Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-02 00:00:00

10 лютого 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ КБ „ПриватБанк з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 07 березня 2007 року з [PERSON] було укладено договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 11000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36 % на рік з суми залишку заборгованості по кредиту. З умовами та правилами надання банківських послуг відповідач ознайомлений. Підпис [PERSON] у заяві свідчить про те, що останній підтвердив згоду на умови надання кредиту, які складають договір. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, за яким договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона позбавлена можливості запропонувати свої умови договору. Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Всупереч договірним зобовязанням, відповідач неналежно виконував умови договору. Станом на 31 грудня 2015 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 30210,10 гривень, з яких: 7401,81 гривень - заборгованість за кредитом, 19093,52 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1800,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 1414,77 гривень - процентна складова. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь ПАТ КБ „Приват банк та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається підписана відповідачем заява №13/1/pvm 6 від 07 березня 2007 року про приєднання до умов та правилами надання банківських послуг у Приват Банку, порушення істотних умов яких, зі сторони [PERSON], у судовому засіданні достовірно встановлено. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 07 березня 2007 року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та клієнтом [PERSON], вбачається, що останній станом на 31 грудня 2015 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 30210,10 гривень, з яких: 7401,81 гривень - заборгованість за кредитом, 19093,52 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 1800,00 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи: 500 гривень - фіксована частина та 1414,77 гривень - процентна складова. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки відповідач [PERSON] позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved