Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-24 00:00:00

10 жовтня 2016 року на адресу Слов'янського міськрайонного суду Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] - [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька. В обґрунтування своїх вимог вона посилається на те, що з вони з відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, 01 грудня 2015 року у них народилася дитина - донька [PERSON] - [PERSON]. Відповідач зареєстрований батьком дитини. 15 липня 2015 року шлюб між нею і відповідачем розірвано. Дитина залишилася проживати зі нею та знаходиться на її вихованні і утриманні. В липні 2014 року в звязку з бойовими діями на Сході України вона виїхала з міста Горлівка і мешкаю в м. Словянську, та проживаю з дітьми в орендованій квартирі. Відповідач залишився проживати в місті Горлівка. Крім доньки, [PERSON], вона має на вихованні ще двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Донька [PERSON] страждає хронічним захворюванням: обструктивний бронхіт. В осінній період це захворювання загострюється, в звязку з чим, необхідно в цей період перебування дитини в умовах низькій вологості повітря. У м. Москва мешкає її брат [PERSON], у якого вона зможе тимчасово пожити. Однак вона змушена виїхати до Москви з усіма трьома дітьми, в том числі з [PERSON] - [PERSON], яка знаходиться на грудному вигодовуванні. Відповідач, батько дитини [PERSON] [PERSON], на теперішній час проживає в м. Горлівка, на окупованій частині України, не дає своєї згоди на її виїзд за кордон. Просить суд надати дозвіл на тимчасовий виїзд строком на три місяці до 15 січня 2017 року дитини [PERSON] [PERSON], [INFO], до Російської Федерації, в супроводі матері [PERSON] [PERSON], без згоди батька дитини [PERSON] [PERSON], та допустити негайне виконання рішення суду. Позивач [PERSON] - [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином. 25 жовтня 2016 року до суду надала Заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити, справу розглянути у її відсутності, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі (а.с.18). Відповідач [PERSON] [PERSON] про дату та час розгляду справи повідомлений належним чином. 25 жовтня 2016 року до суду надав Заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі проти їх задоволення не заперечує (а.с.22). Представник третьої особи: Орган опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області, в судове засідання не з'явився, однак від голови Словянської міської ради Донецької області до суду надійшла заява, в якій просять розглянути справу у відсутності представника Органу опіки та піклування Словянської міської ради Донецької області, рішення просили винести на розсуд суду (а.с.19). Суд, розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] [PERSON] до [PERSON] - [PERSON] про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька та звернення рішення суду до негайного виконання, підлягають частковому задоволенню з огляду на їх законність та обґрунтованість. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] - [PERSON] .Г.Ю. та [PERSON] - [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який 15 липня 2015 року було розірвано, про що свідчить штамп у паспорті громадянина України, [PERSON] - [PERSON], серії ВК№935864, виданого 21 серпня 2012 року Центрально - Міським РВ у м. Горлівці ГУ ДМС України в Донецькій області (а.с.12). Відповідно до Свідоцтва про народження, [PERSON] [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є [PERSON] - [PERSON] та [PERSON] [PERSON] (а.с.3). Відповідно до Свідоцтва про народження, та витягу про реєстрацію народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є [PERSON], батько [PERSON], записаний зі слів матері, відповідно до ст.135 Сімейного Кодексу України (а.с.6,9). Відповідно до Свідоцтва про народження, та витягу про реєстрацію народження [PERSON], [INFO], вбачається, що її батьками є [PERSON], батько [PERSON], записаний зі слів матері, відповідно до ст.135 Сімейного Кодексу України (а.с.7-8). З виписки із медичної картки стаціонарного хворого КЛПЗ «Міська дитяча лікарня», від 09 березня 2016 року, вбачається, що [PERSON], [INFO], проходила стаціонарне лікування гострого обструктивного бронхіту (а.с. 4-5). Статтею\~\~ 313 Цивільного Кодексу України\~визначено, що фізична особа, яка не досягла шістнадцяти років, має право на виїзд за межі України лише за згодою батьків (усиновлювачів), піклувальників та в їхньому супроводі або в супроводі осіб, які уповноважені ними. Водночас фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в'їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв'язання спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України та в'їзду в Україну громадян України». У відповідності з абзацами 1, 2 частини 2\~статті 4 Закону України «Про порядок виїзду з України і в'їзду в Україну громадян України»\~оформлення проїзного документа дитини провадиться на підставі нотаріально засвідченого клопотання батьків або законних представників батьків чи дітей у разі потреби самостійного виїзду неповнолітнього за кордон. За відсутності згоди одного з батьків виїзд неповнолітнього громадянина України за кордон може бути дозволено на підставі рішення суду. Відповідно до пункту 4 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених\~постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 р. № 57, виїзд з України громадян, які не досягли 16-річного віку, в супроводі одного з батьків або інших осіб, уповноважених одним з батьків за нотаріально посвідченою згодою, здійснюється за нотаріально посвідченою згодою другого з батьків із зазначенням у ній держави прямування та відповідного часового проміжку перебування у цій державі, якщо другий з батьків відсутній у пункті пропуску; без нотаріально посвідченої згоди другого з батьків у разі пред'явлення документів або їх нотаріально засвідчених копій, зокрема, рішення суду про надання дозволу на виїзд з України громадянину, який не досяг 16-річного віку, без згоди та супроводу другого з батьків. У ст. 141 Сімейного кодексу України визначена рівність прав і обов'язків батьків відносно дитини Відповідно до ч. 2\~ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. У ст. ст.\~3,\~6 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради України 27.02.1991 року зазначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Відповідно до\~ст. 151 Сімейного Кодексу України\~батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини; батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства. Статтею 155 Сімейного кодексу України\~передбачено, що здійснення батьками своїх прав по виконанню обов'язків мають ґрунтуватися на повній повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 257 Сімейного кодексу України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Як встановлено в судовому засіданні сторони по справі є батьками неповнолітньої [PERSON] [PERSON], [INFO], яка проживає разом із позивачем [PERSON] - [PERSON], відповідач проживає в м. Горлівка, участі у вихованні та утриманні доньки не приймає. Проведення антитерористичної операції на території Донецької області триває. Позивач бажає тимчасово виїхати разом із малолітньою донькою за межі України і отримати на це офіційний дозвіл відповідача не має змоги. Суд вирішуючи позовні вимоги про дозволу надання тимчасового дозволу на виїзд дитини за межі України до 15 січня 2017 року, без згоди відповідача, враховує, що виїзд дитини за межі України сприятиме її всебічному та гармонійному розвитку, розширенню кругозору, спілкування з близькими родичами, тому відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, суд приходить до переконання, що вимоги позивачки в частині допущення негайного виконання рішення суду щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України, не підлягають задоволенню, оскільки ст. 367 ЦПК України має вичерпний перелік судових рішень, які виконуються негайно та у перелік яких не входить рішення суду щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України. На підставі наведеного,

Outcome: partial