Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-07 00:00:00

12.06.2017 позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом в якому зазначає, що на її утриманні знаходиться малолітній [PERSON], 28.05.2009 р. н., мати якого [PERSON] позбавлено батьківських прав рішенням суду. Розпорядженням голови Голопристанської РДА позивача призначено опікуном малолітньої дитини. Вихованням та утриманням свого сина відповідач не займається, матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, тому позивач просить винести рішення, яким стягувати з відповідача аліменти на утримання малолітнього [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 500 гривень щомісяця, починаючи з дня подачі позову до суду і до повнолітня дитини. В судове засідання позивач не зявилася, на адресу суду надійшла письмова заява позивача, в якій [PERSON] просить дану справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявилася, належним чином повідомлена про місце, дату та час слухання справи. На адресу суду надійшла письмова заява [PERSON] про розгляд справи за відсутності відповідача, відповідно до якої відповідач просила справу розглядати без її участі, позовні вимоги визнала, не заперечувала проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З досліджених в судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що рішенням Голопристанського районного суду Херсонської області від 13.01.2017, яке набрало законної сили 24.01.2017, відповідача [PERSON] було позбавлено батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON], 28.05.2009 р. н. Розпорядженням голови Голопристанської районної державної адміністрації Херсонської області від 03.02.2017 №57, позивача [PERSON], 29.06.1968 р. н. призначено опікуном над малолітньою дитиною, позбавленою батьківського піклування [PERSON], 28.05.2009 р. н. Матеріальну допомогу на утримання сина відповідач не надає, хоча статтею 180 Сімейного Кодексу України встановлено, що батьки зобовязані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Статтею 67 ЦК України встановлено, що опікун малолітньої особи зобовязаний дбати про її виховання, навчання та розвиток. Встановлення опіки та піклування не припиняє права дитини на аліменти, пенсії інші соціальні виплати відповідно до ч. 2 ст. 247 СК України. Таким чином, враховуючи, що опікун самостійно здійснює витрати, необхідні для задоволення потреб підопічного, суд вважає, що позивач має право на звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів на свою користь на утримання малолітньої дитини, яка позбавлена батьківського піклування, позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Слід зазначити, що ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, передбачено що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, з урахуванням матеріального становища сторін та виходячи з принципів розумності та справедливості суд вважає, що з відповідача слід стягувати аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі в розмірі 500 грн. з урахуванням індексації, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з дня предявлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття. Згідно ч. 1 ст. 191 Сімейного Кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Також, відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави в сумі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Outcome: approved