Jurisdiction: civil
Date: 2019-11-18 00:00:00

12.09.2019 року [PERSON] звернулась до Мар`їнського районного суду Донецької області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. Позивач вказує, що її син перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Від шлюбу вони мають двох повнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] . Позивач зазначає, що вона є власником будинку за адресою: [ADDRESS] . З 2014 року відповідачі виїхали з квартири та почали жити окремо. На неодноразові прохання до колишньої невістки знятись з реєстраційного обліку в будинку позивача вона відмовляла, а згодом взагалі виїхала на постійне місце мешкання до РФ разом з дітьми. Восени 2019 року позивач звернулась до Максимільянівської сільської ради з відповідною заявою про зняття відповідачів з реєстрації місця проживання, однак позивачу було відмовлено. Ухвалою суду від 16.09.2019 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. У судове засідання, яке було призначено на 19.11.2019 року, позивач з`явилась та просила задовольнити її позовну заяву з підстав, що викладені в ній. Відповідачі у судове засідання, призначене на 19.11.2019 року не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надіслали на адресу суду заяви про визнання позовних вимог у повному обсязі та не заперечували проти розгляду справи без їх участі. Частинами 3 та 4 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. З копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.11.2009 року житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі рішення суду від 31.03.2009 року. Як вбачається з довідки Максимільянівсткої сільської ради від 16.06.2019 року за № 1132/02-21 за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Відповідно акту від 07.06.2019 року, складеного комісією в складі депутата від виборчого округу № 6 Могукала Володимира Кириловича у присутності двох свідків, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані але не мешкають з 2014 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Статтями 47, 48 Конституції України гарантоване кожному право на житло, ніхто не може бути позбавлений житла. Відповідно до вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно з ч. 1-2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Частиною 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Оскільки судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не проживають у вищевказаному житловому приміщенні, яке розташовано за адресою: [ADDRESS] понад один рік, викладені обставини дають суду підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved