Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-04 00:00:00

10 листопада 2014 року, [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель по [ADDRESS] укладеним і виконаним, в обгрунтування позову зазначають, що 12 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу. Згідно даного договору, Продавець передав належний йому на праві приватної власності комплекс будівель у власність Покупця, а Покупець прийняв комплекс будівель та сплатив за нього обговорену грошову суму. Позивач з дотриманням графіку проведення платежів перерахував відповідачу кошти за договором, що залишилися після підписання договору купівлі-продажу в день його посвідчення. Тобто у період з 12 вересня 2013 року по 19 червня 2014 року було виконано умову договору щодо повного розрахунку та виконання Покупцем договору. Проте, після проведення остаточного розрахунку із Продавцемостанній відмовився подати заяву до нотаріуса, який нотаріально посвідчував договір купівлі-продажу, тим самим обмежив у правах позивача. Таким чином за відсутності нотаріально засвідченої заяви нотаріус не може провести державну реєстрацію права власності на придбаний Покупцем комплекс будівель. А тому позивач позбавлений права до переходу до нього права власності розпоряджатися своїм майном, що і змусило позивача звернутися до суду за захистом свого права. 18 листопада 2014 року до Бобринецького районного суду надійшов зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу комплексу будівель по [ADDRESS] та зареєстрований за [PERSON] невиконаним та розірваним, в обгрунтування даного позову [PERSON] зазначає, що 12 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу. Ознайомившись з позовом [PERSON] про визнання договору укладеним та виконаним відповідач за первісним позовом [PERSON] вважає, що цей позов є необгрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідач [PERSON] добре обізнана з тим, що майновий комплекс що є предметом спірного договору є виробничий комплекс по переробці масляничних культур. В приміщеннях будівель знаходяться виробничі потужності капітально змонтоване технологічне обладнання, яке вже більше року використовується відповідачем для виробництва власної продукції. Все технологічне обладнання належить позивачу за зустрічним позовом [PERSON] на праві власності. Питання про це обладнання відповідач не бажає вирішувати шляхом перемов. Після подання позову до суду гр. [PERSON] за підробною заявою від імені [PERSON] звернулася до Державної реєстраційної-служби Бобринецького району та провела перереєстрацію на своє ім'я належного [PERSON] на праві власності майнового комплексу розташованого по [ADDRESS]. За цим фактом відкрито кримінальне провадження. За таких обставин [PERSON] змушена звернутись до суду з зустрічною позовною заявою про визнання невиконаним та розірвання договору купівлі - продажу комплексу будівель розташованого по [ADDRESS] нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу [PERSON] під реєстровим номером 608, з підстав істотного порушеннями з боку [PERSON] умов договору, а саме завдання шкоди, яку вона спричиняє експлуатацією не належного їй технологічного обладнання і позивач за зустрічним позовом значною мірою позбавляється того на що розраховував при укладенні спірного договору. В зв'язку з чим попросила відмовити в задоволення позовних вимог [PERSON] до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу від 12.09.2013 року укладеним і виконаним та визнати договір купівлі-продажу будівель по [ADDRESS], укладений між [PERSON] (ІПН [NUMBER]) та [PERSON] (ІПН [NUMBER]) 12.09.2013 року таким, що невиконаний та розірвати. 16 грудня 2014 року ухвалою суду первісний позов та зустрічний позов, що стосується визнання договору купівлі-продажу по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 12.09.2013 року об'єднанні в одне провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та попросили суд задовольнити їх посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Щодо задоволення зустрічного позову заперечили та попросили відмовити в його задоволенні за безпідставністю. Представник відповідача - [PERSON] - [PERSON] попросила задовольнити зустрічний позов, посилаючись на обставини викладені в зустрічному позові, проти задоволення первісного позову заперечила. Суд, вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи приходить до слідуючого. 12 вересня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу комплексу будівель та нотаріально посвідчено приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу. Згідно вказаного договору, Продавець передав належний йому на праві приватної власності комплекс будівель у власність Покупця, а Покупець прийняв комплекс будівель та сплатив за нього обговорену грошову суму. Відповідно до п. 2 вказаного договору продаж комплексу будівель за домовленістю сторін вчиняється за 700 000, 00 (сімсот тисяч) грн.. Розрахунок між сторонами здійснюється з розстроченням платежу. Положеннями п.п. 2.2. - 2.5. визначено обсяги та механізм проведення розрахунків між сторонами договору. Протягом визначеного у п. 2.4 періоду з дотриманням графіку проведення платежів Покупець перерахував у відповідності до п.2.5. кошти, тобто суму, що залишилася після підписання договору купівлі-продажу в день його посвідчення. Відповідно до п. 2.6. факт проведення розрахунку та виконання Покупцем договору засвідчується заявою Продавця, що є невід'ємною частиною цього договору, справжність підпису на якій буде засвідчено нотаріально. Відповідно до ч. 4.9. вказаного Договору право власності на комплекс будівель у Покупця виникає з моменту державної реєстрації. Відповідно до ст.. 210 ЦК України, правочинпідлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Перелік органів, які здійснюють державну реєстрацію, порядок реєстрації, а також порядок ведення відповідних реєстрів встановлюються законом. Відповідно до ч.3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення. Відповідно до ч. 1 ст. 697 ЦКУ, право власності на переданий покупцеві товар зберігається за продавцем до остаточного розрахунку. Таким чином, у період з 12 вересня 2013 року по 19 червня 2014 року було виконано умову договору щодо повного розрахунку та виконання Покупцем договору. Позивач по первісному позову зазначає, що після проведення остаточного розрахунку із відповідачем останній відмовився подати заяву до нотаріуса, який нотаріально посвідчував договір купівлі-продажу, тим самим обмежив у правах позивача. Але як вбачається із матеріалів справи, а саме заяви [PERSON] остання стверджує, що [PERSON] здійснила повний розрахунок за куплений комплекс будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], при цьому останньою було отримано всі грошові кошти в сумі 700 000 грн. Будь-яких матеріальних претензій, які б стосувалися розрахунків за проданий комплекс будівель, [PERSON] до [PERSON] не має. На підставі даної заяви державним реєстратором - [PERSON] Реєстраційної служби Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області було проведено реєстрацію спірного комплексу будівель, внаслідок чого власником комплексу будівель розташованого за адресою [ADDRESS] стала [PERSON], (яка є позивачем за первісним позовом по справі). Оскільки в своїх позовних вимогах остання як на підставу звернення до суду посилалась саме на те, що відповідач [PERSON] відмовляється надати нотаріально посвідчену заяву по факту отримання коштів за комплекс будівель за договором купівлі-продажу, суд вважає, що позовні вимоги за первісним позовом відпали, так як з інформаційної довідки наданої Реєстраційною службою Бобринецького району вбачається, що право власності за позивачем було зареєстровано, а тому позовні вимоги не можуть бути задоволенні оскільки право власності за [PERSON] підтверджено державною реєстрацією. Допитаний в судовому засіданні Начальник Державної реєстраційної служби - [PERSON], яка проводила державну реєстрацію спірного комплексу будівель в судовому засіданні пояснила, що [PERSON] принесла оригінал заяви від [PERSON], який вона відповідно до своїх посадових обов'язків відсканувала і долучила до справи та зареєструвала право власності за [PERSON] на підставі наявних документів. Оскільки даний правочин підлягає обов'язковому нотаріальному посвідченню, і він був нотаріально посвідчений, крім того з матеріалів справи вбачається, що також була посвідчена нотаріально заява про отримання [PERSON] коштів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки відповідно до вимог ст. 334 ЦК України, право на нерухоме майно, яке підлягає державній реєстрації виникає з моменту державної реєстрації, і визнання такого права в судовому засіданні не потребує, оскільки врегульоване в позасудовому порядку. Що стосується зустрічної позовної заяви [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу по [ADDRESS], укладений між [PERSON] та [PERSON] 12.09.2013 року таким, що невиконаний та розірвати, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні даного позову, так як зі змісту позовної заяви [PERSON] посилається як на підставу даного позову на те, що вона не підписувала заяву нотаріально посвідчену заяву по факту отримання коштів за комплекс будівель за спірним договором купівлі-продажу, в той же час судом було роз'яснено її право на проведення по справі судової-почеркознавчої експертизи, з метою з'ясування даного факту, але оскільки сторона не заявила відповідне клопотання, суд вважає при винесені рішенні керуватися доказами, які наявні в справі. Позивач по зустрічному позові посилається на те, що з боку [PERSON] є шкода яку вона спричиняє експлуатацією неналежного їй технологічного обладнання і позивач за зустрічним позовом значною мірою позбавляється того на що розраховував при укладенні спірного договору. Але доказів, які б підтверджували дане твердження [PERSON] в судовому засіданні надано не було, крім того в об'єднанні зустрічного позову, а саме в частині визнання Додаткового договору купівлі-продажу комплексу будівель, що розташований по [ADDRESS] укладеного 12.09.2013 року між [PERSON] та [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Бобринецького районного нотаріального округу Кіровоградської області за реєстровим №608 таким, що виконаний та розірвати, судом було відмовлено, оскільки даний позов мав інший предмет позову та дана вимога не є взаємопов'язаною із первісною і спільний їх розгляд є не доцільним, так як задоволення зустрічного позову, що стосується додаткового договору не може виключити задоволення первісного позову. Також необхідно зазначити, що в судовому засіданні представником позивача по первісному позову було надано пояснення, що по Додатковому договору, що стосується технічного обладнання, яке є знаходиться в комплексі будівель по [ADDRESS] існує інше провадження в Бобринецькому районому суді, яке і є предметом іншого провадження. Посилання представника [PERSON] - [PERSON], про те, що за фактом підроблення заяви від імені [PERSON] наданої Державній реєстраційній службі для проведення державної реєстрації спірного майна та за даним фактом відкрито кримінальне провадження, суд не може брати за налележний та допустимий доказ. Підстав розірвання спірного договору у зустрічному позові не наведено, так як відсутні підстави для розірвання спірного договору з відповідними доказами, отже оскільки зустрічні позовні вимоги за зустрічним позовом не обгрунтовані та не підтвердженні будь-якими доказами, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволенні зустрічної позовної заяви також. Судові витрати відповідно до ст. 88 ЦПК України, вважати фактично понесеними. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed