Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-03 00:00:00

12. 01. 2016 року позивач [PERSON] звернувся до суду з вищезазначеним позовом до [PERSON], обґрунтовуючи свої вимоги тим, що згідно з договором купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 18. 04. 2008 року приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу [PERSON], він є власником жилого будинку №32 по вул. Свердлова в м. Синельникове Дніпропетровської області. Відповідач [PERSON] є колишнім власником вказаного домоволодіння та була зареєстрована в ньому з 22. 01. 2001 року, що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 18. 04. 2008 року. З 18. 04. 2008 року до сьогоднішнього дня відповідач взагалі не проживає за адресою: [INFO], не приймає участі у витратах на утримання будинку, що підтверджується довідкою квартального комітету, та фактично мешкає за іншою адресою. На даний час у вищевказаному будинку мешкає позивач та його дружина [PERSON], та зареєстрована відповідач, яка є попереднім власником придбаного [PERSON] будинку. [PERSON] не є позивачу близькою родичкою, в житловому приміщенні не проживає з 2008 року, її місцезнаходження йому не відоме, добровільно знятись з реєстрації за вказаною адресою не бажає, чим чинить перешкоди в користуванні власністю позивача, тому посилаючись на ст. 3 СК України, ст. ст. 71, 72, 156 ЖК УРСР, ст. ст. 16, 321 ЦК України просить суд визнати [PERSON], [INFO] такою, що втратила право користування житловим приміщенням будинком №32 по вул. Свердлова у м. Синельникове Дніпропетровської області; зобовязати Синельниківським районний сектор Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області зняти [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [INFO]. До початку судового засідання представник позивача [PERSON] [PERSON] надав суду заяву, в якій зазначив, що заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з'явилася по невідомій суду причині, хоча належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи. Представник третьої особи до початку проведення судового засідання надав суду заяву про можливість розгляду справи за його відсутності. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно копії Договору купівлі-продажу від 18. 04. 2008 року, укладеного між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON], посвідченого приватним нотаріусом Синельниківського міського нотаріального округу [PERSON], зареєстрованого в реєстрі за №786, вбачається придбання у власність покупцем [PERSON] від продавця [PERSON] будинку під номером 32, що розташований по вул. Свердлова у м. Синельникове Дніпропетровської області (а. с. 6), а копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а. с. 5) та копією Технічного паспорта, виготовленого КП «Синельниківське міжміське бюро технічної інвентаризації» (а. с. 9-11), визначено власника вказаного нерухомого майна в цілій його частці - [PERSON], на підставі цивільного-правової угоди, яка відбулася між сторонами у справі 18. 04. 2008 року (а. с. 5) В Довідці, виданій 20. 12. 2015 року квартальним комітетом №25 Синельниківської міської ради Дніпропетровської області зазначено, що [PERSON] з травня 2008 року не проживає за адресою: [INFO], але є зареєстрованою за вказаною адресою (а. с. 13). Главою 23 ЦК України встановлено, що громадянин, який став власником житла, має право розпоряджатися ним на власний розсуд. Зміст права власності полягає у належності власникові права володіння, користування та розпоряджання своїм майном (ст. 317 ЦК України). У відповідності до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Спір між сторонами у справі, де позивач [PERSON] є власником нерухомого майна, а відповідач [PERSON] колишнім власником цього майна, згідно договору купівлі-продажу, який укладено між ними 18. 04. 2008 року та посвідчено приватним нотаріусом Синельниківського нотаріального округу, зумовлює втрату права користування будинком продавцем [PERSON], оскільки є наслідком припинення у неї, як колишнього власника, права власності на будинок №32 по вул. Свердлова у м. Синельникове Дніпропетровської області. Позовна вимога [PERSON] про зобовязання Синельниківського районного сектору Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області про зняття [PERSON] з реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [INFO], є передчасною, оскільки до вимог ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11. 12. 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється в тому числі й на підставі рішення суду, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11. 12. 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин виникнення, зміна чи припинення яких пов'язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Таким чином, з огляду на вищевикладене, та виходячи з того, що позивач є власником зазначеного вище будинку, а реєстрація відповідача в ньому, яка є попереднім власником цього майна, створює позивачу перешкоди у користуванні ним, у зв'язку з чим позовна вимога про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням, підлягає задоволенню, а вимога про зняття останньої з реєстрації місця проживання задоволена бути не може судом, так як є передчасною. Згідно ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З огляду на зазначене, суд присуджує з відповідача на користь позивача документально підтверджені судові витрати в розмірі сплаченого судового збору в сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial