Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-05 00:00:00

10 липня 2015 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про вселення та поділ будинку. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що [PERSON] є власником 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] в м.Мукачево Закарпатської області. [PERSON] перешкоджає йому у користуванні його майном, не надала ключів від дверей. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги та їх мотиви підтримала повністю, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві просила позов задовольнити. В судовому засіданні відповідач та її представник позовні вимоги та їх мотиви не визнали, просили відмовити в задоволенні позову та закрити провадження у справі, посилаючись на доводи, викладені в письмовому запереченні. Щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовилися. Ствердили, що ключі у позивача від спірного будинку та хвіртки відсутні. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником 2/3 частки житлового будинку [ADDRESS] в м.Мукачево Закарпатської області, що підтверджується договором дарування часток домоволодіння від 02.10.2014 року (а.с.4), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 27604600 від 01 жовтня 2014 року (а.с.5). Відповідно до проекту висновку щодо технічної можливості поділу об'єкта нерухомого майна, виданого [PERSON], пропонується наступний склад новоутворених об'єктів нерухомого майна та їх адреси: -[ADDRESS] (1/3 ч. від літ. А-А1) - загальна площа 23,80 м.кв., житлова площа 23,80 м. кв. (перепланування кімнати житл. -1-1 здійснити внаслідок демонтажу перегородки між житловим кімнатами 1-1 і 1-2 і монтажем нової перегородки з переміщенням вліво на 0,54 м. з організацією входу на прибудинкову територію через самовільно побудовану прибудову літ. А». До кв. 1 відноситься : 1/3 частина сараю літ Г, 1/3 частина вбиральні літ.Б, 1/3 частина мощення літ. І, 1/3 частина насосу літ. Н, 1/3 частина споруд літ. N1-N3). -[ADDRESS] (2-3 частини від літ. А-А1) - загальна площа - 47,50 м. кв., житлової площі - 28,50 м. кв. в т.ч. підвал - 4.90 м. кв, Вихід на прибудинкову територію зробити в приміщенні 2-1- коридор. Пропонується в приміщенні 2-2 кухня закласти дверний і віконний пройом. До кв. 2 відносяться: 2/3 частини сараю літ Г, 2/3 частин вбиральні літ.Б, 2/3 частини мощення літ. І, 2/3 частини насосу літ. Н, 2/3 частини споруд літ. N1-N3. Самовільно побудовану прибудову літ А» до проекту розподілу не включено. Вказаним вище проектом висновку підтверджується технічна можливість поділу об'єкта нерухомого майна шляхом виділення відокремленої частини будинку, яка відповідає розміру часток сторін у праві власності. Відповідач та її представник іншого варіанту розподілу домоволодіння не надали, щодо призначення судової будівельно-технічної експертизи відмовилися. Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 лютого 2015 року у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном та вселення відмовлено на підставі того, що з наданих суду представником позивача пояснень та доказів, не вбачається належне обґрунтування, саме в яких діях відповідачки полягає перешкода позивачу в користуванні спільною частковою власністю. Також, позивачем та його представником в підтвердження позовних вимог не надано допустимих та належних доказів стосовно спроби домовитися з відповідачем про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю, натомість відповідачка в суді заявляла готовність у будь-який час домовлятися та в підтвердження своїх намірів передає в судовому засіданні представнику позивача ключі від вхідних дверей будинку, зауваживши, що немала змоги раніше вчинити ці дії та як позивач уникає зустрічей з нею. (а.с.24) Актом від 19 травня 2015 року, складеного комісією в складі інженера ММБТІ та ЕО Плєтєнь Т.В., [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], встановлено, що 19 травня 2015 року о 10 год. 30 хв. [PERSON], маючи ключі від дворогосподарства, які [PERSON] вручила на засіданні суду 03.02.2015 року, не зміг відчинити ключем дверей дворогосподарства за адресою: [ADDRESS] На протязі 30-40 хв. був вимушений разом з представником Мукачівського МБТІ чекати поки підійде [PERSON], і тільки тоді відповідач відчинила двері. Тобто, це підтверджує те, що по теперішній час [PERSON] не користується належним йому майном, оскільки відповідач [PERSON] та її син [PERSON] чинять йому супротив (зі зміною ключів) в вільному володінні та користуванні належним майном. Створює бійки та скандали, як тільки [PERSON] просить звільнити одну з кімнат і приходить до даного дворогосподарства. (а.с.39-40). Беручи до уваги рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 03 лютого 2015 року, а також акт від 19 травня 2015 року, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для закриття провадження у справі згідно вимог п.2 ч.1 ст. 205 ЦПК України. У зв'язку з цим, суд не приймає до уваги письмове заперечення відповідача [PERSON] на позовну заяву щодо закриття провадження у справі, оскільки позивач звернувся до суду з позовом до того ж відповідача про той самий предмет однак з інших підстав. Згідно відповіді Мукачівської міської ради № 1473/01-14 від 05 жовтня 2015 року, надання виконавчим комітетом міських рад дозволів на переобладнання або перепланування житлових будинків чинним законодавством не передбачено. Право громадян на житло гарантується ст. 47 Конституції України, ст.1 ЖК України. Згідно ч.4 ст. 9 ЖК України, ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Норми ст. 319 ЦК України передбачають, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до положень ч. 1 та ч.2 ст. 355, ч. 1 ст. 356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно ч.ч. 1, 2, 3 ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Вимоги ч. 1 383 ЦК України, ст. 150 ЖК України передбачають, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім'ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ч.2 ст. 386 ЦК України). Представником позивача в судовому засіданні доведено факт чинення [PERSON] перешкод [PERSON] у користуванні власністю, внаслідок чого позовні вимоги щодо вселення та реального розподілу будинку підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про зобов'язання відповідача виконати за його рахунок розподіл майна, а в разі відмови відповідача оплатити переобладнання будинку, провести будівельні роботи позивачем з стягненням оплати в майбутньому з відповідача [PERSON], то вони задоволенню не підлягають з огляду на їх передчасність. Не підлягають задоволенню також позовні вимоги про вселення [PERSON] з допомогою виконавчої служби в попередження конфлікту між сторонами, оскільки у разі відмови відповідача від добровільного виконання рішення суду, вселення буде здійснено державним виконавцем в примусовому порядку згідно ст. 79 Закону України «Про виконавче провадження». З урахуванням наведеного, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні підлягають частковому задоволенню. Згідно з ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати в розмірі 243,60 грн..

Outcome: partial