Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-21 00:00:00

11.10.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON], [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом в якій зазначила, що їй [PERSON], належить житловий будинок [ADDRESS], на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу 30.12.2003 р. реєстраційний номер 7613. Згідно домової книги в будинку [ADDRESS] разом з нею зареєстровані: її дочка - [PERSON], [INFO] р народження, її онука - [PERSON], [INFO], її племінник - [PERSON], [INFO]. Однак, її дочка - [PERSON], її онука [PERSON] та її племінник [PERSON], в даному житловому приміщенні не проживають з 2013 року, оскільки виїхали на постійне місце проживання до Російської Федерації, конкретне місце проживання їй не відомо Комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не приймають і взагалі будинком не цікавляться. Вона є людиною похилого віку, отримую невелику пенсію Коштів, які вона отримує, вистачає лише для сплати комунальних платежів забезпечення харчування, наслідок цього вона має незадовільне матеріальне становище тому їй досить важко підтримувати будинок у належному стані, поратися господарству, а у зв'язку з тим, що у будинку зареєстровані донька, онука племінник у неї виникли труднощі зі сплатою надмірних комунальних послуг, не надаються, але нараховуються за них, чим об'єктивно порушуються її права. Тому вона змушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав. Перешкод в користуванні жилим приміщенням рідні вона не чинила. Просить суд 1 визнати [PERSON], [INFO] [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS]. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом з таких підстав неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. У разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Враховуючи строки розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], оскільки вони належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи та без поважних причин повторно не з'явились в судове засідання, заперечень проти позову не надали, заяви про розгляд справи у їх відсутності не надали. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Ізюмського міського нотаріального округу Харківської області Кардашиною Г. І. 30 грудня 2003 року за реєстровим номером 7615 позивачеві [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинку з надвірними будівлями розташований за адресою: [ADDRESS]. (а.с. 11) Відповідачі [PERSON] був зареєстрований у вказаному будинку, зі згоди власника 19.09.2015 , [PERSON] зареєстрована 25.01.2005 року, [PERSON] 25.01.2005 року були зареєстровані у вказаному житловому будинку, зі згоди власника . (а.с. 7-9) Згідно акту складеного головою квартального комітету кварталу № 14 [PERSON]. , що за адресою: [ADDRESS], зареєстровані але фактично не проживають з 2013 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] (а.с.10) Оскільки будинок по вул. Шмідта буд. 66 в м. Ізюмі Харківської області належить позивачу [PERSON] на праві приватної власності, до правовідносин, що виникли між сторонами у зв'язку з користування цим житлом, зокрема, при розгляді спору щодо визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, мають бути застосовані положення Цивільного кодексу України. Згідно із ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частиною 3 ст.12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно ст. 76 ЦПК доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності. Відповідачі втратили в установленому законом порядку право користування вказаним вище жилим приміщенням так як з 2013 року по день розгляду справи у суді в будинку не проживають. Відповідачі порушують права позивача тим, що не знялись з реєстрації як такі, що не проживають і не користуються жилим приміщенням. В зв'язку з тим, що відповідачами[PERSON], [PERSON], [PERSON] не надано до суду заперечень проти позову, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими. За таких обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 7 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» втрата права користування житловим приміщенням є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання. На підставі викладеного,

Outcome: approved