Jurisdiction: civil
Date: 2019-02-10 00:00:00

12.11.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що згідно рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 28 березня 1988 року та договору дарування від 17 травня 1988 року, вона є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] Даний факт підтверджується рішенням Хотинського районного суду Чернівецької області про визнання права власності на ? частину житлового будинку та договору дарування на ? частину цього будинку. Також зазначила, що згідно довідки виконавчого комітету Хотинської міської ради № 4948 від 01.11.2018 року вулиця Піонерська перейменована на вулицю Козацької Слави. Зазначає, що в належному їй житловому будинку зареєстровані її доньки [PERSON] та [PERSON], які постійно у її будинку за адресою: [ADDRESS] не проживають, починаючи з 2010 року та по даний час, тобто на протязі останніх 8-ми років. Також вказує, що з її доньками вона не підтримує стосунків, що унеможливлює процес зняття їх з місця реєстрації в належному їй на праві власності житловому будинку. В зв'язку з тим, що вона користується газом, електроенергією та іншими комунальними послугами, а відповідачі в справі прописані в її житловому будинку, тому вона не може отримати субсидії для використання газу та електроенергії в зимовий період, через що сплачує зайві кошти за комунальні послуги. Просить визнати [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], такими що втратили право на користування належним їй на праві приватної власності житловим будинком за адресою: [ADDRESS] Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх в повному обсязі, не заперечувала щодо винесення в справі заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надала. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, але була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Причини своєї неявки суду не повідомила, заяви про розгляд справи у її відсутності до суду не надала. Свідок [PERSON] в судовому засіданні підтвердив той факт, що дійсно відповідачі [PERSON] та [PERSON] з 2010 року та по даний час не проживають в [ADDRESS] Відповідно до ст. 280 ч. 1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з'явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням наведених обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідка, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Судом встановлено, що [PERSON] являється єдиним і повноправним власником житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Хотинського районного народного суду Чернівецької області від 28 березня 1988 року про визнання права власності на ? частину житлового будинку, що адресою: [ADDRESS] та договору дарування на ? частину цього будинку від 17 травня 1988 року. Згідно довідки № 4949 від 01.11.2018 року виданої виконавчим комітетом Хотинської міської ради вбачається, що відповідно до рішення Хотинської міської ради від 19.01.1993 року вулицю Піонерську перейменовано на вулицю Козацької Слави. Згідно довідки № 4955 від 31.10.2018 року виданої виконкомом Хотинської міської ради гр. [PERSON], яка проживає в [ADDRESS] та до складу її сім'ї входять доньки: [PERSON], 1985 року народження та [PERSON], [INFO], які зареєстровані по даній адресі, але фактично не проживають з 2010 року по даний час. Згідно акту засвідчення факту не проживання в житловому будинку від 31.10.2018 року підтверджується той факт, що дійсно в житловому будинку [ADDRESS] зареєстровані, але не проживають [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO] з 2010 року та по даний час. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Також, у відповідності до ст. 7 Закону України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема пред'явивши вимогу про позбавлення права користування житловим приміщенням. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 гривень по 352 гривні 40 копійок з кожного. На підставі викладеного, та

Outcome: approved