Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-10 00:00:00

12 березня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] та просив розірвати шлюб, укладений між ними. В обґрунтування своїх вимог зазначив, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2012 року. Шлюб був зареєстрований Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, за актовим записом № 69. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO]. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків з лютого 2015 року. Кожен із них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім'ю. Відповідачка нехтує сімейними цінностями, між сторонами постійно виникають сварки, свідком яких нерідко стає їх дитина та, що негативно впливає на її психічний стан. Приблизно з лютого 2015 року ведення між сторонами спільного господарства та сумісне проживання припинено. За глибоким переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спору з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя між сторонами на сьогодні не існує. Дитина - [PERSON] залишиться проживати разом із відповідачкою. У зв'язку із викладеним, просив суд розірвати шлюб. Позивач [PERSON] будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явився, до позовної заяви долучив заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві (а.с. 13). Представник позивача [PERSON], який діє на підставі договору про надання юридичних послуг, від 29 лютого 2016 року (а.с. 10), будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явився, надав суду письмову заяву з проханням розгляд справи проводити у його відсутності, позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Відповідачка [PERSON] будучи належним чином повідомленою про дату та час розгляду справи, до судового засідання не з'явилась, засобами електронної пошти надала суду заяву з проханням розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище «[PERSON]». Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Так, в судовому засіданні встановлено, що 21 квітня 2012 року Микитівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Горлівського міськрайонного управління юстиції у Донецькій області, між сторонами було зареєстровано шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 69, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії: [NUMBER] (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину, сина - [PERSON], [INFO] (а.с. 9). Спору з приводу місця проживання дитини та поділу спільного майна подружжя між сторонами на сьогодні не існує. Дитина - [PERSON] залишиться проживати разом із відповідачкою. Протягом останнього часу сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, що в результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних стосунків та ведення спільного господарства з лютого 2015 року. Наміру на примирення сторони не мають. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. У зв'язку із цим, судом відповідно ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. Відповідно ч. 1 ст. 174 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідачі - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Згідно ч. 4 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року №2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову ,яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Так, відповідачем [PERSON] на адресу суду було надано заяву, зі змісту якої видно, що остання, позов [PERSON] визнає та не заперечує проти його задоволення. Суд приймає до уваги таку заяву відповідача у зв'язку із наявністю для того законних підстав, та вважає за можливе задовольнити вимоги позивача. Відповідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам сторін. Дитина залишається з відповідачкою, оскільки про це існує домовленість між сторонами. Відповідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Крім того, оскільки суд прийшов до переконання, що позов слід задовольнити у повному обсязі, то відповідно судові витрати у виді судового збору у розмірі 551 грн. 20 коп. підлягають стягненню з відповідачки на користь позивача. На підставі наведеного

Outcome: approved