Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-29 00:00:00

10.08.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] та третьої особи [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У заяві позивач зазначив, що є власником 45/100 часток житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд по вул.Біла,45 в м.Миколаєві відповідно до договору довічного утримання від 16.05.2008 року. Крім нього, співвласником зазначеного житлового будинку з відповідною часткою господарських споруд у розмірі 55/100 часток є [PERSON] У вказаному житловому будинку зареєстрована відповідач [PERSON], яка з 2016 року не проживає в даному житловому будинку, будь-які її речі у будинку відсутні. Посилаючись на вищезазначене, просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування вищезазначеним житловим будинком. 16.08.2017 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити. у судове засідання позивач [PERSON] не зявився. У судове засідання відповідач [PERSON] не зявилася, причину неявки суду не повідомила, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Третя особа, [PERSON] у судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Вислухавши пояснення представника позивача, третьої особи, показання свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору довічного утримання (догляду) від 16.05.2008 року, [PERSON] є власником 45/100 частки житлового будинку з відповідною часткою господарських та побутових будівель та споруд по вул.Біла,45 в м.Миколаєві. Згідно довідки №585 від 09.08.2017 року виданої Адміністрацією Заводського району Миколаївської міської ради в 45/100 частко житлового будинку по вул. Біла,45 в м.Миколаєві зареєстровані двоє осіб: [PERSON] та [PERSON]. Також встановлено, що відповідач у спірній квартирі не проживає з січня 2016 року, що підтверджується актом про не проживання від 24.07.2017 року, не сплачує комунальні послуги та квартплату, не бере участі в ремонті житлового будинку, не зберігає свого особистого майна, звязок з житловим будинком втратив. Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України, особа може бути визнана такою, що втратила право на користування жилим приміщенням за умови її відсутності понад 6 місяців без поважних причин, за виключенням випадків, передбачених частиною 3 цієї норми. Таким чином, у звязку з тим, що відповідач не проживає у вищезазначеному житловому будинку більше шести місяців без поважних причин, суд вважає її такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком №45 по вул. Біла в м.Миколаєві. На підставі викладеного,

Outcome: approved