Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-10 00:00:00

11.09.2019 року адвокат Архіпов О.Ю. в інтересах [PERSON] звернувся до Баришівського районного суду Київської області з цивільним позовом про стягнення заборгованості за договором про відступлення права вимоги. Ухвалою Баришівського районного суду Київської області від 25 вересня 2019 року, матеріали цивільної справи передано до Бориспільського міськрайонного суду Київської області (том 1 а.с. 22). Дана цивільна справа надійшла до Бориспільського міськрайонного суду Київської області 23.10.2019 року та 25.10.2019 року внесена до автоматизованого розподілу судових справ між суддями (том 1 а.с. 209). В цивільному позові Архіпов О.Ю. в інтересах [PERSON] просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на його користь: - суму боргу у розмірі 768 301 доларів США 59 центів та 3% річних у розмірі 29 490 доларів 15 центів США; - суму боргу у розмірі 3455 Євро 32 центи та 3% річних у розмірі 132 Євро 62 цента, - а також стягнути понесені судові витрати (том 1 а.с. 2-6). Свої вимоги представник позивач обґрунтовує тим, що 26.05.2015 року між [PERSON] , [PERSON] було укладено Договір відступлення права вимоги, за умовами якого, [PERSON] відступив, а [PERSON] набув права вимоги за договорами банківських вкладів, укладених з Публічним акціонерним товариством «Український професійний банк», а саме: Договором банківського вкладу № 308406 від 10.11.2014 на суму 150 000,00 доларів США; Договором банківського вкладу № 308409 від 10.11.2014 на суму 150 000,00 доларів США; Договором банківського вкладу № 308417 від 10.11.2014 на суму 150 000,00 доларів США; Договором банківського вкладу № 308418 від 10.11.2014 на суму 150 000,00 доларів США; Договором банківського вкладу № 308419 від 10.11.2014 на суму 150 000,00 доларів США; Договором банківського вкладу № 308367 від 10.11.2014 на суму 18 301,59 доларів США; Договором банківського вкладу № 349873 від 26.05.2015 на суму 3 455,32 евро. Таким чином, [PERSON] отримав замість [PERSON] право вимагати від ПАТ «Український професійний банк» сплати грошових коштів у загальному розмірі 768 301,59 доларів США і 3 455,32 евро. У відповідності до п. 3.1. Договору відступлення, [PERSON] зобов`язався сплатити [PERSON] . Загальну вартість права вимоги в строк до 31.05.2016. Додатковою угодою від 31.05.2016 до Договору відступлення цей строк було продовжено до 31.05.2017, а в подальшому, Додатковою угодою № 2 від 31.05.2017 цей строк було продовжено до 31.05.2018. Однак, станом на дату подання даної позовної заяви [PERSON] взяті на себе зобов`язання перед [PERSON] не виконав - жодних платежів на виконання умов Договору відступлення не здійснив, у зв`язку з чим Загальна вартість права вимоги має бути стягнута у судовому порядку. Крім того, поскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, у відповідності до вимог ст. 625 ЦК України та висновку Верховного Суду зазначеного у постанові № 373/2054/16-ц, № 14-446цс18 від 16.01.2019, з відповідача необхідно за період з 01.06.2018 р. до 10.09.2019р. що становить 467 дні, стягнути 3 % річних - у розмірі 29490,15 долари США та 132,62 Євро. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2019 року заяву представника позивача [PERSON] про забезпечення позову залишено без задоволення (том 1 а.с. 216-217). Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 04 листопада 2019 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче судове засідання (том 1 а.с.218). Ухвалою судді від 28 січня 2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті ( том 2 а.с.3). У судовому засіданні представник позивача - адвокат Архіпов О.Ю., підтримав позов у повному обсязі, просив його задовольнити, також не заперечували щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за його відсутністю та відзиву на позовну заяву суду не направив. Представник третьої особи - ПАТ «Український професійний банк», у судове засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяви про розгляд справи за відсутності представника та заперечень щодо позову суду не направив. Відповідно до вимог ст. ст. 223,280,281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач та представник позивача не заперечують. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 26 травня 2015 року між позивачем [PERSON] (Первісний кредитор), відповідачем [PERSON] ( Новий кредитор) та третьою особою ПАТ «Український професійний банк»(Боржник) було укладено Договір відступлення права вимоги (том 1 а.с.7-8). Договір підписаний сторонами та скріплений печаткою юридичної особи. За змістом п. 1.1 Договору, Первісний кредитор відступає, а Новий кредитор набуває право вимоги, належне Первісному кредиторові, відповідно до Договорів банківського вкладу: - № 308406 від 10.11.2014 року, - № 308409 від 10.11.2014 року, - № 308417 від 10.11.2014 року, - № 308418 від 10.11.2014 року, - № 308419 від 10.11.2014 року, - № 308367 від 10.11.2014 року та № 349873 від 26.05.2015 року, укладеними між Первісним Кредитором та Боржником. За цими Договорами Новий кредитор одержує право замість Первісного кредитора вимагати від Боржника сплати грошових коштів у розмірі, визначеному п.2.1 цього Договору. Пунктом 2.1 Договору визначено, вартість права вимоги за Депозитними договорами на момент передачі прав вимоги відповідно до п.1.1 цього Договору складає: 150 000 доларів США, 150 000 доларів США, 150 000 доларів США, 150 000 доларів США, 150 000 доларів США, 18 301 доларів США 59 центів, 3 455 євро 32 центи. Загальна вартість права вимоги за Депозитними договорами складає: 768 301 долар 59 центів США, 3 455 Євро 32 центи. Згідно п. 3.1 Договору, Новий кредитор зобов`язується сплатити Первісному кредитору в строк до 31 травня 2016 року вартість права вимоги, зазначену в п.2.1 цього Договору. Відповідно до п.п. 5.1., 5.2 Договору, у випадку порушення Договору, Сторона несе відповідальність, визначену цим Договором та (або) чинним законодавством України. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання, тобто виконання з порушенням умов, визначених змістом цього Договору. Згідно п. 6.1, Договір відступлення права вимоги набуває чинності із моменту підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення печатками. У подальшому, 31 травня 2016 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду №1 до Договору відступлення права вимоги від 27.05.2015 р. (том 1 а.с.9), якою сторони погодили викласти п. 3.1. Договору відступлення права вимоги від 31.05.2015 р. у наступній редакції: 3.1. Новий Кредитор зобов`язаний сплатити Первісному Кредитору вартість права вимоги в строк до 31 травня 2017 року, а Первісний Кредитор зобов`язаний прийняти грошову суму зазначену в п. 2.1. цього Договору. Згідно п.4 Додаткової угоди, остання набуває чинності в момент її підписання та становить невід`ємну частину договору. Крім того, 31 травня 2017 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено Додаткову угоду №2 до Договору відступлення права вимоги від 27.05.2015 р. (том 1 а.с.10), якою сторони погодили викласти п. 3.1. Договору відступлення права вимоги від 31.05.2015 р. у наступній редакції: 3.1. Новий Кредитор зобов`язаний сплатити Первісному Кредитору вартість права вимоги в строк до 31 травня 2018 року, а Первісний Кредитор зобов`язаний прийняти грошову суму зазначену в п. 2.1. цього Договору. Згідно п.4 Додаткової угоди, остання набуває чинності в момент її підписання та становить невід`ємну частину договору. Як встановлено судом, у порушення умов укладеного сторонами Договору відступлення права вимоги, відповідачем у встановлений строк кошти не було сплачено та не виконане грошове зобов`язання за Договором. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Згідно ч. 1 ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав. Частиною 1 статті 526 Цивільного кодексу України, визначено, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Статтею 524 ЦК України передбачено, що зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов`язання в іноземній валюті. Згідно п. 30.1 ст. 30 Закону України від 05 квітня 2001 року № 2346-ІІІ «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» моментом виконання грошового зобов`язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою. Як зазначив позивач, заборгованість відповідача [PERSON] за Договором відступлення права вимоги, станом на 10.09.2019 року, становить 768 301,59 долари США та 3455,32 Євро. Будь-яких заперечень щодо правильності розміру заборгованості, а також доказів, які це підтверджують, чи підтверджують фактичне погашення цієї заборгованості, відповідачем не надано. Частиною 1 статті 598 Цивільного кодексу України передбачено, що, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом, а статтею 599 цього Кодексу встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно із частинами першою, четвертою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України поширює свою діє на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, яка полягає у отримання компенсації від боржника. При обрахунку 3% річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. Відповідна правова позиція Верховного суду, викладена в постанові від 16 січня 2019 року провадження № 14-446цс18. Правильність розрахунку трьох процентів річних, зазначених у позовній заяві (том 1 а.с.4), судом перевірена. Так, згідно розрахунку (768 301,59 доларів США х 467 дні х 3% : 100 : 365), три проценти річних заборгованості в доларах за період з 01 червня 2018 року по 10 вересня 2019 року, день звернення до суду з позовом, складають 29 490,15 долари США. Згідно розрахунку (3455,32 Євро х 467 дні х 3% : 100 : 365), три проценти річних заборгованості в євро за період з 01 червня 2018 року по 10 вересня 2019 року, день звернення до суду з позовом, складають 132,62 Євро. При цьому, суд також враховує, що будь-яких заперечень щодо нарахованої позивачем суми трьох процентів річних, відповідачем надано не було. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги про стягнення суми боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за договором відступлення права вимоги від 26 травня 2015 року, яка складається: - з основної суми боргу 768 301 долар США 59 центів та 3% річних у розмірі 29 490 доларів США 15 центів, а всього на загальну суму 797 791 долар США 74 центи; - з основної суми боргу у розмірі 3455 Євро 32 центи та 3% річних у розмірі 132 Євро 62 центи, всього на загальну суму 3587 Євро 94 центи. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 9605 гривень 00 копійок. Ця обставина підтверджуються квитанцією ( том 1 а.с.1). Пред`явлений ним позов задоволений повністю. З огляду на це суд вважає, що з [PERSON] на користь позивача належить стягнути витрати на оплату судового збору в розмірі 9605 гривень 00 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved