Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-26 00:00:00

11.06.2015 р. позивачка звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання сина на період його навчання в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно до досягнення [PERSON] 23-років, стверджуючи, що відповідач є її колишнім чоловіком, від шлюбу є дитина [PERSON], 04.06.1997року народження, який мешкає разом з нею, всі обов*язки по утриманню та вихованню якого несе вона, з 01.09.2013р. син навчається на 2 курсі денного холодильного відділення Коледжу переробної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету, на теперішній час син не працює та потребує матеріальної допомоги. Позивач вважає, що аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно є достатніми для утримання дитини відповідного віку, тому просить суд стягнути аліменти з відповідача на свою користь на утримання дитини [PERSON] до досягнення ним 23-років, оскільки останній навчається та потребує матеріальної допомоги, а відповідач має можливість надавати таку допомогу, оскільки є військовим пенсіонером та продовжує працювати. В судовому засіданні позивачка підтримала свої позовні вимоги та просила суд їх задовольнити, пояснивши, що після розлучення вона виховує сина сама, матеріально його забезпечує, відповідач сплачував аліменти на утримання сина до досягнення ним повноліття, проте син з 2013року навчається та потребує матеріальної допомоги. Також позивач зазначила, що вона та син мають хронічні захворювання, тому вони вимушені для підтримки свого здоровя постійно приймати ліки, на придбання яких уходить значна сума коштів, вона одноособово сплачує комунальні послуги, несе витрати, пов*язані з навчанням сина та додаткові витрати на його утримання (відвідування секції по тенісу). Оскільки її заробітної плати не вистачає на утримання сина, який продовжує навчання та не має інших джерел доходів, відповідач може надавати матеріальну допомогу, тому позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в розмірі ? частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення терміну навчання, але не більш як досягнення сином 23-х років. Відповідач в судове засідання не з*явився, надав до суду заперечення, в яких просив розглядати справу без його участі та відмовити в задоволенні позовних вимог, зазначивши, що позивачем та їх сином не надані докази стосовно того, що вона або син здійснюють зазначені витрати у зв*язку з навчанням, також син проживає та навчається в м. Харкові, тому значних витрат на проживання та проїзду до навчального закладу не зазнає, витрати на проїзд в міському транспорті можуть компенсуватися стипендією, яку син отримує за навчання. Також відповідач зазначив, що на його утриманні знаходиться непрацездатна дружина інвалід ІІ групи за станом здоров*я, тому він не відмовляється від надання матеріальної допомоги сину, проте не погоджується, щоб така допомога була примусовою у вигляді стягуваних аліментів. Окрім того, відповідач зазначив, що позивач здає в найм квартиру в м. Охтирка, яка була ним отримана у зв*язку з проходженням ним військової служби та отримує від цього кошти, на які він не претендує, та вона має можливість витрачати ці кошти на утримання їх сина. 3-тя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет позову [PERSON] позовні вимоги підтримав та пояснив суду, що відповідач є його батьком, на теперішній час він навчається та потребує матеріальної допомоги, оскільки не має можливості працювати, а отримує лише стипендію, якої вистачає лише на харчування в коледжу та проїзд, також він має хронічні захворювання, на придбання ліків витрачається значна сума коштів, яку витрачає його мати, також мати сплачує вартість додаткових витрат, пов*язаних з його навчанням. Його батько має певний достаток та має можливість надавати йому допомогу ,про це він пересвідчився коли відвідував його на канікулах,в нього є авто та великий будинок,а також він отримує гарну пенсію як військовий та працює. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає позовні вимоги 3-ї особи [PERSON] такими, що підлягають задоволенню з наступних підстав.. [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 27 травня 2009р., що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу. Від шлюбу мають сина [PERSON], 04.06.1997року народження, що підтверджується копією свідоцтва про народження. Відповідно до довідки Коледжу переробної та харчової промисловості Харківського національного технічного університету сільського господарства № 01-10/409 від 09.06.2015р. [PERSON] є студентом 2 курсу денної форми навчання зі спеціальністю «Монтаж і обслуговування холодильно-компресорних машин та установок» строк навчання з 01.09.2013р. по 30.06.2017р. Відповідач, як батько [PERSON], 04.06.1997року народження в добровільному порядку матеріальну допомогу на його утримання не надає, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв*язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов*язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. [PERSON] зареєстрований та мешкає разом з матір*ю [PERSON] за адресою м. Харків, вул. Шекспіра, б. 13, кв. 25 відповідно до довідки дільниці № 5 КП «Жилкомсервіс». Відповідно до свідоцтва про право власності на житло [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS]. Виходячи з майнового стану відповідача та наявності майна, яке перебуває у його власності, суд приходить до висновку про наявність у відповідача можливості надавати сину матеріальну допомогу до закінчення навчання, виходячи з того розрахунку який надано позивачкою з врахуванням рівності участі обох батьків в утриманні дитини. [PERSON], 1997р.н. перебуває на диспансерному обліку в КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 26» з 2014року, потребує тривалого медикаментозного лікування, встановлений діагноз артеріальна гіпертензія, лабільна стадія; міопія слабого ступеню обох очей, вегетативна дисфункція пубертатного періоду, ожиріння, дискінезія жовчо-виводних шляхів, що підтверджується відповіддю КЗОЗ «Харківська міська поліклініка № 26» № 1727 від 01.10.2015р. [PERSON] сплачує комунальні послуги, що підтверджується відповідними квитанціями, має хронічні захворювання та перебуває на диспансерному обліку з 2005р., для підтримання стану здоров*я свого та сина несе витрати, пов*язані з придбанням медичних препаратів, окулярів, що підтверджується копіями чеків, сплачує витрати, пов*язані з професійним навчанням сина відповідно до копії квитанції про сплату за робочу спеціальність, а також додаткові витрати у вигляді оплати відвідування секції по тенісу, придання канцелярського приладдя. Відповідач є військовим пенсіонером, не є інвалідом або особою яка за своїм фізичним станом не здатна працювати. Надані у письмовому вигляді заперечення відповідача про те, що він має на утриманні свою непрацездатну дружину, яка є інвалідом 2 групи за станом здоров*я суд не приймає до уваги при вирішенні питання про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчатися, оскільки таку матеріальну допомогу відповідач може надавати, тому як жодного доказу про неможливість сплати ним аліментів до суду не надав, окрім того, надана довідка МСЕК свідчить про встановлення інвалідності в строк до 01.09.2015р. Таким чином, суд стягує з відповідача на користь 3-ї особи аліменти в розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача щомісячно на утримання [PERSON] до закінчення терміну навчання. Що стосується вимог позивача [PERSON], то в даній частині суд відмовляє останній в їх задоволенні, оскільки позов пред*явлено самим сином, який продовжує навчання,та подвійне стягнення аліментів не передбачено діючим законодавством. Відповідач [PERSON] не довів суду, що він не має можливості сплачувати аліменти на утримання сина до закінчення його навчання, доводи про те, що позивач передала спільну квартиру в м. Охтирка в оренду певними доказами не підтверджено, дані факти позивач спростувала. Відповідно до ст. 88 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 243,60грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved