Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

10 жовтня 2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання недійсними договорів комісії та купівлі-продажу, визнання недійсною довідку рахунку, скасування державної реєстрації, поновлення державної реєстрації та повернення рухомого майна власнику. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що в червні 2015 року йому стало відомо, що автомобіль KIA CERATO д/н ВЕ1909Вн, який належав йому на праві власності та був придбаний ним за рахунок кредитних коштів на підставі договору кредиту №641АІ20130411001 від 11.04.2013року між ним та ПАТ «Укрсоцбанк», перереєстровано на іншу особу, а саме [PERSON] та автомобілю [NUMBER]. Підставою перереєстрації став укладений між позивачем та ТОВ «ФОРТ АЛТ» договір комісії №6924/729 від 29.04.2015року, акт №729 від 29.04.2015року підписаний від імені [PERSON] та представником ТОВ«ФОРТ АЛТ». Та договір купівлі-продажу№6924 від 29.04.2015року укладений між ТОВ «ФОРТ АЛТ» та [PERSON], акту прийому передачі майна за договором купівлі-продажу, довідки-рахунку серії ААЕ №080210 виданої на імя [PERSON]. Вказані правочини є нікчемними, оскільки ним не підписувались зазначені договори, про їх існування він дізнався з матеріалів кримінального провадження, заведеного за його заявою. У судовому засіданні позивач та його представник підтримали вимоги позовної заяви, надали пояснення згідно викладеного у позові та доданих до нього матеріалів. Відповідачі у судові засідання не зявлялись, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суду не повідомляли. Представник ПАТ «Укрсоцбанк» у судовому засіданні підтримав позицію позивача, проти позову не заперечував. Від представника РСЦ в Миколаївській області надійшли заперечення на позовну заяву в частині вимог щодо скасування державної реєстрації транспортного засобу за відповідачем. Судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Зясувавши обставини\~та дослідивши надані\~докази, суд приходить\~до висновку, що встановлені слідуючи факти та відповідні правовідносини. Відповідно до договору кредиту №№641АІ20130411001 від 11.04.2013 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та [PERSON], позичальником надано останньому 168 264 грн. кредитних коштів (а.с. 4-8). Також, 11.04.2013 року між сторонами укладено договір №641АІ20130411001-заст/1 застави за транспортного засобу KIA CERATO, 2013 року випуску, кузов KNAFX411BD5037068, тип легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований ВРЕР ДАІ з обслуговування міста Миколаїв УДАІ УМВС України в Миколаївській області 09.04.2013року, що належить заставодавцю на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобі САО814233 виданого ВРЕР ДАІ з обслуговування міста Миколаїв УДАІ УМВС в Миколаївській області 09.04.2013року (а.с.10-12). У підтвердження реєстрації права власності за [PERSON], видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу САО 814233 від 09.04.2013 року (а.с.3). Відомості щодо застави рухомого майна були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 11.04.2013року за №13627693 (а.с. 13). [PERSON], яка на дату укладання договору була дружиною позивача, своєю заявою надала згоду на укладання договору (а.с.9). Таким чином, суд вважає встановленим факт придбання позивачем 09.04.2013 року транспортного засобу KIA CERATO, 2013 року випуску, кузов KNAFX411BD5037068, тип легковий седан, реєстраційний номер [NUMBER]. Згідно договору комісії №6924/729 від 29.04.2015 року укладеному між [PERSON]Ю.(комітент) та ТОВ «ФОРТ АЛТ» (комісіонер), комісіонер зобовязується за дорученням Комітента за комісійну плату укласти за рахунок коштів Комітента, але від власного імені договір купівлі-продажу транспортного засобу KIA CERATO, 2013 року випуску, кузов KNAFX411BD5037068. До договору складено акт технічного стану транспортного засобу №729 від 29.04.2015 року, який також підписаний сторонами. (а.с. 19-20). На виконання зазначеного договору комісії ТОВ «Форт АЛТ» уклало договір купівлі-продажу транспортного засобу з [PERSON] за №6964/729 від 29.04.2015 року, було складено акт прийому-передачі майна за вказаним договором та видано довідку-рахунок для перереєстрації транспортного засобу в органах Державтоінспекції (а.с.72-74). З відповіді Центру з надання послуг повязаних з використанням транспортних засобів з обслуговування м. Миколаїв УДАІ УМВС України в Миколаївській області вих. №1967 від 16.07.2015 року, за [PERSON] був зареєстрований автомобіль KIA CERATO, 2013 року випуску, кузов KNAFX411BD5037068, двигун G4FCDH613364, номерний знак [NUMBER]. 23.04.2015 року у Центрі 4805 з обслуговування м. Нова Одеса, Новоодеського та Єланецького районів, на вказаний т/з було видано дублікат свідоцтва про реєстрацію. 29.04.2015 року в цьому ж центрі вказаний автомобіль перереєстровано на нового власника [PERSON] [INFO] та присвоєно номерний знак [NUMBER]. 16.06.2015 року у Центрі 4801 на перереєстрований автомобіль видано дублікат свідоцтва про реєстрацію. За [PERSON] жодного транспортного засобу не зареєстровано (а.с.75). Факт перереєстрації спірного автомобілю на [PERSON] підтверджується також відповіддю РСЦ в Миколаївській області МВС України, наданої на запит суду (а.с. 56-57). Згідно висновку експерта №1165 від 08.10.2015 року підпис в графі «Степанченко Олександр Юрійович» в договорі комісії №6964/729 від 29.04.2015року; підпис в графі «Комітент (довірена особа) [PERSON]»; в акту технічного стану транспортного засобу або його складової частини, що має ідентифікаційний номер, від 29.04.2015 року; в графі «Степанченко Олександр Юрійович» в заяві [PERSON] на імя керівника ТОВ «Форт АЛТ» [PERSON] від 29.04.2015 року виконані, ймовірно, не [PERSON], а іншою особою (а.с. 15-18). Також згідно відповіді з місця роботи позивача НВКГ ВО «Зоря Машкпроект», який є режимним обєктом, 29.04.2015 року з 07 години 15 хвилин до 16 години 00 хвилин, [PERSON] перебував на своєму робочому місці (а.с. 25). Вказане підтверджується показаннями свідків [PERSON], [PERSON], які були опитані у судовому засіданні. За заявою [PERSON] щодо вчинення [PERSON] протиправних дій, відкрито кримінальне провадження №12015150030003306 дата внесення в ЄРДР 25.06.2015 року (а.с. 14). Статтею 202 Цивільного кодексу України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обовязків. Відповідно до ст. 203 ЦК України встановлені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема: -зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; -особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; -волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; -правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; -правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (стаття 215 ЦК України). Правові наслідки недійсності правочину визначені статтею 216 ЦК України. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі,- відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред'явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Враховуючі встановлені факти, відсутність з боку відповідачів належних та допустимих доказів у спростування доводів позивача, суд вважає обґрунтованими та доведеними вимоги позивача щодо визнання правочинів, що стали підставою для перереєстрації автомобіля, недійсними, а саме договорів комісії та купівлі-продажу, довідки-рахунку, а також вимогу щодо застосування наслідків недійсності правочину повернення автомобілю позивачу. В той же час, пунктом 35 Постанови Кабінету міністрів України N 1388 від 07.09.1998р. «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» визначено, що перереєстрація транспортного засобу можлива на підставі рішення суду про визнання недійсними договору купівлі-продажу, міни, дарування, що засвідчені в установленому порядку. З огляду на приписи зазначеної постанови, вимоги щодо скасування державної реєстрації та поновлення її за позивачем є похідними від визнання недійсним правочину, який став підставою для здійснення такої реєстрації. Враховуючі вищевикладене, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial