Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-12 00:00:00

12 березня 2018 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві зазначає, що 03.05.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану, Горохівського РУЮ, Волинської області між нею та відповідачем зареєстрований шлюб. Мають двох неповнолітніх дітей. Подружні відносини між ними не склалися. У відповідача виявився дуже складний характер. Він постійно з будь-якої дрібниці влаштовував сварки, скандали, принижував позивача, не рахувався з нею, як з дружиною. Жити в шлюбі з ним було важко і нестерпно. Вона змушена була залишити його і з листопада 2017 р. живуть окремо. Шлюб фактично розпався. Підстав сподіватися, що шлюб можна зберегти не має. Просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] , [INFO] , зареєстрований - 03.05.2014 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану, Горохівського РУЮ, Волинської області, актовий запис № 3. У підготовче засідання позивач не з`явилася, проте подала до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю. Просить шлюб розірвати (а.с.34). Відповідач у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву. Просить розглядати справу у його відсутності. Позов про розірвання шлюбу визнає та погоджується на розірвання шлюбу з [PERSON] (а.с.35). Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності, чим і скористалися сторони. Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Згідно із ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Перевіривши матеріали справи, дослідивши письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень, викладених у ст.ст.13,81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 03 травня 2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №37, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії [NUMBER] від 03 травня 2014 року (а.с.6). Від даного шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON] - [INFO] та син [PERSON] - [INFO] (а.с.4,5). Сторони подружніх стосунків не підтримують, їх сім`я фактично розпалася й подальше подружнє життя є неможливим. Причинами розпаду сім`ї є відчуження один від одного, відсутність взаєморозуміння. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу одна з основних засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст.16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Узагальнюючи наведене, суд вважає, що причини, що спонукають її наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача сплачений при зверненні до суду судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) гривні 80 (вісімдесят) копійок.

Outcome: approved