overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

11 жовтня 2016 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в якому вказувала, що 6 січня 2003 року між нею та відповідачем був зареєстрований шлюб. Останнім часом сімейне життя між ними припинено через різність у характерах, відсутність взаємопорозуміння, а також через те, що відповідач постійно вживає спиртні напої. Тому просила їх шлюб розірвати офіційно в судовому порядку. В судове засідання сторони не зявилися, про його час та місце були повідомлені належним чином, обоє надали суду заяви з проханням розглядати справу без їх участі, і без участі представника позивачки, при цьому відповідач в своїй заяві позов визнав та не заперечував проти його задоволення. Суд, дослідивши докази в справі, дійшов до наступного висновку. 6 січня 2003 року Мішково-Погорілівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області між сторонами був зареєстрований шлюб, про що був зроблений актовий запис під № 1. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачки було змінено з Правільєвої на [PERSON]. За час шлюбу в них народилась донька [PERSON], [INFO]. Проте шлюб між ними не склався, між подружжям виникли непорозуміння, які були викликані їх різними характерами та поглядами на життя, що потягло скандали, сварки, вони втратили взаємоповагу один до одного, фактично припинили шлюбно-сімейні відносини. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, зясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. За встановлених під час судового засідання обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них та їх дитини, що має істотне значення і шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-19 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] (далі позивач) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі відповідач) з вимогою про розірвання шлюбу, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. У судове засідання позивач не з'явилася, надіслала заяву про розгляд справи без її участі, на заочний розгляд справи погодилася. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до статті 74 Цивільно процесуального кодексу України (далі ЦПК) через оголошення в пресі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 224 ЦПК. Судом на підставі частини другої статті 197 ЦПК, у зв'язку із неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи, повно і всебічно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно із частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України (далі СК) позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 4 листопада 2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER]. Під час перебування сторін у шлюбі, у них народилася дитина - донька [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.5). На момент розгляду справи позивач та відповідач проживають окремо. Перешкод для пред`явлення позову про розірвання шлюбу судом не встановлено. Згідно із частиною другою статті 112 СК суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до статті 51 Конституції України, частини першої статті 24 СК шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у них не склалося, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім'ї є неможливим. За таких обставин, враховуючи фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, беручи до уваги наявність неповнолітньої дитини та інші обставини життя подружжя, Суд знаходить підстави для розірвання шлюбу, оскільки його збереження суперечило б інтересам сторін. Враховуючи, що позивач просить залишити їй шлюбне прізвище, відповідно до статті 113 СК після розірвання шлюбу їй необхідно залишити її шлюбне прізвище - «[PERSON]». На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-23 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якій просить розірвати шлюб. Позов мотивовано тим, що 27 серпня 1994 року він зареєстрував шлюб з відповідачем. Шлюб зареєстровано відділом запису громадянського стану Калінінської районної Ради народних депутатів міста Донецька, актовий запис № 465. Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають Спільне життя з відповідачем не склалося. Подружні відносини припинені з 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони спільне господарство не ведуть, спільного бюджету не мають. В звязку з цим позивач просить суд розірвати шлюб. Позивач у судове засідання не зявився, надав суду заяву, згідно якої просить суд розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав. Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач та відповідач перебувають у шлюбі з 27 серпня 1994 року. Шлюб зареєстровано відділом запису громадянського стану Калінінської районної Ради народних депутатів міста Донецька, актовий запис № 465 (а.с.6). Від даного шлюбу неповнолітніх дітей сторони не мають (а.с.7). В сім'ї позивача та відповідача подружні відносини припинені з 2013 року через різні погляди на сімейне життя. Сторони проживають за різними адресами. Враховуючи ці обставини суд вважає, що родина розпалась остаточно, відновлення подружніх відносин неможливе, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу буде суттєво суперечити інтересам сторін. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-13 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначив, що відповідач є матір'ю неповнолітньої доньки, проживає окремо, матеріальної допомоги на її утримання в добровільному порядку не надає, працездатна, інших утриманців не має, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки в розмірі по 1 000 грн щомісяця. В судовому засіданні позивач підтримав позов. Відповідач на повторний виклик в судове засідання не з'явилася, судові повістки надсилались рекомендованим повідомленням за зареєстрованим місцем проживання [ADDRESS], повернулися з відміткою про отримання, тому вважається, що відповідач належним чином повідомлена про дату, місце і час судового розгляду справи, заяви про розгляд справи без її відсутності в суд не надіслала. У відповідності до ст.ст. 224-225 ЦПК України ухвалено провести заочний розгляд справи. Вислухавши позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 3), підтверджується, що відповідач є матір'ю [PERSON], [INFO]. Згідно довідки виконавчого комітету Кривоозерської селищної ради від 05 жовтня 2017 року за вих. № 1846 (а.с. 4) неповнолітня [PERSON] з вересня 2012 року проживає з батьком та перебуває на його утриманні. Відповідач проживає окремо від дитини, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобов'язаний сплачувати аліменти. При визначенні способу виконання обов'язку утримувати дитину, суд враховує молодий вік відповідача, яка є працездатною, даних про незадовільний стан здоров'я, наявність інших утриманців, постійних заробітків в матеріалах справи не має. Враховуючи встановлений законом мінімальний розмір аліментів для дитини відповідного віку, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягають стягненняю судові витрати, та на користь позивача понесені , документально підтверджені витрати за надання правової допомоги.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 18 грудня 2003 Виконавчим комітетом Великодолинської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, за актовим записом № 76, згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER]. У позові вона зазначила, що у них з відповідачем не склалось спільне життя у зв'язку з несумісністю характерів, різними інтересами та поглядами на життя, втратою взаємопорозуміння та почуттів один до одного. Від даного шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON], [INFO]. Позивач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі. Відповідно до ч.4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги щодо розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного й

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-24 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулась до суду із позовом в якому просить розірвати шлюб із відповідачем, зареєстрований 23 грудня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2656. Посилаючись на те, що сімейні відносини із відповідачем не склалися, вони не підтримують сімейних стосунків та не ведуть спільне господарство. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила суд позов задовольнити з підстав, якими він обґрунтовується. Проти примирення із відповідачем категорично заперечувала, вважала, що збереження сім'ї є неможливим, пояснила, що подальше перебування у шлюбі є недоцільним та таким, що порушуватиме її права та інтереси. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечував проти розірвання шлюбу, оскільки вважав за можливе збереження сім'ї. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що з 23 грудня 2014 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві, про що складено відповідний актовий запис № 2656 (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим 06 березня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 7). Згідно із ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Між сторонами не склалися нормальні сімейні відносини з різних причин, а тому вони сімейних стосунків не підтримують, проживають окремо, спільне господарство не ведуть. Позивач впевнена, що сім?я їх розпалась і її збереження та примирення неможливе. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи викладене, суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам [PERSON], а тому їх шлюб підлягає розірванню. На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду у розмірі 640,00 грн. підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-03 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. На підтвердження своїх позовних вимог позивачка зазначила, що вона з відповідачем [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з 26 вересня 2009 року, від цього шлюбу сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] та сина [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачкою. Відповідач, [PERSON], добровільно матеріальної допомоги не надає. За таких підстав позивачка звернулася з даним позовом до суду. [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання дітей у в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітків (доходів), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2017 до досягнення дітьми повноліття. Позивачка, [PERSON], в судове засідання не зявилася, надала до суду заяву, в якій розгляд справи просила провести у її відсутність. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач, [PERSON], в судове засідання не зявився, надав до суду заяву, в якій просив розгляд справи провести у його відсутність. Позовні вимоги визнав у повному обсязі. Вивчивши та проаналізувавши всі докази зібрані по справі, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони мають спільних дітей: дочку [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.3) та сина [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження а.с.4), які проживають разом із позивачкою,. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів судом враховуються наступні обставини: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оскільки відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог, визнання цього позову ним не суперечить вимогам закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON]. Згідно ч.3 ст. 88 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. А тому, з [PERSON] необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-29 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із зазначеним позовом до [PERSON]. Свої вимоги позивачка обґрунтовувала тим, що на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу від 31 жовтня 2016 року вона стала власницею квартири [ADDRESS], в якій зареєстрована колишня власниця [PERSON]. Наявність зареєстрованої особи позбавляє її у повній мірі користуватися своїм нерухомим майном. Посилаючись на викладене, просила визнати відповідачку такою, що втратила право користування зазначеним жилим приміщенням. Сторони в судове засідання не з'явилися, представник позивачки надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій, крім цього, зазначив, що повністю підтримує заявлені вимоги та не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідачка будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у порядку, передбаченому ч. 5 ст. 74 ЦПК України, про причини своєї неявки не повідомила. Суд на підставі п. 1 ст. 224 ЦПК України, враховуючи згоду представника позивачки і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого. 31 жовтня 2016 року між позивачкою [PERSON] та відповідачкою [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS], який посвідчено приватним нотаріусом Очаківського міського нотаріального округу Остащенко Н.О., що підтверджується копією цього письмового договору (а. с. 5-7). Позивачка належним чином зареєструвала своє право власності на вказану квартиру, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень № 72164908 від 03 листопада 2016 року (а. с. 8). До теперішнього часу відповідачка продовжує перебувати на реєстраційному обліку квартири, що підтверджується довідкою ТСК «Маяк» (а. с. 12). Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Статтею 391 ЦК України встановлено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно з вимогами ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право. Із доводів позовної заяви вбачається що нова власниця спірного житлового приміщення не визнає за відповідачкою її права користування цим житлом і вважає, що право користування було похідним від права власності колишнього власника і припинилося зі зміною власника житла. Проаналізувавши викладені вище обставини в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що оскільки [PERSON] на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу придбала вказану вище квартиру та здійснила державну реєстрацію права власності, то це право підлягає захисту шляхом припинення права користування відповідачки житлом, а тому позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Судові витрати суд відносить на рахунок позивачки. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів, який уточнила 13.11.2017. З позову вбачається, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, мають доньку [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем і знаходиться на її утриманні, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги в добровільному порядку на утримання дитини. Тому позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частки від усіх видів доходу до досягнення дитиною повноліття на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, має мінливий дохід, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-12 00:00:00

11 жовтня 2017 року [PERSON] звернулася до Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу з позовом до [PERSON], який уточнила 13.11.2017, про стягнення аліментів. З позову вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з позивачем і знаходиться на її утриманні. Матеріальну допомогу в добровільному порядку на утримання дитини відповідач не надає, має мінливий дохід, через що позивач звернулась з даним позовом до суду та просить стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і до досягнення дитиною повноліття, на свою користь. До судового засідання позивач не зявилась, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутністю, уточненні позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не зявився, на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, уточненні позовні вимоги визнає в повному обсязі. Згідно із вимогами ч. 2 ст. 197 ЦПК України судове засідання проведено без фіксації технічними засобами, в звязку з розглядом справи судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження, [PERSON] є батьком [PERSON], [INFO] (а.с. 5). Відповідач не є інвалідом, не втратив працездатність, тому зобовязаний утримувати свою неповнолітню дитину, однак свої обовязки не виконує. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Враховуючи викладене та визнання відповідачем позовних вимог, уточнений позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судовий збір в дохід держави. На підставі викладеного і

Outcome: approved