Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

12.02.2015 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором в розмірі 249308 грн 55 коп.; звернення стягнення на предмет застави - автомобіль марки Subaru Legaci Outbac, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить співвідповідачу [PERSON], як майновому поручителю відповідача [PERSON], в рахунок погашення його заборгованості за кредитним договором. Позов мотивовано невиконанням відповідачем [PERSON] умов кредитного договору, в частині дотримання строків погашення кредиту та сплати нарахованих відсотків. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на задоволенні. Відповідачі не з'явилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином. За згодою представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. 25.07.2013 року сторони уклали Договір про відкриття відновлювальної кредитної лінії у формі овердрафту [NUMBER] відповідно до якого позивач надав відповідачу [PERSON] кредит в сумі 200000 грн строком до 24.07.2015 року зі сплатою за користування кредитними коштами 20% річних (далі - Договір, а. с. 8 - 15). За змістом пункту 3.2.1 Договору відповідач [PERSON] зобов'язаний щомісячно сплачувати в повернення тіла кредиту та нарахованих відсотків у строк до 30 числа поточного місяця. Пунктом 6.1 Договору передбачено сплату відповідачем пені в разі прострочення строків розрахунків, у розмірі 60% річних від простроченої суми за кожний день прострочення. З метою забезпечення належного виконання сторонами умов Договору, того ж дня позивач уклав із співвідповідачем [PERSON] договір застави транспортного засобу - автомобіля марки Subaru Legaci Outbac, 2006 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER], що належить їй на праві власності (а. с. 22 - 24). 11.09.2013 року позивач і відповідач [PERSON] уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, відповідно до якої домовилися про збільшення з 01.12.2013 року плати за користування кредитом з 20% до 40% річних (а. с. 14, 15). Відповідно до статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідач умови договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 05.12.2014 року складає 249308 грн 55 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту - 199749 грн 35 коп., заборгованість по сплаті відсотків - 41126 грн 33 коп., пеня - 8432 грн 87 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 25, 26), правильність якого відповідачами не спростована, що є підставою для її стягнення з відповідача [PERSON] в повному обсязі. Частиною першою статті 559 ЦК України встановлено, що порука припиняється у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Укладення сторонами Додаткової угоди № 1 до Договору тягне за собою збільшення відповідальності співвідповідача як майнового поручителя відповідача, оскільки цією угодою передбачено збільшення плати за користування відповідачем кредитними коштами з 20% до 40% річних. Отже, в силу закону, зазначене потребує обов'язкового отримання її згоди. Проте, як убачається з тексту цієї угоди (а. с. 15), співвідповідач погодилася на укладення сторонами додаткової угоди лише як дружина позичальника, на підставі статті 65 СК України, що тягне за собою інші правові наслідки. Своєї згоди на збільшення обсягу відповідальності як майновий поручитель співвідповідач не надавала. За таких обставин договір поруки є припиненим з 11.09.2013 року, а тому у позивача відсутні правові підстави вимагати звернення стягнення на належний відповідачеві предмет застави. Та обставина, що позивач фактично не збільшив плату за користування кредитом і продовжує нараховувати її в розмірі 20% річних не впливає на дійсність договору поруки, оскільки припинення його дії відбулося автоматично в момент укладення сторонами Додаткової угоди № 1 до Договору. Виходячи з цього, заявлені до співвідповідача вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: partial