Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-23 00:00:00

12.12.2019 року [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом та просить визнати за нею право власності на будинок садибного типу [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що по [ADDRESS] , яке належало до суспільної групи - колгоспного двору, членами якого були батьки позивачки, [PERSON] та [PERSON] , які не втратили права на частку в майні та кожному з яких належало по 1/2 частині домолодіння. Після смерті [INFO] [PERSON] його спадщину прийняла матір позивачки - [PERSON] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , позивачка, звернулась до приватного нотаріуса Неволько В.А., де була відкрита спадкова справа. До складу спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , увійшло право власності на спірний житловий будинок, який було побудовано до 1990 року. Процент готовності будинку 100 %. У зв`язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, позивачка не може оформити спадкове право на спірне майно в нотаріальному порядку, тому звертається до суду. У судове засідання позивачка не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи остання повідомлена належним чином, позивачка надала суду письмову заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити. ( а.с. 104). Представник відповідача по справі Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином. Вихвостівський сільській голова О. Акуленко надав до суду письмове клопотання від 13.01.2020 року з проханням розглянути справу за відсутності представника Вихвостівської сільської ради, проти позовної заяви [PERSON] відповідач не заперечує.( а.с. 40). Згідно положень ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городнянської районної державної адміністрації Чернігівської області, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання третя особа повідомлена належним чином. ( а.с.101). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. В силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. За даними паспорта громадянина України серії [NUMBER] встановлено, що його видано Чернігівським РВ УМВС України в Чернігівській області 20.07.1999 року [PERSON] , [INFO] . (а.с.6). Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджено свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . (а.с.9). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина. З довідки Івашківського старостинського округу № 1 Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 10.09.2019 року № 59 встановлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] з 1970 року, виписаний в зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] - дружина з 1970 року, виписана в зв`язку зі смертю [INFO] . (а.с. 15). Після смерті [PERSON] , [PERSON] 09 березня 2017 року звернулася до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. з відповідною заявою про прийняття спадщини, нотаріусом заведена спадкова справа № 39/2017 до майна [PERSON] , який помер [INFO] (а.с. 79-94). За даними спадкової справи [PERSON] є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину померлого [INFO] [PERSON] у встановленому законом порядку. 21.03.2017 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну частку ( пай ), що знаходиться в с. Івашківка Городнянського району Чернігівської області. Таким чином, в силу ст. 529, 549 ЦК УРСР, який діяв на момент смерті [PERSON] , все його майно успадкувала його дружина [PERSON] [PERSON] померла [INFO] в селі Івашківка Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . ( а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина за заповітом. З довідки Івашківського старостинського округу № 1 Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 10.09.2019 року № 58 встановлено, що на день смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , в будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] , з 1970 року, виписана в зв`язку зі смертю [INFO] . (а.с.14). З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 08 січня 2002 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все своє майно [PERSON] та [PERSON] . Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Саєнко Н.М., зареєстровано в реєстрі № 35. (а.с.53зв.). З дослідженої в судовому засіданні копії заповіту від 18 січня 2017 року встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла належні їй на праві власності на підставі державного акту земельні ділянки на території Городнянського району [PERSON] . Заповіт складено та посвідчено секретарем виконкому Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Якуш Н.В., зареєстровано в реєстрі № . (а.с.53зв.). Після смерті [PERSON] [PERSON] та [PERSON] 17 грудня 2018 року звернулися до приватного нотаріуса Городнянського районного нотаріального округу Чернігівської області Неволько В.А. з відповідними заявами про прийняття спадщини. [PERSON] прийняв спадщину за заповітом, [PERSON] прийняла спадщину за законом. 17.12.2018 року нотаріусом заведена спадкова справа № 366/2018 до майна [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 57-62). За даними спадкової справи спадкоємець за заповітом та за законом [PERSON] заявою на адресу нотаріуса відмовився від спадщини за законом та за заповітом на користь позивачки. 18.06.2019 року позивачка [PERSON] отримала свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, належні спадкодавцеві, на території Івашківської сільської ради Городнянського району Чернігівської області. Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшов також житловий будинок [ADDRESS] . Так, з довідки Івашківського старостинського округу № 1 Вихвостівської сільської ради Городнянського району Чернігівської області від 10.09.2019 року № 60 встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 3 за 1986-1990 рік в будинку [ADDRESS] , станом на 01.07.1990 року, постійно були зареєстровані та постійно проживали : [PERSON] - голова сім`ї; [PERSON] - дружина. Вищезазначене домолодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 року члени колгоспного двору [PERSON] не втратили права на частку в його майні. (а.с.16). Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на вказаний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993 р./, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] та [PERSON] за їх життя набули у власність по 1/2 частині спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами як члени колгоспного двору. З інформаційної довідки від 22 липня 2019 року № 670 встановлено, що станом на 31.12.2012 року право власності на спірний будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами не зареєстровано. Змін в плануванні та складі об`єкта нерухомого майна щодо матеріалів технічної інвентаризації, проведеної 17.07.2019 року, не виявлено. Інвентаризаційна вартість будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами станом на 17.07.2019 року становить 122129 грн. (а.с.13). Відсутність державної реєстрації права власності на спірний будинок також підтверджена інформаційною довідкою №201571524 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 24.02.2020 року. (а.с.107) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Доказами справи підтверджено, що на момент смерті спадкодавець [PERSON] мала у власності спірний будинок вцілому, оскільки 1/2 частку у спірному будинку [PERSON] набула за життя як член колгоспного двору, та ще 1/2 частку у спірному будинку вона успадкувала після смерті її чоловіка [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивачка позбавлена можливості оформити спадщину на спірний будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на спірний будинок не було зареєстроване за життя. Відмова нотаріуса видати відповідне свідоцтво на спадковий будинок підтверджена документально. (а.с.17). Частина 4 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачає, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних ) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого Городнянським РГ БТІ технічного паспорта встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] позначений на плані: А-1 житловий будинок площею забудови 58,0 кв.м., з а-1 верандою площею забудови 7,9 кв.м., загальною площею 51,7 кв.м. в т.ч. житловою площею 15,8 кв.м., допоміжною 9,1 кв.м. та площею літніх неопалювальних приміщень 26,8 кв.м., Б-1 сарай площею забудови 46,8 кв.м., В - погріб площею забудови 12,7 кв.м., № 1 - хвіртка 1 шт., № 2 - огорожа площею забудови 16,0 кв.м. З огляду на те, що право власності спадкодавця на спірний будинок підтверджено матеріалами справи, а позивачка позбавлена можливості в нотаріальному порядку оформити на нього своє спадкове право, суд, враховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі та наявні підстави для задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved