Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-19 00:00:00

10 грудня 2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання наказу про звільнення незаконним, про визнання зменшення розміру її посадового окладу незаконним, про стягнення середнього заробітку за весь час затримки видачі трудової книжки та моральної шкоди, В судовому засіданні позивачка позовні вимоги збільшила, зазначивши, визнати наказ відповідача за №249-к від 09 вересня 2014 року про її звільнення за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України - незаконним, визнати зменшення відповідачем у серпні 2014 року її посадового окладу юриста - незаконним, стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки за період з 09 вересня 2014 року по 03 березня 2015 року, включно, в сумі 68303 гривні 84 копійки, стягнути з відповідача на її користь 49290 гривень 00 копійок відшкодування моральної шкоди, зобов'язати відповідача грошові кошти, що належать їй до виплати перераховувати на її поточний рахунок № [NUMBER] в ТВБВ №10026/045 філії - Головного управління по м. Києву та Київській області АТ «Ощадбанк», МФО банку 322669, ЗКПО банку 09322277. В судовому засіданні позивачка збільшені позовні вимоги підтримала, посилаючись на те, що в серпні 2014 року відповідач безпідставно зменшив розмір її посадового окладу юриста, а наказом №249-к від 09 вересня 2014 року її звільнили за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України в період її перебування на лікарняному, в день звільнення їй не видали трудову книжку, не сплатили заробітну плату, тим самим їй завдана і моральна шкода, оскільки тривалий час коштів вона не мала, без трудової книжки були складнощі у працевлаштуванні. Відповідачу судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістки з викликом у судове засідання та роз'яснено право подати в зазначений строк письмові пояснення з приводу визнання позовних вимог чи заперечення проти позовних вимог з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються. Відповідач з поясненнями чи запереченнями щодо позовних вимог до суду на дату ухвалення заочного рішення не звертався, тому суд вважає ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. 03 серпня 2012 року позивачка була прийнята на посаду юриста згідно наказу № 46-к від 03 серпня 2012 року Приватного підприємства «Торгівельний дім «Время», про що внесений в трудову книжку позивачка запис за № 16 ( а. с. 10, 7 - 10, 37 ). 08 вересня 2014 року позивачка звернулася до відповідача із заявою про звільнення їх з зазначеної посади за власним бажанням, у зв'язку з зміною місця проживання з 09 вересня 2014 року ( а. с. 11 ). З 08 вересня 2014 року позивачка перебувала на лікарняному по 17 вересня 2014 року ( а. с. 15 ). 09 вересня 2014 року позивачка була звільнена за наказом за №249-к від 09 вересня 2014 року за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України, про що внесений в трудову книжку позивачка запис за № 17 ( а. с. 37 ). 09 вересня 2014 року відповідачем був внесений запис в трудову книжку позивачки за № 18 про те, що запис № 17 вважати недійсним ( а. с. 37 ). 09 вересня 2014 року відповідачем був внесений запис в трудову книжку позивачки за № 19 про те, що звільнена за власним бажанням у зв'язку із зміною місця проживання за ст. 38 КЗпП України ( а. с. 37 ). З 08 вересня 2014 року позивачка перебувала на лікарняному по 17 вересня 2014 року, що підтверджується копією листка непрацездатності ( а. с. 15 ), тому наказ №249-к від 09 вересня 2014 року в частині про звільнення позиваки за прогул без поважних причин за п. 4 ст. 40 КЗпП України є незаконним. Зменшення розміру посадового окладу передбачає заздалегідь повідомлення роботодавцем про це працівника і оскільки такого на сталося, тому таке зменшення відповідачем у серпні 2014 року посадового окладу позивачки - юриста є незаконним. Відповідачем трудова книжка позивачці була відправлена по пошті ( « Нова пошта» ) і вона бала отримана позивачкою 03 березня 2015 року і даний факт сторони не оспорюють, що є підставою вважати, що відповідач мав можливість належним чином здійснювати відправлення позивачці такою поштою і такі відправлення були здійснені позивачкою по направленню відповідачу позовної заяви, заяви про збільшення позовних вимог, судових повісток через поштову адресу відповідача в м. Курахове Донецької області ( а. с. 43. 50, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 63, 64, 65 ). Таким чином, підлягають стягненню відповідача на користь позивачки середній заробіток за весь час затримки видачі трудової книжки за період з 09 вересня 2014 року по 03 березня 2015 року, включно, в сумі 68303 гривень 84 копійок згідно розрахунку. Трудову книжку позивачка отримала від відповідача 03 березня 2015 року, тому позивачка тривалий час мала складнощі у працевлаштуванні, тому є обґрунтованими посилання позивачки про те, що з цієї причини вона не мала достатньо коштів для життя, що призвело до завдання їй моральної шкоди, тому суд вважає задовольнити позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь па позивачки 3000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування моральної шкоди, в решті позовних вимог необхідно відмовити. При здійсненні переказів коштів відповідачем позиваці, в даному випадку суд вважає обґрунтованими вимоги позивачки про зобов'язання відповідача грошові кошти, що належать до виплати позивачці, перераховувати на її поточний рахунок, який нею зазначений заяві про збільшення позовних вимог ( уточнення ).

Outcome: approved