Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-17 00:00:00

12.04.2018 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, оскільки відповідно до заяви № б/н від 13.12.2013 року [PERSON] отримав кредит у розмірі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Банк свої зобов'язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредит у розмірі встановленому договором. Відповідач зобов'язання по укладеному кредитному договору не виконав у зв'язку з чим станом на 21.03.2018 року має заборгованість у розмірі 55736 грн. 33 коп., яка складається з 793,87 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3388,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 48423,73 грн. - заборгованість по пені; 500 грн. - штраф(фіксована частина); 2630,30 грн. - штраф (процентна складова), яку позивач просить стягнути з відповідача. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами. Відповідач відзив на позовну заяву із зазначенням заперечень та доказів, що підтверджують його відзив не надав. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Таким чином, дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договір та інші правочини. Судом встановлено, що 13.12.2013 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] укладено кредитний договір згідно з умовами якого останній отримав кредит в сумі 12000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Кредитний договір укладено шляхом підписання заяви позичальника, в якій зазначено, що він разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг (далі Умови та Правила), а також Тарифами складає між сторонами Договір про надання банківських послуг і позичальник з цими Умовами, Правилами і Тарифами повністю погоджується. [PERSON], взяті на себе зобов'язання не виконав, кредитні кошти своєчасно не повернув, внаслідок чого станом на 21.03.2018 року має заборгованість у розмірі 55736,33 грн., яка складається з 793,87 грн. - заборгованість за кредитом (тіло кредиту); 3388,43 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 48423,73 грн. - заборгованість по пені; 500 грн. - штраф(фіксована частина); 2630,30 грн. - штраф (процентна складова). Суд бере до уваги наступне. Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі (частина перша статті 1055 ЦК України). За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України). Із матеріалів справи вбачається, що між сторонами укладено кредитний договір шляхом підписання заяви позичальника, в якій указано, що вона разом з Умовами і Правилами надання банківських послуг, а також тарифами складає між сторонами Договір про надання банківських послуг. Пунктом 2.1.1.5.5. Витягу із Умов, які приєднані в додатках до позову, передбачено, що позичальник зобов'язується погашати заборгованість по кредиту, відсотків за його використання, на перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених даним Договором. Згідно пункту 2.1.1.5.6. цих Умов, у разі невиконання зобов'язань за Договором позичальник зобов'язується на вимогу Банку виконати зобов'язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та овердрафту), оплатити винагороди Банку. При порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов'язань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов'язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500,00 грн. + 5% від суми позову (пункт 2.1.1.7.6. Умов). Відповідно до пункту 2.1.1.12.6. Умов за користування кредитом і овердрафтом банк нараховує відсотки у розмірі, встановленому «Тарифами Банку» з розрахунку 365/366 календарних днів на рік. У випадку виникнення прострочених зобов'язань на суму від 100 грн., позичальник сплачує Банку пеню. Розмір нарахування пені зазначається у пунктах 2.1.1.12.6.1; 2.1.1.12.6.2. вказаних Умов. Частиною 1 ст. 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України). Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК. Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З розрахунку вбачається, що відповідач скористався кредитними коштами, але не виконав належним чином зобов'язання за кредитним договором № б/н від 13.12.2013 року у зв'язку із чим станом на 21.03.2018 року виникла заборгованість в сумі 55736,33 грн., яка складається з наступного: - заборгованості за кредитом 793,87 грн.; - заборгованості за відсотками 3388,43 грн.; - заборгованості за пенею та комісією 48423,73 грн.; та відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; - штраф (процентна складова) 2630,30 грн. Суд зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази які б підтверджували виконання зобов'язання [PERSON] перед Банком за кредитним договором б/н від 13.12.2013 року, що в свою чергу дає підставу вважати, що на день розгляду справи в суді зобов'язання відповідача перед Банком не виконано, а тому продовжують існувати цивільні правовідносини. Згідно з 2 ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу. Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В даному випадку позивач надав суду достатньо доказів про невиконання відповідачем умов кредитного договору, що знайшло своє підтвердження в матеріалах справи, відповідач в свою чергу не спростував доводи позивача викладені в позовній заяві. Тому суд, дотримуючись норм закону та всебічного і повного дослідження матеріалів справи та враховуючи, що на час розгляду справи в суді сторонами договір №б/н від 13.12.2013 року не був припинений, [PERSON] в добровільному порядку не виконав свої зобов'язання перед Банком, що є істотним порушенням договору внаслідок якого позивач позбавлений можливості отримати суму кредиту, відсотків за користування кредитними коштами, на що розраховував при укладенні договору, вважає, що даний позов є обґрунтований на доведений належними доказами, тому підлягає до задоволення та стягненню з відповідача документально підтверджену заборгованість станом на 21.03.2018 року. Позивач, як сторона, на користь якої виноситься рішення суду, також має право в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України на стягнення з відповідача понесені ним і документально підтверджені судові витрати (а.с.33).

Outcome: approved