Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-10 00:00:00

11 грудня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до фізичної особи-підприємця [PERSON] про захист прав споживачів. Позовна заява мотивована тим, що в середині лютого 2018 року в телефонному режимі [PERSON] домовився з фізичною особою-підприємцем [PERSON] , послугами якого він вже користувався раніше, про виготовлення меблів у будинок [ADDRESS] . Після цього, [PERSON] приїхав на об`єкт, зробив відповідні заміри, узгодили матеріали, аксесуари та обладнання, після чого вони ще раз зустрілися для огляду ескізів меблів. Також, на окремому листі відповідач порахував загальну вартість замовлення, яка склала 216000 грн., з яких передоплата (аванс) в розмірі 157800 грн., була зразу сплачена позивачем, а залишок становив 58200 грн. Загальна вартість меблів на кухню була порахована на суму 119300 грн., у ванній кімнаті 30000 грн., прихожій 34200 грн., спальні 24000 грн., ванні спальні 8500 грн. Всі розрахункові листи були підписані [PERSON] та скріплені його печаткою, окремого договору на виготовлення меблів, в якому були б вказані істотні умови, в тому ж числі дата виготовлення меблів, складено не було, домовленість базувалася на довірі. Наприкінці червня, на початку липня 2018 року [PERSON] привіз [PERSON] меблі, які були не зроблені та не укомплектовані у повному обсязі, після чого той заплатив 42000 грн., без отримання касового ордеру чи розписки, та домовилися, що найближчим часом [PERSON] усуне недоліки, а [PERSON] передасть залишок коштів в розмірі 18800 грн., однак [PERSON] свого обов`язку не виконав. 03 березня 2018 року позивач звертався до відповідача з претензією з метою врегулювання спору в добровільному порядку, однак останній листи не отримує, на телефонні дзвінки не відповідає. Позивачем проведено експертизу, за результатами якої встановлено, що в жилих приміщенням приватного домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , відсутні окремі меблі які вказані на ескізах, а саме: в передпокої відсутні шафа в торцевій частині приміщення. На місці шафи встановлена стажерка з шістьма полицями; в спальні відсутнє подвійне ліжко, окремі елементи шафи-купе, розсувні двері з наповненням білого глянцю, шпон, механізм-система для розсувних дверей, дві полиці, а також в гардеробній яка знаходиться за шафою купе відсутня полиця та штанга для вішалки; у ванній кімнаті відсутні вісім скляних поличок на бокових стінках ніші для умивальника. Крім того, виявлено численні повздовжні тріщини на обох вертикальних вставках зі шпону на бокових стінках ніші біля умивальника. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить розірвати договір про виконання робіт без номера від 09.03.2018, та стягнути з відповідача на його корить грошові кошти сплачені в якості авансу в розмірі 199800 грн., пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи, що передбачена ч. 5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожен день прострочення, починаючи з 01.07.2018, тобто дати коли відповідач доставив йому додому меблі не в повному обсязі. Кількість днів прострочення становить 168 днів, а сума пені складає 1088640 грн. (216000 х 3% х 168). Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, день та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що в заочному порядку, в задоволенні позову слід відмовити. Згідно ч. 1\~ст. 14 ЦК України\~цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених актом цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частина 2 ст. 509 ЦК України, вказує, що зобов`язання виникають з підстав, встановлених\~статтею 11 цього Кодексу. У відповідності до вимог\~ст. 11 ч.2 п.1 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Статтею 865 ЦК України визначено, що за договором побутового підряду підрядчик, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду вважається укладеним у належній формі, якщо підрядник видав замовникові квитанцію або інший документ, що підтверджує укладення договору (ч. 1 ст. 866 ЦК України). Письмовими матеріалами справи встановлено, що 02.08.2018 [PERSON] було переведено на рахунок [PERSON] грошові кошти двома платежами, без призначення платежу, на загальну суму 19960 грн., що підтверджується квитанціями №№ [NUMBER] , 1309-3782-9419-0184 (а.с.13). Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України). Експертний висновок №Е-209 від 22.11.2018, який міститься в матеріалах справи, проведений за замовленням [PERSON] , з метою встановлення фактичної кількості меблів які встановленні у житлових приміщеннях приватного домоволодіння на відповідність наданим ескізам, суд не може визнати належним доказом, відповідно до ст. 77 ЦПК України, оскільки висновок надано експертом без попередження останнього про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку (а.с.7). Так, відповідно до ч.ч. 1, 5 ст. 106 ЦПК України, учасник справи має право подати до суду висновок експерта, складений на його замовлення. У висновку експерта повинно бути зазначено, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, висновок експерта без попередження останнього про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку є підставою для визнання висновку експертизи неналежним доказом. Вказаний висновок узгоджений з постановою Великої Палати Верховного Суду від 18.12.2019 №522/1029/18. Зі змісту наведених правових норм вбачається покладення процесуального обов`язку на кожну із сторін довести належними доказами наявність або відсутність тих обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Позивачем не доведено суду доказів на підтвердження факту укладення договору з відповідачем, який він просить розірвати, також не підтверджено будь-якими доказами факт передачі відповідачу грошових коштів за виконання замовлення, а наявні в матеріалах справи квитанції свідчать про перерахування відповідачу грошових коштів без призначення платежу, в розмірі 19960 грн., тоді як позовні вимоги заявлені на суму 199800 грн. Таким чином суд приходить до висновку, що у порушення статті 81\~ЦПК України позивачем не було виконано свого процесуального обов`язку із подання належних доказів обґрунтованості заявленого ним позову. Без подання позивачем зазначених доказів і їх дослідження у межах розгляду справи про захист прав споживачів, суд не може встановити істотні обставини у такій категорії справи, що зумовлює необхідність визнання позовних вимог необґрунтованими із постановленням рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed