Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-30 00:00:00

10.10.2017 року до суду звернулася з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В позовній заяві в обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що 29.04.2014 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, про що свідчить свідоцтво про шлюб № 138625 від 29.04.2014 року, видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Далі в позові зазначила, що спільне життя з відповідачем не склалося, тому що вони не змогли досягти порозуміння, відносини стали нестерпними, постійні сварки призвели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Почуття любові, довіри та поваги між ними зникли, за таких обставин вважає, що подальше спільне життя суперечитиме їхнім інтересам, збереження шлюбу не має сенсу. Відповідач проживає в Молдові, спільне господарство не ведеться, донька проживає разом з нею і перебуває на повному її утриманні. Прохає розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON], [INFO], зареєстрований 29.04.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 32. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, суду пояснила, що з серпня 2016 року між нею та відповідачем фактично припинилися шлюбні відносини. Відповідач постійно перебував на заробітках, потім взагалі поїхав у Молдову до своїх батьків. Будь-якої допомоги щодо утримання сімї відповідач їй не надав. Прохала суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище «Карташова». Судові витрати покласти на неї. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про час і місце його проведення повідомлений належним чином, засобами електронного зв'язку повідомив про те, що до суду з'явитися не може, так як перебуває в іншій країні. Надав суду нотаріально завірену заяву, в якій позовні вимоги визнав, прохав розглядати справу без його участі, вважав недоцільне надання строку на примирення (а.с.7-9,15). Виходячи з наведеного, а також положень ч. 2 ст.158 ЦПК України, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання за відсутності сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши доводи позивача вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Згідно ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Стаття 11 ЦПК України передбачає, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між сторонами укладено 29 квітня 2014 року та зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 32, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області, серії І-ЖС № 138625 від 29.04.2014 року (а.с.6). Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-ЖС № 251742, виданого 08.05.2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Василівського районного управління юстиції у Запорізькій області (а.с. 6 на звороті). З матеріалів справи та з пояснень позивача вбачається, що подружні відносини між [PERSON] та [PERSON] фактично припинилися з серпня 2016 року. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Відповідач зазначені обставини по справі не оспорював, фактично їх визнав в своїй письмовій заяві, тому у відповідності до ч.1 ст. 61 ЦПК України такі обставини не підлягають доказуванню. Спору про поділ спільного майна подружжя та місце проживання спільної дитини між сторонами на час розгляду даної справи немає. Відповідно до ч.1 ст. 55 СК України дружина та чоловік повинні піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч.2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно положень ст. 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Сторони не виявили бажання зберегти подружні відносини, заперечували проти надання строку для примирення. За такої сукупності обставин у справі, суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам одного з подружжя. Згідно ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Визнання відповідачем [PERSON] пред'явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Суд вважає, що шлюб підлягає розірванню, так як сімейні відносини не склалися з вини сторін, які в порушення вимог ч.1 ст. 55 СК України перестали піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, в позові та в судовому засіданні прохала залишити його їй для подальшого іменування. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Позивач просила судові витрати залишити за нею.

Outcome: approved