Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-18 00:00:00

12.12.2013 року позивач ТОВ «ОТП Факторинг Україна» звернувся до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитом в сумі 4284,50 гривень та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] кредитного договору № 205/84/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29.02.2008 року [PERSON] отримав овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER] в розмірі ліміту Овердрафту 2100 гривень. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Представник позивача в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, надав суду заяву, в якій просив на підставі ч.2 ст.158 Цивільно-процесуального кодексу України розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач, повідомлений судом належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився і не повідомив суд про причини неявки. Оскільки суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.169 Цивільно-процесуального кодексу України суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до укладеного між закритим акціонерним товариством «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] кредитного договору № 205/84/08/1 про кредитування поточного рахунку (овердрафт) від 29.02.2008 року [PERSON] отримав овердрафт шляхом кредитування поточного рахунку [NUMBER] в розмірі ліміту Овердрафту 2100 гривень. Згідно з п.4.1.1 Кредитного договору за користування непростроченим кредитом позичальник зобов»язаний сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 26,00 % річних, з розрахунку 365 днів в році, п.4.1.2 за користування простроченим до повернення кредитом позичальник зобов»язується сплатити банку плату у вигляді відсотків в розмірі 36,00 % річних з розрахунку 365 днів в році. Відповідно до п.5 Кредитного договору банк має право на договірне списання коштів з Поточного рахунку позичальника для виконання боргових зобов»язань (повністю чи частково) по цьому договору. Згідно з п.6.1 будь-який кредит, виданий в рамках овердрафту, має бути погашений не пізніше останнього робочого дня місяця, наступного за місяцем надання такого кредиту. Згідно з п.8.1 банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов»язань в цілому або у визначеній банком частині у випадку невиконання позичальником своїх зобов»язань за цим договором чи умов договору застави. Однак, всупереч умовам Кредитного договору, вищевказані зобов»язання Позичальником щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами не виконуються. Згідно розрахунку заборгованості, заборгованість за кредитним договором станом на 11.07.2013 р. складає 2124,32 гривень - сума заборгованості за тілом кредиту, 2160, 18 гривень - сума заборгованості за процентами. Загальна заборгованість за тілом кредиту та відсотками станом на 11.07.2013 р. становить 4284,50 гривень. Відповідно до ст.514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. На підставі ч.1 ст.516 Цивільного кодексу України заміна кредитора у зобов'язані здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Таким чином, як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «ОТП Факторинг Україна»є належним правонаступником ПАТ «ОТП Банк» та надав суду всі необхідні документи, що підтверджують перехід до нього права вимоги у спірному зобов'язанні. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч.1 ст.345 Господарського кодексу України кредитні операції банків полягають у розміщенні від свого імені, на власних умовах та на власний ризик залучених коштів юридичних осіб (позичальників) та громадян. Кредитними визнаються банківські операції, визначені як такі законом про банки і банківську діяльність. На підставі ст.2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»кошти -це гроші у національній або іноземній валюті чи їх еквівалент. Частиною 2 ст.1054 Цивільного кодексу України передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, тобто норми про договір позики. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно зі змістом ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ч.1 ст.1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України, на підставі ч.2 якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. На підставі ст.617 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника відповідних коштів. Таким чином, суд приходить до висновку, що в ході судового розгляду справи встановлено, що на підставі кредитного договору № 205/84/08/1 від 29.02.2008 року ЗАТ «ОТП Банк», правонаступником якого є позивач, надав відповідачу [PERSON] кредит. Однак [PERSON] порушує вимоги кредитного договору, а саме не виконує в обумовлені строки зобов'язання щодо сплати кредиту та відсотків. Тому є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості по несплаченому кредиту, по несплачених відсотках та нарахованої пені. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.88 Цивільно-процесуального кодексу України, оскільки судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved