Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-13 00:00:00

10.08.2021 представник позивача - адвокат Дем`яненко Наталія Петрівна, звернулася до суду із вказаною позовною заявою, відповідно до якої просить суд: визнати за позивачем право на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності відкритого акціонерного товариства «Грязнянський бурякорадгосп» на території Чернеччинської сільської ради Краснопільського (з 01.01.2021 Сумського) району Сумської області, розміром 5,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належне [PERSON] на підставі Сертифікату про право на земельну частку (пай) серії СМ №0260701, виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації №200 від 06.10.1999 та зареєстрованого в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) 22.10.1999 за №205 по праву спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . В обґрунтування позову представник позивача зазначає, [INFO] померла двоюрідна тітка позивача [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (КУСОР Синівський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів) та після її смерті відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай) у землі колишнього ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» на території Чернеччинської сільської ради, розміром 5,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Також зазначає, що позивач є спадкоємцем на все майно померлої [PERSON] п`ятої черги за законом відповідно до ст. 1265 ЦК України. Спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку, а саме шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори в установлений рішенням Краснопільського районного суду Сумської області № 578/302/21 від 18 травня 2021 року строк, де 02 липня 2021 року було заведено спадкову справу за № 99/2021. Інших спадкоємців після її смерті, які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку ні за законом, ні за заповітом немає. Крім того, представник позивача вказує, що отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді права на вищевказану земельну частку (пай) у землі позивач не може, оскільки правовстановлюючий документ на це майно - Сертифікат на право на земельну частку (пай) власником за життя був втрачений. Тобто позивач не має можливості подати до нотаріуса правовстановлюючий документ на спадкове майно і оформити спадщину після смерті [PERSON] нотаріально. Постановою державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори 12 липня 2021 року за № 430/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , оскільки не було подано документа, що підтверджує право власності на спадкове майно. Зазначені обставини не дають змоги позивачу можливості прийняти спадщину за законом у позасудовому порядку. Ухвалою суду від 16.08.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, справу постановлено розглядати у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 14.09.2021; задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів та витребувано від Липоводолинської районної державної нотаріальної контори копію спадкової справи після померлої [INFO] в с. Синівка Липоводолинського району Сумської області [PERSON] (а.с. 36-37). 03.09.2021 за вх. № 3410 до суду від Липоводолинської районної державної нотаріальної контори надійшли витребувані судовою ухвалою від 16.08.2021 документи (а.с. 45-54). Позивач та представник позивача у підготовче засідання не прибули. До суду представник позивача подала заяву (вх. № 3582 від 14.09.2021), у якій підтримала позовні вимоги та просила суд проводити розгляд справи за відсутності позивача та його представника (а.с. 56). Представник відповідача у підготовче засідання не прибув. До суду 09.09.2021 через загальну канцелярію суду відповідачем подано заяву (вх. № 3500 від 09.09.2021) про визнання позову та розгляд справи за відсутності представника селищної ради (а.с.55). Неявка сторін, належним чином повідомлених про дачу і місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду справи. У відповідності до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності представників сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. Можливість ухвалення рішення судом за результатами підготовчого засідання у випадку визнання позову відповідачем передбачена частиною 3 статті 200, частиною четвертою статті 206 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] померла двоюрідна тітка позивача [PERSON] , яка на день смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] (КУСОР «Синівський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів»), що підтверджується довідкою, виданою КУСОР Синівським будинком-інтернатом для громадян похилого віку та інвалідів 26.02.2021 за № 01/58 та копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконкомом Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області 10 серпня 2004 року (а.с. 11-13). Згідно довідки Синівської сільської ради Липоводолинського району Сумської області від 02.03.2021 №185 [PERSON] , 1913 р.н. являлась підопічною КУСОР «Синівський будинок-інтернат для громадян похилого віку та інвалідів» і постійно проживала та була зареєстрована в с. Синівка з 26.11.2003 по 09.08.2004 (а.с. 12). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, зокрема, на право на земельну частку (пай) у землі колишнього ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» на території Чернеччинської сільської ради, розміром 5,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі. Наявність спадкового майна підтверджується копією з Журналу видачі сертифікатів по колишньому ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» на території Чернеччинської сільської ради, де під № 205 вказана [PERSON] та довідкою Відділу у Краснопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 31-18-0.172-1250/113-20 від 27.11.2020 (а.с. 20-22). Також судом встановлено, що позивач є спадкоємцем на все майно померлої [PERSON] п`ятої черги за законом відповідно до ст. 1265 ЦК України, спадщину позивач прийняв у встановленому законом порядку шляхом звернення із заявою про прийняття спадщини до Липоводолинської районної державної нотаріальної контори в установлений рішенням Краснопільського районного суду Сумської області № 578/302/21 від 18 травня 2021 року строк, де 02 липня 2021 року було заведено спадкову справу за № 99/2021, що підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі, наданому Липоводолинською районною державною нотаріальною конторою 02 липня 2021 року за № 65406198 (а.с. 14-18). Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №66164110 від 27.08.2021 після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №99/2021 (а.с. 46). Родинні відносини позивача з померлою [PERSON] підтверджуються копією Свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим повторно 27 вересня 1955 року; копією рішення Краснопільського районного суду Сумської області № 578/302/21 від 18 травня 2021 року, відповідно до якого [PERSON] , яка померла [INFO] в с. Синівка, Липоводолинського району Сумської області є двоюрідною сестрою померлого [INFO] батька позивача [PERSON] та двоюрідною тіткою позивача [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Жигайлівка, Тростянецького району Сумської області (а.с. 14-17, 19). Судом також встановлено, що отримати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колишнього ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» на території Чернеччинської сільської ради, розміром 5,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належного [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0260701, зареєстрованого за № 205 від 22.10.1999, виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації № 200 від 06.10.1999, позивач не може, оскільки правовстановлюючий документ на це майно - Сертифікат на право на земельну частку (пай) власником за життя був втрачений. Тобто, позивач не має можливості надати до нотаріуса правовстановлюючий документ на спадкове майно і оформити спадщину після смерті [PERSON] нотаріально. Згідно довідки відділу у Краснопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Сумській області № 31-18-0.172-1250/113-20 від 27.11.2020 повідомлено про неможливість видати дублікат сертифікату на право на земельну частку (пай) з причини смерті власника [PERSON] та відсутності факту встановлення спадкоємця (а.с. 22). Постановою державного нотаріуса Липоводолинської районної державної нотаріальної контори Мельником В.О. 12.07.2021 за № 430/02-31 позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , так як не було подано документа, що підтверджує право власності на спадкове майно (а.с. 23). Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути серед інших і визнання права, суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Згідно статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до частини 3 Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва», встановлено, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави. Документи, що підтверджують право особи спадкоємця є сертифікат на право на земельну частку (пай) спадкодавця, який є правовстановлюючим документом, виданий районною (міською) адміністрацією, що засвідчує наявність у її власника лише однієї правомочності - права розпорядження земельною часткою (паєм), а не право власності, яке виражається у володінні, користуванні та розпорядженні. Тому коли спадкодавець був наділений лише правом на земельну частку (пай), а не правом власності, то і до спадкоємця переходить лише право на земельну частку (пай), а не право власності. Згідно зі статтею 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 № 899-IV право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом. Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку. Відповідно до статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) є сертифікат на право на земельну частку (пай), рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Вищим Спеціалізованим Судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Оскільки спір про визнання права власності на земельну ділянку сільськогосподарського призначення є спором про спадкування, належним відповідачем у зазначених спорах є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності - відповідна територіальна громада в особі сільської, селищної ради. За змістом пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розд. X «Перехідні положення» Земельного кодексу України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з п. 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. За правилами Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» моментом виникнення права на земельну частку (пай) є момент виникнення відповідного права колективної власності на земельну ділянку та існує незалежно від його посвідчення сертифікатом. Відповідно до роз`яснень, які надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 23 Постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» при наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно частини 5 статті 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно з положеннями частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Нормами статей 12, 13 ЦПК України закріплено такі принципи цивільного судочинства, як змагальність сторін та диспозитивність цивільного судочинства, які полягають в тому, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина 1 статті 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина 1 статті 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (частина 2 статті 78 ЦПК України). Згідно із частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Згідно із частинами 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Право позивача як спадкоємця на спадкове майно у вигляді права на земельну частку (пай) у землі по колишньому ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» на території Чернеччинської сільської ради, розміром 5,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, належне [PERSON] на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0260701 зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів за № 205 від 22.10.1999 року, виданого на підставі розпорядження голови Краснопільської районної державної адміністрації № 200 від 06.10.1999 року, підтверджується: копією витягу з Журналу реєстрації сертифікатів по колишньому ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп», де дійсно на ім`я [PERSON] 22.10.1999 за номером 205 зареєстровано Сертифікат на право на земельну частку (пай) серії СМ № 0260701 по колишньому ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» на території Чернеччинської сільської ради, розміром 5,70 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі та наявний підпис власника сертифіката про його отримання; додатком до державного акту на право колективної власності на землю - список громадян-членів ВАТ «Грязнянський бурякорадгосп» Краснопільського району Сумської області де під номером 205 вказана [PERSON] . Суд, дослідивши надані позивачем докази на предмет їх належності, допустимості та достовірності, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. На підставі положень статей 133, 141 ЦПК України судові витрати суд залишає за позивачем.

Outcome: approved