Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-30 00:00:00

11 березня 2021 року до Варвинського районного суду Чернігівської області звернувся [PERSON] із зазначеним позовом. В обґрунтування позовних вимог, з урахуванням їх уточнення, [PERSON] посилається на те, що він являється власником житлового будинку розташованого за адресою: [ADDRESS] , та є споживачем електричної енергії, постачальником якої є товариство з обмеженою відповідальністю «Енера Чернігів», а оператором системи розподілу даної електричної енергії є акціонерне товариство «Чернігівобленерго». Позивач зазначає, що в провадженні Варвинського районного суду Чернігівської області перебуває цивільна справа за позовом ТОВ «Енера Чернігів» до нього про стягнення заборгованості за спожиту електроенергію на суму 17 577, 84 грн. Позивач вказує, що з розміром нарахованої йому заборгованості за спожиту електроенергію він не згоден, оскільки ним здійснювалася оплата за спожиту електроенергію в повному обсязі. Обґрунтовує тим, що відомості щодо нарахованих відповідачем об`ємів за спожиту ним електроенергію у розмірі 12\~054 кВт.год, не відповідають дійсності та нараховані незаконно, оскільки, зважаючи на потужність лічильника електроенергії, який використовувався, він фактично не міг спожити такий об`єм електроенергії за липень 2020 року. У зв`язку з чим, позивач просить суд визнати незаконними дії АТ «Чернігівобленерго», які полягають в нарахуванні йому по особовому рахунку № [NUMBER] спожиту електроенергію в кількості 12\~054 кВт.год за липень 2020 року та зобов`язати АТ «Чернігівобленерго» здійснити перерахунок об`ємів спожитої електроенергії. Також, просить суд стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у виді оплати на правничу допомогу адвоката. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року цивільну справу прийнято до провадження, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження, призначено до підготовчого судового засідання на 05 квітня 2021 року. Додатково задоволено клопотання позивача щодо витребування доказів по справі. 31 березня 2021 року на виконання ухвали Варвинського районного суду Чернігівської області від 15 березня 2021 року, від акціонерного товариства «Чернігівобленерго» до суду надійшли витребувані судом докази. 31 березня 2021 року від представника відповідача акціонерного товариства «Чернігівобленерго» Глущенко В.А. надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого сторона відповідача заявлені позовні вимоги не визнає та заперечує щодо їх задоволення. Обґрунтовує свою позицію тим, що позивач, як споживач послуг з постачання електричної енергії, не здійснював передачу показів лічильника, а тому фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії визначався розрахунковим шляхом за значеннями середньодобового обсягу споживання. 23 липня 2020 року контролерами Варвинської дільниці Прилуцького РЕМ АТ «Чернігівобленерго», за адресою позивача: [ADDRESS] , було проведено контрольний огляд лічильника та було зафіксовано фактичні показники, зокрема, - 23\~566 кВт.год. Попередні показники, за червень 2020 року, були визначені розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання та занесені у білінгову систему «Енергія-Побут» з кінцевим показником - 11\~512 кВт.год. У зв`язку з цим, на підставі фактичних показників приладу обліку 23\~566 кВт.год, зафіксованих 23 липня 2020 року контролерами, було виконано розрахунок обсягу спожитої електричної енергії, внаслідок чого на кінець липня 2020 року обсяг спожитої електричної енергії становив 12\~054 кВт.год. Вимоги позивача щодо проведення експертизи лічильника були виконані, за її результатами встановлено, що при подачі струму та напруги спожита електроенергія враховується вірно, при відкриванні сторонніх предметів та приладів не виявлено, самохід відсутній (а.с. 51-54). З підстав необхідності надання стороні позивача часу для ознайомлення з змістом відзиву на позовну заяву, 05 квітня 2021 року у підготовчому судовому засіданні було оголошено перерву до 22 квітня 2021 року. 22 квітня 2021 року у зазначеній цивільній справі підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду на 31 травня 2021 року. Позивач [PERSON] в судовому засіданні пояснив, що він працює вахтовим методом та тривалий час відсутній за місцем проживання, зважаючи на що він особисто не має можливості передавати показними лічильника. Переданням показів займається його син, який постійно проживає в будинку. Вказав, що останній здійснював передання показів через сайт відповідача. Представник позивач [PERSON] в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Наголосив на тому, що лічильник за своїми характеристиками не здатний пропустити зазначену у розрахунку відповідача за липень 2020 року кількість електроенергії, крім того, експертиза лічильника була проведена фактично працівниками самого підприємства, що дає підстави для критичного ставлення до її результатів. Представник відповідача акціонерного товариства «Чернігівобленерго» Глущенко В.А. в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечила та просила суд відмовити у їх задоволенні, обґрунтовуючи свою позицію відомостями, які вказані у відзиві. Додатково повідомила, що відомості про попередні контрольні огляди на підприємстві відсутні. Пояснила, що об`єми використаної енергії були встановлені розрахунковим шляхом, оскільки позивач повідомляв останні показники лише в липні 2019 року. В липні 2020 року, під час контрольного огляду було виявлено фактичні показники лічильника, та виставлено відповідний рахунок. Сама позиція позивача, про те що лічильник був несправний, оскільки за один місяць нарахував значний об`єм, є неспроможною, зважаючи на той факт, що в подальшому, до моменту, коли лічильник був знятий для експертизи, він працював ще близько місяця, і не нарахував за цей період значних показів. З іншого боку, експертне дослідження підтвердило працездатність лічильника, а позивач не скористався своїм правом заявлення клопотання про проведення експертизи. З`ясувавши позиції сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заявлених позовних вимог. 20 травня 2011 року між [PERSON] та ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» було укладено Договір про користування електричною енергією №63/9, за яким енергопостачальник бере на себе зобов`язання надійно постачати на об`єкт споживача за адресою: [ADDRESS] , електричну енергію у необхідних йому обсягах відповідно до потужності 3,0 кВт електроустановок споживача (а.с. 56-57). Відповідно до п. 5 Договору про користування електричною енергією №63/9, на об`єкті споживача було встановлено прилад обліку електричної енергії: кількість фаз 1; №00055162; тип ЛЕО; дата повірки 2010 рік; показання на дату укладення договору - 00134; місце установки зовнішня сторона житлового будинку. Суд зважає, що правонаступником ВАТ ЕК «Чернігівобленерго» є ПАТ «Чернігівобленерго». На підставі постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг «Про видачу ПАТ «Чернігівобленерго» ліцензії з розподілу електричної енергії та анулювання ліцензій з передачі електричної енергії місцевими (локальними) електричними мережами і постачання електричної енергії за регульованим тарифом» №1434 від 13 листопада 2018 року, ПАТ «Чернігівобленерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу електричної енергії у межах місць проживання, господарської діяльності, зокрема, на території Чернігівської області в межах розташування системи розподілу електричної енергії, що перебуває у власності або господарському віданні ПАТ «Чернігівобленерго». В подальшому на підставі постанови НКРЕКП № 1029 від 11 червня 2019 року «Про внесення змін до постанови НКРЕКП від 13 листопада 2018 року № 1434» термін «Публічне акціонерне товариство» замінено на «Акціонерне товариство». 23 липня 2020 року представником оператора систем розподілу АТ «Чернігівобленерго» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , було здійснено контрольний огляд вузла обліку, зокрема: електролічильника, типу ЛЕО, №00055162, 2010 року випуску та встановлено, що на момент такого огляду показники лічильника становлять 23\~566, що підтверджується копією відповідного акту №097936 від 23 липня 2020 року (а.с. 60). З обігової відомості по абоненту [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , за період з січня 2019 року по липень 2020 року вбачається, що показники лічильника за червень 2020 року становлять 11\~512 кВт.г, за липень 2020 року 23\~566 кВт.г. (а.с. 61-62). Таким чином, постачальником АТ «Чернігівобленерго» було здійснено нарахування обсягу спожитої електричної енергії, за абонентським рахунком споживача [PERSON] за липень місяць 2020 року, в розмірі 12\~054 кВт.год., що стало підставою для нарахування відповідного боргу на загальну суму 20\~172, 72 грн (а.с. 17) На думку позивача, вказане нарахування об`ємів спожитої електричної енергії за липень місяць 2020 року, в розмірі 12\~054 кВт.год, не відповідає дійсності, обґрунтовуючи тим, що на встановленому йому лічильнику електричної енергії стоять автоматичні вимикачі АСКО Укрем, які захищають від перепаду напруги, що дозволяє підключати потужності з максимальним споживанням електроенергії 5.5 кВт.год. Проте, зважаючи на нараховані постачальником об`єми електроенергії в липні місяці 2020 року ним споживалося 16.20 кВт.год. за одну годину, що на переконання позивача фізично не можливо. З цих підстав, 01 вересня 2020 року ним було заявлено вимогу до постачальника щодо проведення експертизи встановленого йому вузла обліку електричної енергії, лічильника типу ЛЭО №00055162, яку просив здійснювати без його участі, про що свідчить копія відповідної заяви (а.с. 64). У зв`язку з цим, з метою проведення відповідної експертизи, встановлений [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , електролічильник типу ЛЕО №00055162, з кінцевим показником - 23\~721, було знято, в заміну якого було встановлено електролічильник типу ЕОМ №027757, 2015 року випуску, про що складено відповідний Акт про заміну №113787 та Акт-повідомлення №19 про направлення на експертизу лічильника електроенергії від 01 вересня 2020 року (а.с. 63). За результатами проведеної експертизи лічильник електроенергії типу ЛЭО, зав.№00055162, з показником - 23\~721, 2 кВт.г, було визнано придатним для подальшої експлуатації, оскільки результат зовнішнього огляду відповідає; самохід відсутній; поріг чутливості відповідає; регістр лічильника (перевірка лічильного механізму) відповідає; результати визначення основної відносної похибки по «фазному» вимірювальному елементу відповідає встановленим вимогам метрологічних характеристик, що підтверджується копією Акту №2506 проведення експертизи лічильника електроенергії від 14 вересня 2020 року та копією Висновку експертної повірки здійсненої ДП «Чернігвстандартметрологія» (а.с. 65, 66). Таким чином, суд констатує, що відомості щодо невірної роботи лічильника електроенергії типу ЛЭО, зав.№00055162, 2010 року, який був встановлений [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , відсутні. Будь-які докази, які б ставили під сумнів результати нарахування обсягів спожитої електричної енергії вказаного лічильника, матеріали справи не містять. За таких обставин, суд приходить до переконання, що підстав вважати, що вказаний електролічильник, який був встановлений [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , здійснював невірні вимірювання та облік електричної енергії, - відсутні. Стороною відповідача, в обґрунтування нарахування постачальником за липень 2020 року об`ємів електроенергії в розмірі - 12\~054 кВт.год, вказано, що позивач, як споживач послуг з постачання електричної енергії, не здійснював передачу показів лічильника, а тому фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії визначався розрахунковим шляхом за значеннями середньодобового обсягу споживання. Проте, після здійснення 23 липня 2020 року контрольного огляду засобу обліку встановленого в позивача, було зафіксовано фактичні покази лічильника, зокрема, - 23\~566 кВт.год. Попередні показники, за червень 2020 року, які визначалися розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання та занесені у білінгову систему «Енергія-Побут» з показником 11\~512 кВт.год. У зв`язку з цим, на підставі фактичних показів приладу обліку 23\~566 кВт.год, зафіксованих 23 липня 2020 року контролерами, було виконано розрахунок обсягу спожитої електричної енергії, внаслідок чого на кінець липня 2020 року обсяг спожитої електричної енергії становив - 12\~054 кВт.год. Суд зважає, що відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок електричної енергії» побутовий споживач - індивідуальний побутовий споживач (фізична особа, яка використовує електричну енергію для забезпечення власних побутових потреб, що не включають професійну та/або господарську діяльність) або колективний побутовий споживач (юридична особа, створена шляхом об`єднання фізичних осіб - побутових споживачів, яка розраховується за електричну енергію за показами загального розрахункового засобу обліку в обсязі електричної енергії, спожитої для забезпечення власних побутових потреб таких фізичних осіб, що не включають професійну та/або господарську діяльність). Згідно з положенням п. 8.6.1 Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №311, зчитування показів з лічильників, встановлених у споживачів, може здійснюватися споживачем, а також оператором системи або ППКО (у ролі ОЗД) відповідно до цього Кодексу та умов договору. Відповідно до п. 4.3. розділу ІV Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14 березня 2018 року №312, (далі по тексту ПРРЕЕ) дані, необхідні для формування платіжних документів, у тому числі щодо обсягів електричної енергії, надаються учасникам роздрібного ринку адміністратором комерційного обліку в порядку, встановленому Кодексом комерційного обліку. Згідно п. 4.7. розділу ІV ПРРЕЕ, оплата електричної енергії здійснюється споживачем виходячи з умов відповідного договору про постачання електричної енергії і може, зокрема, бути у формі: 1) планових платежів з наступним перерахунком (остаточним розрахунком), що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 2) попередньої оплати з остаточним розрахунком, що проводиться за фактично відпущену електричну енергію згідно з даними комерційного обліку; 3) оплати за фактично відпущену електричну енергію відповідно до даних комерційного обліку. За наявності відповідного устаткування проведення оплати може бути реалізоване із застосуванням картки попередньої оплати. На підставі змісту пунктів 8.6.2. - 8.6.6, глави 8.6. розділу ІV Кодексу комерційного обліку електричної енергії, індивідуальні побутові споживачі зобов`язані щомісяця зчитувати фактичні покази зі всіх лічильників, встановлених на об`єкті споживача, для яких відсутня можливість дистанційного зчитування даних, та надавати їх відповідному оператору системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД) в один із таких способів: через особистий кабінет на сайті оператора системи розподілу або ППКО (у ролі ОЗД); за телефоном чи іншими електронними засобами; шляхом зазначення цих показів у сплаченому рахунку; через особисте звернення або іншим зручним та прийнятним для сторін способом згідно з укладеним договором. Зчитані та передані дані з лічильників протягом періоду, що починається за два календарні дні до кінця розрахункового місяця та закінчується на третій календарний день наступного розрахункового періоду (календарного місяця), вважаються даними на перше число календарного місяця (п. 8.6.3. розділу ІV Кодексу комерційного обліку електричної енергії). Зчитані та передані індивідуальним побутовим споживачем покази лічильника в будь-який інший день календарного місяця за відсутності переданої (зчитаної) з нього інформації шляхом дистанційного зчитування лічильника є вихідними даними для визначення даних комерційного обліку на перше число місяця шляхом додавання (віднімання) величини добутку середньодобового споживання на кількість днів (діб) між датою зчитування показів та першим числом календарного місяця (п. 8.6.4. розділу ІV Кодексу комерційного обліку електричної енергії). У разі неотримання до початку четвертого календарного дня місяця, що настає за розрахунковим, показів лічильника та за умови, що лічильник електричної енергії не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний обсяг розподілу та споживання електричної енергії по споживачу за розрахунковий місяць визначається розрахунковим шляхом за значенням середньодобового обсягу споживання (п. 8.6.5. розділу ІV Кодексу комерційного обліку електричної енергії). Якщо за підсумками наступного місяця споживач надасть покази лічильника, визначення фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії за період зазначеного місяця здійснюється з урахуванням наданих показів та показів, на які споживачу здійснено розрахунки (п. 8.6.6. розділу ІV Кодексу комерційного обліку електричної енергії). Таким чином, оператор системи розподілу отримує дані щодо обсягу спожитої електричної енергії споживачем за розрахунковий період, який в свою чергу формується виходячи: з даних стосовно показів, переданих споживачами, за даними контрольних оглядів приладів обліку або розрахунковим шляхом. Допитаний за клопотанням сторони позивача свідок [PERSON] , в судовому засіданні повідомив, що він, за дорученням батька щомісяця здійснював передання показань лічильника електроенергії на сайті енергопостачальника. Однак, зауважив, що згодом, відмітки про спосіб передання показів зникали. Наголошував, що середній об`єм енергоспоживання не перевищував 200 кВт в місяць, хоча цієї зими, при інтенсивному використанні електричних опалювальних приладів у частині будинку, покази досягали 2000 кВт в місяць. Вказував, що представники енергопостачальника здійснювали періодичні перевірки показів лічильника, а він завжди передавав вчасно фактичні показання. В липні місяці 2020 року при контрольному огляді було встановлено значно більший обсяг показань, який він пов`язує з несправністю лічильника. Суд звертає увагу, що позивачем по справі під час судового розгляду не доведено факт щомісячного передання ним саме фактичних показів лічильника, встановленого на його об`єкті та повідомлення ним вказаних відомостей оператору системи розподілу, шляхом передбаченим п. 8.6.2 розділу ІV Кодексу комерційного обліку електричної енергії). При цьому, суд критично ставиться до показів свідка, зважаючи на те, що його покази не підтверджуються будь-якими письмовими чи електронними доказами, спростовуються фактичними показами приладу обліку електроенергії. Таким чином, суд приходить до висновку щодо здійснення оператором системи розподілу електроенергії розрахунку фактичного обсягу розподілу та споживання електричної енергії по особовому рахунку споживача [PERSON] визначалось до моменту контрольної перевірки розрахунковим шляхом за значенням середньомісячного обсягу споживання. Відповідно до п. 8.6.10. розділу ІV Кодексу комерційного обліку електричної енергії, перевірка достовірності даних ЗКО безпосередньо на місці їх установлення забезпечується сторонами за необхідності, але не рідше ніж один раз на шість місяців, про що складається відповідний акт контрольного огляду [PERSON] . Разом з тим, слід зазначити, що в суду відсутні відомості щодо попередньої перевірки достовірності фактичних даних [PERSON] , здійсненої до 23 липня 2020 року, оскільки відповідний акт контрольного огляду [PERSON] сторонами по справі не наданий. Суд зауважує, що на його думку, в ситуації визначення фактичних показників використаних послуг обидві сторони проявили недобросовісність, зокрема позивач, не виконав обов`язку своєчасного та достовірного передання показів приладу обліку, а контролююча сторона не забезпечила проведення своєчасного та систематичного контрольного огляду з метою встановлення фактичних показників, внаслідок чого, під час проведення контрольного огляду в липні 2020 року було виявлено значна відмінність в показниках спожитої електроенергії. При цьому, суд зважає, що даний позов обґрунтовується позивачем лише фактичною несправністю приладу обліку, яка призвела до нарахування за липень 2020 року значного обсягу використаної електроенергії. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд зважає на те, що за результатами проведеної експертизи лічильник електроенергії типу ЛЭО, зав.№00055162, було визнано придатним для подальшої експлуатації; результати визначення похибки відповідає встановленим вимогам метрологічних характеристик, що підтверджується копією Акту №2506 проведення експертизи лічильника електроенергії від 14 вересня 2020 року та копією Висновку експертної повірки здійсненої ДП «Чернігвстандартметрологія». Сторона позивача при поданні позову заявляла клопотання про витребування згадуваного лічильника з метою проведення судової експертизи, і цей доказ був витребуваний судом, однак, як в підготовчому судовому засіданні так і під час судового розгляду, сторона позивача не заявила клопотання про проведення згадуваної експертизи, на обґрунтування своєї позиції. Самі ж пояснення сторони позивача, щодо несправності лічильника спростовуються як проведеним дослідження приладу обліку, так і тим фактом, що після проведення контрольного огляду лічильника в лині 2020 року, він продовжував роботу до 01.09.2020 року та за цей період не обліковував значних обсягів спожитої електроенергії, які б ставили під сумнів його непрацездатність. Згідно з положенням п. 8.6.15. розділу ІV Кодексу комерційного обліку електричної енергії, дані, отримані від споживача, при проведенні процедур їх перевірки та в розрахунках мають менший пріоритет ніж виміряні дані з контрольних лічильників або дані, отримані безпосередньо оператором системи або ППКО. Тобто, з аналізу вищенаведених норм можна зробити висновок, що оплата повинна проводитись за фактично спожиту електричну енергію відповідно до даних лічильника, оскільки саме такі показники є пріоритетними для визначення дійсного обсягу спожитої електричної енергії. Враховуючи вищевикладене, зважаючи на повне та об`єктивне дослідження всіх доказів, які наявні у матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, суд приходить до висновку, що заявлені ним позовні вимоги під час судового розгляду не знайшли свого підтвердження. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed