overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

10 лютого 2015 року до Овідіопольського районного суду в Одеській області надійшла вищевказана заява з якої вбачається, що 15 січня 1999 року [PERSON] склала належним чином заповіт, згідно якого вона заповідала все своє майно [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, заявниця своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус її відмовив в зв'язку з тим, що заявниця загубила своє свідоцтво про народження та не підтверджений родинний зв'язок між заявницею [PERSON] та померлою [PERSON]. В зв'язку з чим просить суд встановити факт родинних відносин про те, що [PERSON], яка померла [INFO] дійсно являється її матір'ю. В судовому засіданні заявниця підтримала свою заяву та просила її задовольнити, але в подальшому до суду не з'явилася. Представник зацікавленої особи в судове засідання не з'явився, але направив на адресу суду заяву в якій вказала, що не заперечує проти задоволення заяви заявника та просила розглянути справи у їх відсутність. Заслухавши пояснення заявниці, дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити заяву заявника. Так судом встановлено, що 15 січня 1999 року [PERSON] склала належним чином посвідчений заповіт приватним нотаріусом Іллічівського міського нотаріального округу в Одеській області, зареєстрований в реєстрі за № 238, згідно якого вона заповідала все своє майно [PERSON]. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серією [NUMBER] видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Іллічівського міського управління юстиції в Одеській області 07 жовтня 2014 року, актовий запис № 698. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на спадкове майно, заявниця своєчасно звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але нотаріус її відмовив в зв'язку з тим, що заявниця загубила своє свідоцтво про народження та не підтверджений родинний зв'язок між заявницею [PERSON] та померлою [PERSON]. Заявниця звернулася до відділу РАЦС з метою відновлення свого Свідоцтва про народження, але у зв'язку з ситуацією в країні відповідний запит в Луганську область не можливо зробити. Виходячи з документів які були досліджені при розгляді справи, заслухавши пояснення заявниці, суд вважає можливим задовольнити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON], [INFO] є рідною донькою померлої [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

10 лютого 2015 року до Слов'янського міськрайонного суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2005 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на суть сімейного життя, виниклу відсутність взаєморозуміння та періодичність виникнення скандалів. Спільне господарство не ведуть, спір про розподіл майна та визначення місця проживання дитини між сторонами відсутній. Просила позовні вимоги задовольнити та шлюб розірвати. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, надала до суду заяву з проханням слухати справу у її відсутності та задовольнити позов. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом розміщення оголошення в газеті «Донбас», надав до суду заяву з проханням слухати справу у його відсутності, не заперечував проти задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню з наступних підстав. Шлюб може бути розірвано, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя та збереження родини стали неможливими. Так у ході судового засідання з достовірністю було встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 13 серпня 2005 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-НО № 021256 виданим Слов'янським міським відділом реєстрації актів цивільного стану Донецького обласного управління юстиції, актовий запис № 393 (а.с. 4). Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлене, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що між сторонами зникло взаєморозуміння, періодично почали виникати скандали, зникло бажання збереження родини. Спільного господарства сторонами не ведеться. Спору про поділ майна та визначення місця проживання дитини сторони не мають. Як вбачається з позовної заяви позивачка та відповідач дійшли усної домовленості про визначення місця проживання їх спільної дитини. Судом надана оцінка кожному доказу, щодо їх належності, допустимості та достовірності. Враховуючи конкретні обставини справи, стосунки, які склалися у подружжя, причини конфлікту, суд приходить до висновку, що в сім'ї дійсно склались складні відношення, позивач наполягає на розірванні шлюбу, вважаючи неможливим збереження сім'ї, відповідач не заперечує проти задоволення позовних вимог. За таких обставин суд вважає, що причини, які спонукали позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтовані, тому позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-23 00:00:00

10 лютого 2015 року до судді надійшла заява боржників про скасування судового наказу від 3 жовтня 2014 року, у поданій заяві боржники просять суд скасувати виданий судовий наказ, посилаючись на безпідставність заявлених стягувачем вимог, тому що боржники не погоджується із наявністю у них заборгованості. Сторони у судове засідання не зявилися, причини неявки суду не повідомили. У відповідності до ч. 6 ст. 105-1 ЦПК України - неявка осіб, належним чином повідомлених про час і місце розгляду заяви про скасування судового наказу, не перешкоджає розгляду такої заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 105-1 ЦПК України - за результатами розгляду заяви про скасування судового наказу суд має право: скасувати судовий наказ та роз'яснити, що заявлені стягувачем вимоги можуть бути розглянуті у позовному провадженні з додержанням загальних правил щодо пред'явлення позову. Як видно з матеріалів справи між сторонами виник спір про право. Таким чином, заява боржників про скасування судового наказу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-18 00:00:00

10 лютого 2015 року до суду заявлено цей позов, в якому [PERSON] вимагала щомісячно стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дочкою повноліття, з огляду на невиконання відповідачем добровільно свого обов'язку по утриманню малолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка позовні вимоги змінила, просила стягнути з [PERSON] на її користь аліменти в розмірі ? частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій позовні вимоги визнав частково, погоджувався сплачувати аліменти в розмірі не більше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, посилаючись на скрутне матеріальне становище та відсутність постійного заробітку. З урахуванням позицій сторін та матеріалів справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити повністю з таких міркувань. Беззаперечно доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], але добровільно не виконує свого законного обов'язку по утриманню малолітньої дитини, інших утриманців не має. Зазначені правовідносини регулюються: · ст.180 Сімейного кодексу України, відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей; · ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, згідно з якою розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; · ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, якою передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Оскільки відповідач належним чином не виконує законного обов'язку по утриманню малолітньої дочки, чим порушує її майнові права, то на користь позивачки з нього необхідно стягувати аліменти в частці від його заробітку (доходу), яку суд визначає з урахуванням майнового стану відповідача, відсутності у нього інших утриманців в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-25 00:00:00

10 лютого 2015 року до суду надійшла вказана позовна заява. Позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Як зазначає позивач, основною причиною розпаду сім?ї це різниця характерів, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри. Протягом останніх років сімейне життя між сторонами почало втрачати сенс і поступово, як наслідок почало погіршуватися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та зобов'язань одного перед іншим. А тому збереження шлюбу в подальшому не можливе та суперечитиме інтересам позивача, як зазначено в заяві. Позивачка в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач в судовому засіданні не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Перевіряючи обставини справи судом встановлено, що сторони знаходяться у шлюбі з 23 грудня 2006 року, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, про що зроблено актовий запис №1571. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON], [INFO], дочку - [PERSON], [INFO]. Від примирення сторони в судовому засіданні відмовилися, наполягаючи на розірванні шлюбу. Як встановлено в судовому засіданні та не заперечувалось сторонами, сторони не ведуть спільне господарство та не підтримують сімейно-шлюбні стосунки з червня 2014 року. Спір щодо спільного майна відсутній, як пояснили сторони. Приймаючи до уваги викладене, суд вважає неможливим подальше збереження сім'ї і приймає рішення про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

10 лютого 2015 року до суду подано заяву [PERSON], в якому заявник просить суд вставити факт належності йому правовстановлюючого документу, а саме встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ХР 25-91-057418, виданий 08 квітня 1997 року Липецькою сільською радою народних депутатів, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №363 належить заявнику. В обґрунтування своєї заяви заявник зазначив, що йому належить земельна ділянка площею 0,1167 га, яка розташована на території Липецької сільської ради народних депутатів, садове товариство «ХАДІ», земельна ділянка №107, з цільовим призначенням садівництво на підставі Державного акту на землю ХР 25-91-057418, виданий 08 квітня 1997 року Липецької сільською радою народних депутаті, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №363, який був виданий на підставі рішення виконкому Липецької сілської ради Народних депутатів №441 від 12.12.1996 року, при зверненні до Реєстраційної служби Харківського районного управління юстиції Харківської області заявнику було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень. Заявник у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи зворотне повідомлення, надав суду заяву, якою просить розглянути заяву у його відсутність, задовольнити заяву та встановити факт належності правовстановлюючого документу. Заінтересована особа у судове засідання не зявилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила. Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з рішення Липецької сільської ради народних депутатів Харківського району від 12.12.1996 року заявнику безкоштовно було передано у приватну власність земельну ділянку в розмірі 0,1167 га для ведення садівництва, розташовану : с. Липці, садівниче товариство «ХАДІ» ХДАДТУ, ділянка №107, 17. Відповідно до довідки Московської міжрайонної медико-соціальної експертної комісії серії ХАР 05 №017974 імя заявника зазначено як «Белей Владимир Игнатьевич». При таких обставинах, суд вважає необхідним встановити факт належності Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР 25-91-057418, виданий 08 квітня 1997 року Липецької сільською радою народних депутаті, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю №363 [PERSON]. Відповідно до п.6 ч.1 ст. 256 ЦПК України Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

10 лютого 2015 року до суду подано позов [PERSON] до [PERSON], в якому позивач просить розірвати шлюб із відповідачем. Сторони подали до суду заяви, в яких позивач повністю позов підтримав, відповідач позов визнав і сторони просили суд розглянути справу за їх відсутності. Перевіривши в судовому засіданні письмові заяви сторін і дослідивши надані суду докази, судом встановлене наступне. Сторони перебувають у шлюбі з 08 листопада 2003 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER], виданим Лизогубівською сільською радою Харківського району Харківської області 08.11.2003 року, актовий запис - 18. Від шлюбу мають неповнолітню дитину:[PERSON], [INFO]. Із тексту позовної заяви і письмових заяв сторін судом встановлено, що сторони не бажають перебувати у шлюбі, відповідач позов визнав, що відповідно до ст. 61 ЦПК України звільняє від обов'язку доказування наявності підстав для розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 112 СК України суд вважає доведеним, що є підстави для розірвання шлюбу, і позов задовольняє в повному обсязі. Крім того згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача у розмірі 243 гривень 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

10 лютого 2015 року заявник [PERSON], звернулась до суду з названою заявою, в якій вказала, що вона є власником земельної ділянки площею 4,549 га. 29 березня 2001 року на її ім'я було видано державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 113646, в якому неправильно записано по-батькові заявника, замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». В зв'язку з невідповідністю запису в графі «по-батькові» в державному акті, заявник не має можливості належним чином зареєструвати в реєстраційній службі належну їй земельну ділянку. Представник заявника подав до суду заяву, в якій зназначив, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі. Представники заінтересованих осіб направили до суду заяви, в яких вказали, що вимоги заяви визнають, проти задоволення заяви не заперечують та просили суд розглядати справу без їхньої участі. Розглянувши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає до задоволення. По справі судом встановлено, що 29 березня 2001 року заявнику було видано держаний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-КВ № 113646, на земельну ділянку площею 4,549 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Біліївської сільської ради Володарського району Київської області (а.с.7). На даний час заявник не має змоги вільно володіти та розпоряджатися земельною ділянкою, яка належить йому на праві власності, оскільки у державному акті неправильно записано по-батькові заявника, а саме, замість «[PERSON]» записано «[PERSON]». Згідно паспорта громадянина України [NUMBER], який видано Володарським РВГУ МВС України Київської області 06.12.1996 року, по-батькові заявника «[PERSON]» (а.с.4). Відповідно до посвідки про народження, заявник записана по-батькові як «[PERSON]» (а.с.5). Згідно свідоцтва про одруження, заявник по-батькові записана як «[PERSON]» (а.с.6). Вказані обставини справи підтверджуються письмовими доказами в матеріалах цивільної справи. В держаному акті вказано по-батькові заявника - «[PERSON]», що є помилкою, так як необхідно було вказати «[PERSON]». Відповідно до ст. 256 ч. 1 п. 6 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту, п.6 ) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім'ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Встановлення факту належності правовстановлюючого документа, заявнику [PERSON], необхідно вільного користування та розпорядження належною їй на праві приватної власності земельною ділянкою, та внести виправлення в документи іншим шляхом, окрім судового не можливо.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-16 00:00:00

10 лютого 2015 року заявниця звернулась до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, який був втрачений, зазначивши, що рішенням Полонського районного суду Хмельницької області від 02 грудня 2010 року задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дітей: [PERSON] - [INFO] та [PERSON] - [INFO] в розмірі 1/3 частки від заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09.11.2010 року і до досягнення дітьми повноліття. Заявниця в судове засідання не прибула, подала письмову заяву про розгляд заяви у її відсутності. Представник відділу державної виконавчої служби Полонського районного управління юстиції до суду не з'явився, про розгляд судом заяви повідомлений. Суд вважає можливим розглянути подання без сторін. Відповідно до ч.1 ст. 370 ЦПК України замість втраченого оригіналу виконавчого листа суд, який видав виконавчий лист, має право за заявою стягувача або подання державного виконавця видати його дублікат. З огляду на встановлені обставини та правові положення суд вважає, що подання державного виконавця є обґрунтованим, а тому підлягає до задоволення, оскільки оригінал виконавчого листа втрачено при пересилці, рішення суду не виконується, не втратило своєї сили.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

10 лютого 2015 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з названою позовною заявою, в якій вказала, що 11 листопада 2000 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований Капустинською сільською радою Володарського району Київській області, актовий запис № 8. Від шлюбу сторони дітей не мають. Позивач просить суд розірвати шлюб з відповідачем. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд задовольнити позов. Відповідач до суду не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся двічі належним чином, про що свідчать повідомлення про одержання повісток. Заперечень щодо позову до суду не направляв. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення. По справі встановлено, що 11 листопада 2000 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований Капустинською сільською радою Володарського району Київській області, актовий запис № 8 (а.с.5). Від шлюбу дітей сторони не мають. Позивач в судовому засіданні причиною розірвання шлюбу зазначила, що між сторонами відсутні спільні інтереси, тому подальше збереження сім'ї та подальше спільне життя суперечить інтересам сім'ї та унеможливлює примирення з відповідачем та від надання строку на примирення категорично відмовилась. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України, особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд дійшов до переконання, що вимоги позивача є обґрунтованими, базуються на законі, тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

10 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем [PERSON] В обґрунтування позовних вимог зазначила, що в 2008 році зареєструвала шлюб з відповідачем [PERSON] Від сумісного проживання мають двох синів [PERSON], [INFO], та доньку [PERSON], [INFO], які проживають разом із позивачем. Сторони не підтримують подружніх стосунків більше двох років, спільне господарство не ведуть. Їх сімейне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов'язки. Майновий спір у сторін відсутній. Позивач прийшла до впевненості, що їх сім'я з відповідачем розпалася, в зв'язку з чим звернулася із даним позовом, просила задовольнити, залишивши їй прізвище, обране нею під час реєстрації шлюбу. Позивач в судове засідання не з'явилася, до суду надіслала заяву з проханням слухати справу за її відсутності та просила розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач в судове засідання не з'явився, до суду надіслав заяву з проханням слухати справу за його відсутності, проти розірвання шлюбу не заперечував. Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Лиманівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області, шлюб зареєстрований 16 серпня 2008 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено актовий запис за №8. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «[PERSON]» (а.с.4). Сторони мають неповнолітніх синів: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.9, 10). Дослідивши надані докази, суд вважає можливим задовольнити вимоги позивача, оскільки встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, сумісне господарство не ведуть. Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст.110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім'ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний.

Outcome: approved