overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

12.03.2016 року позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя між позивачем та відповідачем не склалося через різні характери та різні погляди на сімейне життя. У поданій до суду заяві позивач просила розгляд справи проводити у її відсутності , позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не повторно з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони по справі перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.02.2006 року, мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося, через несумісність характерів, взаємне непорозуміння та відсутність спільних поглядів на життя та сім'ю. У позовній заяві позивач зазначає, що з листопада 2015 р. сторони спільного господарства не ведуть. Аналізуючи встановлені по справі обставини в їх сукупності, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, суд вважає, що подальше збереження сім'ї за викладених обставин буде носити формальний характер та суперечити інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

12.03.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н від 19.11.2010 року. Згідно договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 24000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 27,60 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконала. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач станом на 16.02.2016 року має заборгованість - 74604,82 грн., яка складається з наступного: 23999,45 грн. - заборгованість за кредитом; 46576,57 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 500 грн.- фіксована частина штрафу; 3528,80- штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 74604,82 грн., а також судові витрати: 1378,00 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не з'явився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується кредитною угодою б/н від 19.11.2010 року, довідками-розрахунками за кредитним договором, з яких убачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-20 00:00:00

12.03.2016 року Публічне акціонерне товариство комерційного банку «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитом. В судовому засіданні встановлено, що ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] уклали кредитний договір б/н від 27.12.2010 року. Згідно договору [PERSON] отримала кредит у розмірі 3200,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобовязання за вказаним договором належним чином не виконала. У звязку з зазначеними порушеннями зобовязань за кредитним договором відповідач станом на 31.01.2016 року має заборгованість 15007,47 грн., яка складається з наступного: 1660,66 грн. заборгованість за кредитом; 9455,98 грн.-заборгованість по процентам за користування кредитом; 2700,00 грн.- заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн.- штраф (фіксована частина), 690,83 грн.- штраф (процентна складова). Просить суд стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість у розмірі 15007,47 грн., а також судові витрати: 1378,00 грн. - судовий збір. Представник позивача в судове засідання не зявився, але надав суду заяву з проханням справу розглянути в його відсутність, на позовних вимогах наполягав та просив суд їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявилась по невідомій суду причині, про розгляд справи повідомлялась належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Проаналізувавши в сукупності зібрані по справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що об'єктивно підтверджується кредитною угодою б/н від 27.12.2010 року, довідками-розрахунками за кредитним договором, з яких убачається, що відповідач одержав від позивача кредит, має заборгованість за кредитом, яку не погашає. Як вбачається зі ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (Кредитор) зобов'язуються надати грошові кошти (кредит) у розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язань є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов'язання. Згідно ст. 611 ЦК України у випадку порушення зобов'язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом, зокрема припинення зобов'язання внаслідок однобічної відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору. Згідно з ч. 1 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судовий збір у сумі 1378,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-28 00:00:00

12.03.2016 р. позивач звернувся з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], 2008 року народження. Причиною розірвання шлюбу є протилежні погляди на життя, шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, примирення неможливе. Відповідачем не подано до суду відзиву на позовну заяву. 13.03.2018 р. ухвалою Деснянського районного суду м. Києва відкрито провадження по справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 20.04.2018 р. закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує щодо розгляду справи в порядку заочного провадження. Відповідач в судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив, про розгляд справи повідомлявся належним чином, за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем його проживання. Оскільки відповідач в судове засідання не з'явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив та не подав до суду відзив, а також те, що від позивача до суду не надійшло заперечень щодо розгляду справи в порядку заочного провадження, суд вважає можливим розглянути спір відповідно до ст.ст. 280-282 ЦПК України та на підставі матеріалів справи постановити заочне рішення. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд приходить до наступного. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 07.05.2008 року у Відділі реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, а/з 499. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалось, причиною розірвання шлюбних відносин стало те, що шлюбно-сімейні стосунки сторони не підтримують, спільне господарство не ведуть, при цьому зберегти сім'ю та відновити свої стосунки позивач не бажає. Згідно ст. ст. 21, 24 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім'я фактично розпалась та зберегти її неможливо, оскільки збереження сім'ї призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, та їх дитини, тому є наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про розірвання шлюбу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-16 00:00:00

12.03.2018 [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить: розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. Вимоги мотивує тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 14.07.2000 року, актовий запис № 661. Від шлюбу мають спільних неповнолітніх дітей сина [PERSON], [INFO] та доньку Злату, [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалось, шлюбні відносини припинили своє існування, спільне господарство не ведеться. Між сторонами втрачені почуття поваги та взаємопорозуміння, подальше спільне життя та збереження сім»ї позивач вважає не можливим. У підготовче судове засідання позивач не з»явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Відповідач у підготовче судове засідання не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав до суду заяву, в якій просить справу розглянути за його відсутності, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки учасники справи у судове засідання не з»явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що між [PERSON] та [PERSON] укладений шлюб, який зареєстрований Управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області, Україна, актовий запис № 661. Прізвища після одруження: чоловіка «Покидько», дружини «Клим» (а.с. 4). Підстави для розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя передбачені ст. 112 СК України, де зазначено, що суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Судом встановлено, що дійсною причиною розірвання шлюбу є відсутність взаємної любові та поваги подружжя одне до одного; небажання позивача продовжувати сімейні відносини з відповідачем, а відповідача - зберегти сім»ю. Спору щодо розподілу майна та місця проживання дітей не виникає. Враховуючи фактичні взаємини подружжя, мотиви та причини розлучення, суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливе, оскільки втрачені почуття взаємної любові та поваги, взаємодопомоги, тому підстав для примирення подружжя немає. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що має істотне значення, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-11 00:00:00

12.03.2018 р. [PERSON] звернулась з вищевказаним позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2006 р. Від шлюбу мають неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO], яка проживає та після розірвання шлюбу буде проживати разом з нею. Шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені приблизно рік тому, сумісне життя не склалося, спільне господарство не ведеться. За позовом [PERSON] просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем, та стягнути з відповідача судові витрати. Ухвалою судді від 23.03.2018 р. було відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 12.04.2018 р. Сторони подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просять не надавати строк на примирення, позивач позов підтримує, просить задовольнити, відповідач проти задоволення позову не заперечує. З огляду на визнання відповідачем позову, суд, на підставі ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження. Перевіривши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію сторін, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню, оскільки бажання [PERSON] розірвати шлюб відповідає її інтересам. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно пояснень сторін, викладених в наданих суду заявах, вони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, вважають, що сім'я розпалась остаточно, на примирення не згодні. На підставі п.1 ч.1 ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача судові витрати в сумі 704,80 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-23 00:00:00

12.03.2018 р. до Дарницького районного суду м. Києва з позовом звернувся [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу в якому просив судові витрати покласти на відповідача. Позов позивачем обґрунтовано тим, що 12.06.1993р. між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадського стану Охтирського районного управління юстиції м. Охтирка Сумської обл., актовий запис № 187. Вказує, що за час їх спільного проживання у них народився син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON] [INFO] Зазначає, що протягом останніх 10-ти років сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Вказує, що відповідач за власною ініціативою проживає окремо, спільне господарство між ними не ведеться, всі можливі та необхідні заходи, які були вжиті ним для збереження сім'ї позитивних результатів не принесли. Просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем. Позивач в судовому засіданні позов підтримав просив його задовольнити, зазначив, що вони фактично припинили шлюбні відносини і ведення спільного господарства з квітня 2012 року, питання поділу майна вирішують в добровільному порядку, вирішують, що донька буде проживати с матір'ю. Відповідач [PERSON] в підготовче судове засідання не з'явилась, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, просить задовольнити позов повністю, вважає, що рішення про розірвання шлюбу остаточне і правильне та таке, що не суперечить їх інтересам, значила, що питання поділу майна вирішується між ними окремо, питання утримання дітей вирішено між ними. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутністю відповідача. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 12.06.1993 р. сторони зареєстрували шлюб у Охтирському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 187, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.4). Сторони не проживають однією сім'єю та не ведуть сумісне господарство з квітня 2012 року. За цей час подружжя не здійснили дій щодо збереження родинних стосунків. В період шлюбу у сторін народився син - [PERSON], [INFO] та донька - [PERSON] [INFO], про що свідчать копії свідоцтва про народження дітей (а.с.3). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач та відповідач не бажають підтримувати подружні стосунки, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-26 00:00:00

12.03.2018 р. до суду подано позов про визначення позивачу додаткового строку шість місяців для подання заяви про прийняття спадщини з огляду на те, що 26.01.2004\~р. відкрилася спадщина після смерті її матері [PERSON], позивачка є спадкоємицею за законом першої черги спадщини померлої [PERSON], до складу якої зокрема, входить право власності на належну покійній земельну ділянку площею 1,1781\~гектарів, яка знаходиться території [PERSON] сільської ради Гайсинського району Вінницької області, право власності спадкодавиці на яку посвідчується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯЗ\~№333726 від 15.10.2009\~p., при цьому спадкоємець за законом першої черги [PERSON] пропустила встановлений ст.\~1270 ЦК України шестимісячний строк для прийняття спадщини померлої 26.01.2004\~р. її матері [PERSON] з поважних причин, якими є скрутне матеріальне становище та перебування на заробітках за межами України, вказані причини у своїй сукупності не дозволили позивачці вчасно, протягом шести місяців із дня смерті матері, звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала письмову заяву про підтримання вимог позову та розгляд справи у її відсутність (а.с.24). Представник відповідача [PERSON] сільської ради Гайсинського району Вінницької області в судове засідання не з'явився, письмово позовні вимоги визнав повністю і безумовно, просив справу розглянути у його відсутність (а.с.23). Відповідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до положень ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; у разі неявки осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи проводиться без фіксування судового засідання технічним засобом. Відповідно до ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Оскільки [PERSON] пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті 26.01.2004 р. матері [PERSON] з поважних причин, а відповідач визнав позов повністю і безумовно, то задля захисту спадкових прав позивача додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю шість місяців їй необхідно визначити рішенням суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-07 00:00:00

12.03.2018 року [PERSON] звернулась до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в обґрунтування якого зазначила, що 27 серпня 2003 року, Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб, актовий запис № 31. За час проживання у шлюбі з відповідачем у них народилися діти - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З грудня 2016 року вона і [PERSON], як подружжя не проживають, один про одного не піклуються, кожен з них веде окремо своє домогосподарство. Проживати однією сім'єю, їм обом не цікаво. Вона і відповідач [PERSON] стали чужими людьми, а тому подальше спільне проживання та збереження шлюбу з відповідачем не можливо. Після розірвання шлюбу, прізвище - [PERSON], отримане нею у зв'язку з реєстрацією шлюбу, змінювати на своє дошлюбне не буде. Вона і відповідач [PERSON] домовилися, що їх діти [PERSON], [PERSON] залишаються проживати з нею та будуть на її утриманні. Майнового спору у них немає. В зв'язку з викладеним вона просить суд розірвати шлюб між нею, [PERSON] та відповідачем [PERSON], що був зареєстрований 27 серпня 2003 року Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 31. Позивач в судове засідання не з'явилась, але звернулась до суду з заявою, відповідно до якої позов підтримує, просить розглядати справу у її відсутність, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Ознайомившись з позовом, дослідивши надані суду письмові по справі, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Встановлено, що сторони знаходяться в шлюбі, зареєстрованому 27.08.2003 року Великодолинською селищною радою Овідіопольського району Одеської області, актовий запис № 31. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч.1 ст.110 СК України шлюб може бути розірваним за заявою одного з подружжя. У судовому засіданні встановлено, що спільне проживання сторонами фактично припинено, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження шлюбу суперечить істотним інтересам позивача та дітей, тобто наявність підстав для розірвання шлюбу, передбачених ст.112 ч.2 СК України.

Outcome: approved