Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-07 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 06 серпня 2016 року між нею та відповідачем [PERSON] укладено шлюб. Від шлюбу у сторін є син [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося, в сім'ї постійні сварки. Спільне господарство сторони не ведуть, сумісним побутом не пов'язані. З травня місяця разом з сином, проживають окремо від відповідача. У зв'язку з цим, позивач, вважає, що сім'я фактично припинила своє існування та подальше її збереження не можливе. Після розірвання шлюбу, син [PERSON] буде проживати разом з позивачем. Позивач [PERSON] звернулася до суду з письмовою заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала повністю та просила розірвати шлюб (а.с. 19). Відповідач [PERSON] перед початком судового засідання, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що позовні вимоги визнає та просить розірвати шлюб за результатами підготовчого судового засідання, зазначивши, що на протязі року з дружиною проживає окремо, подружніх стосунків не підтримує, збереження шлюбу не можливе (а.с. 20). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 6 серпня 2016 року [PERSON], [INFO], та [PERSON] (прізвище до укладення шлюбу - [PERSON]), [INFO], перебувають у шлюбі, зареєстрованому Варвинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, про що складено відповідний актовий запис № 40 (а.с. 6). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Відповідно до довідки Варвинської селищної ради №112 від 09 січня 2019 року, за адресою: [ADDRESS], зареєстровані наступні особи: [PERSON], її мати [PERSON] та син [PERSON] (а.с. 8). Як вбачається з позовної заяви, спільне життя у сторін не склалося. Тривалий час сторони проживають окремо, шлюбні відносини припинено з травня 2018 року і з цього часу не підтримують подружні стосунки. Позивачка вважає, що можливості зберегти сім'ю немає, подальше перебування в зазначеному шлюбі суперечить її інтересам. Враховуючи викладені позивачем та визнані відповідачем обставини, суд дійшов висновку про те, що сім'я розпалась остаточно та поновлена бути не може. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За таких обставин суд вважає, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача, а тому приходить до переконання про необхідність ухвалення рішення про розірвання шлюбу. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачці [PERSON] слід залишити теперішнє прізвище [PERSON], оскільки бажання щодо зміни прізвища вона не виявила. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивачки судовий збір у розмірі 768 гривні 40 копійок (а.с. 1, 2). На підставі ст. ст. 104, 105, 112 СК України,

Outcome: approved