overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-01 00:00:00

12.02.2015 позивач звернувся до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 1032 грн. щомісяця на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] до досягнення ним повноліття. Позивач до початку розгляду справи по суті через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Відповідач повідомлений про час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, у судове засідання не з'явився, причини неявки суду не повідомив. З письмової згоди позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Сторони мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачем. Позивачем не надано доказів, що відповідач має нерегулярний дохід. Враховуючи, що батьки повинні утримувати неповнолітніх дітей, що відповідач є працездатний, інші суттєві обставини справи, суд вважає за необхідне стягнути аліменти з відповідача на користь позивача на утримання їх неповнолітніх дітей у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісяця, до досягнення ними повноліття. Також з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-22 00:00:00

12.02.2015 позивачка звернулася до суду з даним позовом. Посилалася на те, що 08.09.2008 зареєструвала шлюб з відповідачем. Рішенням Волноваського районного суду від 17.12.2010 шлюб між ними розірвано. Від шлюбу мають сина [PERSON], [INFO], який проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає. Тому просила суд стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до повноліття дитини. В судове засідання позивачка не з'явилася, в позовній заяві просила розглядати справу у її відсутність, на позові наполягала. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій позов визнав частково, погодився сплачувати аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу). Посилався на те, що він має ще одну дитину [PERSON], [INFO], на якого також сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу). Також, в нього мати інвалід 3 групи, яка проживає разом з ним та знаходиться на його утриманні, тому він не має можливості сплачувати аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом встановлено, що рішенням Волноваського районного суду від 17.12.2010 шлюб між сторонами розірвано (а.с.4). Від спільного життя мають сина [PERSON], [INFO] (а.с.3), який згідно довідки Володимирівської селищної ради за №28 від 10.02.2015 проживає та знаходиться на утриманні позивачки (а.с.5). Відповідач згідно свідоцтва про народження [NUMBER] має ще одного сина [PERSON], [INFO], на утримання якого згідно рішення Волноваського районного суду від 2008 року сплачує аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) (а.с.10,15). Також відповідач має матір [PERSON], яка згідно паспортних даних проживає разом з ним (а.с.11,13,14), згідно довідки МСЕК за №475710 вона є інвалідом третьої групи (12) та потребує матеріальної допомоги. Враховуючи вище викладене та матеріальне становище відповідача, суд вважає, що з нього необхідно стягнути аліменти на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 1/6 частки його заробітної плати (доходу) до повноліття дитини. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача до спеціального фонду Державного бюджету України необхідно стягнути судовий збір в сумі 243,60 грн., оскільки заявлені вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст.180 - 183 СК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

12.02.2015 р. [PERSON] звернулася з позовом до суду, та просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітнього сина, [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з 22.06.1996 р. до 17.09.2008 р. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO]. На даний час син мешкає разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений через оголошення в газеті на підставі ч.9 ст.74 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком сина позивача [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтв про народження - а.с.5. Згідно довідки № 3 від 28.01.2015 року позивач [PERSON] проживає разом зі своїм сином [PERSON], [INFO] за однією адресою.-а.с.8. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі ? частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-19 00:00:00

12.02.2015 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього часу з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітні діти проживатимуть з позивачем; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 10). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.11). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього часу, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-04 00:00:00

12.02.2015 р. до суду подано позов, в якому позивачка просила щомісячно стягувати з відповідача на її користь аліменти в твердій грошовій сумі 800 грн., починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною трирічного віку, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.11.2012 р. вона з відповідачем уклали шлюб, у якому у них народилися двоє дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]., вона самостійно утримувати себе не має можливості, так як на даний час вона знаходиться в декретній відпустці по догляду за дітьми до досягнення ними трирічного віку, відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання своєї дружини, хоча має таку можливість, він є працівником товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика», отримує щомісячну заробітну плату в сумі 4000 грн. Позивачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути за її відсутності, заявлені вимоги змінила в частині суми 650 грн., просила їх задовольнити (а.с.12). Відповідач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути за його відсутності, проти задоволення змінених позовних вимог не заперечував (а.с.13). З урахуванням позицій сторін та досліджених доказів, суд визнає за необхідне змінені позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань. Доведено, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які ще не досягли трирічного віку, має дружину [PERSON], яка на даний час не працює через необхідність догляду за малолітніми дітьми до досягнення ними трьох років, проте відповідач добровільно свого законного обов'язку по утриманню своєї дружини не виконує, хоча має таку можливість, оскільки він є працівником товариства з обмеженою відповідальністю «Вінницька птахофабрика», отримує щомісячну заробітну плату в сумі 4000 грн. Зазначені правовідносини регулюються ч.2 ст.75, ч.1 ст.80, ч. ч.2, 4 ст.84 Сімейного Кодексу України, відповідно до яких дружина, з якою проживає дитина, має право на отримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьохрічного віку аліментів у частці від заробітку (доходу) за умови, що чоловік може надавати таке утримання; при ухилянні батька від цього обов'язку кошти на утримання дружини стягуються з нього за рішенням суду. Оскільки, відповідач ухиляється від добровільного виконання законного обов'язку по утриманню своєї дружини, хоча має таку можливість, чим порушує її права, то з нього потрібно щомісячно стягувати на користь [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі 650 грн., починаючи з дня звернення її до суду і до досягнення меншою дитиною [PERSON], [INFO]. трирічного віку. Висновки суду підтверджуються такими доказами: - довідкою виконкому Гайсинської міської ради № 480 від 12.02.2015 року, з якої видно, що [PERSON], 2014 р.н. та [PERSON], 2012 р.нар., знаходяться на утриманні матері [PERSON] (а.с.8); - копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 29.07.2014 року, з якого видно, що [PERSON] є рідним батьком [PERSON], [INFO] (а.с.5); - копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 15.11.2012 року, з якого видно, що [PERSON] та [PERSON] 15.11.2012 р. уклали шлюб (а.с.4).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-08 00:00:00

12.02.2015 року [PERSON] звернулась в суд з даним позовом до відповідача зазначивши, що з 2009 року вона з відповідачем проживала спільно, таким чином перебували у фактичних шлюбних відносинах. Мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO], батьком якого є [PERSON] про що зроблено відповідний запис №17 у Книзі записів актів громадського стану про народження сина серії [NUMBER], міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайонного управління юстиції в Житомирській області. На даний момент вони з відповідачем припинили спільне проживання, матеріальної допомоги відповідач на утримання сина не надає, а тому вона вимушена звернутись до суду та вирішити питання про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, оскільки дитина знаходиться на її повному утриманні. Просить стягувати з відповідача аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 400 гривень щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи з дня пред'явлення позову. Сторони надали суду письмові заяви в яких просили розглянути справу без їх участі, позивач позов підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав. Відповідно до ст.158 ч.2 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів. Дослідивши письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах від яких мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO], батьком якого є [PERSON]. Відповідач працездатного віку, не працює, інших утриманців не має, не інвалід, має добрий стан здоров'я. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення повноліття, а згідно до ч. 3 ст.181 СК України, аліменти присуджуються у частці від доходу, або у твердій грошовій сумі. Враховуючи, що відповідач має можливість та зобов'язаний надавати допомогу на утримання неповнолітньої дитини, має постійний регулярний дохід, тому позовна вимога позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-06-25 00:00:00

12.02.2015 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про визнання втраченим права на користування житловим будинком. Свої вимоги обґрунтовує тим, що на підставі договору дарування від 10.11.2004 року вона являється власником житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами № 96а по вул. Степовій в м. Луцьку Волинської області. В даному будинку з 25.09.2009 року зареєстрований відповідач [PERSON], який більше року в даному будинку не проживає. Позивач просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком з № 96а по вул. Степовій в м. Луцьку Волинської області. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин хоча, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не зявився, проте подав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. Просив суд позов задовольнити. Дослідивши та оцінивши представлені по справі докази в їх сукупності суд прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Відповідно до п. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї власника без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Як вбачається з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 18.11.2004 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами № 96а по вул. Степовій в м. Луцьку Волинської області на підставі договору дарування від 10.11.2004 року належить на праві власності [PERSON] (а. с. 6) З будинкової книги вбачається, що у спірному будинку з 25.09.2009 року зареєстрований відповідач [PERSON] (а.с. 9) В судовому засіданні встановлено, що відповідач хоч і зареєстрований в спірному будинку, проте більше року не проживає. (а.с. 11, 12) Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити та визнати [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим приміщенням - житловим будинком з № 96а по вул. Степовій в м. Луцьку Волинської області, у звязку з відсутністю без поважних причин понад один рік. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

