Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

11 лютого 2020 року [PERSON] (надалі - позивач), в інтересах якої діє адвокат Залокоцька В.Д. (надалі - представник позивача) звернулася до суду із позовом до [PERSON] (надалі - відповідач) про стягнення боргу за договором позики, в якому просить стягнути з відповідача суму боргу за договорами позики від 06 травня 2014 року, 19 травня 2014 року, 17 червня 2014 року, 01 липня 2014 року, 19 липня 2014 року, 04 серпня 2014 року, 11 серпня 2014 року та розписками від 08 грудня 2014 року, 12 грудня 2014 року, 22 грудня 2014 року в розмірі 122 000 грн, відсотки від сум позик в розмірі 88 499, 97 грн, штрафні санкції в сумі 257 913, 70 грн. та судові витрати. В обґрунтування позову зазначила, що 06 травня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-1), відповідно до якого позикодавець (позивач), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, що еквівалентно 545 доларів США, а позичальник зобов`язалась повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором.Факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою від 06 травня 2014 року. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк - до 06 травня 2015 року не повернула, проценти за користування позикою не сплатила. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 06 травня 2014 року станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 38474,28 грн., з яких: 6000 грн - сума позики; 8146,85 грн - відсотки за користування позикою; 24327,43 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики. 19 травня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-2), відповідно до якого позикодавець (позивач), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 4000,00 грн, що еквівалентно 363 доларів США, а позичальник зобов`язалась повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором.Факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою від 19 травня 2014 року. Відповідач свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк - до 19 травня 2015 року не повернула, проценти за користування позикою не сплатила. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 19 травня 2014 року станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 25 146,11 грн., з яких: 4000 грн - сума позики; 5397,04 грн - відсотки за користування позикою; 15749,07 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики. 17 червня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-3), відповідно до якого позикодавець (позивач), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 16 500,00 грн, що еквівалентно 1435 доларів США, а позичальник зобов`язалась повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою від 17 червня 2014 року. Відповідач свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк - до 30 червня 2015 року не повернула, проценти за користування позикою не сплатила. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 30 червня 2014 року станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 100 617,72 грн., з яких: 16 500 грн - сума позики; 21 948,19 грн - відсотки за користування позикою; 62 223,53 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики. 01 липня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-4), відповідно до якого позикодавець (позивач), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 16 500,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою від 30 червня 2014 року. Відповідач свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк - до 01 липня 2015 року не повернула, проценти за користування позикою не сплатила. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 01 липня 2014 року станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 100 519,80 грн., з яких: 16 500 грн - сума позики; 21 796,27 грн - відсотки за користування позикою; 62 223,53 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики. 19 липня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-5), відповідно до якого позикодавець (позивач), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 6500,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою від 19 липня 2014 року. Відповідач свої зобов`язання за Договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк - до 01 липня 2015 року не повернула, проценти за користування позикою не сплатила. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 19 липня 2014 року станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 39 217,27 грн., з яких: 6 500,00 грн - сума позики; 8 509,48 грн - відсотки за користування позикою; 24 207,79 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики. 04 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-6), відповідно до якого позикодавець (позивач), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 12500,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою від 04 серпня 2014 року. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк - до 31 травня 2015 року не повернула, проценти за користування позикою не сплатила. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 04 серпня 2014 року станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 79 557,53 грн., з яких: 12 500,00 грн - сума позики; 16 232, 00 грн - відсотки за користування позикою; 50 825,53 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики. 11 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики, відповідно до якого позикодавець (позивач), в порядку та на умовах, визначених цим Договором, передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути Позикодавцеві позику, в порядку, в строки та на умовах, визначених цим Договором. Факт отримання коштів відповідачем підтверджується розпискою від 11 серпня 2014 року. Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконує. Суму позики в обумовлений договором строк - до 11 серпня 2015 року не повернула, проценти за користування позикою не сплатила. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 11 серпня 2014 року станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 29 826,96 грн., з яких: 5000 грн - сума позики; 6470,14 грн - відсотки за користування позикою; 18356,82 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики. Крім того, відповідно до розписки від 08 грудня 2012 року відповідач отримала від позивача грошові кошти у сумі 5000,00 грн, що еквівалентно 312,50 доларів США, відповідно до розписки від 12 грудня 2012 року - грошові кошти у сумі 10 000,00 грн, відповідно до розписки від 22 грудня 2012 року - грошові кошти у сумі 40 000,00 грн. Відповідач взяті на себе зобов`язання за договорами позики та розписками добровільно не виконує, на вимоги повернути кошти - не реагує, чим ухиляється від вирішення спору, оскільки позивачем була направлена вимога про повернення боргу за договорами позики та розписками, на яку відповідач відповіді не надала. Ухвалою судді Шаргородського районного суду Вінницької області від 13 березня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, по справі відкрито провадження, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження (а.с. 86). У судове засідання позивач не з`явилася, проте 11 березня 2020 року від неї до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 60). Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлена про дату та час судового засідання, причин неявки суду не повідомила (а.с. 130, 131). Ухвалою суду 30 жовтня 2020 року прийнято рішення провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов частково обґрунтований та підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 06 травня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-1), згідно з яким позикодавець (позивач) передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 6000,00 грн, що еквівалентно 545 доларів США, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві позику в строк до 06 травня 2015 року (п.3.1 Договору-1). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується письмовою розпискою від 06 травня 2014 року (а.с.12, 13). Пунктом 2.2 Договору-1 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 24% річних. Згідно з п.6.2 Договору-1, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів, відповідно до п.2.2 договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач свої зобов`язання за Договором-1 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 38474,28 грн., з яких: 6000 грн - сума позики; 8146,85 грн - відсотки за користування позикою; 24327,43 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики (у тому числі інфляційні збитки - 7004,76 грн, 20 відсотків річних від простроченої суми - 17322,67 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.14-19). 19 травня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-2), згідно з яким позикодавець (позивач) передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 4000,00 грн, що еквівалентно 363 доларів США, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві позику в строк до 19 травня 2015 року (п.3.1 Договору-2). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується письмовою розпискою від 19 травня 2014 року (а.с.20, 21). Пунктом 2.2 Договору-2 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 24% річних. Згідно з п.6.2 Договору-2, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів, відповідно до п.2.2 договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач свої зобов`язання за Договором-2 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 25 146,11 грн., з яких: 4000 грн - сума позики; 5397,04 грн - відсотки за користування позикою; 15749,07 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики (у тому числі інфляційні збитки - 4485,88 грн, 20 відсотків річних від простроченої суми - 11263,19 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.22-27). 17 червня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-3), згідно з яким позикодавець (позивач) передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 16 500,00 грн, що еквівалентно 1435 доларів США, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві позику в строк до 30 червня 2015 року (п.3.1 Договору-3). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується письмовою розпискою від 17 червня 2014 року (а.с.28, 29). Пунктом 2.2 Договору-3 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 24% річних. Згідно з п.6.2 Договору-3, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів, відповідно до п.2.2 договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач свої зобов`язання за Договором-3 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 100 617,72 грн., з яких: 16 500 грн - сума позики; 21 948,19 грн - відсотки за користування позикою; 62 223,53 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики (у тому числі інфляційні збитки - 17781,59 грн, 20 відсотків річних від простроченої суми - 44441,94 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.30-35). 01 липня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-4), згідно з яким позикодавець (позивач) передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 16 500,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві позику в строк до 01 липня 2015 року (п.3.1 Договору-4). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується письмовою розпискою від 30 червня 2014 року (а.с.36, 37). Пунктом 2.2 Договору-4 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 24% річних. Згідно з п.6.2 Договору-4, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів, відповідно до п.2.2 договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач свої зобов`язання за Договором-4 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 100 519,80 грн., з яких: 16 500 грн - сума позики; 21 796,27 грн - відсотки за користування позикою; 62 223,53 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики (у тому числі інфляційні збитки - 17781,59 грн, 20 відсотків річних від простроченої суми - 44441,94 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.38-43). 19 липня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-5), згідно з яким позикодавець (позивач) передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 6 500,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві позику в строк до 01 липня 2015 року (п.3.1 Договору-5). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується письмовою розпискою від 19 липня 2014 року (а.с.44, 45). Пунктом 2.2 Договору-5 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 24% річних. Згідно з п.6.2 Договору-5, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів, відповідно до п.2.2 договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач свої зобов`язання за Договором-5 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 39 217,27 грн., з яких: 6 500,00 грн - сума позики; 8 509,48 грн - відсотки за користування позикою; 24 207,79 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики (у тому числі інфляційні збитки - 6921,64 грн, 20 відсотків річних від простроченої суми - 17286,15 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.46-51). 04 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-6), згідно з яким позикодавець (позивач) передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 12 500,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві позику в строк до 31 травня 2015 року (п.3.1 Договору-6). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується письмовою розпискою від 04 серпня 2014 року (а.с.52, 53). Пунктом 2.2 Договору-6 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 24% річних. Згідно з п.6.2 Договору-6, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів, відповідно до п.2.2 договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач свої зобов`язання за Договором-6 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 79 557,53 грн., з яких: 12 500,00 грн - сума позики; 16 232, 00 грн - відсотки за користування позикою; 50 825,53 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики (у тому числі інфляційні збитки - 13557,49 грн, 20 відсотків річних від простроченої суми - 37268,04 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.54-59). 11 серпня 2014 року між позивачем та відповідачем укладено Договір цільової позики (надалі - Договір-7), згідно з яким позикодавець (позивач) передала у власність позичальнику (відповідачеві) грошові кошти у розмірі 5000,00 грн, а позичальник зобов`язалась повернути позикодавцеві позику в строк до 11 серпня 2015 року (п.3.1 Договору-7). Факт отримання коштів відповідачем підтверджується письмовою розпискою від 11 серпня 2014 року (а.с.60, 61). Пунктом 2.2 Договору-7 передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики в розмірі 24% річних. Згідно з п.6.2 Договору-7, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, крім сплати процентів, відповідно до п.2.2 договору, він зобов`язаний сплатити на вимогу позикодавця суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 20 процентів річних від простроченої суми. Відповідач свої зобов`язання за Договором-7 належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 01.01.2020 року утворилася заборгованість у розмірі 29 826,96 грн., з яких: 5000 грн - сума позики; 6470,14 грн - відсотки за користування позикою; 18356,82 грн - штрафні санкції, відповідно до п. 6.2 Договору позики (у тому числі інфляційні збитки - 5326,16 грн, 20 відсотків річних від простроченої суми - 13030,66 грн), що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.62-67). Також судом встановлено, що відповідач отримала від позивача грошові кошти: відповідно до розписки від 08 грудня 2012 року - у сумі 5000,00 грн, що еквівалентно 312,50 доларів США (а.с. 68), відповідно до розписки від 12 грудня 2012 року - у сумі 10000,00 грн (а.с.69), відповідно до розписки від 22 грудня 2012 року -у сумі 40 000,00 грн. (а.с.70). Відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання за договорами позики та розписками добровільно не виконує, на вимоги повернути кошти - не реагує, оскільки позивачем [PERSON] була направлена вимога про повернення боргу за договорами позики та розписками, на яку відповідач відповіді не надала (а.с.71-73). Установленим судом обставинам відповідають цивільні правовідносини, що виникають із договору позики, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом положень ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 545 ЦК України, прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці,яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості; договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно зі ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Частиною першою статті 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошової суми позичальнику. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду 31 жовтня 2018 року (справа № 707/2606/16-ц, провадження № 61-28762св18, досліджуючи питання виконання боргового зобов`язання при наявності оригіналу боргової розписки у кредитора, зробив наступний висновок, статтею 545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. У разі відмови кредитора повернути борговий документ або видати розписку боржник має право затримати виконання зобов`язання. У цьому разі настає прострочення кредитора. Отже, наявність оригіналу боргової розписки у позивача, кредитора, свідчить про те, що боргове зобов`язання не виконане. Згідно ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлене договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Суд вважає, що позивачем обґрунтовано розрахунок сум заборгованості за договорами цільової позики: від 06 травня 2014 року - в сумі 38474, 28 грн, від 19 травня 2014 року - в сумі 25146,11 грн., від 17 червня 2014 року - в сумі 100 617,72 грн., від 01 липня 2017 року - в сумі 100 519,80 грн., від 19 липня 2014 року - в сумі 39 217,27 грн., від 07 серпня 2014 року - в сумі 79557,53 грн., від 11 серпня 2014 року - в сумі 29826,96 грн, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Поряд з цим, на думку суду, в частині стягнення з відповідача на користь позивача борг за розписками: від 08 грудня 2014 року - в сумі 5000 грн, від 12 грудня 2014 року в сумі 10000 грн., за розпискою від 22 грудня 2014 року в сумі 40000 грн, в позові належить відмовити, оскільки вказані розписки не підтверджують боргове зобов`язання, так як не містять умов отримання позичальником в борг із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів. Вказаний висновок суду також узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 02 липня 23014 року у справі № 6-79цс14. При вирішенні питання розподілу судових витрат, суд виходить із того, що позовні вимоги позивача задоволено частково, а тому у порядку ст. 141 ЦПК України є підстави стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 11 543,26 грн, з яких 4130,93 грн - витрати зі сплати судового збору (а.с.1), 7412,33 грн - витрати на правничу допомогу (а.с.136).

Outcome: partial