Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

11.08.2016 р. [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до виконкому Тернівської районної у місті ради /далі [PERSON]/ про визначення часток в праві спільної сумісної власності, встановлення факту постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем батьком [PERSON], померлим 11.12.2014 р. в м.Кривому Розі. Встановлення часток в праві спільної сумісної власності, та визнання права власності на спадкове 1/2 частину квартири. В обґрунтування вказують, що власниками двокімнатної квартири [ADDRESS] є згідно свідоцтва про право власності на житло в порядку приватизації позивач [PERSON], та її чоловік [PERSON] Вказана квартира належить їм на праві спільної сумісної власності, тому частки в квартирі є рівними по 1/2 частині кожного, що просять визначити в судовому порядку. 11.12.2014 р. [PERSON] помер, після її смерті відкрилася спадщина на 1/2 частину вказаної квартири. Інших спадкоємців немає, позивач [PERSON] спадщину прийняла фактично як донька, яка на час смерті матері постійно проживала з батьком в спадковій квартирі, батько сильно хворів, та мати [PERSON] відмовилася здійснювати за ним догляд. Просять встановити факт постійного проживання, визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири. Позивачі [PERSON] і [PERSON] подали до суду заяви про підтримання позову. Відповідач [PERSON] направив до суду відгук про визнання заявленого позову, та розгляд справи в відсутності представника. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст.174 ч.4 ЦПК України суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Належність спадкодавцю та позивачу [PERSON] квартири на праві спільної сумісної власності, відсутність інших спадкоємців, родинні відносини та факт постійного проживання зі спадкодавцем підтверджується наданими позивачамидоказами. Правовідносини між сторонами регулюються ст.ст.1261, 1268, 1269 ЦК України - згідно яких визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, або звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмові від спадщини спадкоємцями за заповітом, право на спадкування одержують спадкоємці першої черги за законом діти, один із подружжя та батьки. Згідно ст.370, 372 ЦК України у разі виділу частки в натурі із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. В разі поділу вказаного майна між співвласниками вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. При визнанні позову відповідачем, безперечній рівності прав спадкодавця та спадкоємця на спадкову квартиру, відсутності спору, суд вважає можливим позов задовольнити, та визначити частки в праві спільної сумісної власності по 1/2 частині за позивачем [PERSON] та [PERSON] померлим 11.12.2014 р. [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті батька відповідно до ст.1268 ч.3 ЦК України, вказаний факт постійногопроживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини має правове значення для сторін, та підлягає встановленню відповідно до ст.256 ч.2 ЦПК України, оскільки нотаріус постановою від 12.07.2016 р. відмовив в видачі свідоцтва про право на спадщину з цих причин. Суд вважає, що обраний позивачем спосіб захисту свого невизнаного права стосовно визнання права власності на спадкове майно відповідає правовідносинам які склалися, оскільки існують виняткові обставини. Як вказав ВССУ в листі №16.05.2013\~ № 24-753/0/4-1, та пленумі про судову практику у справах про спадкування - визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Оскільки суду надано всі належні докази прав позивача на спадщину, з чим погодився відповідач, то позов підлягає задоволенню, слід визнати за [PERSON] право власності на 1/2 частину квартири. На підставі ст.ст.370, 372, 1261, 1268, 1269 ЦК України,

Outcome: approved