Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-13 00:00:00

11 грудня 2019 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до територіальної громади в особі виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Позовні вимоги обґрунтовані обставинами, за якими [INFO] померла його рідна бабуся [PERSON] , після її смерті відкрилась спадщина на 2/3 частки квартири, житловою площею 30.1м2, загальною площею 43,7 м2, розташована на першому поверсі 2-х поверхового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло від 12.12.2006, що видано згідно з розпорядженням (наказом) органу приватизації Криворізька геофізична партія, зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно від 04.01.2007 та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №13138886 від 04.01.2007, квартира, що розташована за адресою: [ADDRESS] , належала на праві спільної часткової приватної власності [PERSON] - 1/3 частка , [PERSON] - 1/3 частка, [PERSON] - 1/3 частка. [INFO] його мати - [PERSON] , яка була єдиною донькою [PERSON] . Після смерті [PERSON] 05 вересня 2017 року вона була знята з реєстрації місця свого проживання, а саме: [ADDRESS] . Тобто, на момент смерті [PERSON] в неї було право спільної часткової приватної власності на 1/3 частки даної квартири, а 1/3 частки квартири вона прийняла, однак не встигла офіційно переоформити на себе. Вищевказане спадкове майно його бабуся нікому не заповідала. На момент її смерті разом з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після її смерті [INFO] вона була знята з реєстрації місця свого проживання, а саме: [ADDRESS] . Інших спадкоємців після смерті спадкодавці [PERSON] за законом, окрім нього, [PERSON] немає. Перед смертю його матері - [PERSON] , вона досить довгий час серйозно хворіла, лікувалась на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, а тому постійно потребувала матеріальної та моральної допомоги. У зв`язку з цим, йому довелось позичати грошові кошти у знайомих та друзів, в результаті чого в нього утворились борги. 22 серпня 2017 року його мати померла, і після цієї жахливої втрати його бабуся - мати його матері сильно захворіла, і вже вона лягла до лікарні на стаціонарне лікування. Він із дружиною допомагали як могли, надавали грошову допомогу та піклувались про неї. Однак враховуючи, що в них з дружиною троє малолітніх дітей, які перебувають на їх утриманні, грошей не вистачало катастрофічно, тому довелось знов позичати грошові кошти. Через півроку після смерті матері померла його бабуся, а саме [INFO] . Він знаходячись у повному відчаї, маючи купу грошових боргів, для покращення матеріального стану його родини поїхав до Польщі, а після повернення був заклопотаний лише одним питанням: як найшвидше роздати борги та налагодити фінансове становище його родини, адже його діти потребують грошових коштів на харчування, одяг, взуття та інші щоденні потреби. Тривалий час він не міг прийти до нормального стану, був в своїх клопотах та переживаннях, в своєму відчаї та смутку від втрати своїх найрідніших людей. На той момент грошей не вистачало на життя та харчування моєї родини, не говорячи вже про звернення до нотаріальної контори для оформлення документів для прийняття спадщини, для якого в нас просто не було коштів, у зв`язку з чим він пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини. 02 листопада 2019 року він - [PERSON] звернувся з заявою про видачу на його ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] його бабусі. Однак, постановою приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Железної О.В. від 02 листопада 2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 (дві третіх) частки квартири після смерті своєї баби - [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємець в установлений законом строк спадщину не прийняв, на час відкриття спадщини зі спадкоємицею не проживав. Вважає, що строк на звернення до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом ним був пропущений з поважних причин. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник позивача - адвокат Морозов Є.Є. в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав суду заяву про розгляд справи за його участі та участі позивача, позовну заяву підтримує в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність представника виконкому, просила ухвалити законне рішення за умови наявності усіх необхідних документів. Під час здійснення судового розгляду були встановлені наступні фактичні обставини. Так, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є сином [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.12). [PERSON] , померла [INFO] , є донькою [PERSON] , померлої [INFO] (а.с.10,11). Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 12.12.2006 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кожен є власниками 1/3 частини трикімнатної квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.13,14). Згідно зі свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 18.01.2018, яке міститься у матеріалах справи, [PERSON] померла [INFO] , про що було зроблено відповідний запис за №71 (а.с.9). Згідно зі свідоцтвом про смерть Серія [NUMBER] від 23.08.2017, яке міститься у матеріалах справи, [PERSON] померла [INFO] , про що було зроблено відповідний запис за №898 (а.с.16). За життя [PERSON] , була інвалідом 3 групи та страждала декількома тяжкими захворюваннями, які потребували постійного лікування та перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з цього приводу, що підтверджується витягами з історії хвороби № 6682 та № 5245 (а.с.22, 23, 24). Постановою державного нотаріуса приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Железної О.В. від 02 листопада 2019 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 (дві третіх) частки квартири після смерті своєї баби - [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємець в установлений законом строк спадщину не прийняв, на час відкриття спадщини зі спадкоємицею не проживав (а.с.29). Свідотцвами про народження встановлено, що на утриманні у [PERSON] перебувають малолітні діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.19,20,21). Відповідно до копії паспорта громадянина України для виїзду за кордон [PERSON] перебував за межами України з 11.12.2016 до 28.04.2017 та з 21.05.2018 до 30.07.2018 (а.с.26-27). Як слідує з пояснень, наведених позивачем у позові, перед смертю його матері - [PERSON] , вона досить довгий час серйозно хворіла, лікувалась на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, а тому постійно потребувала матеріальної та моральної допомоги. У зв`язку з цим, йому довелось позичати грошові кошти у знайомих та друзів, в результаті чого в нього утворились борги. 22 серпня 2017 року його мати померла, і після цієї жахливої втрати його бабуся - мати його матері сильно захворіла, і вже вона лягла до лікарні на стаціонарне лікування. Він із дружиною допомагали як могли, надавали грошову допомогу та піклувались про неї. Однак враховуючи, що в них з дружиною троє малолітніх дітей, які перебувають на їх утриманні, грошей не вистачало катастрофічно, тому довелось знов позичати грошові кошти. Через півроку після смерті матері померла моя бабуся, а саме [INFO] . Він знаходячись у повному відчаї, маючи купу грошових боргів, для покращення матеріального стану його родини поїхав до Польщі, а після повернення був заклопотаний лише одним питанням: як найшвидше роздати борги та налагодити фінансове становище його родини, адже його діти потребують грошових коштів на харчування, одяг, взуття та інші щоденні потреби. Тривалий час він не міг прийти до нормального стану, був в своїх клопотах та переживаннях, в своєму відчаї та смутку від втрати своїх найрідніших людей. На той момент грошей не вистачало на життя та харчування моєї родини, не говорячи вже про звернення до нотаріальної контори для оформлення документів для прийняття спадщини, для якого в них просто не було коштів, у зв`язку з чим він пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, що стало підставою для звернення з відповідними позовними вимогами до суду із посиланням на ст.ст. 1270, 1272 ЦК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного. За приписами ст. 213 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. При цьому згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 2 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 8 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи. Як слідує із змісту позовної заяви, по-перше, позивач звернувся з позовними вимогами до виконавчого комітету Центрально-Міської районної у м. Кривому Розі ради, вважаючи, що інших спадкоємців за законом не має, а по-друге, позивач просив визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, пропущений внаслідок тяжкого матеріального та морального стану, викликаного смертю спочатку, потім матері бабусі, утриманням трьох малолітніх дітей, а також перебуванням за межами країни. Згідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями статті 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом шести місяців з часу відкриття спадщини не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Отже, виходячи зі змісту статті 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: 1) у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори; 2) у разі пропуску шестимісячного строку подачі заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. При цьому за відсутності спадкоємців, які прийняли спадщину, відповідачем має виступати територіальна громада як остаточний правонаступник у спадковому майні за ст. 1277 ЦК України. Разом з тим оскільки повноваження реалізуються територіальними громадами переважно через місцеві ради та їх виконавчі комітети, цілком прийнятними є також позови до територіальних громад в особі місцевих ради або їх виконкомів. Наведена правова позиція підкріплюється судовою практикою, а саме постановою Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування2 від 30 травня 2008 року N7 (абзац другий пункту 24), а саме, суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Таким чином, виходячи з аналізу норм цивільного законодавства та судової практики суд дійшов висновку про те, що, по-перше, відповідачем за позовом, що розглядається, має виступати орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а по-друге, право на позов за ч. 3 ст. 1272 виникає у випадку подачі до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після спливу шестимісячного строку з часу відкриття спадщини, яким ч. 2 ст. 1220 ЦК України визначає день смерті особи. З огляду на викладене, до предмету доказування у даній справі слід віднести час та місце відкриття спадщини, факт звернення до нотаріальної контори та поважність обставини, за якими строк для прийняття спадщині було пропущено спадкоємцем. Крім того за приписами ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Судом під час розгляду цивільної справи було встановлено, що [PERSON] та [PERSON] за життя проживали за у квартирі [ADDRESS] (а.с.17,18). Верховний Суд України в абз 3 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, роз`яснив, що при розгляді цих справ слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Матеріалами справи підтверджено, що позивач звертався до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після спливу встановленого строку для подання такої заяви, а саме 02.11.2019. Крім того як вбачається з матеріалів справи, постановою від 02.11.2019 приватного нотаріусу Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Железної О.В. від 02 листопада 2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 2/3 (дві третіх) частки квартири після смерті своєї баби - [PERSON] , померлої [INFO] , у зв`язку з тим, що спадкоємець в установлений законом строк спадщину не прийняв, на час відкриття спадщини зі спадкоємицею не проживав (а.с.29). Таким чином, судом було з`ясовано, що спадщину у вигляді квартири [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ніким прийнято не було. Крім того Верховний Суд України в абз. 6 п. 24 постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7, роз`яснив, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. [PERSON] обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини, вказував на те, що перед смертю його матері - [PERSON] , вона досить довгий час серйозно хворіла, лікувалась на стаціонарному та амбулаторному лікуванні, а тому постійно потребувала матеріальної та моральної допомоги. У зв`язку з цим, йому довелось позичати грошові кошти у знайомих та друзів, в результаті чого в нього утворились борги. 22 серпня 2017 року його мати померла, і після цієї жахливої втрати його бабуся - мати його матері сильно захворіла, і вже вона лягла до лікарні на стаціонарне лікування. Він із дружиною допомагали як могли, надавали грошову допомогу та піклувались про неї. Однак враховуючи, що в них з дружиною троє малолітніх дітей, які перебувають на їх утриманні, грошей не вистачало катастрофічно, тому довелось знов позичати грошові кошти. Через півроку після смерті матері померла моя бабуся, а саме [INFO] . Він знаходячись у повному відчаї, маючи купу грошових боргів, для покращення матеріального стану його родини поїхав до Польщі, а після повернення був заклопотаний лише одним питанням: як найшвидше роздати борги та налагодити фінансове становище його родини, адже його діти потребують грошових коштів на харчування, одяг, взуття та інші щоденні потреби. Тривалий час він не міг прийти до нормального стану, був в своїх клопотах та переживаннях, в своєму відчаї та смутку від втрати своїх найрідніших людей. На той момент грошей не вистачало на життя та харчування моєї родини, не говорячи вже про звернення до нотаріальної контори для оформлення документів для прийняття спадщини, для якого в них просто не було коштів, у зв`язку з чим він пропустив установлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, а з огляду на наведені вище роз`яснення Верховного Суду України такі причини суд може визнати поважними, оскільки вони не залежали від волі та свідомості позивачів. У резолютивній частині рішення суд повинен вказати відповідно певний період часу з моменту набрання судовим рішенням законної сили, протягом якого спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини, а не конкретну календарну дату, до якої спадкоємець може подати заяву про прийняття спадщини. Додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, не може перевищувати шестимісячного строку, встановленого статтею 1270 ЦК для прийняття спадщини (абз. 7 п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року N7).

Outcome: approved