overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-25 00:00:00

12.07.2016 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач свої вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з 14.08.2009 року. Від даного шлюбу народився син [PERSON], [INFO]. Дитина знаходиться на утриманні позивачки, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має можливість таку допомогу надавати, проживає окремо, уваги та часу вихованню сину не приділяє. Просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина у твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи від дня подачі позову і до досягнення ним повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, згідно поданої заяви просить проводити розгляд справи у її відсутності, зменшила позовні вимоги та просила стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 850 гривень щомісячно, позовні вимоги підтримала, просила суд їх задоволити, щодо винесення заочного рішення не заперечує Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день і час розгляду справи, причини неявки суду невідомі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У зв'язку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідача в порядку ст. 224 ЦПК України. Дослідивши докази в справі, суд прийшов до висновку, що позов підставний і підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно з рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.06.2016 року (а.с. 10) шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. З свідоцтва про народження [PERSON], [INFO], [NUMBER] від 21.08.2010 року (а.с. 9) вбачається, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. п. 1 ч. 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини. З письмових пояснень позивача [PERSON] суд встановив, що дитина перебуває на утриманні позивачки, проживає разом з нею, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина не надає, а тому суд вважає за правильне позов задовольнити та стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини в твердій грошовій сумі у розмірі по 850 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, а також судові витрати пов'язані з розглядом справи.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

12.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначала, що з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі з 22.12.2012 року. Від даного шлюбу в них народився син [PERSON] [INFO] Вказує, що шлюбні відносини із відповідачем припинені з березня 2016 року через несумісність характерів і взаємного непорозуміння, на грунті чого в сімї виникають постійні сварки і конфлікти. Вважає, що подальше подружнє життя неможливе. Шлюб носить формальний характер. На примирення не згодна. Майнового спору між ними немає. \~ \~ \~ \~Зважаючи на зазначені обставини, просила задовольнити позовні вимоги та після розірвання шлюбу залишити призвіще «Халаїмова». \~ \~ \~ \~В судове засідання позивачка та відповідач не зявились, надали суду заяви про слухання справи у їх відсутність. Позивачка позовні вимоги підтримала. Відповідач позовні вимоги визнав, не заперечував проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Із матеріалів справи вбачається, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 22.12.2012 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ФП №090881 від\~ 22.12.2012 року виданного відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського міськрайонного управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 414. Від шлюбу вони мають сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ФП № 184673 від 09.04.2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську реєстраційної служби Первомайського міськрайонного управління юстиції у Микоаївській області, актовий запис №195. Судом встановлено,\~\~ що причиною, яка спонукала позивача звернутися до суду з вказаним позовом є відсутність взаєморозуміння, втрата довіри, почуття любові і поваги один до одного. З березня 2016 року сторони шлюбні стосунки не підтримують, намірів до збереження сім'ї не приймають. За таких обставин, суд дійшов висновку, що шлюб носить формальний характер. Вважаючи, що позивачка довела обґрунтованість своїх вимог, тому позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої\~ сторони\~ понесені\~ нею і документально підтверджені судові витрати.\~ Якщо\~\~ позов\~\~ задоволено\~\~ частково,\~\~ судові\~\~ витрати присуджуються\~\~ позивачеві пропорційно\~ до\~ розміру\~ задоволених позовних вимог,\~ а відповідачеві -\~ пропорційно\~ до\~ тієї\~ частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-05 00:00:00

12.07.2016 року [PERSON]звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання дитини: сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття та на своє утримання до досягнення сина [PERSON], [INFO] трьох років, посилаючись на те, що з 14.06.2014р. зареєстровано шлюб з відповідачем, від спільного проживання у них народилися діти, батьком яких є відповідач, що підтверджується свідоцтвами про народженням дітей. Відповідач надавати матеріальну допомогу в добровільному порядку не бажає, тому позивач змушена звернутися до суду. Позивач та його представник - адвокат [PERSON] в судове пзасідання не зявилися, надали суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягають. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Оскільки відповідач позов визнав, відповідно до ст. 174 ч.4 ЦПК України, суд приймає визнання позову відповідачем, яке здійсненими судом заходами по перевірці на думку суду, не суперечить вимогам закону, позов є законним та для його задоволення маються всі законні підстави. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст. ст. 75 ч.2, 4, 80 ч.2, 180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання : сина [PERSON], [INFO] на користь матері дитини [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку(доходу) та аліменти в розмірі 1/4частини з усіх видів його заробітку(доходу),щомісячно, на користь матері дитини [PERSON] на її утримання до досягнення сином [PERSON], [INFO] трьох років. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.ст. 75, 80, 180, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-21 00:00:00

12.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, яким просить, стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку до досягнення ним повноліття, посилаючись на те, що з 23.11.1996року з відповідачем проживали у шлюбі, від спільного проживання у них народилася дитина, батьком якоїє відповідач, що підтверджується свідоцтвом про народження дитини. Відповідач надавати матеріальну допомогу на утримання дитинив добровільному порядку не бажає, тому позивач змушений звернутися до суду. Позивачка - [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, на позові наполягає. Відповідач - [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у свою відсутність, проти позову не заперечує. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задовольнити і відповідно до ст.180,182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача на утримання сина [PERSON], [INFO]., аліменти у розмірі 1/4частини з усіх видів заробітку. Судом встановлено, свідоцтвами про народження, свідоцтвом про шлюб, довідкою з місця проживання, що відповідач будучи батьком дітей, матеріальної допомоги не надає. На підставі ст.180,182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-26 00:00:00

12.07.2016 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про надання їй права на шлюб. В обґрунтування своєї заяви зазначила, що з [PERSON] тривалий час підтирумують теплі і щирі стосунки, мають почуття любові та поваги один до одного. Заявник на даний час вагітна від [PERSON] та мають намір офіційно зареєструвати шлюб, однак перешкодою є те, що [PERSON] не досягла встановленого законом шлюбного віку. В судовому засіданні заявник свої вимоги підтримала, просила заяву задовольнити, пояснила, що знайома з [PERSON] 11 місяців, разом проживають півроку, вагітна від нього. Заінтересована особа [PERSON] у судовому засіданні вимоги заявника підтримав, просив надати дозвіл на укладення шлюбу. Пояснив суду, що має намір створити з [PERSON] сім'ю, забезпечувати та виховувати спільну дитину. Про вік [PERSON] на час знайомства не знав. [PERSON] у судовому засіданні підтримала заяву доньки, просила надати дозвіл на шлюб. Представник органу опіки та піклування Новоград-Волинської міської ради не заперечувала проти задоволення заяви. Заслухавши у судовому засіданні пояснення заявника, заінтересованих осіб, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд встановив наступне. Відповідно до свідоцтва про народження серія І-ТП № 137008 виданого міським відділом РАЦС Новоград-Волинського МУЮ встановлено, що [PERSON] народилась 24.10.1999 року в м. Новоград-Волинський, Житомирської області. Згідно довідки № 36 від 16.05.2016 р., виданої КЗ «Центр первинної медико-санітарної допомоги Новоград-Волинського району», [PERSON] перебуває на 16-17 тижні вагітності. Відповідно до ст. 22, 23 Сімейного кодексу України шлюбний вік для чоловіків та жінок встановлюється у 18 років, право на шлюб мають особи, які досягли шлюбного віку. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Відповідно до ч. 2 ст. 23 Сімейного кодексу України, за заявою особи, яка досягла 16 років, за рішенням суду їй може бути надано право на шлюб, якщо буде встановлено, що це відповідає її інтересам. Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом, на момент подачі заяви та розгляду справи у суді заявник, яка досягла 16 років, тобто не досягла шлюбного віку. Обставини, які б перешкоджали перебувати в шлюбі - відсутні, а тому суд вважає, що укладення шлюбу відповідатиме інтересам сторін та їх спільної дитини. За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява про надання права на шлюб обґрунтована і підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-09 00:00:00

12.07.2016 року [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON], 18.11.2011р.н. З вересня 2015 року сторони припинили спільне проживання, шлюб фактично розпався і за час окремого проживання відповідач не цікавився дитиною, не брав участі в утриманні сина, хоча має можливість працювати і допомагати. Просила стягнути з відповідача на її користь на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі ? частини всіх видів заробітку щомісяця, починаючи стягнення від дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В судовому засіданні позивач позов підтримала, пояснила, що відповідач не цікавиться дитиною, не бере участі в матеріальному утриманні сина [PERSON], хоча має фізичну можливість працювати, як їй відомо, інших дітей та утриманців у нього немає. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не зявився з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений рекомендованою кореспонденцією завчасно, позов не оспорив, заяви про відкладення розгляду справи суду не надав. За таких обставин суд вважає можливим розглянути справу без участі відповідача та ухвалити відповідно до ст. 169 ч. 4, гл. 8 розд. 3 ЦПК України заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] народився 18 листопада 2011 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Дитина проживає з матірю та знаходиться на її утриманні. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд враховує пояснення позивача, викладені в позовній заяві щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини, платника аліментів, те, що відповідач фізично здоровий та має можливість працювати, інших утриманців не має. Також суд приймає до уваги можливості відповідача і потреби його неповнолітньої дитини, що обовязок утримувати дітей є обовязком обох її батьків, тому суд приходить до висновку, що сума в розмірі ? частки всіх видів заробітку (доходу) щомісяця, яка буде стягуватись як аліменти на сина [PERSON], 18.11.2011р.н., починаючи з 12.07.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, буде обґрунтованою та законною. Відповідач заперечень щодо визначення суми аліментів не подав. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 250 грн., а на користь держави слід стягнути судовий збір 551,20 грн. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України рішення суду слід допустити до негайного виконання в межах суми аліментного платежу за 1 місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

12.07.2016 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись у позовній заяві на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 06.08.2005 року, зареєстрованому в Самарському відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 263. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Через різні погляди на життя, між ними з 01 травня 2016 року були припинені шлюбні відносини, ведення спільного господарства, спільне мешкання. Зберігати шлюб з відповідачем вона не бажає, вважає, що збереження шлюбу не можливо, просить суд шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не зявилася, надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій не заперечував проти розірвання шлюбу. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.08.2005р., шлюб зареєстровано Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 263 (а.с.5). Від шлюбу мають одну неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 6). Також судом встановлено, що з 01.05.2016 року між сторонами по даній справі були фактично припинені подружні стосунки, ведення спільного господарства та спільне проживання через різні погляди на життя. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені з 01.05.2016 року, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-02 00:00:00

12.07.2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Слов'янської міської ради про визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. Відповідно до вимог ч.3 ст.209 ЦПК України, складання повного рішення може бути відкладено на строк не більше як пять днів з дня закінчення розгляду справи, але вступну і резолютивну частину суд має проголосити в тому самому засіданні, в якому закінчився розгляд справи. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-03 00:00:00

12.07.2016 року від позивачки до суду надійшов вищевказаний позов, у якому позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на утримання її з відповідачем дитини в твердій грошовій сумі в розмірі: 1000 грн. та на своє утримання до досягнення дитиною трирічного віку, аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі: 500 грн., посилаючись на ухилення відповідача від її та дитини утримання. У судовому засіданні позивачка позов підтримала і просила про його задоволення. Відповідач позов визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд у судовому засіданні встановив наступне. Відповідно до наявної в матеріалах справи, копії свідоцтва про народження від 22.05.2014 року, сторони мають дитину: [PERSON], [INFO]. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. З урахуванням положень ст. 182 СК України, матеріального становища відповідача, який не має регулярного заробітку, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на утримання неповнолітньої дитини до досягнення нею повноліття аліменти в розмірі: 1000 грн. щомісячно. Згідно з ч. 2 - ч. 4 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Якщо дитина має вади фізичного або психічного розвитку, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка до досягнення дитиною шести років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. З урахуванням положень ст. 182 СК України та матеріального становища відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі: 500 грн. щомісячно. Відповідач не надав суду конкретних правових доказів про те, що він не може сплачувати аліменти в розмірах, які визначені судом. За таких обставин, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позовні вимоги про стягнення аліментів задовольняються, а позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судових витрат, то відповідно до вимог ст. 88 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягають стягненню понесені по справі судові витрати пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-15 00:00:00

12.07.2016 року до Карлівського районного суду надійшла заява [PERSON], яка передана судді Жмурку П.Я. 15.08.2016 року, в якій [PERSON] просить суд повернути сплачений ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судовий збір при подачі позову до [PERSON] Заява вмотивована тим, що судом відмовлено у відкритті провадження за позовом ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» до [PERSON], отже є підстави для повернення сплаченого при подачі позову судового збору. Дослідивши заяву та додані до неї документи, суддя приходить до наступних висновків. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року, сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції. До заяви представника ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» долучено ухвалу судді Жмурка П.Я. від 23.05.2016 року, якою відмовлено у відкритті провадження за їхнім позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, а також платіжне доручення від 03.05.2016 року, виходячи з якого за подачу вказаного позову сплачено 1378 грн. судового збору. Враховуючи вищевикладене, сплачена сума судового збору може бути повернута позивачу.

Outcome: approved