Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

11 жовтня 2013 року [PERSON], [PERSON], який також діє у інтересах малолітніх дітей - [PERSON], [PERSON], [PERSON], звернулись в суд з позовом до приватного підприємця [PERSON] про захист прав споживачів, в якому вказували про порушення відповідачем прав споживачів при виконанні договору щодо купівлі, доставки та встановлення французького балкону, метало-пластикового вікна та вхідної двері. Позивачі зазначали, що у вересні 2013 року вирішили замовити та встановити у квартирі [ADDRESS] , в якій проживає їхня сім'я, пластикові вікна та французький балкон. 6 вересня 2013 року між ними та відповідачем [PERSON] була досягнута усна домовленість, відповідно до якої вони сплачують відповідачу грошові кошти в розмірі 16900грн. за 3 вікна, балконний блок, французький балкон, вхідні двері, забезпечують можливість проведення демонтажно-монтажних робіт, а відповідач протягом 10 днів від подачі заявки гарантував виготовлення конструктивних елементів (9 одиниць), підготувати проект письмового договору між сторонами та протягом двох днів з моменту надходження виготовленого замовлення організувати їх доставку та встановлення. Для сплати замовлення у сумі 16900грн. позивачка [PERSON] 6 вересня 2013 року уклала кредитний договір з ПАТ «Дельта Банк» і 9 вересня 2013 року ці кошти були зараховані на рахунок відповідачки. 26 вересня 2013 року заказані вироби були доставлені по місцю їх установки, але на день звернення до суду монтаж не закінчений. Під час встановлення виробів було встановлено, що у віконних конструкціях склопакети не відповідають сертифікату якості, оскільки виготовлені іншим виробником, і встановлений не французький балкон, а 9 одиниць вікон. У зв'язку з істотними недоліками придбаних виробів просили зобов'язати відповідача повернути грошові кошти в розмірі 14600грн., сплачені за товар неналежної якості (марки) та за невиконані роботи (послуги), стягнути з відповідачки неустойку за прострочення встановлення скляних пакетів та французького балкону у розмірі 1% їх вартості, починаючи з 27 вересня 2013 року по 11 жовтня 2013 року в розмірі 10220грн.; стягнути з відповідачки нанесену моральну шкоду у зв'язку з порушенням прав споживачів у розмірі 1700грн. на користь кожного з членів їхньої сім'ї у загальній сумі 8500грн. У судовому засіданні позивач [PERSON], який також представляє інтереси позивачки [PERSON] на підставі нотаріально посвідченої довіреності від 28 квітня 2012 року, маючи на це відповідні повноваження, відмовився від вимог в частині зобов'язання відповідача повернути грошові кошти в розмірі 14600грн., сплачені за товар неналежної якості (марки) та за невиконані роботи (послуги), і ухвалою суду від 4 березня 2014 року провадження у справі щодо цих позовних вимог було закрито у зв'язку з відмовою позивачів від позову. В решті позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав, посилаючись на обставини, викладені в позові. Представник відповідача позов не визнав та пояснив суду, що відповідно до усної домовленості між позивачем [PERSON] та приватним підприємцем [PERSON] у вересні 2013 року були виготовлені та доставлені 27 вересня 2013 року за місцем проживання замовника конструктивні елементи, що складають французький балкон, у кількості 9 штук. У гарантійному талоні по цьому заказу замовник [PERSON] поставила свій підпис про те, що претензій щодо якості виробів не має. Тому вимоги позивачів щодо повернення коштів та товар неналежної якості, від яких вони згодом відмовились, були безпідставні. Що стосується решти вимог, то відповідачка не брала на себе зобов'язань по встановленню французького балкону, вікон та двері, виконавці цих робіт невідомі і вимоги, які стосуються прострочення встановлення конструкцій, мають пред'являтись до останніх. Про відсутність зобов'язань щодо встановлення отриманих позивачами конструкцій свідчить те, що позивачкою [PERSON] була сплачена за кредитні кошти лише вартість придбаних у приватного підприємця [PERSON] французького балкону, метало-пластикового вікна та вхідної двері у загальній сумі 16900грн. Відповідно на відповідачку не може бути покладена відповідальність за спричинену моральну шкоду. Заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що у задоволення позову слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є приватним підприємцем, що здійснює роздрібну торгівлю у неспеціалізованих магазинах (а.с.32-33), тобто не є суб'єктом господарювання, який виконує роботи або надає послуги. У вересні 2013 року між нею та позивачкою [PERSON] була досягнута домовленість про придбання останньою французького балкону вартістю 8900грн., метало - пластикового вікна WDS4 вартістю 5700грн. та вхідної двері «Еко» МДФ/МДФ вартістю 2300грн. Загальна сума покупки складає 16900грн. Тобто, між сторонами був укладений усний договір купівлі-продажу вказаного товару, який відповідає змісту ст.655 ЦК України, за яким продавець передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність покупця, а той приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Предметом цього договору був вказаний товар, якій продавець мав придбати у виробника, а оплата в сумі 16900грн. здійснена АТ «Дельта Банк», з яким покупець [PERSON] 6 вересня 2013 року уклала кредитний договір, шляхом перерахування коштів на рахунок продавця [PERSON] Про вказані правовідносини між сторонами свідчить рахунок-фактура без номеру від 6 вересня 2013 року (а.с.64), лист-гарантія банку (а.с.63), договір між [PERSON] та АТ «Дельта Банк» від 6 вересня 2013 року про надання споживчого кредиту для придбання вказаного вище товару загальною вартістю 16900грн. (а.с.14-18). У відповідності до статті 662 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу, та одночасно з товаром передати його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару. Статтею 664 ЦК України встановлено, що обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним, у тому числі, в момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар. Умови укладеного між сторонами договору купівлі-продажу товару у відповідності до наведених приписів законодавства були виконані продавцем [PERSON] 27 вересня 2013 року, про що свідчить наявний у покупця паспорт на вікна, відмітка у гарантійному талоні про те, що вироби по заказу №16251/52/53 у кількості 9 одиниць, у тому числі 9 вікон, доставлені по адресу: [ADDRESS], та підпис покупця [PERSON] про те, що вона не має претензій щодо якості виробів (а.с.19). Таким чином, продавцем [PERSON] були виконані умови укладеного з покупцем [PERSON] договору купівлі-продажу товару, який не мав істотних недоліків у значенні Закону України «Про захист прав споживачів», що підтверджується наведеними у рішенні суду доказами та відмовою позивачів від позовних вимог, що стосується наслідків виявлення істотних недоліків товару. Як вказувалось вище, відповідач [PERSON] не є суб'єктом господарювання, який виконує роботи або надає послуги, і вимоги позивачів стосовно стягнення з неї неустойки за прострочення встановлення скляних пакетів та французького балкону у розмірі 1% їх вартості є безпідставними, оскільки позивачами не надано суду доказів, які б свідчили про її зобов'язання виконати роботи по встановленню проданого товару. Навпаки, наведені у рішенні докази свідчать про те, що договір про встановлення скляних пакетів та французького балкону сторонами не укладався. Оскільки позивачами не доведені, а судом не встановлені порушення з боку продавця [PERSON] приписів Закону України «Про захист прав споживачів», то не можуть бути задоволені вимоги про стягнення з відповідача моральної шкоди, тим більш, що за змістом ст.4 Закону України «Про захист прав споживачів» така шкода стягується лише за завдані внаслідок дефекту в продукції каліцтво, інше ушкодження здоров'я або смерть особи.

Outcome: dismissed