Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-28 00:00:00

10 серпня 2021 року позивач звернулася до суду з вказаною позовною заявою, обґрунтовуючи її тим, що 11 травня 2019 року вона уклала шлюб з відповідачем, який був зареєстрований Вишгородським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис №114. Від шлюбу дітей не мають. Спільне подружнє життя у них не склалося, оскільки під час сумісного проживання у них часто виникали сварки на ґрунті не розуміння і не бажання розуміти один одного, що призвело до розпаду сім`ї. З березня вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Збереження сім`ї неможливо, шлюб існує формально, у зв`язку з чим просить розірвати укладений між ними шлюб. Після виконання судом вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою суду від 28 серпня 2021 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження. Розгляд справи призначено на 29 вересня 2021 року. У судовому засіданні позивач підтримала позовну заяву та наполягала на розірванні шлюбу. Зазначила, що час для примирення не потрібен, оскільки наразі вона проживає з іншим чоловіком та їй відомо про наявність у [PERSON] іншої жінки, з якою він проживає. Відповідач заперечив проти розірвання шлюбу, зазначивши, що хоче примиритися з дружиною та зберегти родину. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11 травня 2019 року, актовий запис № 114. Від шлюбу дітей не мають. Як зазначає позивач, спільне подружнє життя у них не склалося, оскільки під час сумісного проживання у них часто виникали сварким на ґрунті не розуміння і не бажання розуміти один одного, що призвело до розпаду сім`ї. З березня 2021 року вони не проживають разом, не ведуть спільного господарства та не підтримують сімейно-шлюбні відносини. Також, вона проживає з іншим чоловіком, а тому бажає розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб. Відповідно до статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-якої обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, який виявив прояв з власної ініціативи, з поваги до себе. Позивач скористалася даним правом та звернулася до суду з цим позовом, наполягає на розірванні шлюбу. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до статті 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Згідно частиною третьою статті 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе та суперечитиме інтересам позивача.

Outcome: approved