Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-17 00:00:00

11 листопада 2015 року [PERSON] звернувся у суд з позовом до Валківської міжрайонної прокуратури, Валківського РВ ГУМВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів), Державної казначейської служби України про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, який в подальшому уточнив та просив стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, на його користь матеріальну шкоду, завдану позивачу Валківською міжрайонною Прокуратурою Харківської області в розмірі 10 000 гривень, стягнути з Державного казначейства України за рахунок коштів Державного бюджету України, шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку, моральну шкоду, завдану позивачу Валківською міжрайонною прокуратурою Харківської області в розмірі 86 000 гривень. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилався на те, що 27 березня 2012 року Валківською міжрайонною прокуратурою Харківської області було порушено кримінальну справу № 33120022 за фактом привласнення грошових коштів резервного фонду обласного бюджету службовими особами ТОВ «ТВО «СХІДБУД» шляхом зловживання своїм службовим становищем за ознаками частини 2 статті 191 КК України. 28 березня 2012 року дану кримінальну справу було прийнято до свого провадження старшим слідчим Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області Власенком В.І. 30 березня 2012 року порушено кримінальну справу № 33120022 Д-1 за фактом внесення службовими особами ТОВ «ТВО «СХІДБУД» до офіційних документів з виконання капітального ремонту покрівлі ДНЗ «Перлинка» завідомо неправдивих даних щодо виконання необхідного об'єму робіт за ознаками складу злочину, передбаченого частиною1 статті 366 КК України, після чого справу передано до Валківського районного суду Харківської області. Восени 2013 року дану справу було повернуто на додатковий розгляд. Постановою слідчого Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області позивачу було обрано міру запобіжного заходу у вигляді підписки про невиїзд. Лише 08 жовтня 2015 року згідно отриманої відповіді на його скаргу від прокуратури йому стало відомо, що 26 січня 2014 року слідчим Валківського РВ на підставі матеріалів кримінальної справи № 33120022 внесено відомості до ЄРДР за № 12014220240000044 за фактом замаху на привласнення грошових коштів та службового підроблення посадовими особами ТОВ «ТВО «СХІДБУД» за ознаками злочинів, передбачених частиною 2 статті 15, частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, а 25 квітня 2014 року на підставі постанови слідчого Валківського РВ кримінальне провадження закрито та раніше обраний стосовно нього запобіжний захід скасовано. Вважав, що його незаконно було притягнуто в якості обвинуваченого та під час досудового розслідування, на стадії порушення кримінальної справи відносно нього було обрано запобіжний захід - підписка про невиїзд, який починаючи з 2012 року не було знято протягом 2 років, навіть аж до 2015 року, так як йому не було повідомлено, що запобіжний захід було скасовано, оскільки будь-яку інформацію про стан справи йому відмовлялися надавати. Вказав, що внаслідок незаконного притягнення в якості обвинуваченого та тривалого перебування під підпискою про невиїзд, йому завдано значних душевних страждань, які виразилися, зокрема, в руйнуванні життєвих планів та соціальних зв'язків, втраті друзів, негативному впливі на честь, гідність та ділову репутацію. Рішенням Валківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2016 року позов [PERSON] задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, на користь [PERSON] моральну шкоду в розмірі 35000 гривень. В задоволенні позову про стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, на користь [PERSON] матеріальної шкоди в розмірі 10000 гривень - відмовлено. Не погодившись з вказаним рішенням, керівником Дергачівської місцевої прокуратури та [PERSON] подані апеляційні скарги. В апеляційній скарзі керівник Дергачівської місцевої прокуратури просить скасувати рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог, у цій частині ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову [PERSON] повністю. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилався на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з'ясування обставин справи щодо висновку про факт протиправності дій відповідачів, наявності шкоди, причинного зв'язку між ними. В апеляційній скарзі [PERSON], посилаючись на неповне з'ясування судом першої інстанції обставин по справі, просить рішення Валківського районного суду Харківської області від 01 листопада 2016 року змінити, збільшивши розмір стягнутої моральної шкоди з державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного рахунку Державної казначейської служби України, призначеного для відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду, на користь [PERSON] з 35 000 гривень на 79 806,45 гривень. Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційних скарг, вважає, що скарга [PERSON] задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга Дергачівської місцевої прокуратури підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи доводи сторін, суд першої інстанції забезпечив сторонам рівні можливості щодо надання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, сприяв всебічному і повному з'ясуванню обставин справи і вирішив справу на засадах змагальності. Задовольняючи частково позовні вимоги [PERSON], суд першої інстанції виходив з положень статей 1176 ЦК України, статей 2, 3, 13 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», та вважав, що перебування [PERSON] під підпискою про невиїзд по кримінальній справі, у якій його вина не доведена, завдало позивачу моральних страждань, призвело до порушення його нормальних життєвих зв'язків, вплинуло на рівень його репутації та авторитету, вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому суд першої інстанції виходив з того, що незаконне кримінальне переслідування позивача тривало з 11 червня 2012 року по 25 квітня 2014 року, тобто 22 місяці 14 днів. З таким висновком суду першої інстанції, апеляційний суд в повному обсязі погодитися не може з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що постановою Валківського міжрайонного прокурора Харківської області від 27 березня 2012 року порушено кримінальну справу № 33120022 за фактом привласнення грошових коштів резервного фонду обласного бюджету службовими особами ТОВ «ТВО «Східбуд» шляхом зловживання своїм службовим становищем за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 2 статті 191 КК України. Відповідно до постанови Валківського міжрайонного прокурора Харківської області від 30 березня 2012 року порушено кримінальну справу за фактом внесення службовими особами ТОВ «ТВО «Східбуд» до офіційних документів - довідки про вартість виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року, акту № 1 приймання виконаних будівельних робіт за грудень 2011 року та іншої облікової контрольної документації з виконання капітального ремонту покрівлі ДНЗ «Перлинка» завідомо неправдивих даних щодо виконання необхідного об'єму робіт за ознаками складу злочину, передбаченого частиною 1 статті 366 КК України. Відносно директора ТОВ «ТВО «Східбуд» [PERSON] порушено кримінальну справу ознаками складу злочинів, передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України згідно постанови слідчого Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області від 11 червня 2012 року. Постановою слідчого Валківської міжрайонної прокуратури Харківської області від 16 липня 2012 року щодо [PERSON] обрано запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд з постійного місця проживання, про що 17 липня 2012 року було оголошено [PERSON] 23 жовтня 2012 року Валківським міжрайонним прокурором Харківської області відносно [PERSON] затверджено обвинувальний висновок у вчиненні злочинів, передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України, а кримінальну справу передано до суду. Постановою Валківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2013 року кримінальну справу повернуто прокурору для проведення додаткового розслідування. За фактом зловживання своїм службовим становищем, заволодіння грошовими коштами резервного фонду обласного бюджету розпочато кримінальне провадження №12014220140000044 від 26 січня 2014 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за частиною 2 статті 15, частиною 1 статті 191 КК України. За фактом внесення [PERSON] завідомо неправдивих даних до актів приймання виправних робіт № 1 за грудень 2011 року розпочато кримінальне провадження №12014220240000193 від 14 квітня 2014 року, внесене до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань за частиною 1 статті 366 КК України. 25 квітня 2014 року згідно постанови слідчого СВ Валківського РВ ГУ МВС України в Харківській області (з обслуговування Валківського та Коломацького районів) кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 12014220140000044 від 26 січня 2014 року, закрито в зв'язку з відсутністю у діянні складу кримінальних правопорушень, передбачених частиною 2 статті 191, частиною 1 статті 366 КК України. Запобіжний захід у вигляді підписки про невиїзд, обраний під час досудового розслідування кримінальної справи № 33120022 у відношенні [PERSON] - скасовано. Статтею 1176 ЦК України передбачено відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органами дізнання, попереднього ( досудового) слідства, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, порядок та розмір сум відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду регулює Закон України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01 грудня 1994 року. Відповідно до положень частини 3 статті 10 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з вимогами статей 57-60 ЦПК України засобами доказування в цивільній справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Кожна сторона має довести ті обставини, на які посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність у позивача права на відшкодування шкоди відповідно до положень статті 1176 ЦК України та Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» від 01грудня 1994 року . Колегія суддів вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження заявлених вимог щодо відшкодування завданої йому моральної шкоди внаслідок незаконних дій органів досудового розслідування та прокуратури, тому доводи Дергачівської місцевої прокуратури, викладені в апеляційній скарзі, з цього приводу є безпідставними. Разом з цим, апеляційний суд дійшов висновку про те, що незаконне кримінальне переслідування позивача тривало з 16 липня 2012 року (дата обрання запобіжного заходу [PERSON].) по 25 квітня 2014 року (дата закриття кримінального провадження), тобто 21 місяць 20 днів, у зв'язку з чим сума моральної шкоди, стягненої на користь [PERSON] підлягає зменшенню, та не може становити менше 29 856,60 гривень (21 місяць х 1378 гривень = 28 938 гривень; 20 днів х 45,93 гривень = 918,60 гривень), та визначає її розмір у 30 000 гривень. З огляду на викладене, судова колегія вважає, що інші доводи апеляційних скарг суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи. За наслідками розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 309 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру суми, яка підлягає стягненню з Державного бюджету України на користь [PERSON] у відшкодування завданої моральної шкоди з 35 000 гривень до 30 000 гривень оскільки визнає, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи.

Outcome: partial