Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-24 00:00:00

11.05.2018 року [PERSON] звернулася до Шевченківського районного суду м. Львова з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів, в якому просить суд ухвалити рішення, яким змінити розмір аліментів, які підлягають стягненню на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 18.03.2013 року з [PERSON] на користь [PERSON], на утримання неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], збільшивши розмір аліментів до 3000,00 грн. на кожну дитину, щомісячно, починаючи з часу набрання рішення законної сили до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування своїх позовних вимог покликається на те, що 14.08.2003 року вона уклала шлюб з [PERSON] У шлюбі у них народилися [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Діти проживають з матірю - позивачем по справі. 12.08.2013 року на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова шлюб між сторонами розірвано. 18 березня 2013 року рішенням Шевченківського районного суду м. Львова стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі всього у розмірі 1500грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2013 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а в подальшому - у розмірі 1000 грн. до повноліття сина [PERSON], [INFO]. Таким чином, розмір аліментів в сумі 1000грн., призначених за рішенням суду є меншим ніж встановлений законом та є недостатній для повноцінного розвитку дітей, оскільки позивач витрачає на утримання дітей орієнтовно 5000-6000 грн. щомісячно. Крім того, позивач вказує, що їх старший син навчається у вищому навчальному закладі на платній основі. До березня 2018 року позивачка отримувала соціальну допомогу на потреби дітей, а тому не зверталася з позовом про збільшення розміру аліментів, проте на даний час її матеріальне становище значно погіршилося. Участь у додаткових витратах відповідач добровільно не бере, не дивлячись на те, що їх син [PERSON] має інвалідність ІІІ групи з дитинства, у зв'язку з чим витрачаються значні кошти на обстеження та придбання медпрепаратів. Окрім того, сину [PERSON] поставили діагноз: плоско-вульгусна установка стоп, сутуловата постава, у звязку з чим дитині необхідно носити лише ортопедичне взуття. Сама позивачка [PERSON] після четвертої вагітності також має проблеми зі здоров'ям. Відтак, позивачка одна не може в повному обсязі забезпечити дітей, тому батько, який здоровий та працездатний, може сплачувати аліменти в більшому розмірі. Відповідач інших утриманців немає, він працездатний, отримує дохід, його стан здоров'я дозволяє працювати, а тому вважає, що він може сплачувати такий розмір аліментів. Враховуючи вищевикладене, [PERSON] вимушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання, призначене на 20.09.2018 року не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить суд розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, наявним в матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення, відзив відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечувала проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 280-283 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд вважає за можливе розглянути дану справу у відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами. З'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав та мотивів. Згідно з положеннями ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України. Судом встановлено та підтверджено письмовими доказами, що сторони по справі колишнє подружжя. Шлюб між ними розірвано на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 12.08.2013 року (а.с.8). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками малолітніх синів [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження, копія яких наявна у матеріалах справи (а.с. 6-7). Діти проживають з матір'ю [PERSON] та знаходяться на її утриманні. Рішенням Шевченківського районного суду м. Львова від 18.03.2013 року позов [PERSON] задоволено частково. Вирішено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі всього у розмірі 1500грн. щомісячно, яка підлягає індексації відповідно до закону, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, починаючи з 13 лютого 2013 року до досягнення старшою дитиною повноліття, а в подальшому - у розмірі 1000 грн. до повноліття сина [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної [PERSON] України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов'язок є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 ЗУ « Про Державний бюджет України за 2018 рік», установлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2018 року - 1700 гривень, з 1 липня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1853 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень. Статтями 183 та 184 СК України передбачено способи стягнення аліментів: у частці від заробітку або у твердій грошовій сумі та підстави стягнення аліментів одним із таких способів. У відповідності до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв'язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров'я когось із них. У разі пред'явлення до особи, яка вже сплачує аліменти, позову про стягнення їх на дитину (дітей) від іншої матері або утримання на інших осіб суд має вчинити передбачені ч. 3 ст. 36 ЦПК дії щодо залучення одержувача аліментів до участі у справі. Якщо дитина перебуває на утриманні держави, територіальної громади або юридичної особи, розмір аліментів може бути зменшено за заявою батьків, уповноваженого цієї громади чи особи і за згодою органу опіки та піклування. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Зважаючи на вказані вимоги закону аліменти на утримання дитини присуджуються у частці від заробітку (доходу) її матері, батька або в твердій грошовій сумі, визначальним при визначенні способу стягнення аліментів є те чи платник аліментів має постійний, стабільний заробіток (дохід) чи навпаки такий його дохід є нерегулярним, мінливим, частина такого виплачується в натурі, тощо. Згідно медичного висновку №2-26/1 від 30.05.2013 року, [PERSON], [INFO] являється дитиною-інвалідом до 18 років (по слуху) (а.с.10). Крім того, відповідно до Медичного висновку ЛКК 2-ої дитячої поліклініки І-ої МКЛ ім. Князя Лева від 26.07.2017 року №135/3, у [PERSON], [INFO]. діагноз: плоско-вульгусна установка стоп, сутуловата постава, у зв'язку з чим дитині необхідно забезпечити ортопедичне взуття (а.с.16). З довідки від 26.04.2018 року, виданої начальником Сихівського ВДВС м. Львова ГТУЮ у Львівській області вбачається, що за період здійснення виконавчого провадження, незважаючи на вжиті заходи, [PERSON] сплачено 0,00 грн. аліментів (а.с.13). Відтак, при визначенні нового розміру аліментів, суд враховує всі обставини справи, вимоги розумності, виваженості, співмірності і справедливості, майновий стан сторін, розмір їх доходів, стан здоров'я дітей. Зважаючи на викладене, та, враховуючи в сукупності, те, що обов'язок утримання дітей покладено на обох батьків; те, що діти проживають з матір'ю; те, що відповідач інших утриманців немає, він працездатний та отримує дохід. Тому, за таких обставин, суд дійшов висновку змінити розмір аліментів які сплачуються на утримання синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], збільшивши розмір аліментів до 4000,00 ( чотири тисячі) гривень щомісячно, починаючи з часу набрання рішення законної сили до досягнення дітьми повноліття. Враховуючи вищевикладене, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, визначеного ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справу лише в межах заявлених сторонами вимог і лише на підставі поданих ними доказів, оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] про зміну розміру аліментів є підставний та підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір. Оскільки позивач при подачі позову звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», а тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Outcome: partial