Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-01 00:00:00

12.07.2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на малолітніх дітей та колишню дружину. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що з відповідачем [PERSON] вона уклала шлюб 12.08.2012 року, який зареєстровано виконавчим комітетом Залізничної селищної ради Гуляйпільського району Запорізької області, актовий запис № 2. Від даного шлюбу мають двох доньок: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Як слідує з позову, молодша донька - [PERSON] , [INFO] , має вроджену аномалію розвитку лівої нижньої кінцівки, укорочення нижньої кінцівки на 2 см., укорочення лівої стопи на 1 см., порушення функцій опорно-рухового апарату. Далі в позові зазначила, рішенням Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20.05.2021 року шлюб з відповідачем було розірвано. Хоча вони і надалі проживають в одному будинку, діти перебувають на повному її утриманні, відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей. У зв`язку з тим, що відповідач є батьком дітей, вона вважає, що він не звільнений від обов`язку їх утримувати. Свої обов`язки відносно дітей вона виконує належним чином, виховує їх, піклується про їх фізичне та моральне виховання. Прохає стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення повноліття дітей та кошти на її утримання як дружини з якою проживає дитина, яка має вади фізичного та психічного розвитку у розмірі 1/6 частини до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , шестирічного віку. 02.11.2021 року надійшов відзив на позов відповідача [PERSON] , в якому, зокрема, зазначив, що він офіційно працює у ТОВ «РУШ» та отримує мінімальну заробітку плату. На даний час мінімальна заробітна плата становить 6000 грн. Отже, у разі сплати аліментів у розмірі 1/3 на двох дітей він не матиме змоги ще сплачувати 1/6 частину на утримання їх матері, так як несе витрати на комунальні послуги, на придбання їжі, одягу та інших засобів існування. На підставі цього визнав позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] у розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Не визнав позовні вимоги в частині стягнення з нього аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини до досягнення дитини шестирічного віку, у зв`язку з тим, що не матиме змоги сплачувати одночасно 1/3 та 1/6 частину від свого заробітку. При цьому, вважав можливим призначити аліменти на дружину у твердій грошовій сумі, а саме у розмірі 300 грн. на місяць (а.с. 41-44). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, проте не заперечувала проти задоволення їх частково з урахуванням відзиву відповідача. Пояснила, що змушена була звернутися до суду, так як відповідач не допомагає дітям, лише одного разу купив фрукти та цукерки. Старша донька ходить до 3 класу колегіуму «Лідер», а молодша відвідує дитячий садок «Ластівка». Шлюб з відповідачем припинено у травні 2021 року, наразі вона мешкає однією сім`єю з іншим чоловіком, за іншою адресою: а саме: [ADDRESS] . [PERSON] не полишає дітей самих, коли йде на якийсь підробіток чи у справах, і якщо її немає вдома, то діти лишаються з вітчимом. Зазначила, що приходили з органу опіки та піклування, але ніякого висновку не надавали. При цьому, працівники органу опіки складали акт обстеження житлових умов і визнали їх задовільними. Відповідач в судовому засіданні пояснив, що він допомагав дітям матеріально, купував одяг, необхідні ліки, не відмовляв у допомозі, але потім позивач заборонила йому їх відвідувати. Зазначив, що звертався до соціальної служби з приводу того, що діти розказували, що часто лишаються вдома самі та що до них погано і грубо ставляться. Старша донька говорила про те, що боїться вітчима. Від сплати аліментів на дітей не відмовляється, бо любить їх. Прохав позовні вимоги задовольнити частково, відповідно до викладених обставин у його відзиві. Суд, заслухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 13 ЦПК України передбачає, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Позивач [PERSON] , [INFO] , уродженка м. Гуляйполе Запорізької області, звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на малолітніх дітей та колишню дружину 12.07.2021 року. Відповідно до копії рішення Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 20.05.2021 року, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , після розірвання шлюбу прізвище [PERSON] змінено на дошлюбне « [PERSON] » (а.с. 6-7,22-23). 09.08.2021 року позивачкою отримано паспорт на прізвище « [PERSON] » № [NUMBER] , орган, що видав 2327 (а.с. 24). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 24.05.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Гуляйпільського районного управління юстиції Запорізької області (а.с. 8). [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої є сторони у справі, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.02.2017 року Гуляйпільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області. Зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). Відповідач [PERSON] , [INFO] , уродженець м. Гуляйполе Запорізької області, паспорт № [NUMBER] виданий 27.08.2019 року, орган, що видав 2327, зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10, 11, 27), що підтверджується також довідкою Управління «Центр надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Гуляйпільської міської ради № 1157/11-11 від 19.07.2021 року (а.с. 16). За поясненнями відповідача встановлено, що він фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] . Згідно копії консультаційного висновку спеціаліста від 05.09.2018 року та рішення лікарської-консультативної комісії від 18.09.2018 року, [PERSON] , [INFO] , має вроджену аномалію розвитку лівої нижньої кінцівки, вкорочення нижньої кінцівки 2 см, вкорочення лівої стопи 1 см, чотирипала стопа зі стійкими значними обмеженнями рухів і функцій опорно-рухового апарату (а.с. 12, 13). Згідно копії довідки КЗ «Заклад дошкільної освіти ясла-садок «Ластівка» Гуляйпільської міської ради № 01-14/56 від 21.10.2021 року, 07.10.2021 [PERSON] та [PERSON] , бабуся та дідусь зі сторони батька [PERSON] , звернулися до адміністрація закладу з проханням повноцінно приймати участь у вихованні онуки [PERSON] . Мати дитини, [PERSON] , батько [PERSON] , відповідально ставились до виховання дитини, часто разом приводили та забирали Єву з закладу, приймали активну участь у загально-садових заходах, постійно цікавились навчанням та вихованням доньки. Після довготривалої відсутності дівчинки приводе та забирає дитину із закладу дошкільної освіти мати [PERSON] (а.с. 45). Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів станом на 01.11.2021 року №1271, [PERSON] отримує заробітну плату в ТОВ «Руш». Дохід останнього складає в середньому 18700 грн. в квартал (а.с. 46). Відповідачем на підтвердження того, що він несе витрати зі сплати комунальних послуг, надано копії відповідних квитанцій про сплату наданих послуг (а.с. 47-56). Відповідач [PERSON] відомостей про свій незадовільний стан здоров`я чи утримання осіб, або будь-яких інших обставин, що мають істотне значення для вирішення питання щодо стягнення аліментів, не повідомив. Відповідно ч. 1\~ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до\~ст.\~182\~СК України\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; \~наявність у\~платника аліментів\~інших дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.183\~СК України\~частка заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька,\~яка буде\~стягуватися як\~аліменти на\~дитину,\~визначається судом. Якщо\~стягуються аліменти\~на двох\~і більше\~дітей,\~суд визначає\~єдину частку\~від заробітку\~(доходу)\~матері,\~батька на\~їх утримання,\~яка буде\~стягуватися до\~досягнення найстаршою\~дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Прожитковий мінімум\~на дитину\~на 2021\~рік в\~Україні відповідно\~до ст.\~7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет на\~2021\~рік» складає\~для дітей віком до 6 років: з 1 липня 2021 року 2013 гривень, для дітей віком від 6 до 18 років 2510 гривень. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, Держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8\~ст. 7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дитини. У Принципі 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року зазначено, що дитина для повного та гармонічного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона повинна зростати у піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, в атмосфері любові, моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до ст.18 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Постановою ВП № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, Держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України. З урахуванням вищевикладеного, повно і всебічно дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заявлені позивачем [PERSON] позовні вимоги про стягнення на її користь аліментів для утримання дітей є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, зокрема з огляду на таке. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Щодо стягнення аліментів на утримання матері дитини, суд зазначає наступне. Згідно ст.75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Згідно ч.2 ст.\~84\~СК України дружина має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 ст.\~84\~СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Стаття 85\~СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання. За таких обставин, враховуючи те, що відповідач є фізично здоровою та працездатною особою, офіційно працевлаштований, хронічними хворобами не страждає, на обліку у вузьких спеціалістів медичних закладів не знаходиться, інвалідом не являється, на користь інших осіб аліменти не сплачує, оскільки жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених обставин суду не надано та відповідачем [PERSON] не зазначено, тому суд вважає, що останній, на теперішній час, має можливість сплачувати аліменти на дітей саме у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно та на утримання дружини у розмірі 300 грн. щомісячно. Також, взявши до уваги те, що будь-якої домовленості щодо порядку утримання дитини та дружини сторони не дійшли, угоди про матеріальне їх забезпечення між сторонами не досягнуто, діти на теперішній час, перебувають на утриманні позивача, яка також має обов`язок щодо утримання своїх дітей, тому суд вважає за необхідне заявлений позивачем позов задовольнити частково та стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] на утримання дочок: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 12 липня 2021 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, та на утримання її як дружини-матері аліменти в розмірі 300 грн. щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із вхідним штампом Гуляйпільського районного суду Запорізької області позивач звернувся до суду із позовною заявою 12.07.2021 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти на утримання дітей потрібно стягувати з відповідача, починаючи з вказаної дати. Відповідно до ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial