overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-08 00:00:00

11 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з даним позовом в якому зазначає, що з 12 липня 2010 року перебувають із відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу 07 березня 2012 року народився син [PERSON], який проживає з нею. Відповідач проживає окремо, участі в утриманні дитини не приймає, хоча має значний дохід від сезонних робіт, займається ремонтом квартир, інших дітей на утриманні не має, аліментів не сплачує. Вона на даний час не працює, займається веденням особистого селянського господарства, самостійно забезпечити належне утримання дитини не в змозі. Просить стягнути із відповідача в свою користь аліменти на утримання сина в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до його повноліття, а також стягнути з нього понесені судові витрати. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю і просить стягувати із відповідача аліменти на утримання сина в розмірі по 1500 грн. щомісячно, до досягнення ним повноліття. Відповідач [PERSON], будучи належним чином повідомлений про час і місце слухання, повторно у судове засідання не зявився, причини неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв. У зв'язку з цим суд, відповідно до ст. 224 ч.1 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів, враховуючи відсутність заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши наявні у справі докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Батьком [PERSON], [INFO], є відповідач, що стверджено його свідоцтвом про народження (а.с. 5), а перебуває він на утримані позивача, що вбачається із довідки про склад сімї Стобихівської сільської ради Камінь-Каширського району від 27 липня 2015 року № 604 (а.с. 6), згідно якої [PERSON] зареєстрований в будинку, де проживає позивач із сином, однак там не проживає. Згідно ст. 182 ч. 2 СК України розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим 30 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2015 рік» № 80-VІI від 28.12.2014 року передбачено, що для дітей віком до 6 років з 1 січня 2015 року прожитковий мінімум становить 1032 грн., що 30 % становитиме 309 грн. 60 коп. Враховуючи стан здоровя та матеріальне становище дитини сторін, відповідача, який інших, крім сина [PERSON], дітей не має, має нерегулярний, мінливий дохід, суд, у відповідності до вимог ст. 184 СК України, призначає аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі по 800 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття, оскільки [PERSON] не довела суду, що [PERSON] спроможний сплачувати аліменти в розмірі, якому вона просить. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає до негайного виконання і суд, відповідно до ст. 88 ч. 1 ЦПК України, стягує із відповідача в користь позивача понесені нею витрати на правову допомогу (а.с. 6а) та в користь держави судовий збір.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-30 00:00:00

11 серпня 2015 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, в якому вказує, що 20 березня 2013 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. В шлюбі у них народилося двоє неповнолітніх дітей: сини - [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Одруження між сторонами виявилось не вдалим, вони втратили почуття довіри, любові та поваги один до одного. Шлюбні відносини між ними фактично припинені пів року тому, подружніх стосунків не підтримують, тому позивач просить розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач на позовних вимогах наполягає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити за нею прізвище «Ляскіна». Відповідач в судове засідання не зявився, на виконання ухвали суду від 09.09.2015 року, з Вільнянської ВК УДПС України в Запорізькій області № 20 надійшла заява [PERSON], в якій він зазначає, що проти розірвання шлюбу не заперечує, приймати участь у розгляді справи не бажає. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 20 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Вільнянського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 34, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії 1-ЖС № 120995 від 20 березня 2013 року (а.с.9). Подружжя має двох неповнолітніх дітей: синів [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], про що свідчать копії свідоцтв про народження серії 1-ЖС № 253210 від 15 травня 2014 року, серії І-ЖС № 253209 від 15 травня 2014 року (а.с.7,8). Згідно ч. 2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що на теперішній час подружні відносини між сторонами припинені, подружніх стосунків вони не підтримують. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають, щоб судом їм був наданий строк для примирення. Спору майнового характеру на даний час між ними немає, тому шлюб між ними має бути розірваний. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-23 00:00:00

11 серпня 2015 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, в якому зазначала, що їх малолітня дитина [PERSON], [INFO], проживає разом з нею та перебуває на її утриманні, але відповідач, який є її батьком, не надає матеріальної допомоги на утримання доньки, хоча працездатний і зобовязаний це робити, тому просила стягнути з нього аліменти на свою користь на утримання дитини в розмірі 1/4 частині всіх його заробітків щомісячно. В судове засідання сторони не зявилися, від позивачки надійшла заява з проханням розглядати справу без її участі та задовольнити позов. Відповідач також в судове засідання не з`явився, про дату та час слухання справи судом повідомлений належним чином. Суд, вважаючи за можливе здійснити заочний розгляд справи за відсутності сторін, оскільки наявних в ній матеріалів достатньо для її вирішення по суті, дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони з липня 2008 року по березень 2014 року перебували у цивільному шлюбі. Відповідач є батьком малолітньої дитини, що підтверджується копією свідоцтва про її народження (а.с. 7). Однак участі в її утриманні як батько не приймає, хоча згідно зі ст.180 СК України зобовязаний це робити до досягнення дитиною повноліття. Частина 3 ст. 181 та ч. 1 ст. 183 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти (аліменти) на утримання дитини присуджуються в частині від доходу її батька або у твердій грошовій сумі. Розмір частки заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Враховуючи обовязок батька утримувати своїх дітей до їх повноліття, передбачений ст. 180 СК України, вимоги ст. 182 СК України, матеріальне становище дитини, стан її здоровя, та стан здоровя і матеріальне положення платника аліментів, суд прийшов до висновку, що відповідач зобовязаний та має можливість сплачувати аліменти на утримання своєї малолітньої доньки до досягнення нею повноліття в розмірі 1/4 частини всіх видів своїх заробітків (доходів) щомісячно, але розмір щомісячних аліментів не повинен бути меншим 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України необхідно допустити негайне викання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць. Згідно зі ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 487 гривен 20 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-04 00:00:00

11 серпня 2015 року позивач, ПАТ КБ «ПриватБанк», звернувся до Київського районного суду м. Полтави з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору № б/н від 14 жовтня 2006 року. Посилався на те, що 14 жовтня 2006 року по вказаному кредитному договору відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7900 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом у сумі 25 652 грн. 39 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 23 630 грн. 17 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 324 грн. 49 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1197 грн. 73 коп. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по кредитному договору та судові витрати по справі. Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимог підтримав, просив розглядати справу у заочному провадженні. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав. Враховуючи клопотання представника позивача, суд ухвалив розглядати справу у відсутність відповідача, у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст. 224, 225 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що між банком та відповідачем [PERSON] 14 жовтня 2006 року укладений кредитний договір № б/н. Відповідно до умов кредитного договору відповідач [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку у розмірі 7900 грн. 00 коп., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач [PERSON] не виконує умови кредитного договору, має заборгованість за кредитом у сумі 25 652 грн. 39 коп., яка складається із заборгованості за кредитом - 23 630 грн. 17 коп., заборгованості по процентам за користування кредитом - 324 грн. 49 коп., штраф (фіксована частина)- 500 грн., штраф (процентна складова) - 1197 грн. 73 коп. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Оскільки позичальник, [PERSON], не виконує умови кредитного договору, суд приходить до висновку про задоволенню позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Підлягають також задоволенню вимоги про стягнення судових витрат.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-17 00:00:00

11 серпня 2015 року представник ПАТ КБ Приват Банк [PERSON] звернувся до суду з цивільним позовом, в якому просив стягнути з [PERSON] суму боргу за кредитним договором № б/н від 26.05.2011 року у сумі 9495,06 гривень, а також судовий збір в розмірі 243,60 гривень. Представник позивача в судове засідання не зявився, однак напередодні направив заяву в якій просив справу слухати за його відсутності в судовому засіданні, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити і не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідачка направила до суду заяву в якій просила справу слухати без її участі в судовому засіданні, позовні вимоги позивача визнала повністю та вказала на те, що у зв'язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з Горбенко на [PERSON], на підтвердження чого направила на адресу суду копію свідоцтва про шлюб і копію паспорта. Оскільки в судове засідання сторони не зявились, суд відповідно до ч.2 ст.197 КПК України проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що між позивачкою та відповідачем 26.05.2011 року укладено кредитний договір № б/н про надання кредиту у розмірі 2800,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно умов кредитного договору погашення заборгованості повинно здійснюватись у встановленому банком (позивачем) порядку, а саме: щомісяця в період сплати, позивальник (відповідачка) повинен надати банку (позивачу) грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов договору. \~\~\~\~ Однак, у порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобовязання не виконував в повному обсязі, у звязку з чим \~станом на 30.06.2015 року виникла заборгованість по поверненню кредиту у сумі 9495,06 грн., з яких: 1.\~заборгованість за кредитом 2800,00 грн.; 2.\~заборгованість по процентам за користування кредитом 5766,72 грн.; 3. заборгованість по комісії за користування кредитом 750,00 грн.; 4. Штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 умов та правил надання банківських послуг: - штраф (фіксована частина) 500,00 грн.; -\~штраф (процентна складова) 428,34 грн.. \~ Згідно зі ст.ст. 525,526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача \~судовий збір у розмірі 243,60 гривень. Таким чином, у відповідності до ст.ст.526,549,550,554,1054 ЦК України, суд вважає що позовні вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-26 00:00:00

11 серпня 2015 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі Позивач) звернулось до суду з цим позовом, який мотивувало тим, що 21.10.2010 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК») та [PERSON] (надалі Відповідач) було укладено кредитний договір без номера (надалі Договір) , за умовами якого відповідач отримав від позивача кредит у розмірі 500 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом із кінцевими терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладенні на банківському сайті між ним та Банком складають Кредитний договір, що підтверджується підписом. Взяті на себе зобовязання згідно кредитного договору та Умов надання кредиту Банк виконав повністю, а саме надав відповідачу кредит у розмірі 500 гривень. Відповідач свої зобовязання за кредитним договором не виконує, станом на 30.06.2015 року заборгував Банку 3419,13 гривень, з яких: 286.44 грн. заборгованість за кредитом; 893.68 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1600 грн. заборгованість за комісією, штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг : 500 грн. - штраф (фіксована частина); 139, 01 грн. - штраф (процентна складова). Вказану суму боргу та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 243 грн.60 коп. позивач просить стягнути з відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій просив позов задовольнити, в разі відсутності відповідача проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач в судове засідання не зявився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, в якій вказав, що позовні вимоги визнає повністю. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Обставин, які свідчать про те, що визнання відповідачем пред'явленого позову суперечить закону, порушує права, свободи, чи інтереси інших осіб, не встановлено. Відповідно до вимог ст.88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 243,60 гривні за сплачений судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-15 00:00:00

11 серпня 2015 року сторони зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Теофіпольського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис № 60, від якого [INFO] р. у них народилась донька [PERSON] і в період шлюбу відповідач усиновив доньку позивачки [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на втрату спільних інтересів, різні погляди на життя, непорозуміння, конфлікти, втрату почуття любові та поваги, окреме проживання та залишення відповідачем спільного місця проживання і переїзд його на батьківщину, [PERSON] звернулася в суд з вищеозначеним позовом і просить розірвати шлюб, залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] » та стягнути з відповідача на її користь судові витрати. В судове засідання сторони надали письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивачка вимоги підтримала, просить шлюб розірвати, відповідач вимоги визнав, згідний розірвати шлюб. Справу розглянуто в порядку ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на підставі наявних матеріалів. Дослідивши обставини справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наведених у позовній заяві підстав. Відповідно до ст. ст. 105, 110-112 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, при цьому суд вживає заходів щодо примирення подружжя і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони проживають окремо і наполягають на розірванні шлюбу, тому приходить до висновку, що подальше їх спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них та дітей і за встановлених обставин його необхідно розірвати, після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище « [PERSON] ». Спору щодо місця проживання дітей не має. На підставі наведеного, ст. ст. 105, 110 - 113 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-02 00:00:00

11 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб між ним і відповідачкою [PERSON], зареєстрований 04 січня 2008 року у Виконавчому комітеті Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, актовий запис № 02. Від шлюбу мають доньку: [PERSON], [INFO]. Стосунки між позивачем та відповідачкою не склались. Відсутність порозуміння у спільних справах стосовно сімейного життя привели до втрати почуття любові і поваги. Спільне господарство не ведуть та сімейних відносин не підтримують більше двох років тому. В судове засідання позивач не з'явився. Надав до суду заяву в якій просив справу розглядати без його участі, позов підтримав в повному обсязі, просив його задовольнити. Відповідачка у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її\~відсутності, окрім того в заяві позовні вимоги визнала\~в повному обсязі. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серія 1-НО № 446372 [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] 04 січня 2008 року у Виконавчому комітеті Комсомольської селищної ради Зміївського району Харківської області, про що зроблений актовий запис № 02, прізвища після одруження: чоловіка [PERSON], дружини [PERSON] (а. с. 10). Відповідно до свідоцтва про народження серії І-НО № 711582, [PERSON] народилася 22 листопада 2007 року та батьками вказані [PERSON], [PERSON] (а. с. 3). Згідно зі\~ст. 112 Сімейного кодексу України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно\~ст. 24 Сімейного кодексу України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-23 00:00:00

11 серпня 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Понінківської селищної ради (далі [PERSON]), в якому вказує, що в січні 2009 року померла його мати [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в с. Буртин Полонського району по вул. Грушевського, 31. Позивач проживає в Російській Федерації у м. Владивосток у звязку з чим вчасно не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини. Інших спадкоємців немає, оскільки родин рідний брат позивача [PERSON] помер , а інший рідний брат [PERSON] спадщину приймати не бажає. Просить визначити додатковий строк для прийняття спадщини тривалістю два місяці. В суді позивач доводи позову підтримує. [PERSON] в суд не прибув, селищний голова [PERSON] подав письмову заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечує. Третя особа [PERSON] з позовом погоджується. Дослідивши докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. В січні 2009 року померла мати позивача [PERSON] Після її смерті залишилась спадщина у виді житлового будинку з господарськими спорудами, що розташовані в с. Буртин Полонського району по вул. Грушевського, 31. Позивач проживає в м. Владивосток Російської Федерації, тому не звернувся до нотаріальної контори для прийняття спадщини у шестимісячний строк. Інших спадкоємців немає, оскільки один рідний брат позивача [PERSON] помер, а інший рідний брат [PERSON] спадщину приймати не бажає. Доводи позовної заяви узгоджуються з письмовими доказами паспортом позивача, свідоцтвом про народження позивача, свідоцтвом про смерть матері позивача, свідоцтвом про розірвання шлюбу, згідно з яким батьки позивача шлюб розірвали в березні 2003 року, свідоцтвом про народження брата позивача [PERSON], свідоцтвом про смерть брата позивача [PERSON], військовим квитком позивача, довідкою Буртинської сільської ради про те, що до дня смерті [PERSON] проживала одна, на даний час в будинку ніхто не зареєстрований і не проживає. Відповідно до ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. З огляду на зазначені правові положення та встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, оскільки він не мав можливості звернутись з заявою до нотаріуса через значну віддаленість його місця проживання в Російській Федерації. Дану обставину суд вважає поважною причиною пропуску строку на звернення про прийняття спадщини.

Outcome: approved