Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-29 00:00:00

11.06.2020 року заявник [PERSON] звернулася до Волноваського районного суду Донецької області із заявою до Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області з урахуванням уточнення вимог в якому просила встановити факт її постійного проживання з [PERSON] не менш як 5 років на день смерті останнього та визнати за нею право власності в порядку спадкування на земельну ділянку. В обґрунтування своїх доводів зазначає, що вона [PERSON] , з березня 1985 року по червень 2018 року була зареєстрована та постійно проживала у [ADDRESS] . З серпня 2006 року [PERSON] проживав у її будинку з яким вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки, був спільний бюджет, спільні витрати, приймали участь у витратах на утримання житла, надавали допомогу один одному по день його смерті [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилась земельна ділянка 6,440 га кадастровий № 1421581600:04:000:0084 та № 1421581600:04:000:0084, яка розташована на території Єгорівської сільської ради Волноваського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №993210, виданого головою Волноваської сільської ради 23.05.2007р. вважає себе єдиним спадкоємцем за законом четвертої черги після смерті [PERSON] . Звернувшись до нотаріуса їй роз`яснено, що, для отримання свідоцтва про право на спадщину, їй необхідно в судовому порядку встановити факт проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тому вона звернулася до суду з даним позовом. У судове засідання заявниця не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, у заяві зазначала про розгляд справи за її відсутності. Представник заінтересованої особи, Єгорівської сільської ради Волноваського району Донецької області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог чинного законодавства, подав заяву про розгляд справи за їх відсутності, з прийняттям рішення на розсуд суду. Відповідно до ч. 2ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно інформації Волноваського РВДРАЦС СМУМЮ (м.Харків) від 06.07.2020 зазначено, що згідно актової запису про смерть №753 від 26.06.2013 року складеного ВДРАЦС Куйбишевського районного управління юстиції у м. Донецьку [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 6). Про те, що після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею земельна ділянка 6,440 га кадастровий № 1421581600:04:000:0084 та № 1421581600:04:000:0084, яка розташована на території Єгорівської сільської ради Волноваського району, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вбачається з державного акту на право власності на земельну ділянку, серії ЯА №993210, виданого головою Волноваської сільської ради 23.05.2007р. (а.с. 5). Із наявної у матеріалах справи довідки №250 від 29.05.2020р. виданої Єгорівською сільською радою Волноваського району Донецької області вбачається, що [PERSON] проживав до дня смерті, [INFO] разом з [PERSON] за місцем проживання останньої, а саме за адресою: [ADDRESS] на протязі 7 років, вони вели спільний побут та господарство (а.с. 8). Згідно довідки №249 від 29.05.2020 року виданої Єгорівською сільською радою Волноваського району Донецької області вбачається, що [PERSON] був зареєстрований один за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Із наявного у матеріалах справи листа Волноваської державної нотаріальної контори №1511/01-16 від 08.09.2020 року вбачається, що за даними Спадкового реєстру спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не відкривалася, спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] відкрита 29.03.2006 року Волноваською державною нотаріальною конторою, номер спадкової справи 255 (а.с. 31). Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) вбачається, що інформації щодо смерті [PERSON] , померлого [INFO] у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 32). Також з письмових пояснень свідків [PERSON] та [PERSON] вбачається, що заявниця [PERSON] дійсно проживала з [PERSON] до дня його смерті та доглядала його. Вони мешкали за адресою [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , та увесь цей час були пов`язані спільним побутом, разом обробляли город. Коли [PERSON] , заявниця [PERSON] піклувалася про нього, а після смерті, займалася його похованням (а.с. 73-74). Відповідно до п. 5 ст.293,ч.2 ст135 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218, 1222, 1233, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народженні живими після відкриття спадщини. Заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. У відповідності зі ст.1258 ЦК України, кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття. Відповідно до ст. 1264 ЦК України, в четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, що проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше п`яти років до відкриття спадщини. У відповідності з п. п. 21, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 року №5-рп/99, зазначив, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Достовірно встановлено, що встановлення заявнику факту проживання однією сім`єю не менше як п`ять років зі спадкодавцем, потрібно з метою отримання спадщини на нерухоме майно. Позивач посилається на норми ст.1264 ЦК України, відповідно до яких у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно п.3.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. В судовому засіданні було встановлено, що згідно Державного акту на права приватної власності на землю [PERSON] належним чином набув права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законодавством України порядку, а заявник дійсно проживала разом з [PERSON] з серпня 2006 року по день його смерті однією сім`єю, доглядала за ним, здійснила поховання, що підтверджується наявними у справі доказами. З огляду на приписи чинного законодавства, суд вважає встановленим факт про який зазначає [PERSON] та наявність правових підстав для визнання за нею право власності на нерухоме майно у порядку спадкування за законом. На підставі викладеного, відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст. 1217, 1264 ЦК України,

Outcome: approved