Jurisdiction: civil
Date: 2020-08-19 00:00:00

11.05.2018 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить суд розірвати їх шлюб, зареєстрований ВРАЦС Турківського районного управління юстиції Львівської області 14.09.2004, актовий запис за № 38. Позивач обґрунтовує свої вимоги наступними обставинами. 14.09.2004 позивач [PERSON] уклала шлюб з відповідачем [PERSON] , в якому в них народилося двоє неповнолітніх дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалось. Фактичні подружні відносини між ними припинилися давно. Це призвело до того, що перебування у шлюбі стало неможливим та суперечить його інтересам та інтересам дітей. Вважає, що подальше сумісне життя і збереження їх сім`ї є неможливими, що є підставою для розірвання їх шлюбу. За результатами повторного автоматизованого розподілу справи, оформленого відповідним протоколом від 30.07.2020, для розгляду цієї справи визначено суддю Турківського районного суду Львівської області Кшик О.І. Ухвалою суду від 03.08.2020 цивільна справа прийнята до провадження, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засіданні позивач [PERSON] не з`явилася, 20.08.2020 через канцелярію суду подала заяву, в якій просить суд справу розглядати без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, відзив на позов не подав. 20.08.2020 через канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, у якій також вказав, що позов визнає. Інших заяв, клопотань від сторін не надходило. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 14.09.2004 ВРАЦС Турківського районного управління юстиції Львівської областізареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за № 38, що стверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 14.09.2004. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу - [PERSON] (арк. справи 10). У шлюбі сторони мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області (арк. справи 5) та [PERSON] , [INFO] (копія свідоцтва про народження серії [NUMBER] , видане виконавчим комітетом Нижньояблунської сільської ради Турківського району Львівської області (арк. справи 6). Позивач, вказуючи, що спільне життя і збереження її шлюбу з відповідачем є неможливим і суперечить її інтересам та інтересам дітей, на підставі ст. 110 СК України звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Вирішуючи цей сімейний спір між сторонами, суд виходить з наступних мотивів та норм права. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Водночас принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі. Положеннями ч. 3, 4 ст. 56 СК України закріплено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування зокрема до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. У відповідності до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, то суд відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України постановляє рішення про розірвання шлюбу. З`ясувавши фактичні взаємини сторін у справі як подружжя та обставини їх життя, зокрема відсутність між ними взаємного розуміння, поваги, любові, припинення між ними шлюбних відносин, відсутність спільного побуту, наявність в них двох неповнолітніх дітей, те, що сторони не виявили бажання примиритись, зберегти сім`ю, натомість наполягали на рорзірванні шлюбу, про що подали відповідні заяви, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу між сторонами є неможливим, а продовження існування їх шлюбу суперечитиме інтересам кожного з подружжя на створення нової сім`ї, а також створюватиме невизначеність у правах та обов`язках подружжя. Відтак суд дійшов висновку, що є підстави для розірвання шлюбу між сторонами, а тому позов підлягає до задоволення. Відповідно до статті 113 СК України особа має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи положення ст. 113 СК України, а також заяву позивачки, в якій вона просила залишити їй прізвище отримане в шлюбі, суд вважає за необхідне залишити позивачу прізвище [PERSON] .

Outcome: approved