Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-04 00:00:00

10.08.2018 року [PERSON] звернулася до Придніпровського районного суду міста Черкаси з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON]. При цьому посилалася на те, що з 01.10.2014 року по квітень 2017 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем. Сторони є батьками [PERSON], [INFO]. На даний час відповідач проживає окремо та не надає добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини. А тому просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно починаючи з дня предявлення позову і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 28.08.2018 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Сторонам встановлено строк для подачі заяв по суті справи. У визначений судом строк відповідач відзив на позов не подав. У судове засідання позивач надала заяву в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Додатково повідомила, що на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, єдиним джерелом її доходів є соціальні допомоги в розмірі 3400 грн. на місяць, окрім сина [PERSON] на її утриманні перебуває донька Кіра, [INFO]. Стан здоровя її та дітей задовільний. Наскільки їй відомо відповідач є працездатним, інших осіб на його утриманні немає. При цьому просила розглянути справу без її участі, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала. Відповідач в судове засідання не зявився, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Причини неявки суду не відомі. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача [PERSON] повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не зявився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. \~ \~ \~ \~ Суд оголосивши заяву позивача, дослідивши письмові докази встановив наступні обставини та відповідні їх правовідносини. Сторони є батьками [PERSON], [INFO] (а.с. 7). Згідно довідки КП «Соснівська СУБ» ЧМР № 1516 від 06.08.2018 року, - [PERSON], [INFO] зареєстрований за адресою [ADDRESS] разом з матірю [PERSON] (а.с. 9). Згідно із ч. 1ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За таких обставин [PERSON] зобовязаний утримувати свого сина до досягнення ним повноліття. Враховуючи, що відповідач проживає окремо від дитини, а фактично піклуванням дитини займається позивачка, то вона має право на отримання від відповідача аліментів на утримання їх спільної дитини. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. З урахуванням обставин встановлених під час судового розгляду та вимог ст. 182-184 СК України суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини підлягають задоволенню та необхідно визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню із [PERSON] на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму встановленого законом для дитини відповідного віку, починаючи з 07.08.2018 року (дата звернення до суду з позовом) і до 26.10.2033 року, тобто до повноліття [PERSON] . Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, судові витрати підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складаються із судового збору, розмір якого відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» складає 704,80 грн. У відповідності зі ст. 430 ч.1 п.1 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 180-183, 184, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 12, 13, 81, 89, 141, 263-266, 273, 280, 284, 353, 430 ЦПК України, суд

Outcome: approved