overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-05 00:00:00

10 лютого 2021 року позивач звернувся до Першотравневого районного суду м.Чернівці з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилався на те, що з відповідачкою вони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1107. Під час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, подружнє життя не склалось через постійні суперечки, які негативно впливали на їхні стосунки та на психоемоційний стан дітей. Він неодноразово намагався налагодити відносини з дружиною та зберегти сім`ю, однак вказане позитивних результатів не дало. На даний\~час вони\~припинили подружні\~відносин та\~спільного господарства\~не ведуть. Вважає, що подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу неможливе та суперечить його інтересам. У зв`язку із тим, що шлюб носить тільки формальний характер, просив його розірвати. Розгляд справи відбувався у відсутність сторін, які в судове засідання не з`явилися. 23 березня 2021 року через канцелярію суду від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Також до суду від відповідачки [PERSON] надійшла заява, в якій вона просила розгляд справи провести у її відсутність. Не заперечувала щодо розірвання шлюбу. Враховуючи те, що у судове засідання учасники справи не з`явилися, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав: Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 15 липня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, про що зроблено актовий запис за №1107 (а.с.6). Під час перебування у шлюбі у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с.7-8). Спільне життя\~сторін не\~склалось через\~постійні суперечки.\~На даний\~час вони\~припинили подружні\~відносини та\~спільного господарства\~не ведуть. Таким чином, суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені. Враховуючи наведені вище обставини та фактичні взаємини сторін, суд приходить до висновку, що сім`я у сторін остаточно розпалась і зберегти її уже неможливо. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, враховуючи зазначені вище вимоги закону, спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-04 00:00:00

10 лютого 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 червня 2019 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 17 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. В установлений судом строк відповідач відзив на позов не подала. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позов визнала. Заслухавши пояснення позивача, відповідача та дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08 червня 2019 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 704 (а.с. 4). Сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить його інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, враховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-12 00:00:00

10 лютого 2021 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 08 червня 2016 року, мотивуючи позов тим, що спільне життя з відповідачем не склалося і шлюбні відносини між ними припинені. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 22 лютого 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. У встановлений судом строк відповідач відзив на позов не подав. Позивача у судове засідання не з`явилась, надіслала до суду клопотання про розгляд справи без її участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи по суті повідомлявся шляхом публікації оголошення про виклик на сайті судової влади. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам статті 280 ЦПК України. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08 червня 2016 року Чернігівським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем, про що зроблено відповідний актовий запис № 663 (а.с. 4). Від шлюбу дітей не має. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до положень частин третьої та четвертої статті 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно зі статтею 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу між сторонами суперечитиме їхнім інтересам, а тому шлюб підлягає розірванню, а позов - задоволенню. Крім того, у зв`язку із задоволенням позову, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-12 00:00:00

10 серпня 1985 року в м. Жмеринка помер батько позивача [PERSON]. Спадщину у вигляді 2/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями по вул. Менделєєва, 2 в м. Жмеринка після його смерті прийняла сестра позивача - [PERSON]. Крім цього, 05 серпня 2014 року померла [PERSON], яка за життя склала заповіт на користь [PERSON] і псля смерті якої відкрилась спадщина у виді квартири [ADDRESS]. Сестра позивача фактично прийняла спадщину, однак не встигнувши оформити свої спадкові права 01 грудня 2014 року померла. Позивач бажає прийняти спадщину після смерті сестри як спадкоємець за законом. Коли позивач звернулася до нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва про право власності на спадкове майно, їй було відмовлено у зв'язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на вищезазначене майно. На час відкриття спадщини разом зі спадкодавцем ніхто не проживав та не був зареєстрованим. Позивач просила визнати за нею право власності на зазначене майно в порядку спадкування за законом. Позивач в судове засідання не з'явилася. Від її представника надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Подав заяву, в якій визнав позов повністю та безумовно, не заперечував щодо винесення рішення у попередньому судовому засіданні та просив розглянути справу без його участі. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з ч.4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Згідно з ч.3 п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 червня 2009 р. Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції, у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Згідно з ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст.1262 цього ж Кодексу, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки він безумовно визнаний представником відповідача, це визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. В даному випадку в наявності є всі законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в попередньому судовому засіданні відповідно до вимог ст.174 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

10 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з матірю. Сімя з відповідачем розпалася. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надав заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 1996 року в Слов'янському відділі РАЦС, про що має місце актовий запис за №378. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-НО №046770, який народився 01.01.1998 року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за № 23 підтверджується, що його батьком являється [PERSON] Свідоцтвом про народження [PERSON] серії 1-НО №100614, яка народилася 15.10.2006 року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №477, підтверджується, що її батьком являється [PERSON] Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобовязані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-02 00:00:00

10 серпня 1996 року сторони зареєстрували шлюб. Від спільного життя сторони мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO]. Діти мешкають з матір'ю. Сім'я з відповідачем розпалася. В добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, хоча являється працездатним і в змозі надавати матеріальне забезпечення. Просить стягнути з нього аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів його доходів щомісячно до повноліття дітей. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала заяву про підтримку позову і розгляд справи у її відсутність. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав заяву про визнання позову і розгляд справи у його відсутність. Суд, дослідивши докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 10 серпня 1996 року в Слов'янському відділі РАЦС, про що має місце актовий запис за №378. Свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER], який народився [INFO] року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за № 23 підтверджується, що його батьком являється [PERSON] Свідоцтвом про народження [PERSON] [NUMBER], яка народилася [INFO] року, про що Дружківським відділом РАЦС зроблений актовий запис за №477, підтверджується, що її батьком являється [PERSON] Згідно з вимогами ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Суд вважає, що відповідач у змозі сплачувати аліменти, оскільки він являється працездатним, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має. Згідно зі ст.88 ЦПК України стягненню з відповідача підлягає судовий збір в сумі 243.60 грн. в Державний бюджет міста Дружківки. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-16 00:00:00

10 серпня 2003 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є неповнолітня донька [PERSON] , [INFO]. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами немає. Позивачка в ході судового засідання підтримала свої позовні вимоги. Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Заслухавши пояснення позивачки дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення сторони брати не бажають. З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору та спору про вихованні дітей між сторонами не має. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Виходячи з матеріалів справи суд вважає, залишити проживати неповнолітню доньку [PERSON] з позивачкою. При подані позову позивачка сплатила судовій збір, вини відповідача у поданні позову не має, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України судові витрати розподілу не підлягають.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

10 серпня 2005 р. подружжя [PERSON] та [PERSON] склали спільний заповіт, яким заповіли все своє майно [PERSON] 10 січня 2013р. померла [PERSON]. В листопаді 2015р. позивачка дізналася, що [PERSON] має намір продати майно, яке є об'єктом спільного заповіту подружжя. 23 грудня 2015р. позивачка звернулася в Золочівську державну нотаріальну контору з заявою у якій просила накласти заборону на відчуження майна, що зазначене у спільному заповіті подружжя Сидор. 28.12.2015р. нотконтора повідомила її про те, що до них поступила копія заяви [PERSON] про скасування заповіту, а тому відпала потреба у накладенні заборони на майно зазначене у заповіті. Вважає, що відмова від спільного заповіту подружжя можливе до того моменту, поки живі чоловік та дружина. Отже, після смерті одного з подружжя, другий з них не має права скасувати чи змінити заповіт. Тому просить скасувати заяву від 24 грудня 2015 р. якою відповідач [PERSON] скасував спільний заповіт подружжя. В суд надійшла заява представника позивача [PERSON] адвоката [PERSON] в якій просять суд справу розглянути у їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі, та задоволити позов. Відповідач [PERSON] надіслав в судове засідання заяву відповідно до якої просить суд справу розглядати без нього. Просить скасувати заяву від 24 грудня 2015р. про скасування спільного заповіту подружжя, тобто визнав позов [PERSON]. Представник Куровицької сільської ради, також подали суду заяву у якій просили справу розглядати у їх відсутності. Позовну заяву вони визнають у повному обсязі. Оцінивши докази в їх сукупності суд доходить переконання, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Крім повного визнання позову відповідачами [PERSON] та представником Куровицької сільської ради, позов підтверджується такими документами. Заповітом від 10 серпня 2005 року [PERSON] та [PERSON] все своє майно заповіли [PERSON]. З копії свідоцтва про одруження вбачається, що [PERSON] та [PERSON]перебували в шлюбі з 05.11.1959року. Копією свідоцтва про смерть стверджується, що [PERSON] померла 10.01.2013р.. Як вбачається з копії листа Золочівської держнотконтори № 1968 від 28.12.2015р. [PERSON] було відмовлено у накладенні заборони на відчуження майна, зазначеного у заповіті, так як поступила копія заяви [PERSON] про скасування заповіту. З копії листа Куровицької сільської ради Золочівського району № 9 від 12.01.2016р. видно, що [PERSON] було повідомлено, що 24 грудня 2015 р. [PERSON] скасував заповіт, що був складений ним та його дружиною. Згідно ч.3 ст.1243 ЦК України за життя дружини та чоловіка кожен з них має право відмовитися від спільного заповіту. Така відмова підлягає нотаріальному посвідченню. Отже, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] відмовляється від заяви, що зроблена ним 24 грудня 2015р., та і до того така заява є незаконною відповідно до вимог ч.3 ст. 1243 ЦК України, тому таку заяву слід скасувати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-13 00:00:00

10 серпня 2006 року ПАТ КБ «Приватбанк» уклало з [PERSON] договір, яким надало їй кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. В подальшому ліміт кредитування було збільшено. Посилаючись на те, що [PERSON] має заборгованість за кредитом в сумі 5990 грн. 52 коп., за відсотками в сумі 26562 грн. 71 коп., у зв'язку з чим їй було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) і 1627 грн. 66 коп. штрафу (процентна складова), ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом про стягнення з неї цих коштів. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов повністю. Відповідачка в судове засідання не з'явилась, хоча про час і місце розгляду справи була повідомлена. Суд вважає, що позов підлягає до задоволення з таких підстав. Як встановлено з оглянутої судом заяви [PERSON] від 10 серпня 2006 року (яка разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає договір з позивачем про надання банківських послуг), відповідачці було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на суму 1000 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% річних, який вона повинна була гасити щомісячними платежами в розмірі 7% від суми заборгованості. На підставі заяви [PERSON] було видано платіжну картку № [NUMBER]. Як вбачається з розрахунку заборгованості, після збільшення ліміту кредитування на підставі п.п. 3.3, 5.3 умов і правил надання банківських послуг остаточно [PERSON] заборгувала банку 5990 грн. 52 коп. кредиту. Крім того, вона має заборгованість за відсотками в сумі 26562 грн. 71 коп. У відповідності до п. 8.6 умов і правил надання банківських послуг при порушенні строків платежів по будь-якому грошовому зобов'язанню більш ніж на 120 днів, позичальник повинен сплатити штраф в розмірі 500 грн. + 5% від суми позову. В зв'язку з цим [PERSON] було нараховано 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 1627 грн. 66 коп. штрафу (процентна складова). Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу. На підставі наведеного і ст.ст. 526, 1049 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-25 00:00:00

10 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб. Від шлюбу є малолітній син [PERSON] , [INFO]. Позивачка посилаючись те, що вона з відповідачем спільно більше не проживає, сімейні відносини не підтримують. Майнового спору та спору про вихованні дитини між сторонами немає . Позивачка в ході судового засіданні свої позовні вимоги підтримала . Відповідач до суду повторно не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи . Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Сторони спільне проживання припинили, строк на примирення позивачка брати не бажає, фактично сім'я розпалася у квітні 2014 року. З пояснень сторін позов про розподіл майна до суду не надавали. Майнового спору між сторонами не має, з урахуванням того, що сторони спільно не проживають тривалий час суд. вважає не доцільним надання строку для примирення. При таких обставинах суд приходить до висновку, що сімя розпалася остаточно, зберегти її неможливо. Майнового спору між сторонами не має. Виходячи з матеріалів справи, матеріального та сімейного становища сторін, суд вважає, можливим залишити проживати малолітнього сина [PERSON], [INFO] з позивачкою. При подані позову позивач сплатив судовій збір, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований, а тому відповідно до ст.88 ЦПК України необхідно з відповідача на користь позивачки стягнути судові витрати в розмірі 243 грн. 60 к.

Outcome: approved