Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~10.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON], що діє також в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У заяві позивач зазначила, що є власником квартири №5 по вул. 8-Березня,3 в м.Миколаєві на підставі договору купівлі продажу. У вказаній квартирі зареєстрований відповідачі по справі [PERSON] та [PERSON], які з жовтня 2017 року в даній квартирі не проживають, їх особисті речі за вищевказаною адресою відсутні, не оплачують комунальні послуги та не беруть участі в утримання квартири. Посилаючись на вищезазначене, просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою №5 по вул. 8-Березня,3 в м.Миколаєві. 12.07.2018 року ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва відкрито провадження по даній справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала просила позов задовольнити. В подальшому у судове засідання не зявилася, надала до суду заяву в якій просила розглянути справу за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач [PERSON], яка діє також в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] у судове засідання не зявилася, про день розгляду справи була повідомлена належним чином. Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими, підлягаючими задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу від 22.08.2011 року [PERSON] є власником квартири [ADDRESS]. Відповідно до довідки № 1135 від 17.04.2018 року виданої ЖКП «Бриз», в квартири [ADDRESS] зареєстровано дві особи, а саме: [PERSON] та [PERSON] Також у судовому засіданні встановлено, що відповідачі у спірній квартирі не проживають з жовтня 2017 року, що підтверджується актом про не проживання від 22.05.2018 року, не сплачують комунальні послуги та квартплату, не беруть участі в ремонті житлового приміщення, не зберігають свого особистого майна, звязок з квартирою втратили. Крім того, факт не проживання відповідачів у квартирі [ADDRESS] підтверджується наданими у судовому засіданні показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 02 грудня 2010 року «Справа Кривіцька і Кривіцький проти України», у контексті Конвенції, поняття «Житло» не обмежується приміщеннями, в яких проживають на законних підставах або які були у законному порядку встановлені, а залежить від фактичних обставин, а саме існування достатніх і тривалих звязків з конкретним місцем. Втрата житла будь-якою особою є самою крайньою формою втручання у права на житло. Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї, за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім'ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Як роз'яснено у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 зі змінами, у справах про визнання наймача або члена його сім'ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з'ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім'ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. За таких обставин, оскільки відповідач [PERSON], яка також діє в інтересах неповнолітного сина [PERSON] не є власником квартири [ADDRESS], крім того не проживає в спірному житловому приміщенні, витрати на його утримання не несе, за комунальні послуги не сплачує, суд вважає, що факт реєстрації відповідачів в квартирі позивача порушує його права як власника, крім того розмір комунальних платежів залежать від кількості зареєстрованих осіб, і зазначені витрати в даному випадку несе власник. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою №5 по вул. 8-го Березня,3 в м.Миколаєві, обґрунтовані та підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved