overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-20 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що рішенням суду від 30.11.2007 року з позивача на користь відповідачки стягуються аліменти на утримання їхнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку позивача. Згодом позивач уклав шлюб з іншою жінкою, має з нею малолітню дитину, на утримання якої також сплачує аліменти. Таким чином, у звязку із зміною сімейного становища позивача він не має можливості сплачувати відповідачці аліменти у визначеному судом розмірі. Викладені обставини стали причиною звернення позивача до суду з позовом про зменшення розміру аліментів до 1/6 частини його заробітку щомісяця (а.с.а.с. 2 4). Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав, зазначивши, що позивач від 24.05.2008 року по 05.01.2016 року перебував у шлюбі з іншою жінкою. 25.10.2008 року у позивача від другого шлюбу народилася дочка. Відповідачка до суду не зявилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). Суд, заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони від 17.06.2006 року по 02.04.2008 року перебували у шлюбі (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина, [PERSON], [INFO], який мешкає разом з відповідачкою (а.с. 9). 30 листопада 2007 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська з позивача на користь відповідачки було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача, починаючи від 12.11.2007 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.а.с. 10, 11). 25 жовтня 2008 року у позивача та [PERSON] народилася дочка [PERSON], яка мешкає разом з матірю. 03 травня 2018 року судовим наказом Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позивача на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) позивача, починаючи від 18.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 14). Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України (далі СК) розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що з часу ухвалення судом рішення про стягнення з позивача аліментів, у нього суттєво змінився сімейний стан (народжено другу дитину, на утримання якої також стягуються аліменти). Таким чином, ураховуючи наявність у позивача на утриманні двох малолітніх дітей, суд вважає за можливе позов задовольнити.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-09 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 15.02.1987 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявився, надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 15.02.1987 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 20.04.2017, спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявився, надійшла заява з проханням розглянути справу у його відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час та місце розгляду справи сповіщалась в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 20.04.2017, актовий запис №455. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-27 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 04 вересня 2015 року у виконкомі Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 12, від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], також зазначив, що шлюбно-сімейні відносини припинили з листопада 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнала в повному обсязі, після розірвання шлюбу просила залишити за нею прізвище [PERSON] (а.с.26). Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, зясувавши позицію сторін, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 04 вересня 2015 року у виконкомі Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області, актовий запис № 12, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб № І-НО № 431588 (а.с.6). Сторони від спільного проживання мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-НО № 700003, виданим виконкомом Іванопільської сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.7). Сторони спільний побут не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинили з листопада 2017 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. \~Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам та інтересам їх дитини. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-08 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачки про\~ розірвання шлюбу. В позові зазначив, що з відповідачкою\~ перебуває у шлюбі з 09.06.2012 року, який зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 160.\~Мають малолітню [PERSON], [INFO]. Подружнє життя в них не склалося. Шлюбні стосунки припинені. Вважає, що сімю зберегти не можливо, оскільки примирення між ними бути не може. Просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою. Малолітню доньку залишити проживати з відповідачкою. Позивач в судове засідання\~ надав письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав,\~ просив розглянути справу без його участі. Відповідачка в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги визнала у\~повному обсязі. Суд, дослідивши докази у справі\~ дійшов наступного. Позивач та відповідачка уклали шлюб 09 червня 2012 року, який зареєстровано Центральним районним у місті Миколаєві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис № 160, що вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого повторно 29 серпня 2017 року Березнегуватським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області серія І -ФП № 143217 (а.с.7). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії 1-ФП № 176313, виданого міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 3528, сторони є батьками [PERSON],[INFO] (а.с.8). Із-за несумісності характерів та різних поглядів на життя\~ сторони припинили сумісне проживання, спільного господарства не ведуть. Разом не проживають. Позивач вважає, що їхню сімю зберегти не можливо. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється\~ внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.\~ Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.\~ При таких обставинах суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, \~суд покладає на відповідачку обов'язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 704 грн 80 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON], зареєстрований 28.09.2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чортківського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 198. Позов обґрунтовується тим, що 28.09.2010 року сторони уклали шлюб. Шлюб з відповідачем не склався через різні характери та погляди на сімейне життя, зникли спільні інтереси і вони втратили почуття любові та взаєморозуміння один до одного. Відповідач не поважає її як дружину, вони часто сварились. Близько шести місяців подружніх відносин не підтримують, проживають окремо, спільного господарства не ведуть, зовсім не спілкуються. Малолітній син проживає з нею. Подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а примирення є неможливим. Позивач\~ в судове засідання не зявилась, подала заяву в якій просила справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечила щодо заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився повторно, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, тому судом ухвалено провести заочний розгляд справи, оскільки позивач проти такого розгляду не заперечує. Представник третьої особи - Органу опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації Івано-Франківської області, в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи без представника органу опіки та піклування Тлумацької районної державної адміністрації. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, прийшов до наступних висновків. З свідоцтва про шлюб серії 1-ИД №071440 від 28.09.2010 року встановлено, що 28.09.2010 року сторони уклали шлюб (а.с. 3). Згідно з частиною 2 статті 104 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частиною 1\~статті 110 Сімейного кодексу України\~визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення (частина 2\~статті 112 Сімейного кодексу України). В судовому засіданні встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання та продовження шлюбних відносин, оскільки втрачено взаєморозуміння та повагу, фактичні шлюбні відносини між ними припинені, примирення між подружжям та збереження сімї неможливе і це буде суперечити інтересам та волі обох сторін. При зазначених обставинах суд дійшов висновку, що сімя фактично розпалася і шлюб існує формально. За наведених вище обставин, суд вважає за необхідне задовольнити позов. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судові витрати підлягають стягненню із відповідача на користь позивача.\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-15 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстровано 08.10.2015, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], спільне життя не склалось та шлюбні відносини між ними припинені. Позивач в судове засідання не зявилась, надійшла заява з проханням розглянути справу у її відсутність, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається\~з матеріалів\~справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 08.10.2015, від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 26 березня 1986 у відділ ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 209, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають, також зазначила, що шлюбно-сімейні відносини припинили з 1991 року через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Позивач вважає, що сімю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з'явився без поважних причин, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутністю, відзив не надав, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зясувавши позицію позивача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 26 березня 1986 у відділ ЗАГС Костянтинівського міськвиконкому, актовий запис № 209, що підтверджується відповідним свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІV-НО № 468617 (а.с.8). Сторони від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини припинили з 1991 року через непорозуміння і виникаючим в зв'язку з цим сварками, не спілкуються, не ведуть спільного господарства. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд вважає встановленим, що між сторонами втрачено взаєморозуміння, збереження сім'ї та поновлення шлюбних відносин неможливо, після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті права сторін. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя. В порядку ст.141 ЦПК України в звязку із задоволенням позовних вимог [PERSON] з відповідача [PERSON] на її користь підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704,80 грн. (а.с.1). На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, яким просить розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 12 вересня 1985 року Відділом ЗАГС Бориспільського міськвиконкомом Київської області, актовий запис №384. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 12 вересня 1985 року сторони зареєстрували шлюб. Спільне життя з відповідачем не склалось, так як в останній час в них виникли різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. У зв'язку з цим вони припинили шлюбні стосунки і перестали вести спільне господарство, тривалий час проживають окремо. За таких обставин збереження шлюбу та подальше спільне життя суперечить їх інтересам, унеможливлює примирення з відповідачем. Спір про поділ майна відсутній. Позивач в судове засідання не з'явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Натомість подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, розгляд справи проводити у її відсутність. Відповідач в судове засідання також не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений. Про причини неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань до суду не направив. На підставі ч.1 ст.280 ЦПК України суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, про що в судовому засіданні оголосив протокольну ухвалу. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 12 вересня 1985 року сторони зареєстрували шлюбу у Відділі РАЦС Бориспільського міськвиконкомому Київської області, про що складено відповідний актовий запис за № 384. Наведене підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданого 12 вересня 1985 року Відділом ЗАГС Бориспільського міськвиконкомом Київської області (а.с.4). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у зв'язку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України. Оскільки, позов [PERSON] судом задоволено в повному обсязі, відповідно до вимог ст.ст. 133, 141 ЦПК України, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] підлягають стягненню понесені ним витрати по сплаті судового збору в розмірі 704,80 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-16 00:00:00

11 липня 2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 19.07.2002 року, від якого мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві\~\~ позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд\~ доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 19.07.2002 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO], дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст.\~24\~Сімейного кодексу\~України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не\~ суперечить закону та не\~ порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий\~ збір покладається на сторони пропорційно розміру\~ задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved