Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-31 00:00:00

10.12.2013 року ВАТ «Райфайзен банк Аваль» звернувся з позовом до суду, в якому просив ухвалити рішення, яким стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця м. Одеса, ідентифікаційний номер [NUMBER] на користь Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором №014/0558/82/0011758 від 30 квітня 2013 року в сумі 79 789, 52 гривень, а також стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги мотивував тим, що відповідно до Договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0558/82/0011758 від 30 квітня 2013 року ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було надано громадянину [PERSON] споживчий кредит у сумі 59 483, 49 гривень строком до 30 квітня 2019 року із сплатою 38,3 % річних. Але, на цей час Відповідач не виконуює свої обов'язки щодо погашення боргу та продовжує користуватися отриманими кредитними коштами, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.74, 76, 77 ЦПК України. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладання не заявляв. При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача. Відповідно до ст. 225 ЦПК України Київським районним судом м. Одеси була постановлена ухвала про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Правовідносини між сторонами врегульовані Цивільним Кодексом України, зобов'язаннями щодо кредитного договору. В судовому засіданні встановлено, що 30 квітня 2013 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] був укладений договір про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0558/82/0011758. Відповідно до п.1.1.4, 1.15,3.1,3.2 Кредитного договору Відповідач зобов'язався щомісячно до 30-го числа кожного місяця повертати кредитні кошти згідно графіку погашення та здійснити остаточне погашення кредиту не пізніше 30 квітня 2019 року. Крім того Відповідач зобов'язався щомісячно сплачувати банку відсотки за користування кредитними коштами із розрахунку 38,3 % річних. Відповідно до п. 10.3 Кредитного договору у випадку порушення Відповідачем графіку погашення кредиту та відсотків, встановлених договором, Банк нараховує Позичальнику пеню в розмірі 1,0% річних від суми простроченого платежу за кожний день прострочення. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання повинно виконуватися належним чином у відповідності з умовами договору та вимогами ЦК України. Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за Кредитним договором Банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки, за ч.2 цієї статті до відносин за кредитним договором застосовуються вимоги закону за позикою. Згідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позику у тому обсязі та у строк, встановлений договором. Таким чином, станом на 26.11.2013 року заборгованість [PERSON] за Договором про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0558/82/0011758 від 30.04.2013 року становить 79 789,52 гривень, у тому числі: - заборгованість за кредитом у сумі 59 236,81 гривень; - заборгованість за відсотками у сумі 11 188, 45 гривень; - пеня за порушення строків повернення кредиту та відсоткам у сумі 9 364, 26 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Як передбачено ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Всі умови договору з моменту його підписання стають одинаково обов`язковими для виконання сторонами. З вищенаведеного випливає, що позивач та відповідач, підписавши кредитний договір встановили факт досягнення згоди між собою, щодо всіх істотних умов кредитного договору. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави Позика, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч.2 ст. 1046 ЦК України, договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно до ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому. Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Відповідно до ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Суд звертає увагу на те, що позивачем ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було вжито усіх можливих та доступних заходів щодо відповідача для досудового врегулювання проблеми, однак, це не призвело до повного погашення боргу. Суд, вивчивши матеріали справи, доходить до висновку про те, що в справі міститься достатньо доказів для ухвалення рішення про задоволення позову і стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за кредитним договором №014/0558/82/0011758 від 30.04.2013 року в сумі 79 789,52 гривень. Крім того, у відповідності зі ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 797, 90 гривень. Виходячи з вищевкладенного та

Outcome: approved