12.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому вказує, що з 09.09.2006 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя з відповідачем не склалося, вони втратили любов та повагу один до одного. Шлюбно - сімейні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Спору про поділ майна немає. Позивачка в судове засідання не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином, однак до суду надала заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення у справі про отримання судової повістки. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки від відповідача, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання не надійшло повідомлення про причини неявки, а позивачка не заперечує проти такого розгляду. Суд, врахувавши думку позивачки, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі наданих доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Судовим розглядом встановлено, що 09 вересня 2006 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб в Гусарівській сільській раді Балаклійського району Харківської області, актовий запис № 7( а.с. 4). Від спільного шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони не створили дружної, міцної сім»ї, втратили почуття поваги і взаєморозуміння. Примирення неможливе, збереження сім»ї суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред»явлений одним із подружжя. Згідно ч 1 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з»ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. На підставі ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. В матеріалах справи не міститься інформації, щодо наміру позивачки після розірвання шлюбу змінити прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-19 00:00:00

12.02.2015 року [PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, що зареєстрований 15.07.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Франківського районного управління юстиції у м. Львові. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилася, подала на адресу суду заяву, якою просила розгляд справи проводити у її відсутності по наявних у ній матеріалах, позов підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, подав на адресу суду заяву, якою просив справу розглядати у його відсутності по наявних у ній матеріалах, щодо задоволення позову не заперечив. Дослідивши та оцінивши подані докази прийшов до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з врахуванням наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 15.07.2004 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 15.07.2004 року (а.с. 4). За час перебуванню у шлюбі в сторін народився син [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 02.02.2005 року (а.с.5). Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.3, 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження - є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. В судовому засіданні встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, спільна дитина проживає із позивачем. За таких обставин, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам неповнолітньої дитини, а тому шлюб слід розірвати. На підставі вищевикладеного та ст.ст. 110-112 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

12.02.2015 року [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, починаючи з дати пред'явлення позову до суду та до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 відсотків від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, посилаючись на те, що на її утриманні знаходиться неповнолітній син - [PERSON], [INFO], а відповідач [PERSON] матеріальної допомоги на утримання сина не надає, внаслідок чого вона опинилася у скрутному матеріальному становищі, тому вимушена звернутися до суду з даним позовом. В судове засідання позивачка не з'явилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, проте надала суду заяву, в якій просить розглянути справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити за викладеними у позовній заяві підставами. Проти ухвалення заочного рішення по справі, не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] повторно не з'явився, про день, час розгляду справи повідомлявся судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, відповідно до вимог ст.ст.74,76 ЦПК України, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки, про причини неявки суду не повідомлено, документів на підтвердження поважності причин неявки суду не надано, заперечень на позов не подано, тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ч.4 ст.169, ч.1 ст.224 ЦПК України. Судом встановлено, що сторони перебували у фактичних шлюбних відносинах та від спільного життя мають неповнолітнього сина - [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якого батьком записаний [PERSON], відповідач у справі (а.с.4), що відповідачем не оспорено. Дитина мешкає з позивачкою [PERSON] та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою, виданою Орлянською сільською радою Василівського району Запорізької області від 28.01.2015 року № 222 (а.с.3). Відповідач [PERSON] офіційно не працює. постійного джерела прибутку та регулярного доходу не має. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Враховуючи вищевикладене, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заявлені [PERSON] позовні вимоги законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі та вважає необхідним стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO] аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісячно, але не менш ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред'явлення позову до суду, тобто з 12.02.2015 року і до досягнення дитиною [PERSON] повноліття.

Outcome: approved