Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

12 березня 2020 року позивачка [PERSON] звернулася\~ до\~суду з\~позовом до\~ [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 14 лютого 1990 року зареєструвала шлюб з відповідачем. Шлюб реєстрували у Дунаєвецькій селищній раді Дунаєвецького району, про що зроблено актовий запис №2. Від спільного проживання в подружжя немає неповнолітніх дітей. Спільне життя не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, що привело до того, що сім`я перестала існувати, припинили спільне ведення господарства. А тому, просить суд шлюб розірвати. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, однак надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує повністю так як сім`я розпалавсь остаточно, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся завчасно та належним чином, про що свідчать поштові повідомлення, причин неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи в судовому засіданні у його відсутності не подавав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що 14 лютого 1990 року сторони зареєстрували шлюб у Дунаєвецькій селищній раді Дунаєвецького району, про що зроблено актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від спільного проживання в подружжя немає неповнолітніх дітей. Відповідно до ст.112 СК України суд при розірванні шлюбу з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що спільне життя у сторін не склалось через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейні відносини та ведення спільного господарства, в результаті чого сторони припинили сімейні стосунки і спільне проживання в 1994 році. Враховуючи наведене, суд вважає, що оскільки сторони разом не проживають, миритися не бажають і їх шлюб носить формальний характер, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог\~ст.141 ЦПК України\~та враховуючи, що позивач [PERSON] звільнена від сплати судового збору як особа з інвалідністю другої групи, слід стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Outcome: approved