Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-12 00:00:00

10.12.2018 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 13.02.2019 уточнив та просить встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , померлої [INFO] ; встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем, його бабою - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] року, за адресою: [ADDRESS]; визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті баби [PERSON] , померлої [INFO] , право власності на: житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , свої вимоги мотивує тим, що вищевказане майно належить його бабусі [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, після її смерті відкрилась спадщина на вищевказане спадкове майно. 15.08.1996 року [PERSON] залишила заповіт, згідно умов якого усе своє майно, де б воно не знаходилося і в чому б воно не складалося, і взагалі все те, що за законом на день своєї смерті їй належатиме вона заповіла - [PERSON] . Спадкоємець за заповітом спадщину не прийняв. Спадкоємцем за законом першої черги являється син спадкодавця [PERSON] , який від прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відмовився. [PERSON] є онуком [PERSON] , померлої [INFO] року та відповідно до вимог ч. 1 ст. 1266 має право на спадкування тієї частини, яка б належала б за законом його матері [PERSON] , яка померла [INFO] .Позивач прийняв спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом із спадкодавцем за однією адресою. Нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви якими позовні вимоги визнають в повному обсязі та просять справу розглянути за їх відсутністю. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України - за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , на підставі довідки Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області №772 від 25.09.2018 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.03.2007 року виконкомом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] . Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1233 ЦК - заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до заповіту, посвідченого 15.08.1996 року виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради, зареєстрованого в реєстрі за № 82, [PERSON] заповіла усе її майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті, і на що вона матиме право за законом - [PERSON]. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 54605018 від 22.12.2018 року, наданої державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Одеської області Черненко С.М., заповіт [PERSON] від 15.08.1996 року, зареєстрований за № 82 , не змінювався та не скасовувався. Судом встановлено, що спадкоємець за заповітом у встановлений законом строк спадщину не прийняв та разом із спадкодавцем не проживав. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцем за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - донька [PERSON] , яка померла [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про смерть від 27.01.2000 року, виданим Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області; - син [PERSON] , який від прийняття спадщини у вигляді житлового будинку з господарськими будівлями та надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , відмовився. Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України - внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Враховуючи, що [PERSON] померла до відкриття спадщини, право на спадкування одержує її син та онук [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 04.12.1986 року Новонекрасівською сільською радою Ізмаїльського району Одеської області, актовим записом про народження [PERSON] №80 від 05.12.1964 року, складеним виконавчим комітетом Новонекрасівської сільської ради Ізмаїльського району Одеської області; витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №00021260462 від 23.10.2018 року. Інших спадкоємців, які заявили свої права на спадкове майно, немає. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України - спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Допитані в судовому засіданні в якості свідків [PERSON] та [PERSON] , підтвердила факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем, його бабою - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] року, за адресою: [ADDRESS] . Таким чином [PERSON] вважається таким, що прийняв спадщину. Письмовою відповіддю нотаріуса, було роз`яснено про неможливість видати свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Відповідно до п.1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Вислухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки позивач довів та підтвердив достовірними доказами факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є онуком [PERSON] , померлої [INFO] та факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем, його бабою - [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто станом на [INFO] року, за адресою: [ADDRESS]. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved