Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

11.02.2015 року позивач звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 28.04.2012 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 85. Від шлюбу шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. На протязі останнього року сімейне життя між ними поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб та сім'ю. Відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з його ініціативи постійно виникають сварки, образи в бік позивача, свідком яких нерідко стає їхня дитини, що тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє їй душевні страждання. Відповідач навмисно нав'язує дитині негативну думку про позивача та усіляко намагається принизити її в очах дитини. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім'ї, піклуватися про побудову сімейних відносин між ними та іншими членами сім*ї на почуттях взаємної поваги один до одного, дружби та взаємоповаги. 05.02.2015 року перебуваючи за адресою [ADDRESS] відповідач жорстко побив позивача, що стало останньою краплею у подальших відносинах. До Органів внутрішніх справ позивач не зверталася так як не мала наміру висвітлювати дану подію в правоохоронних органах, які б поставили відповідача на облік, що могло заплямувати подальшу долю дитини. Більше двох років позивач та відповідач мешкають окремо, ведення спільного господарства та сумісне проживання припинено. За глибоким переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Майновий спір між сторонами відсутній. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати із позивачем. З даних підстав позивач просила суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала до канцелярії суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить розглядати справу без її участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до канцелярії суду заяву, в якій просить розглядати справу без його участі та вказує, що проти позову не заперечує. Дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 28.04.2012 року Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Новомосковську Новомосковського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 85. Від шлюбу шлюбу мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO]. Сторони не проживають однією сім'єю, не пітримують шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, зберігати сім'ю не мають наміру. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає можливим відновлення дівочого прізвища позивачки на [PERSON] після розірвання шлюбу. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved