PERSON] , [INFO] є дитиною-інвалідом та мати [PERSON] , як законний представник, отримує відповідну соціальну допомогу (а.с.5). Разом із тим, доходів позивача не вистачає на забезпечення потреб дітей у повному обсязі. Позивач у позовній заяві ставить вимогу про стягнення аліментів з відповідача у розмірі половини від його заробітку (доходу). Відповідно до ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суду не надано доказів того, що відповідач [PERSON] , 1968 р.н., є непрацездатним або хворіє, не має постійного доходу (заробітної плати) та можливості надавати матеріальну допомогу своїм неповнолітнім синам [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] разом із сім`єю не проживає, зареєстрований за адресою: [ADDRESS], добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, однак має змогу надавати матеріальне утримання, оскільки відповідачем не надано суду доказів протилежного, а тому суд вважає стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітніх дітей. При визначенні розміру аліментів суд на підставі ст.182 Сімейного кодексу України бере до уваги матеріальний стан сторін, те, що відповідач має працездатний вік, інших аліментних зобов`язань щодо утримання дітей немає, а також судом враховується те, що матеріальну допомогу синам повинна надавати також і їх мати. Відповідно до ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях. На підставі вищевикладеного, з огляду на фактичні обставини справи та норми закону, якими вони врегульовані, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку. Відповідно до ч.1 ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Частиною 6 статті 141 ЦПК України визначено, що у разі, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другою сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом міністрів України. Таким чином, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, зокрема 768 грн. 40 коп. судового збору, в дохід держави. Відповідно до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів суд вважає допустити до негайного виконання. На підставі викладеного,

Outcome: approved