Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-18 00:00:00

11.10.2017 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до Брюховицької селищної ради треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відділ Держгеокадасту у м.Львові, ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» про визнання недійсними та скасування рішень, в якій просить суд ухвалити рішення про визнання недійсними та скасування рішень виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997 р. та Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006р.; визнати недійсними та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] , виданий [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] за [PERSON] та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] за [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначають, що рішенням виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів за №245 від 17.09.1992р. надано дозвіл на відвід земельної ділянки [PERSON] в [ADDRESS] Гамулецькій площею 0,1127га для індивідуального житлового будівництва та передана їй у приватну власність на підставі рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів від 24.02.1994р №60. В подальшому їй видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] від 24.03.1994 року. З метою встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі, отримання кадастрового номера на земельну ділянку, 22.11.2016 позивач звернулася до ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» для виготовлення технічної документації із землеустрою. 15.03.2017 державним кадастровим реєстратором прийнято рішення №РВ- 4600334702017 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру з підстав: знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки. Її частини, а саме перетин із земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] , співпадіння площі на 11,4507%. Земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997р. та рішення 5 сесії 5 скликання Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006року. Рішенням 5 сесії 5 скликання Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006 року внесено зміни в п.1 рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997р. та вирішено передати у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,24га для ведення особистого селянського господарства в районі урочища [ADDRESS] Дана земельна ділянка розташована перпендикулярно земельній ділянці на [ADDRESS] Оскільки, рішення Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006 та рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997р. прийнято без виготовлення земельно-кадастрової документації, документації із землеустрою, що є порушенням згідно вимог ст.118 Земельного кодексу України, позивач вважає, що підстав для видачі державного акту права власності на земельну ділянку у власність [PERSON] не було, а тому змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. 11.10.2017 [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Брюховицької селищної ради, [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог відділ Держгеокадастру у м. Львові. ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» в якій просить ухвалити рішення про визнання недійсними та скасування рішень виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997 р. та Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006р.; визнати недійсними та скасувати державний акт на право приватної власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] , виданий [PERSON] ; скасувати державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] за [PERSON] та скасувати запис про проведену державну реєстрацію права власності на земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] , кадастровий № [NUMBER] за [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на підставі договору дарування ААН №754473 від 06.10.1998р. [PERSON] отримав Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] від 16.12.1999, площа земельної ділянки 0,1387га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована в [ADDRESS] . З метою встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі, отримання кадастрового номера на земельну ділянку, 22.11.2016 позивач звернувся в ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» для виготовлення технічної документації із землеустрою. 15.03.2017 державним кадастровим реєстратором прийнято рішення №РВ- 4600334662017 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, підстава: знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, її частини, а саме перетин із земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] , співпадіння площі на 41,6972%. Земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997р. та рішення 5 сесії 5 скликання Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006року. Рішенням 5 сесії 5 скликання Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006 року внесено зміни в п.1 рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997р. та вирішено передати у приватну власність гр.. [PERSON] земельну ділянку площею 0,24га для ведення особистого селянського господарства в районі урочища [ADDRESS] Дана земельна ділянка розташована перпендикулярно земельній ділянці на [ADDRESS] . Оскільки, рішення Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006 та рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997р. прийнято без виготовлення земельно-кадастрової документації, документації із землеустрою, що є порушенням згідно вимог ст.118 Земельного кодексу України, позивач вважає, що підстав для видачі державного акту права власності на земельну ділянку у власність [PERSON] не було, а тому змушена звернутися до суду за захистом порушеного права. Відповідачем [PERSON] подано відзив на позовну заяву [PERSON] В обґрунтування відзиву зазначає, що згідно геодезичного плану земельні ділянки [PERSON] та [PERSON] не перетинаються між собою. Згідно плану території земельної ділянки, яка належить на праві [PERSON] суміжними землевласниками є ДП «Львівський насіннєвий центр», [PERSON] , [PERSON] та землі загального користування на [ADDRESS] Згідно плану встановлених меж земельної ділянки, наданої гр. [PERSON] , то суміжними є землі Брюховицької селищної ради та землі загального користування /дорога/, а відтак вважає, що жодного накладення земельних ділянок немає. Також зазначає, що земельна ділянка як є у власності [PERSON] цільове призначення має - під будівництво, а земельна ділянка, яка є у власності [PERSON] - для ведення особистого селянського господарства. Просить також застосувати позовну давність, оскільки [PERSON] пропущено строки на звернення до суду з такою позовною заявою (том 1 арк.спр.166-169). Провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Брюховицької селищної ради, [PERSON] треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відділ Держгеокадасту у м.Львові, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» про визнання недійсними та скасування рішень відкрито ухвалою судді від 12.10.2017 року (том 1 арк.спр.Зб). Провадження у справі за позовною заявою [PERSON] до Брюховицької селищної ради, [PERSON] , треті особи: Відділ Держгеокадастру у м.Львові Львівської області, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ТзОВ «ОРДО Плюс» про визнання недійсним та скасування рішень та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку відкрито ухвалою судді від 13.10.2017 року (том 1 арк.спр.134). Ухвалою від 24.01.2018 року об`єднано справу за позовом [PERSON] до Брюховицької селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача відділ Держгеокадасту у м.Львові, ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» про визнання недійсними та скасування рішень та справу за позовом [PERSON] до Брюховицької селищної ради, [PERSON] , треті особи: Відділ Держгеокадастру у м.Львові Львівської області, ТзОВ «ОРДО Плюс» про визнання недійсним та скасування рішень та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку в одне провадження та присвоєно номер справи 466/7465/17 (том 1 арк.спр.165). Ухвалою суду від 13.04.18 залучено третю особу у даній справі - Головне управління Держгеокадастру у Львівській області. Ухвалою від 10.05.2018 клопотання представників позивачів від 02.05.2018 року про проведення судової земельно-технічної експертизи - задоволено. Призначено у цивільній справі за позовом [PERSON] до Брюховицької селищної ради, треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» про визнання недійсними та скасування рішень та позовом [PERSON] до Брюховицької селищної ради, [PERSON] , треті особи: Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ТзОВ «ОРДО Плюс» про визнання недійсним та скасування рішень та державного акту на право приватної власності на земельну ділянку, судову земельно-технічну експертизу та зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. Ухвалою від 30.07.2018 поновлено провадження у справі. Ухвалою від 08.08.2018 витребувано з Головного управління держгеокадастру у Львівській області та Малого комерційного науково-виробничого підприємства «Рейтинг» координати кутів зовнішніх меж землекористування земельної ділянки кадастровий № [NUMBER] , що належать [PERSON] у новій/діючій системі координат. Ухвалою від 25.09.2018 скеровано цивільну справу №466/7465/17 для продовження проведення експертного дослідження на підставі ухвали від 10.05.2018, провадження у справі зупинено. Ухвалою від 16.01.2019 провадження у справі поновлено. Ухвалою від 22.02.2019 закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду. Ухвалою від 21.03.2019 відмовлено у задоволенні клопотання від 21.03.19 представників [PERSON] , [PERSON] про залучення у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивачів [PERSON] . В судовому засіданні позивачі [PERSON] , [PERSON] , представники позивачів [PERSON] та [PERSON] , які діють на підставі довіреності від 27.10.2017 року та довіреності від 18.12.2017 року /том 1 арк.спр. 49, 148/ позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] підтримали в повному обсязі, просили задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] адвокат Яшин В.Ю. заперечив щодо позовних вимог, просив у задоволенні позовів відмовити з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та застосувати позовну давність при вирішенні спору. Представник Брюховицької селищної ради ознайомився з матеріалами справи, був повідомлений неодноразово про судові засідання, однак до суду не прибув, не подав відзиву на позовні заяви. 16.11.17 у судовому засіданні представник [PERSON] подав суду належно завірені копії оскаржуваних рішень (том 1 арк.спр.51-56), в подальшому до суду не прибув, а тому суд вважав за необхідне завершувати розгляд справи у відсутності представника. Представники третіх осіб відділ Держгеокадасту у м.Львові, Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» в судові засідання не прибули, хоча належним чином повідомлялися про час, дату та місце розгляду справи, заяв про відкладення судового засідання не подавали, письмових пояснень на позовні заяви від третіх осіб не надходило. Заслухавши думку позивачів, представників позивачів, представника відповідача, дослідивши наявні у справі докази, давши оцінку належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, застосовуючи до визначених правовідносин норми матеріального та процесуального права, суд приходить такого. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3 ст. 12 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обовязків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом ( ст. 81 ЦПК України). Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод. Суд встановив наступні обставини. Рішенням виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів за №245 від 17.09.1992р. надано земельну ділянку [PERSON] в [ADDRESS] площею 0,1000га для індивідуального житлового будівництва/том 1 арк.спр.10/. [PERSON] видано Державний акт на право приватної власності на землю серії [NUMBER] , підставою якого було рішення від 24.03.1994 року виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів /том 1 арк.спр.12/. Суд встановив, що з метою встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі, отримання кадастрового номера на земельну ділянку, ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель [PERSON] за адресою: [ADDRESS] /том 1 арк.спр. 13-29/. Згідно рішення №РВ-4600334702017 від 15.03.2017 державного кадастрового реєстратора Відділ у м.Львів Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, [PERSON] відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру з підстав невідповідності електронного документа установленим вимогам, а саме: перетин з земельною ділянкою [NUMBER] , площа співпадає на 11,4507%/том 1 арк.спр.31/. Суд встановив, що рішенням виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997р. [PERSON] передано безкоштовно у приватну власність земельну ділянку площею 0,24га для ведення підсобного господарства в районі урочища Крукова Гора №16/том 1 арк.спр.56/. Рішенням 5 сесії 5 скликання Брюховицької селищної ради №127 від 26.10.2006 року внесено зміни в п.1 рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997р. та вирішено передати у приватну власність гр. [PERSON] земельну ділянку площею 0,24га для ведення особистого селянського господарства в районі [ADDRESS]/том. 1 арк.спр.51-54/. Судом також встановлено, що на підставі договору дарування ААН №754473 від 06.10.1998 р. [PERSON] отримав Державний акт на право власності на землю серії [NUMBER] від 16.12.1999, площа земельної ділянки 0,1387га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташована в [ADDRESS] / том 1 арк.спр. 110/. З метою встановлення та відновлення меж земельної ділянки в натурі, отримання кадастрового номера на земельну ділянку, на замовлення [PERSON] ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення та відновлення меж в натурі для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель [PERSON] за адресою: [ADDRESS]/том 1 арк.спр. 111-127/. 15.03.2017 державним кадастровим реєстратором прийнято рішення №РВ- 4600334662017 про відмову у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, підстава: знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки, її частини, а саме перетин із земельною ділянкою кадастровий номер [NUMBER] , співпадіння площі на 41,6972%. Згідно плану території земельної ділянки, яка належить на праві [PERSON] суміжними землевласниками є ДП «Львівський насіннєвий центр», землі [PERSON] , [PERSON] та землі загального користування на [ADDRESS] Згідно плану території земельної ділянки, яка належить на праві [PERSON] суміжними землевласниками є ДП «Львівський лісовий селекційно-насіннєвий центр центр», землі [PERSON] , [ADDRESS], землі [PERSON] . Згідно плану встановлених меж земельної ділянки, наданої гр. [PERSON] , то суміжними є землі Брюховицької селищної ради та землі загального користування /дорога/. Згідно висновку експерта №001/19 за результатами проведення земельно- технічної експертизи у цивільній справі №466/7465/17 відповідно до правовстановлюючих документів та документації із землеустрою на земельні ділянки встановлене накладення земельних ділянок [PERSON] і [PERSON] площею 128,95кв.м. та [PERSON] і [PERSON] площею 566,79кв.м. /том.2 арк.спр.2-13/. Будучи у судовому засіданні експерт Грінько О.І. підтримала висновок та пояснила, що при дослідженні та виготовлені висновку користувалася програмою Автокад, але не зазначила про це у висновку. Зазначена програма показує креслення у дзеркальному відображенні. Оскільки не було завдання та не має освіти землевпорядника, вона не проводила геодезичної зйомки, тому при виготовленні висновку користувалася матеріалами. Відповідно до пункту «б» частини першої статті 12 ЗК України до повноважень сільських, селищних, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до цього Кодексу. Згідно із частинами першою, другою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Статтею 17 ЗК України (в редакції 1990 року, який діяв у 1997 році) ч.4-7 передбачено, що передача у власність земельної ділянки, що була раніше надана громадянину, провадиться сільськими, селищними, міськими Радами народних депутатів за місцем розташування цієї ділянки для: ведення селянського (фермерського) господарства у розмірі згідно з статтею 52 цього Кодексу; ведення особистого підсобного господарства у розмірі згідно з статтею 56 цього Кодексу; будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель (присадибна ділянка), садівництва, дачного і гаражного будівництва у розмірах згідно із статтями 57 і 67 цього Кодексу. Зазначені земельні ділянки передаються у власність на підставі заяви громадянина і матеріалів, що підтверджують її розмір (земельно-кадастрова окументація, дані бюро технічної інвентаризації, правлінь товариств і кооперативів тощо). Ради народних депутатів розглядають у місячний строк зазначені заяви і матеріали та приймають відповідні рішення. Передача у власність громадян земельних ділянок, що перебувають у власності або користуванні інших громадян чи юридичних осіб, провадиться місцевими Радами народних депутатів після вилучення (викупу) їх у порядку, встановленому статтями 31 і 32 цього Кодексу. З оскаржуваного рішення виконавчого комітету Брюховицької селищної Ради народних депутатів №138 від 07.05.1997 р. (том 1 арк.спр.56) вбачається, що передача безкоштовно у приватну власність гр. [PERSON] здійснювалося на підставі його заяви. Отже, заперечення представників позивачів щодо передачі у власність земельної ділянки позивачу [PERSON] без виготовлення технічної документації суд оцінює критично. Не зважаючи на те, що позивачі отримали правовстановлюючі документи на земельні ділянки за номером [ADDRESS] і [ADDRESS] / том 1 арк.спр.12, ПО/ та між ними є значна віддаль і земельна ділянка [PERSON] знаходиться між цими земельними ділянками, висновком експертизи встановлено часткове накладення цих ділянок. Статтею 140 Земельного кодексу України передбачений вичерпний перелік підстав припинення права власності на земельну ділянку. Скасування державного акта на право власності на земельну ділянку не є підставою для припинення права власності на земельну ділянку. Відповідно до ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих цим збитків. Відповідно до ч. З ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання недійсними рішень органів місцевого самоврядування та шляхом застосування інших, передбачених законом способів. Щодо клопотання відповідача про застосування у даному спорі строків позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до ст.ст.256-257 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Згідно ч.ч.З, 4 ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо, так як стаття 81 ЦПК України зобов`язує її такі обставини довести (правова позиція, викладена Верховним Судом у постанові від 08 травня 2019 року у справі №61-4394св19). Позивачкі повинні також довести той факт, що не могли дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого ст. 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. Тобто, позовна давність застосовується лише за наявності порушеного права особи. Перш ніж застосовувати позовну давність, суд повинен з`ясувати та зазначити у своєму рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушений, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності. При цьому в своїй позовній заяві позивачі зазначають, що про обставини, які стали підставою для звернення до суду, їм стало відомо у лише у березні 2017 року, коли отримали від ТзОВ «ОРДО ПЛЮС» технічну документацію та звернулися до державного кадастрового реєстратора. З такими доводами суд не погоджється. Так, з моменту отримання земельної ділянки [PERSON] у 1994 році та [PERSON] у 1998 році, увесь цей час, а це більш як 20 і 15 років (відповідно) позивачі могли користуватися земельною ділянкою та обєктивно могли довідатися про рішення Брюховицької селищної ради про передачу земельної ділянки [PERSON] і яке б впливало на їх право власності на земельну ділянку. До того ж з матеріалів справи, а саме технічної документації із землеустрою як позивачів, так і відповідача /том 1 арк.спр.22,23, 120, 174 на звор./ вбачається, що під час виготовлення такої документації вже існувало огородження ділянки, належної [PERSON] , а саме позначено пунктирною з крапками лінією. Даний факт підтвердив відповідач у судових дебатах. З наведеного вбачається, що позивачі могли довідатися про порушене їх право з моменту отримання земельної ділянки у власність. У звязку з цим, позивачами заявлено клопотання про поновлення процесуального строку звернення до суду. Як на підставу для поновлення процесуального строку посилаються на те, що про вказані обставини, які стали підставою для звернення з позовом до суду, вони дізналася лише у 15.03.2017, хоча з такими доводами суд не може погодитися. Отже, зясувавши обставини справи, суд вважає, що у задовленні позовних вимог слід відмовити у звязку з пропуском строків позовної давності для звернення до суду. У відповідності до ст.141 ЦПК України судові витрати залишити за сторонами.

Outcome: dismissed