Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-25 00:00:00

12.09.2014 року до суду подано позов публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приват банк» до [PERSON], в якому позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь 75907 гривень 20 коп., з яких 13100 гривень 45 коп. заборгованості за кредитом, 56465 гривень 93 коп. заборгованості за процентами, 2250 заборгованості по сплаті комісії, 500 гривень штрафу фіксованої частини та 3590 гривень 82 коп., як зазначено у позові «процентної складової» штрафу. Позивачем подано суду заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримані. Відповідач подав суду заяви, в яких просить суд розглянути справу за його відсутності, а також застосувати наслідки пропуску строків позовної давності як підставу для повної відмови в задоволенні позову. Дослідивши надані суду докази, судом встановлено наступне. Згідно ст. ст. 10,11,60 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з'ясуванню обставин справи: роз'яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи (за винятком тих осіб, які не мають цивільної процесуальної дієздатності), в інтересах яких заявлено вимоги. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на підтвердження своїх позовних вимог надано розрахунок заборгованості, копію заяви на відкриття карткового рахунку та копію документу, підписаного Головою правління ПАТ комерційний банк «Приват Банк», який носить назву російською мовою «Условия и правила предоставления банковских услуг» (Умови та правила надання банківських послуг, далі у тексті рішення «Умови та правила»), а також документи, що ідентифікують позивача як юридичну особу. Із наданих суду доказів вбачається, що 01.03.2006 року відповідачу позивач видав універсальну кредитну картку, валюта розрахунків - гривня України, кредитний ліміт 20 000 гривень, строк дії картки 2 роки. Згідно положень розділу 3 «Умов та правил» кредитна карта має свій строк дії, який може бути подовжений шляхом видачі нової карти. Із наданих суду доказів вбачається, що після закінчення строку дії карти, а це 2 роки, тобто після 01.03.2008 року строк дії карти не подовжувався. Із наданого розрахунку вбачається, що поточна кредитна заборгованість первісно у відповідача виникла станом на 14.04.2006 року в сумі 515 гривень і постійно збільшувалась до 18577 гривень 08 коп. станом на 19.05.2006 року, після чого такий показник зменшувався до 0,00 гривень станом на 30.09.2009 року і саме з цієї дати банком зафіксована постійна сума простроченої заборгованості в розмірі 13100 гривень 45 коп. Інша складова заборгованості, а саме 56465 гривень 93 коп. заборгованості за процентами, 2250 заборгованості по сплаті комісії, 500 гривень штрафу фіксованої частини та 3590 гривень 82 коп. розрахована позивачем станом на 30.06.2014 року, як зазначено у позові «процентної складової» штрафу, які і просить позивач стягнути на свою користь з відповідача. Такі обставини свідчать про обґрунтованість доводів відповідача про те, що позивачем пропущений строк позовної давності і це є підставою для відмови у задоволені позову, при цьому суд виходить із наступного. По перше: строк дії кредитної картки закінчився 1.03.2008 року і доказів видачі нової картки суду не надано. По-друге: із розрахунку заборгованості вбачається, що з 30.09.2009 року рух коштів на картковому рахунку припинився, а тому навіть у разі видачі нової картки з продовженням строку дії рахунку згідно пунктів 9.6, 9.7 «Умов та правил» після спливу шестимісячного строку картковий рахунок закривається. Отже, рахунок повинен бути закритий в такому випадку 28 лютого 2010 року, а з моменту закриття рахунку будь-які операції по ньому неможливі, в тому числі нарахування відсотків, пені, то що. Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки статтею 257 ЦК України. спеціальна позовна давність визначена в один рік стосовно вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) відповідно до ст. 258 ЦК України Відповідно до ч. 2 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно ст. 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Із досліджених судом доказів встановлено, що з моменту закінчення дії строку кредитної карти 1.03.2008 року, а також з моменту зупинення руху коштів на картковому рахунку 30.09.2009 року та з моменту, коли 28 лютого 2010 року згідно пунктів 9.6, 9.7 «Умов та правил» після спливу шестимісячного строку картковий рахунок повинен бути закритий сплинув як загальний так і спеціальний строки позовної давності за основаним та додатковими вимогами, оскільки позивач звернувся до суду із позовом лише 20.09.2014 року. Підсумовуючи наведене, суд вважає необхідним повністю відмовити позивачу в задоволенні позову з підстав спливу строків позовної давності, оскільки таку заяву подав позивач доказів поважності причин їх пропуску суду не надано. На підставі ст. 88 ЦПК України судові витрати, сплачені позивачем відносяться судом за його рахунок.

Outcome: dismissed