Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-18 00:00:00

10.12.2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду м.Маріуполя із зазначеним позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON], при цьому вказавши, що він з відповідачем з 03 жовтня 1994 року перебуває в зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований у Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за №151. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Однак, зазначений шлюб виявився невдалим через відсутність взаєморозуміння, що призводило до постійних сварок у родині, фактичні шлюбні відносини з відповідачем були припинені у 2010 році. На теперішній час вони мешкають окремо, сумісного господарства та кошторису сторони не ведуть. За наведених обставин, вважає, що шлюбні відносини з відповідачем відновити не можливо, а тому, вказаний шлюб необхідно розірвати та судові витрати просила покласти на неї. Позивач [PERSON] до судового засідання не з'явився, надавши на адресу суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просила позов задовольнити, крім того надав письмові пояснення, відповідно до яких з відповідачем мешкає окремо з вересня 2010 року. На теперішній час мешкає у цивільному шлюбі з іншою жінкою з лютого 2014 року, тому строку на примиренню просить не надавати. Після розірвання шлюбу не заперечує, щоб неповнолітній син мешкав разом з матір'ю. наголошує на тому, що є спір про поділ спільного майна, однак вважає за можливе врегулювати його у досудовому порядку або у іншому цивільному процесі. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явилась, надавши на адресу суду заяву с проханням розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги не визнала у повному обсязі, проти задоволення позовних вимог заперечувала, оскільки має від шлюбу неповнолітню дитину та наявний спір про поділ майна. Вважає за можливе розірвати шлюб тільки після поділу спільного майка. Крім того підтвердила, що фактично шлюбні відносини було припинено з вересня 2010 року та на теперішній час позивач мешкає разом з іншою жінкою, у зв'язку з чим просить не надавати строк на примирення. Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч.2 ст. 197 ЦПК України у зв'язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Так, в судовому засіданні встановлено, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються Сімейним Кодексом України. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Згідно з вимогами ст. 112 того ж кодексу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Зі свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] (а.с.4) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] з 03 жовтня 1994 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований у Іллічівському відділі реєстрації актів громадянського стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, про що складено відповідний актовий запис за № 151. Відповідно копії свідоцтва про народження серія [NUMBER] (а.с.6) сторони є батьками неповнолітньої дитини - сина [PERSON], [INFO]. У судовому засіданні також встановлено, що під час шлюбу, між сторонами на ґрунті відсутності взаємопорозуміння виникли неприємні стосунки, що призвело до постійних сварок у родині, внаслідок чого фактичні шлюбні відносини між сторонами були припинені у вересня 2010 року. На теперішній час вони мешкають окремо, сумісного господарства і кошторису не ведуть. За наведених обставин, суд дійшов висновку, що при взаємовідносинах, які виникли між сторонами, збереження шлюбу суперечить інтересам останніх та інтересам неповнолітньої дитини, а тому він підлягає розірванню. На підставі викладеного, ст.ст. 110, 112 СК України,

Outcome: approved