Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-23 00:00:00

10 липня 2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області про визнання права власності в порядку спадкування, посилаючись на те, що 03 грудня 2016 помер її чоловік [PERSON]. Після смерті чоловіка залишилася спадщина, яка складається з земельної ділянки площею 4,13 га, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областіі призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Спадкоємицею за законом після померлого [PERSON] є позивач [PERSON] Постановою завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області від 23.06.2017 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на вищевказану земельну ділянку, тому вона звернулася до суду з цим позовом. Позивач в судове засідання не зявилася, в матеріалах справи є заява позивачки, в якій вона просить позов задовольнити повністю, справу розглянути без її участі. Представник відповідача Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської областів судове засідання не зявився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, надав заяву № 02-21/767 від 04.08.2017 року про розгляд справи у його відсутність, позов визнає повністю. Давши оцінку матеріалам справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. У звязку з чим, на підставі ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу. Всебічно та повно зясувавши обставини справи, обєктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, надавши їм оцінку у сукупності з оголошеними та дослідженими матеріалами справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню у звязку з наступним. У відповідності зі ст.ст. 10, 11 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, наданих сторонами. Відповідно до ч. 3 ст. 10 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що у власності [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 227457, кадастровий номер 5323483400:00:004:0025, перебувала земельна ділянка площею 4,13 га, що розташована на території Малоперещепинської сільської ради Новосанжарського району Полтавської області і призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с. 8). Відповідно до оголошення, надрукованого в газеті «Світлиця» від 07 липня 2017 року (а.с. 9), оригінал державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ № 227457 був втрачений, відповідно і оформити спадщину в нотаріуса позивачка не має змоги (а.с.11) [PERSON] помер 03 грудня 2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-КЕ № 340122, виданим Пологівською сільською радою Новосанжарського району Полтавської області 05.12.2016 року(а.с. 3). Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-КЕ № 150040 від 12 січня 2017 року (а.с. 4) [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 05.03.2009 року в Пологівській сільській раді Новосанжарського району Полтавської області, актовий запис №1 (а.с. 4). В повідомленні завідувача Новосанжарською державною нотаріальною конторою Полтавської області № 1414/01-16 від 26.07.2017 року вказано, що після померлого 03.12.2016 року [PERSON] заведена спадкова справа № 14/2017 від 24.01.2017 року. Подана заява про прийняття спадщини від [PERSON](а.с. 21-22). Стаття 1218 Цивільного кодексу України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Пункт 4.18. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5, передбачає, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус розяснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Абзаци 2, 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7, передбачають, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для визнання права власності в порядку спадкування, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved