Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-16 00:00:00

11 листопада 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до територіальної громади Межівської селищної ради Межівського району Дніпропетровської області про визнання права власності на житловий будинок в порядку набувальної давності. В обґрунтування позову остання зазначила, що згідно її паспортних даних 18 грудня 1978 року вона зареєстрована у житловому будинку, який розташований по вул. Заводській, 93 в смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області. Весь час з моменту реєстрації у будинку, тобто більше 36 років вона проживає у вказаному житловому будинку, займається домашнім господарством, доглядає за будинком та утримує його, постійно робить у ньому поточний та капітальний ремонт, а відсутність правовстановлюючих документів не дає можливості належним чином розпоряджатися ним. Позивачка просить суд визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок та господарські будівлі, які розташовані за адресою: 52900 Дніпропетровська область Межівський район смт. Межова вул. Заводська, буд. 93. В судовому засіданні позивачка свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Представник відповідача територіальної громади Межівської селищної ради в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи в його відсутність. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків [PERSON] та [PERSON], дослідивши зібрані у справі докази, вважає, що позов підлягає задоволенню. В житловому будинку, розташованому за адресою: смт. Межова вул. Заводська, 93 Межівський район Дніпропетровська область 18 грудня 1978 року зареєстрована і проживає [PERSON], що підтверджується копією паспорту останньої зі штампом на сторінці № 11 (а.с.4). Технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок № 93 по вул. Заводській смт. Межова Межівського району Дніпропетровської області виданий на імя [PERSON] (а.с.5). З 18 грудня 1978 року і до цього часу, а саме більше 36-ти років [PERSON] проживає у вказаному житловому будинку, займається домашнім господарством, проводить ремонтні роботи, підтримує домоволодіння у належному стані. У відповідність до ч.1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10 років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Пунктами 11 та 12 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що ураховуючи положення пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК про те, що правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року. При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю.

Outcome: approved