Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-04 00:00:00

10.08.15 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], після уточнення кого просить визнати за [PERSON] право власності на ? частину квартири №41, що розташована в будинку №5/3 по вул. Варненська у м.Одесі, загальною площею 47,1 кв.м, житловою площею 28,4 кв.м, складається з двох кімнат та розташована на другому поверсі пятиповерхового будинку та на ? частину квартири №31, що розташована в будинку №1 по вул. Богдана Хмельницького в м.Одесі, що складається в цілому з однієї житлової кімнати, загальною площею 26,4 кв.м., в тому числі житловою площею 16,3 кв.м, корисною 25,5 кв.м та встановити порядок виконання рішення, яким право власності визнане за позивачкою підлягає державній реєстрації речових прав на нерухоме майно реєстраційною службою Одеського міського управління юстиції. При цьому позивач посилається на те, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.04.2015 року встановлений факт проживання однією сімєю позивачки [PERSON] та [PERSON] з 07.12.1997 року по 01.09.2014 року, а також встановлено, що сторони забезпечували себе всім необхідним для життя, вели спільне господарство, повністю або частково обєднували та витрачали кошти. За час проживання однією сімєю позивачка разом з відповідачем придбала майно, а саме квартиру [ADDRESS], та квартиру [ADDRESS] , право власності на які було зареєстровано за відповідачем. На даний час сторони не підтримують фактичних шлюбних відносин, проживають окремо, вирішити питання щодо порядку поділу майна, що є їх сумісною власністю в позасудовому порядку з відповідачем не вдалось, що змусило [PERSON] звернутись до суду з відповідним позовом. До судового засідання представник позивача [PERSON], діючий на підставі довіреності , надав заяву, в якій просить розглянути справу за його відсутності та задовольнити позовні вимоги, не заперечує проти постановлення заочного рішення. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, повідомлявся належним чином, відповідно до положення ст. 74 ЦПК України, шляхом оголошення у пресі. Відповідно до ст. ст.\~224,\~225 ЦПК України\~Київським районним судом м. Одеси постановлена ухвала про заочний розгляд справи. \~\~Суд, дослідивши\~\~матеріали справи, встановивши дійсні правовідносини, які виникли між сторонами справи, оцінивши\~\~всі докази зібрані\~\~у справі у їх\~\~сукупності, суд вважає,\~\~що позовні вимоги\~\~ підлягають задоволенню\~\~виходячи з наступного: Як встановлено у судовому засіданні, сторони з що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 22.04.2015 року встановлений факт проживання однією сімєю позивачки [PERSON] та [PERSON] з 07.12.1997 року по 01.09.2014 року, а також встановлено, що сторони забезпечували себе всім необхідним для життя, вели спільне господарство, повністю або частково обєднували та витрачали кошти. Відповідно до положення ст. 61 ч.3 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. За час перебування у фактичних шлюбних відносинах, проживання однією сімєю [PERSON] на підставі договору купівлі- продажу від 10.04.2002 року було придбано у власність квартиру №31 3у будинку №1 по вул. Богдана Хмельницького у м.Одеса ( а.с. 55) та відповідно до договору купівлі- продажу від 24.11.2004 року квартиру [ADDRESS]. Право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за [PERSON], що підтверджено інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек,Єдиного реєстру заборони відчуження обєктів нерухомого майна щодо суб'єкта. Тобто зазначене майно було придбане за час проживання однією сімєю як чоловіка та дружини без реєстрації шлюбу. Таким чином, вбачається, що правовідносини сторін виникли під час дії\~КпШС України\~в ред. 1963 року. Згідно з ч. 1\~ст. 22 КпШС України\~майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. На правовідносини сторін також розповсюджується дія норм\~СК України. Відповідно до ч.1\~ст. 70 СК України\~у разі поділу майна, що є об'єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача [PERSON] підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.\~\~

Outcome: approved