Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-19 00:00:00

11.06.2013р. (відповідно до поштового штемпеля) ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ звернулося до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, мотивуючи вимоги тим, що\~ 28.07.2008р. між ПАТ «Сведбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір на купівлю житлової нерухомості №1205/0708/45-030, згідно умов якого банк надав позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 34000 доларів США строком по 28.07.2038р., з процентною ставкою у розмірі 11,90% річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати усі взяті на себе зобов`язання в порядку і на умовах передбачених цим Договором. 28.11.2012р. ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу набуло прав кредитора за вказаним вище кредитним договором №1205/0708/45-030 і того ж дня право грошової вимоги за вказаним вище кредитним договором №1205/0708/45-030 перейшло до ТОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору факторингу. Відповідач [PERSON] зобов`язання за вказаним кредитним договором належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 28.03.2013р. утворилася заборгованість. При цьому, для забезпечення належного виконання взятого на себе зобов`язання за вищевказаним кредитним договором, 28.07.2008р. між ВАТ «Сведбанк» та [PERSON] було укладено Іпотечний договір №1205/0708/45-030-Z-1, відповідно до умов якого в іпотеку передано двокімнатну квартиру, загальною площею 49кв.м., житловою площею 26кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .\~ Тому, ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ звернулось з позовом до суду і просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1205/0708/45-030 від 28.07.2008р., яка станом на 28.03.2013р. становить 495440,83грн., що складається з: заборгованість за кредитом 269588,78грн.; заборгованість по відсотках 113163,46грн.; заборгованість по пені 112688,59грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 49кв.м., житловою площею 26кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій; стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441грн.. В уточненій позовній заяві від 19.07.2018р. (вх. №16883 від 27.07.2018, Т. 2 а.с. 118-122) ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ звернулось з позовом до суду і просить суд в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1205/0708/45-030 від 28.07.2008р., яка станом на 28.03.2013р. становить 495440,83грн., що складається з: заборгованість за кредитом 269588,78грн.; заборгованість по відсотках 113163,46грн.; заборгованість по пені 112688,59грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: двокімнатну квартиру, загальною площею 49кв.м., житловою площею 26кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка належить [PERSON] , шляхом проведення прилюдних торгів згідно ЗУ «Про виконавче провадження» з урахуванням ціни предмету іпотеки, визначеною згідно Звіту №ВА 180712-001 від 13.07.2018р. суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «Бізнес Ассіст», яка становить 416059грн.; стягнути зі [PERSON] на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ витрати по сплаті судового збору у розмірі 3441грн.. Представник позивача у вступному слові підтвердив вимоги, зазначені в позовній заяві та просив позов задовольнити. Представник відповідача у вступному слові заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву та просив застосувати строк позовної давності і відмовити у задоволенні позову. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що позовні вимоги ґрунтуються на кредитному договорі на купівлю житлової нерухомості №1205/0708/45-030 від 28.07.2008р. укладеному між ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») та відповідачем [PERSON] згідно умов якого банк надав відповідачу грошові кошти у розмірі 34000 доларів США на строк по 28 липня 2038 року включно, а остання в свою чергу зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у розмірі 11,90% річних та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором. На забезпечення цього договору між банком та позичальником того ж дня укладено іпотечний договір №1205/0708/45-030-Z (під заставу житлової нерухомості) за умовами якого [PERSON] передано в іпотеку ПАТ «Сведбанк» (правонаступник ВАТ «Сведбанк») нерухоме майно, що розташовано за адресою: [ADDRESS] . З 28 листопада 2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» є новим кредитором по зобов`язанням за кредитним договором на купівлю житлової нерухомості від 28 липня 2008 року №1205/0708/45-030, відступленим ПАТ «Сведбанк» на підставі договору факторингу №15 від 28 листопада 2012 року. Право грошової вимоги за кредитним договором від 28 липня 2008 року позивачу передано 28 листопада 2012 року на підставі договору факторингу укладеного між ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» в якості клієнта та ТОВ « Кредитні ініціативи» в якості фактора. Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст.527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Як роз`яснено в п.41 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 30 березня 2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» при вирішенні спору про звернення стягнення на предмет іпотеки суд має дати оцінку співмірності суми заборгованості за кредитом та вартості іпотечного майна, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Оскільки вказане положення закону є оціночним, то суд має належним чином його мотивувати, співставити обставини зі змістом цього поняття, визначитись, чи не суперечить його застосування загальному змісту та призначенню права, яким урегульовано конкретні відносини (зокрема, про право на першочергове задоволення вимог за рахунок предмета застави), та врахувати загальні засади цивільного законодавства - справедливість, добросовісність та розумність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК). На думку суду, розмір заборгованості, який просить стягнути позивач (495440,83грн.), є співмірним із вартістю іпотечного майна, яка визначена у договорі за результатами оцінки станом на 2008р. (27698грн.), тобто вартість іпотечного майна складає 1/18 частину розміру заборгованості. Згідно зі ст.12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ст.33 вищевказаного Закону, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Статтею 39 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя; заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації. Вирішуючи питання, щодо ціни предмету іпотеки, суд виходить з того, що, ціна предмета іпотеки встановлюється в самому договорі - відповідно до ч.6 ст.5 Закону №898-IV вартість предмета іпотеки визначається за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або шляхом проведення оцінки предмета іпотеки відповідним суб`єктом оціночної діяльності у випадках, встановлених законом або договором. Під час розгляду справи позивачем не заявлялося клопотання про проведення оцінки предмету іпотеки. Ціна об`єкту іпотеки зазначена у договорі іпотеки станом на 2008р., що явно не відповідає дійсній вартості майна станом на час розгляду справи, тому суд вважає за необхідне зазначити початкову ціну предмета іпотеки на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна на стадії виконавчих дій. Разом з тим, в судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] проживає на території де проводилась антитерористична операція і майно, яке є предметом іпотеки, також знаходиться на території де проводилася антитерористична операція. 15 жовтня 2014 року набрав чинності Закон України від 02 вересня 2014 року №1669-VII «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». Відповідно до ст.9 вказаного закону протягом терміну дії цього Закону щодо нерухомого майна, розташованого на території проведення антитерористичної операції, що належить громадянам України (у тому числі фізичним особам - підприємцям) або юридичним особам - суб`єктам малого і середнього підприємництва та перебуває в іпотеці, зупиняється дія статті 37 (у частині реалізації права іпотекодержателя на набуття права власності на предмет іпотеки), статті 38 (у частині реалізації права іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки), статті 40 (у частині виселення мешканців із житлових будинків та приміщень, переданих в іпотеку, щодо яких є судове рішення про звернення стягнення на такі об`єкти), статей 41, 43 - 47 (у частині реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах) Закону України «Про іпотеку». Зазначеним Законом визначено, що період проведення антитерористичної операції - час між датою набрання чинності Указом Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України» від 13.04.2014 року, Указом Президента України «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 року №405/2014 та датою набрання чинності Указом Президента України про завершення проведення антитерористичної операції або військових дій на території України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Згідно з додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р до зазначених населених пунктів належить м. Сєвєродонецьк Луганської області. В подальшому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05 листопада 2014 року №1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року №1275-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнано такими, що втратили чинність розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р та розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року №1079-р.. Згідно із додатком до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02 грудня 2015 року до зазначених населених пунктів належить м. Сєвєродонецьк Луганської області. Отже, враховуючи приписи ст.9 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» №1669-VII від 02.09.2014 року, а також норми ст.217 ЦПК України, суд вважає, що дане рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії заходів щодо збереження майна, що знаходиться в іпотеці, встановлених у статті 9 Закону України №1669-УП від 02 вересня 2014 року «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». При цьому суд зазначає, що зупинення дії закону не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусово стягувати його (відчужувати без згоди власника). Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо звернення стягнення на предмет іпотеки. З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку, що\~ обставини викладені ТОВ «Кредитні ініціативи» в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, а тому позов ТОВ «Кредитні ініціативи» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки, підлягає задоволенню. Крім того, суд зазначає, що заява представника позивача про застосування строку позовної давності не підлягає задоволенню, оскільки протирічить матеріалам справи та діючому законодавству.\~ Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивачем ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ сплачено судовий збір у розмірі 3441грн., то з відповідача [PERSON] підлягає до стягнення сума сплаченого судового збору у розмірі 3441грн. на користь позивача ТОВ «Кредитні ініціативи» м. Київ.

Outcome: approved