Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-29 00:00:00

11 травня 2016 року, [PERSON] звернулася до суду з названим позовом, в якому просила суд, розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 4 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі (актовий запис № 465), в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом з нею, посилаючись на те, що між подружжям, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя з відповідачем, з яким вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння і який не забезпечує сім`ю матеріально, витрачаючи зароблені ним кошти на власні потреби, на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер, а спільне проживання з відповідачем неможливе і буде суперечити її правам та правам малолітньої дитини. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач позов не визнав та просив суд, надати їм з позивачкою строк на примирення терміном на 1 місяць для збереження сім`ї, проти чого категорично заперечувала позивачка. Ухвалою Овідіопольського райсуду Одеської області від 02.06.2016 р., клопотання відповідача було задоволено і сторонам був наданий строк на примирення 1 місяць. В судове засідання 30.06.2016 р., яке відбулося після спливу місячного строку на примирення подружжю, позивачка не з`явилась, про дату, час та місце судового розгляду повідомлялась належним чином, особисто під розписку, причини неявки суду не повідомила, надавши свою письмову заяву, в якій наполегливо і категорично просила суд, задовольнити її позов та розірвати шлюб з відповідачем, посилаючись на марність часу, наданого судом для примирення, на протязі якого сторони не примирилися (а.с. 18,19). Відповідач, приймаючи участь в судовому засіданні позов не визнав, однак в подальшому, в судове засідання 30.06.2016 р., яке відбулося після спливу місячного строку на примирення подружжю не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином особисто під розписку, причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутністю суду не надав (а.с. 18). Заслухавши думку сторін по справі та дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що офіційно, шлюб між сторонами був зареєстрований 4 липня 2008 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у м. Одесі (актовий запис № 465), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 04.07.2008 р., в період якого у сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08.04.2010 р. і який на сьогодні проживає разом з позивачкою (а.с. 5,12). З пояснень позивачки вбачається, між подружжям, спільне життя не склалося у зв'язку з виявленням несумісності характерів, різних поглядів на сімейне життя з відповідачем, з яким вони втратили почуття любові, поваги один до одного, взаємодопомоги, порозуміння і який не забезпечує сім`ю матеріально, витрачаючи зароблені ним кошти на власні потреби, на сьогодні їхній шлюб носить формальний характер, а спільне проживання з відповідачем неможливе і буде суперечити її правам та правам малолітньої дитини, і проти чого заперечував відповідач. Суд встановив, що на сьогодні, сторони фактично припинили будь-які шлюбні відносини. У відповідності зі ст. 19 СК України - при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним - обов'язковою є участь органу опіки та піклування, який подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи Статтею 24 СК України передбачено - шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушення жінки та чоловіка до шлюбу - не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу, якою передбачено - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Статтею 111 СК України передбачено, що суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. У відповідності до ст. 112 ч. 2 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При таких обставинах, враховуючи категоричну позицію позивачки стосовно її бажання на розірвання шлюбу, яку вона висловила в судовому засіданні і яка не змінилася після надання подружжя строку на примирення, що підтверджується її письмовою заявою, суд приходить до висновку, що сім'я розпалась остаточно і зберегти її неможливо, а збереження сім`ї в даному випадку, з урахуванням встановлених судом обставин - буде суперечити інтересам та свободам позивачки, малолітньої дитини та моральним засадам суспільства, а тому на думку суду, позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved