Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

11.05.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. В обгрунтування своїх позовних вимог, зазначає, що 08 сiчня 2013р. між нею та [PERSON] (надалі - Відповідач) було укладено договір позики у формі розписки, у відповідності до якого, Позивач передав Відповідачу грошову позику в розмірі 23000.00 пiд 300 грн. щомiсячної сплати вiдсотку ( 1 доба=10грн) зі строком повернення до 04 квiтня 2013 р. Сума заборгованості з відсотками становить на 07.05.2016 р. - 34 930 грн. 06 квітня 2013 року відповідач повернув лише 1800 грн. Таким чином сума основного боргу становить 22 700 грн. також позивач просить стягнути інфляційні витрати з розрахунку: квітень місяць 2013 - 100.0, травень місяць 2013 - 100.1, червень місяць 2013 - 100.0, липень місяць 2013 - 99.9, серпень місяць 2013 - 99.3, вересень місяць 2013 - 100.0, жовтень місяць 2013 - 100.4, листопад місяць 2013 - 100.2, грудень місяць 2013 - 100.5, січень місяць 2014- 100.2, лютий місяць 2014 - 100.6, березень місяць 2014 - 102.2, квітень місяць 2014- 103.3, травень місяць 2014 - 103.8, червень місяць 2014 - 101.0, липень місяць 2014 - 100.4, серпень місяць 2014-100.8, вересень місяць 2014-102.9, жовтень місяць 2014 - 102.4, листопад місяць 2014 - 101.9, грудень місяць 2014 - 103.0, січень місяць 2015 - 103.1, лютий місяць 2015 - 105.3, березень місяць 2015 - 110.8, квітень місяць 2015 - 114.0, травень місяць 2015 - 102.2, червень місяць 2015 - 100.4,липень місяць 2015 - 99.0, серпень місяць 2015 - 99.2, вересень місяць 2015 - 102.3, жовтень місяць 2015 - 98.7, листопад місяць 2015 - 102.0, грудень місяць 2015 - 100.7, січень місяць 2016 - 100.9, лютий місяць 2016 - 99.6, березень 2016 - 101,0, квітень 2016 - 103,5. Результати розрахунку: період розрахунку 04.04.2013 - 01.05.2016, сума боргу, 22700.00 грн., сума боргу з інфляцією - 42009,71 грн, інфляційне збільшення боргу - 19309,71 грн. В добровільному порядку [PERSON] відмовляється повертати борг та відсотки, тому позивачка була вимушена звернутися до суду, за захистом своїх прав, та просить поновити пропущений строк звернення до суду так як він був пропущений з поважних причин. Також позивачка просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 551,20 грн. Позивач [PERSON] до суду не з'явилася, про час та місце розгляд справи була повідомлена у встановленому порядку, про причину неявки суду не повідомила. Представник позивача у судовому засідання на позовних вимогах наполягає, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Суд вважає, що дану справу можливо вирішити в заочному порядку зі згоди позивача на підставі наявних в ній даних та доказів. Суд, дослідивши письмові докази, встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами Цивільного кодексу України. Так, згідно розписки, 08.01.2013 року [PERSON] отримав у борг у позивача кошти в сумі 23000 грн. зі сплатою відсотків в сумі 300,00 грн. щомiсячно ( з розрахунку 1 доба = 10грн.) зі строком повернення до 04 квiтня 2013р. (а.с.8). У відповідності до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку саму суму коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Згідно з частиною 2 статті 1047 ЦК України на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми. У відповідності до частини 1 статті 1049 ЦК України позичальник зобовязується повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.ст. 525,526,530,629 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону, інших актів цивільного законодавства у встановлений договором строк. Одностороння відмова від виконання зобовязань не допускається. Договір є обовязковим для виконання сторонами. Статтею 599 ЦК України, встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Таким чином, суд вважає встановленим, що відповідач своїх зобов'язань за розпискою не виконав, грошових коштів, отриманих у борг за розпискою, у строк та в порядку, що в ній встановлені позивачу не повернув, тому позовні вимоги в частині стягнення коштів в рахунок погашення боргу за борговою розпискою підлягають задоволенню. Крім того, відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст. 1049, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики він зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми. Враховуючи, що в розписці було передбачено сплату процентів за користування грошовими коштами, їх розмір і порядок сплати, тому суд вважає, що позовні вимоги в цій частині та щодо 3% річних від простроченої суми також підлягають задоволенню. Згідно ухвал Жовтневого районного суду м.Кивого Рогу від 07.04.2016, 11.04.2016, 19.01.2016 р., а.с.- 9, 23, 24, позивачем з поважних причин було пропущено строк позовної давності, а тому він підлягає поновленню в порядку ст.267 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved