Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

11.09.2020 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що з відповідачем проживала однією сім`єю, починаючи з 2005 року по 2015 рік, без реєстрації шлюбу. [INFO] народилась дитина - [PERSON] , батьком якої є [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області. Починаючи з 2015 року сторони проживають окремо, відповідач припинив надавати матеріальну допомогу на утримання дочки, яка проживає разом із позивачем і знаходиться на її повному утриманні. [PERSON] не бере участі у вихованні дитини, він працює механізатором в ФГ «Ланка» Синельниківського району Дніпропетровської області, інших дітей не має, як і стягнень за іншими виконавчими листами. Посилаючись на ст. 182-183 СК України, позивач [PERSON] просить стягнути з відповідача [PERSON] , на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття. До початку судового засідання позивач надала суду письмову заяву, в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує повністю, просить розгляд справи здійснювати без її присутності. Відповідач [PERSON] до початку судового засідання надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Сторони у справі, які не перебували у зареєстрованому шлюбі, мають дитину [PERSON] , яка народилась [INFO] , згідно наданої суду копії Свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 серпня 2007 року виконкомом Василівської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.5). Дитина фактично проживає з матір`ю [PERSON] , 1980 року народження, та знаходиться на її утриманні за адресою: [ADDRESS] , що встановлено із довідки, виданої 10.09.2020 року виконавчим комітетом Варварівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області (а.с.8). Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способом виконання батьками цього обов`язку відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України є в тому числі й присуджені за рішенням суду кошти (аліменти) у частці від доходу матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Неповнолітня дитина має право на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними відповідно до Цивільного кодексу України. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на зазначене вище, суд, з урахування визнання відповідачем позову, вважає доцільним та необхідним здійснити стягнення аліментів з відповідача [PERSON] на утримання дитини у зазначеній позивачем [PERSON] ј частці, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що відповідатиме гарантованому мінімальному розміру аліментів, відповідно до вимоги ч. 2 ст. 182 СК України. Сторонам роз`яснити, що розмір аліментів, стягнутих на утримання дітей, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розподіл судових витрат здійснити відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного, ч. 1 ст. 179, ст. ст. 180-183, ч. 1 ст. 191, ст. 192 СК України,

Outcome: approved