overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-10 00:00:00

11.12.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/2частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що проживали однією сімєю з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28.11.2013 р., від спільного проживання у них народилася дитина, батьком якоїє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/2частини з усіх видів заробітку(доходу). Судом встановлено, свідоцтвом про шлюб, свідоцтвом про народження а.с. 3,4 що відповідач будучи батьком дитини, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-14 00:00:00

11.12.2015 року, [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 2 000,00 грн. щомісяця, до досягнення дитиною повноліття.(а.с.1-2) Свою вимоги мотивує тим, що відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від позивачки надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому позов вона підтримала.(а.с.22) Відповідач також не з»явився в попередні судові засідання, причин неявки не повідомив. Ознайомившись із заявою суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-11 00:00:00

\~\~\~\~\~\~ 11.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з заявою про визнання громадянина [PERSON] безвісно відсутнім. \~\~\~\~\~\~\~\~ Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є донькою [PERSON] та [PERSON], після розірвання шлюбу 03.02.2005 р. батьки спільно не проживали, [PERSON] не приймав участі у вихованні доньки. [PERSON] мешкав за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Ухтомського, 4/46, 2009 року з вказаної квартири у невідомому напрямку і до теперішнього часу місце знаходження його невідоме.\~ З 14.11.2013 року розшукові дії щодо розшуку [PERSON] не дали результату. Визнання [PERSON] безвістно відсутнім необхідно для отримання заявниці, яка є студенткою І курсу Львівського національного університету ім. І.Франка, пенсії. А тому вона вимущена була звернутися до суду для визнання особи безвісно відсутньою. Заявник в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі та просить задовольнити позов в повному обсязі. Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримала та просила [PERSON], який є батьком заявниці, визнати безвісно відсутнім. \~\~\~\~ Представник заінтересованої особи в судове засідання не зявився, надав заперечення, в якому просить відмовити в задоволені позовних вимог за недоведеністю . \~\~\~\~\~\~ Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява\~\~обгрунтована та підлягає\~\~задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON], (а.с. 8), згідно Акту від 10.11.2015 р. встановлено, що [PERSON] з 2009 року не проживає за адресою [INFO], (а.с. 14), довідкою від 14.09.2015 р. підтверджується, що [PERSON] навчається у Львівському національному університеті ім.Івана Франка, (а.с. 11).\~Згідно відповіді ТОВ «УЮТ-2011» [PERSON] за вище вказаною адресою не зареєстрований, місце його перебування не відоме (а.с.44). Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила, що тривалий час знає сім'ю [PERSON]. [PERSON] останній раз бачила в 2005 року, який про свої намірі подальші нічого не повідомляв. Будь які знайомі чи рідні особи в [PERSON] в м.Кривий Ріг відсутні. \~\~\~\~\~\~ Як вбачається з відповіді начальника Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області станом на 06.02.2016 р. [PERSON] перебує у державному розшуку і на теперішній час місце знаходження не встановлено, (а.с.46) \~\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ч. 1\~ст.\~43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.\~\~\~\~\~\~ \~\~\~\~\~\~ За таких обставин, суд приходить до висновку, що\~\~[PERSON], [INFO] слід визнати безвісно відсутнім, оскільки місце проживання чи перебування останнього невідомо. \~\~\~\~ На підставі наведеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-21 00:00:00

11.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюбу, зареєстрований між нею та відповідачем 08.12.2012 року. Посилається на те, що протягом сумісного життя у них виникали непорозуміння, різні погляди на сімейні проблеми та життя, що призвело до втрати почуттів любові та поваги, спільно господарства не ведуть, разом не проживають. Спроби примиритися не дали позитивних результатів, фактичні шлюбні відносини припинені з листопада 2014 року, відновлення шлюбу вважає неможливим, шлюб існує формально. Від сумісного проживання мають доньку [PERSON] [INFO], яка проживає та залишиться проживати з нею. У судове засідання позивачка не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов просила задовольнити. Відповідач не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав, на примирення не згоден. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як зазначено в Свідоцтві про шлюб, 08 грудня 2012 року [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] зареєстрували шлюб у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по м. Харкову реєстраційної служби Харківського міського управління юстиції, актовий запис №1750. Відповідно до Свідоцтва про народження, подружжя має малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Як вбачається з заяв сторін, сторони погодили, що малолітня донька [PERSON] проживає та залишаться проживати з позивачкою. Згідно до ст. 105 ч. 3 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності до ст. 109 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 ч.ч. 1,2 СК України, суд зясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітньої дитини, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають істотне значення. Сімейні відносини між сторонами припинені з листопада 2014 року, примирення неможливе, сумісного господарства сторони не ведуть, спільно не проживають. Оцінивши належність, достовірність, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів в їх сукупності, враховуючи визнання відповідачем позову, суд вважає, що підстави, на які посилається позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, шлюб фактично розпався та існує формально, позов підлягає задоволенню. Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

11.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку останнього на утримання дитини. Позивач зазначила, що від шлюбу з відповідачем вона має дочку [PERSON], [INFO], яка знаходиться на її утриманні. Позивач також вказала, що відповідач допомогу в утриманні дитини їй не надає, хоча це є його законним обов'язком. В судовому засіданні позивач позов підтримала і підтвердила викладені в її заяві обставини. Відповідач позов визнав. Пояснив, що він і позивач перебувають в шлюбі, який між ними на даний час не розірвано. Однак вони понад 1 рік проживають окремо. В період окремого проживання з позивачкою він не надав їй допомоги в утриманні дитини. При цьому він не відмовляється від надання допомоги дитині і погоджується з аліментами, які слід з нього стягувати в розмірі 1/4 частини його доходів. Заслухавши пояснення сторін та, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами письмові докази по справі, суд дійшов наступного. Сторони 27.04.2010 року уклали шлюб. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON], [INFO]. (а.с. 6, 7) Дитина проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні, що сторонами не оспорюється. (а.с. 8) У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, який є батьком дитини, зобовязаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При цьомусудом не встановлено обставин, які б унеможливлювали виконання обовязку відповідачем по утриманню дитини. За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов підлягає задоволенню з визначенням розміру аліментів - 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. З відповідача також належить стягнути судові витрати в дохід держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-25 00:00:00

11.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання їх дитини. В обґрунтування своїх вимог вказує, що у них з відповідачем 20.09.2012 року народилася донька [PERSON]. Сімейне життя у них не склалося, в наступний час вони припинили сімейні стосунки. Дитина проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідач мешкає окремо, добровільно матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. В зв'язку з цим, просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача. Позивачка та її представник у судове засідання не з'явилися, але надали до суду заяву з проханням розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують у повному обсязі та просять його задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечують. Відповідач у судове засідання не з'явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, повісткою. Суд вважає, що в матеріалах справи досить доказів, щодо правовідносин сторін, а тому по справі варто ухвалити заочне рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю. Як видно із копії свідоцтва про народження, сторони мають дитину [PERSON], [INFO]. (а.с.4). Відповідно до ст.ст. 180, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст. 184 цього Кодексу. Позов також підтверджується довідкою з місця проживання позивачки, з якої вбачається, що дитина мешкає разом з нею. (а.с.5,6). У судовому засіданні встановлено, що відповідач, будучи батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO], у добровільному порядку не надає матеріальну допомогу на утримання дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) на утримання дитини є законними і підлягають задоволенню. Крім того, згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 487,20 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-30 00:00:00

11.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, в якій просить визнати її матір - [PERSON], [INFO], недієздатною, встановити над нею опіку та призначити її опікуном. Свої вимоги обґрунтувала тим, що мати хворіє та перебуває на обліку в Херсонській міській психоневрологічній поліклініці з літа 2015 року, у зв'язку з погіршенням її стану здоров'я, вона знаходиться в постійному збудженому, нервовому стані, тому потребує постійного стороннього догляду. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, та просила заяву задовольнити з підстав, викладених у ній, також просила визнати її опікуном хворої матері. Представник заінтересованої особи у судовому засіданні вважала, що заява підлягає задоволенню, оскільки наявні матеріали справи вказують на недієздатність [PERSON]. Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, матеріали судово-психіатричної експертизи, суд вважає, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.39 ЦК України суд може визнати фізичну особу недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу нездатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до проведеної судово-психіатричної експертизи №101 від 15.03.2016 року [PERSON], [INFO], страждає хронічним психічним захворюванням в формі церебрального атеросклероза, дисциркуляторної енцефалопатії ІІІ стадії, ускладнених перенесеним гострим порушенням мозкового кровопостачання (20.06.2015р.) з вираженим зниженням інтелектуально - мнестичних функцій, що досягає рівня недоумства. За своїм психічним станом вона не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. Рекомендується визнати [PERSON] недієздатною з встановленням над нею опіки. Судом встановлено, що [PERSON] є матір'ю [PERSON], що підтверджується актовим записом про народження №878, зробленим 26.03.1965 року Міським бюро РАГС міста Ош, Киргизія (складеному на російській мові). Згідно довідки Херсонської міської психоневрологічної поліклініки [PERSON], 1936 року, спостерігається з приводу хронічного психічного захворювання. Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання [PERSON], [INFO], недієздатною. Крім того, згідно подання Виконавчого комітету Дніпровської районної у м.Херсоні ради №2-54/1595 від 02.09.2016 року Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м.Херсоні ради вважає за доцільне призначити [PERSON] опікуном над [PERSON]. Згідно ст.58 ЦК України опіка встановлюється над, зокрема, фізичними особами, які визнані недієздатними. Згідно ст.60 ЦК України суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. На підставах викладених, суд дійшов переконання, що визнання [PERSON] опікуном над [PERSON], [INFO], є доцільним та буде відповідати інтересах останньої.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-12 00:00:00

11.12.2015 року, а уточнивши вимоги 24.05.2015 року, [PERSON], інтереси якої представляє [PERSON], звернулася в суд з позовом доКиївської міської ради ( далі -КМР) та просить: -« ухвалити рішення, яким визнати за [PERSON] право власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом, а саме на квартиру [ADDRESS] після смерті її батька [PERSON].» (а.с.а.с.2-3,90-92) Свою вимогу мотивує тим, що згідно з Договором від 20.12.2000 року, [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купив [ADDRESS] Згідно із заповітом від 28.12.2004 року, на випадок смерті, [PERSON] заповів їй усе належне йому майно.(а.с.7) [INFO], [PERSON] - помер, після чого вона звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріальног округу - Лавренюк С.М. з проханням видати їй свідоцтво про право на спадщину за заповітом, в чому їй було відмовлено, мотивуючи тим, що зареєструвати право власності в Державному реєстрі прав неможливо у зв»язку з відсутністю особи, яка може подати заяву, з чим вона не згодна, а тому вона вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав. В судове засідання сторони не з»явилися. Від представника позивачки - [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її та позивачки участі, при цьому вона позов підтримала, про постановлення заочного рішення не заперечує, а судові витрати просить покласти на позивачку.(а.с.127) Від представника відповідача - Хрущ А.П. надійшла заява про розгляд справи без її участі, при цьому просить прийняти рішення у відповідності з чинним законодавством.(а.с.123-124) Інші учасники причин неявки не повідомили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-14 00:00:00

11.12.2015 року до Словянського міськрайонного суду Донецької області звернулось публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» з позовною заявою до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-27 00:00:00

11.12.2015 року до Словянського міськрайонного суду з заявою звернулася [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-28 00:00:00

11.12.2015 року до суду заявлено цей позов в даній заяві позивачка вказала, що від спільного життя з відповідачем з яким проживала однією сімєю без реєстрації шлюбу у них є неповнолітня дочка [PERSON] [INFO]. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, фактично всі витрати на утримання та навчання дитини позивачка несе особисто. Відповідач в даний час ніде не працює, однак він є працездатним і може надавати матеріальну допомогу. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги змінила, просила стягувати з [PERSON] на її користь, на утримання дитини, аліменти в твердій грошові сумі у розмірі по 50 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 11.12.2015р. і до досягнення нею повноліття. Відповідач [PERSON] вимоги позову визнав, пояснив, що не працює, доходів не має, на обліку в ЦЗ не перебуває, згоден сплачувати аліменти в твердій грошові сумі у розмірі по 50 гривень щомісячно, починаючи стягувати з 11.12.2015р. і до досягнення нею повноліття. Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовні вимоги позивачки задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON] [INFO], що підтверджується свідоцтвами про її народження (а.с. 4), але добровільно не виконує свого законного обовязку по утриманню своєї неповнолітньої дочки. Зазначені правовідносини регулюються: -ст. 180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей; -ч. 1 ст. 184 СК України, згідно з якою, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. - ч.1 ст. 75 СК України, згідно з якою дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. - ч. 4 ст. 75 СК України, відповідно до якої один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання свого обовязку по зутриманню своєї дитини, чим порушує її майнове право, але має можливість надавати матеріальну допомогу, то з метою захисту майнового права дитини, з [PERSON] необхідно стягувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дочки в твердій грошовій сумі у розмірі 50 (пятдесят) гривень щомісячно, яку суд визначає з урахуванням майнового стану, а також виходячи із засад розумності, добросовісності і справедливості.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-24 00:00:00

11.12.2015 року заявники звернулись до суду з заявою та просять встановити факт належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 18.08.1998 року, виданого [PERSON], [PERSON], [PERSON], з помилкою в написанні їхніх прізвищ. Встановлення даного факту необхідно їм для розпорядження належним на праві власності майном на власний розсуд. Заявники в судове засідання не з'явились, до його початку надійшли заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримують та просять задовольнити. Заінтересовані особи у судове засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи сповіщені належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 18.08.1998 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] отримано свідоцтво про право власності на житло в рівних частинах, а саме: на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], де їх прізвища вказані як «[PERSON], [PERSON]». Відповідно до копій свідоцтва про укладення шлюбу [PERSON] 19.11.2000 року уклала шлюб з [PERSON] та їй присвоєно прізвище [PERSON]. Згідно копій паспортів, довідок про присвоєння ідентифікаційного номера, прізвище заявників «[PERSON], [PERSON]», згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу дошлюбне прізвище заявниці [PERSON] - «[PERSON]». Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по-батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям, по-батькові, прізвищем,місце і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті . Таким чином, судом достовірно встановлено, що свідоцтво про право власності від 18.08.1998 року, видане виконавчим комітетом Деснянської районної ради [PERSON], [PERSON], [PERSON] з помилкою в написанні їхніх прізвищ належить [PERSON], [PERSON], [PERSON].

Outcome: approved