Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] та [PERSON] звернулись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини на тимчасово окупованій території України. Заява мотивована тим, що вони є батьками новонародженої дитини дівочої статі, яка народилась [INFO] в м. Донецьку, в зареєстрованому шлюбі не перебувають. Донецькою міською клінічною лікарнею міста Донецька, що знаходиться на території непідконтрольній владі України, було видано медичну довідку про народження від 27.06.2016р. за номером 510/754. 10.05.2017р. листом №15.32-680 Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану відмовив у реєстрації народження дитини, оскільки заявником [PERSON] для реєстрації народження дитини подано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров'я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року №1150/13024 (далі - Наказ). У зв'язку з викладеним, просять суд встановити факт народження дитини - [PERSON], [INFO]. в м. Донецьк, мати - [PERSON], [INFO], батько - [PERSON], [INFO] Встановлення факту народження дитини необхідно заявникам для державної реєстрації народження доньки та отримання відповідного свідоцтва на території України. Заявники в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали з причин вказаних в поданій заяві, просили їх задовольнити, пояснили, що матір'ю дитини є [PERSON], а батьком [PERSON] Представник заінтересованої особи, Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області в судове засідання не з'явився, про дату, час, та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Дослідивши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги, судом встановлено наступне. Як передбачено ст.3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.257-1 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. Заявники [PERSON] та [PERSON] мешкають разом без реєстрації шлюбу. В матеріалах справи мається відмова у проведенні державної реєстрації народження дитини від 10.05.2017р. №15.32-680, згідно якого, Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, було відмовлено у реєстрації народження дитини, оскільки подано документ форма якого не відповідає формі, визначеній Наказом. З лікарського свідоцтва про народження [NUMBER], виданого [INFO]. Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням, форма якого затверджена наказом МЗ ДНР, вбачається фіксування народження громадянкою [PERSON] дитини жіночої статі [INFO].н. Вказане лікарське свідоцтво про народження видане закладом, яке розташоване на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка гр.[PERSON], [INFO]. суду пояснив, що він мешкає разом з гр.[PERSON] і в м.Донецьку [INFO]. в лікарні «Калініна» у них народилась спільна дитина дівочої статі, яку назвали [PERSON]. Надаючи юридичну оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.3 ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014р. №1207-VII, з змінами від 09.10.2015р., (у редакції чинній на момент звернення заявника з заявою), будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Також, відповідно до п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року № 595, «Деякі питання фінансування бюджетних установ, здійснення соціальних виплат населенню та надання фінансової підтримки окремим підприємствам і організаціям Донецької та Луганської областей», місцевим державним адміністраціям було рекомендовано забезпечити до 01.12.2014р. переміщення бюджетних установ, з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. У зв'язку з цим деякі лікувально-профілактичні заклади охорони здоров'я не здійснили переміщення, не змінили юридичної адреси та продовжили виконувати свої повноваження на тимчасово неконтрольованій території. Медичні документи, оформлені медичними закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій території, вказують на те, що відсутнє підпорядкування медичного закладу у відповідності до відомчої підпорядкованості, що ставить під сумнів легітимність оформлення медичного свідоцтва про народження закладами охорони здоров'я, органами, установами, організаціями, місцем розташування яких є населенні пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. За приписами ст.ст.57-60 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Кожна сторона зобов'язана довести належними та допустимими доказами ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Нормою ч.1 ст.235 ЦПК України, передбачено, що під час розгляду справ окремого провадження суд зобов'язаний роз'яснити особам, які беруть участь у справі, їх права та обов'язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об'єктивного з'ясування обставин справи. Аналізуючи вказані приписи законодавства, суд приходить до висновку, що надане заявниками медичне свідоцтво про народження [NUMBER], виданого [INFO]. Донецьким клінічним територіальним медичним об'єднанням, форма якого затверджено наказом МЗ ДНР, видане закладом на тимчасово непідконтрольній державі Україна території, тому медичне свідоцтво про народження є недійсними і не створює правових наслідків. Між тим, суд приймає до уваги роз'яснення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування положень ст.257-1 ЦПК України, що викладені у листі від 15.04.2016 року №9-1130/0/4-16, та практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах проти Туреччини(«Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також справах проти Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilasku and Others v. Moldova and Russia»), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, із врахуванням «намібійського винятку», приходить до висновку, що рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ст.213 ЦПК України, щодо повного і всебічного з'ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на непідконтрольній території. При цьому, суд звертає увагу заявників на позицію Верховного суду України, викладену в п.18 Постанови Пленуму №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якої, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Підсумовуючи викладене, судом встановлено, окрім інших доказів, також з пояснень свідка [PERSON], про наявність факту народження громадянкою України [PERSON], [INFO]. дитини дівочої статі, [INFO].н. у м.Донецьк, Україна, батьком дитини є [PERSON], [INFO]. На підставі ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та

Outcome: approved