Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-28 00:00:00

11 грудня 2014 року [PERSON] (надалі Позивач) звернувся до суду із зазначеною позовною заявою, посилаючись на те, що 11 червня 2002 року Михайловецька сільська рада Красилівського району Хмельницької області надала йому державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №814061, виданий на підставі рішення 16 сесії Михайловецької сільської ради №2 від 17 вересня 2001 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №5, згідно якого він є власником земельної ділянки площею 2,819 га в межах згідно з планом з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області. З весни 2014 року ФГ «Тракт» самовільно, без будь-яких його дозволів, захопило належну йому земельну ділянку і засіяло соєю. На його численні прохання повернути земельну ділянку ФГ «Тракт» не реагувало. 05.05.2014 року ФГ «Тракт» було реорганізовано в [PERSON] «ФГ Тракт». Після збору врожаю [PERSON] «ФГ Тракт» восени 2014 року , повернуло йому земельну ділянку, однак завданих самовільним захопленням збитків не відшкодувало. Внаслідок самовільного захоплення і використання вказаної земельної ділянки йому завдано матеріальну шкоду в сумі 3107,29 гривень. Крім матеріальної шкоди, йому було завдано і моральну шкоду, яка полягає в тому, що він був позбавлений можливості безперешкодно користуватися своєю земельною ділянкою, зазнав психологічних та психоемоційних страждань, протягом весни, літа та частини осені у віці 75 років змушений був неодноразово звертатися в різні інстанції, щоб повернути самовільно захоплену земельну ділянку. Переживав, чи зможе взагалі її повернути. Такий стан речей призвів до того, що він перестав нормально спати, хвилювався за свою власність, адже відповідач навмисно, отримавши його попередження, зайняв його земельну ділянку і користувався нею 7 місяців. З цих підстав оцінює завдану йому моральну шкоду в сумі 10 000 гривень. З викладених підстав просив стягнути з [PERSON] «ФГ Тракт» матеріальну шкоду в сумі 3107 грн. 29 коп., моральну шкоду в сумі 10000 грн. та понесені судові витрати. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі. Представники відповідача [PERSON] «ФГ Тракт» в судовому засіданні позовних вимог не визнали, просили в позові відмовити з тих підстав, що твердження Позивача про захоплення [PERSON] «ФГ Тракт» його земельної ділянки є припущеннями. Позивач не надав доказів вини [PERSON] «ФГ Тракт» у захопленні вказаної земельної ділянки. Акт перевірки від 17.09.2014 року складено з порушенням законодавства, а тому він не може братися до уваги. [PERSON] перевірки від 17.09.2014 року не відповідає уніфікованій формі акта перевірки дотримання субєктами господарювання вимог законодавства, затвердженій наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 16 серпня 2013 року №503. Позивач моральну шкоду та її розмір надумав, оскільки відсутні докази наявності самої шкоди, вчиненої відповідачем, протиправність діяння останнього, наявність причинного звязку між шкодою і протиправними діями заподіювача та вини посадових осіб [PERSON] «ФГ Тракт» в її заподіянні. Заслухавши пояснення [PERSON] та його представника, представників [PERSON] «ФГ Тракт», повно і всебічно з'ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши в судовому засіданні надані сторонами докази, суд приходить до наступного. В силу ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст. 3 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно з ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі Згідно із вимогами ст.60 ЦПК України кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно із ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. За змістом ч.3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, крім іншого, шляхом відшкодування заподіяних збитків. Відповідно до п. «б» ч.1 ст.211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за самовільне зайняття земельних ділянок; Згідно ст.156 ЗК України власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіянні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки. Відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам здійснюють громадяни та юридичні особи, які використовують земельні ділянки, а також громадяни та юридичні особі, діяльність яких обмежує права власників і землекористувачів. Загальні підстави позадоговірної відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою відповідача та понесеними позивачем збитками полягає у тому, що саме неправомірне використання відповідачем земельної ділянки без правовстановлюючих документів призвело до неотримання власником землі доходу від орендної плати, який він отримав би у разі оформлення відповідачем згідно вимог ст.125,126 ЗК України правовстановлюючого документу на спірну земельну ділянку - договору оренди землі. Відповідно до ст.22 ЦК України під збитками розуміються не одержані нею власником землі доходи, які останній одержав би у разі додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною. Судом встановлено і не заперечується сторонами, що на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії Р1 №814061 від 11 червня 2002 року Позивачу належить земельна ділянка площею 2,819 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Михайловецької сільської ради Красилівського району Хмельницької області. Як вбачається із матеріалів справи, визнається сторонами і підтверджується доказами земельна ділянка, яка належить [PERSON] і земельні ділянки, які в березні 2014 року перебували в оренді і використовувалися ФГ «Тракт», є суміжними. З травня 2014 року правонаступником ФГ «Тракт» є [PERSON] «ФГ Тракт». В судовому засіданні свідки [PERSON] і [PERSON] підтвердили, що позивач 30.03.2014 року звертався до працівника ФГ «Тракт» [PERSON] з вимогою не засівати належну йому земельну ділянку. Проте, земельну ділянку [PERSON] весною 2014 року відповідач засіяв соєю, яку [PERSON] «ФГ Тракт» зібрало в жовтні 2014 року. Свідок [PERSON] також підтвердив, що його земельну ділянку, яка є суміжною з земельною ділянкою [PERSON] в березні 2014 року також засіяло соєю ФГ «Тракт», але на його вимогу в жовтні 2014 року [PERSON] «ФГ Тракт» добровільно в рахунок плати за користування землею передало йому урожай сої з цієї ділянки. 17 вересня 2014 року головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області [PERSON] за участю голови Михайловецької сільської ради Красилівського району [PERSON], [PERSON] була проведена перевірка з питання встановлення факту самовільного зайняття земельної ділянки, що належить на праві власності [PERSON]. Перевіркою встановлено, що вказана земельна ділянка використовується [PERSON] «ФГ Тракт» без укладення цивільно-правової угоди з її власником. Актом перевірки від 17 вересня 2014 року та розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, виданими головним спеціалістом відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області [PERSON], підтверджується, що розмір завданої шкоди [PERSON] становить 3107 гривень 29 копійок. Твердження представника відповідача про те, що вказана перевірка була проведена з порушенням законодавства, а виданий акт перевірки від 17.09.2014 року є недійсним суд не приймає до уваги, оскільки це твердження не знайшло свого підтвердження в судовому засіданні, спростовується дослідженими в судовому засіданні постановою Хмельницького окружного адміністративного суду від 04.02.2015 року у адміністративній справі №822/84/15 за позовом [PERSON] «ФГ Тракт» до Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області про визнання дій незаконними, якою суд визнав дії Державної інспекції сільського господарства в Хмельницькій області щодо обстеження належної [PERSON] земельної ділянки та складання акту перевірки від 17.09.2014 року законними. Вказана постанова залишена без змін ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду у справі №822/84/15 від 26.03.2014 року, яка набрала законної сили. Згідно з ч.3 ст.61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. З викладених підстав вимоги Позивача про стягнення з відповідача матеріальної шкоди в сумі 3107,29 гривень підлягають задоволенню. Разом з тим, суд вважає, що Позивач в судовому засіданні не надав належних і допустимих доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди та заявленого її розміру. З цих підстав суд відмовляє Позивачу в задоволенні його вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 10000 гривень. Відповідно до ст. 88 ч.1 ЦПК України з відповідача на користь Позивача підлягають стягненню документально підтверджені понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243 грн.60 коп..

Outcome: partial