Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

11 жовтня 2016 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивачка просить розірвати шлюб з відповідачем. Позовні вимоги обґрунтовувались тим, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 25 січня 2000 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, актовий запис № 8. Від спільного шлюбу в них народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Причиною звернення до суду з даним позовом про розлучення стало те, що незважаючи на тривалий час їх шлюбу та наявність трьох спільних дітей, подружжя так і не знайшли спільного взаєморозуміння. У судове засідання позивачка та відповідач не з'явилися, подавши заяви про розгляд справи за їх відсутністю та розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, підстави позовних вимог вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи встановлено, що згідно свідоцтва про одруження, виданого 25 січня 2000 року відділом РАГС Славутицького міськвиконкому Київської області, Україна, копія якого долучена до справи, [PERSON] та [PERSON] 25 січня 2000 року зареєстрували шлюб, про що був здійснений актовий запис № 8. Після укладення шлюбу присвоєні прізвища: чоловіку [PERSON], дружині [PERSON]. Під час шлюбу у сторін народилося троє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, що підтверджено копіями свідоцтв про народження, які залишились проживати з позивачкою. З метою матеріального забезпечення дітей позивачка буде звертатися з позовом до суду про стягнення з відповідача аліментів на дітей. Як вбачається із змісту позовної заяви, спільне сімейне життя у позивачки та відповідача не склалося в зв'язку з різними поглядами на сімейне життя, подружні права та обов'язки. За час спільного проживання мали місце систематичні факти подружньої зради. Позивачка втратила довіру до свого чоловіка і це призвело до того, що сторони стали відчувати себе чужими людьми. Чоловік живе своїми інтересами, позивачка не відчуває від нього любові до себе та поваги як до своєї дружини. Крім того, мали місце непоодинокі випадки, коли відповідач приховував від сім'ї свої доходи. Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 2 ст. 18, п. 3 ст. 51, ч. 3 ст. 56, ч. 1 ст. 110 СК України дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред'явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним з подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що за час сімейного життя у сторін склалася обстановка, що виключає можливість спільного проживання, почуття любові один до одного між сторонами втрачено. Примирення між подружжям та збереження сім'ї неможливо. За таких обставин суд дійшов до висновку, що сім'я розпалася остаточно, а шлюб існує формально, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивачки. Враховуючи відсутність обставин, що перешкоджають розірванню шлюбу, передбачених ч. 2 ст. 110 СК України, суд вважає за необхідне позов про розірвання шлюбу задовольнити, оскільки позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що не суперечать закону та не порушують права інших осіб. Як вбачається з позовної заяви, питання поділу майна, набутого сторонами за час шлюбу, буде вирішуватися між сторонами за обопільною згодою, при наявності спору - в судовому порядку. У відповідності до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно письмової заяви позивачки після розірвання шлюбу вона бажає відновити своє дошлюбне прізвище [PERSON]. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved