Jurisdiction: civil
Date: 2021-07-22 00:00:00

10 вересня 2020 року позивач звернулася до Дзержинського районного суду Харківської області з позовною заявою до Шостої Харківської державної нотаріальної контори про скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії і визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. 07 жовтня 2020 року провадження у справі відкрите. 25 лютого 2021 року завідувач Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори надала листа, де просила справу розглядати за відсутності представника нотаріальної контори. 24 червня 2021 року позивач уточнила позовні вимоги. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона тривалий час здійснювала догляд за [PERSON] . 05 березня 2019 року він склав на користь позивачки заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Бервено Н.І., відповідно до якого [PERSON] заповів їй все своє майно, а саме будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку за цією адресою. [INFO] [PERSON] помер. Позивачка за власні кошти поховала його. У подальшому позивачка звернулась до приватного нотаріуса Костіної Юлії Сергіївни, вона передала документи, для відкриття спадкової справи, не вистачала лише правовстановлюючих документів на нерухомість. Вказані документи позивачка вислала на телефон приватному нотаріусу. Проте у подальшому після спину строку 6 місяців, коли позивачка звернулась до приватного нотаріуса Костіної Ю.С., та їй повідомила, що вони не знайомі. У подальшому позивачка звернулась до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, проте в зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини була ухвалена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 жовтня 2019 року. Позивачка просить скасувати вказану постанову та встановити додатковий строк на прийняття спадщини після померлого [PERSON] . Позивач зазначає, що пропустила строк на прийняття спадщини у зв`язку з тим, що вона був юридично необізнана щодо проходження документів у приватного нотаріуса, і вважала, що якщо вона звернулась 12 квітня 2019 року до нотаріуса, то не пропустила строк. Спір щодо поділу спадщини відсутній. В судове засідання позивачка та її представник наполягали на задоволенні вказаних позовних вимог. Позивач вказала, що вчасно звернулась до нотаріуса, а вже його непрофесійна поведінка призвела до пропуску строку. Представник позивача вказав, що позивачка пропустила строк на два днів, бо виникла суперечка між приватним нотаріусом, яка навіть забрала документи та його довірительницею, яка юридично не обізнана в процедурі оформлення документів нотаріусом. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені такі обставини та відповідні ним правовідносини. [PERSON] тривалий час здійснювала догляд за [PERSON] [INFO] . 05 березня 2019 року він склав на користь позивачки заповіт, який посвідчено приватним нотаріусом Бервено Н.І., відповідно до якого [PERSON] заповів їй все своє майно, а саме будинок по [ADDRESS] та земельну ділянку за цією адресою, зареєстровано в реєстрі за № 383. [INFO] [PERSON] помер( а.с.12). свідоцтво про смерть серія [NUMBER] . Позивачка за власні кошти поховала його ( договір- замовлення про організацію та проведення поховання від 04 квітня 2019 року. У подальшому позивачка звернулась до приватного нотаріуса Костіної Юлії Сергіївни, вона передала документи, для відкриття спадкової справи, не вистачала лише правовстановлюючих документів на нерухомість. Вказані документи позивачка вислала на телефон приватному нотаріусу. Проте у подальшому після спину строку 6 місяців, коли позивачка звернулась до приватного нотаріуса Костіної Ю.С., та їй повідомила, що вони не знайомі. У подальшому позивачка звернулась до Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори, проте в зв`язку з пропуском строку звернення із заявою про прийняття спадщини була ухвалена постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 жовтня 2019 року ( а.с.14-15). Згідно з ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Відповідно до частини першої статті 1223 Цивільного кодексу України: «у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки». Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 5 вказаної статті передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч.ч.1,2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Позивачка на час відкриття спадщини не проживала постійно зі спадкодавцем та не звернулася до державного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини у встановлений шестимісячний строк. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Згідно з абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Відповідно до постанови Верховного суду у складі суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 17 жовтня 2018 року по справі № 681/203/17-ц (провадження № 61-26164св18) незначний проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог. Також, судом встановлено, що шестимісячний строк подання позивачем заяви до державного нотаріуса про прийняття спадщини після смерті [PERSON] є незначним. Викладені обставини суд вважає поважними і такими, що свідчать про наявність об`єктивних, непереборних та істотних труднощів для вчинення спадкоємцем [PERSON] дій щодо прийняття спадщини, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача і визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини в два місяці з дня набрання рішення суду законної сили, який вважає достатнім. Суд вважає такими, що не підлягають задоволенню вимоги позивачки щодо скасування постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 11 жовтня 2019 року, так як формально на час звернення [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після померлого [PERSON] сплинуло шість місяців. На підставі викладеного та

Outcome: partial