Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

10 жовтня 2014 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом, який аргументував тим, що на підставі договору АФВ_38-07/00 від 12 жовтня 2007 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» надав [PERSON] кредит в розмірі 6680,00 доларів США на придбання автомобіля під заставу цього автомобіля зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 11,9 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, з кінцевим терміном повернення кредиту в строк до11 жовтня 2012 року. Позичальник в добровільному порядку не виконував умови кредитного договору, зокрема вчасно не здійснював повернення заборгованості по кредиту та процентам за його використання в обумовлені договором строки. Внаслідок такого порушення в позичальника утворилася прострочена заборгованість за кредитним договором і банк був змушений звернутися з позовом до суду про дострокове виконання позичальником зобовязань по кредитному договору та стягнення суми боргу по кредиту в повному обсязі. Розрахунок заборгованості було здійснено станом на 10 листопада 2009 року. Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області № 2-175/10 від 29 січня 2010 року позовні вимоги банку задоволено в повному обсязі та стягнуто з [PERSON] на користь банку суму боргу, розраховану станом на 10 листопада 2009 року. Позичальником було в повному обсязі погашено заборгованість згідно рішення суду лише 10 жовтня 2011 року, однак, за період з 10 листопада 2009 року по дату повного погашення позичальником заборгованості відповідно до рішення суду, тобто до 10 жовтня 2011 року позичальнику, відповідно до умов договору нараховувалися проценти за користування неповернутою частиною кредитних коштів. Посилаючись на вказані обставини і те, що [PERSON] добровільно погасити заборгованість по кредитному договору не збирається, позивач звернувся до суду із позовом і просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість по кредитному договору, яка складається із заборгованості за відсотками станом на 07 жовтня 2014 року в розмірі 784, 73 дол. США та заборгованості по пені за несвоєчасну сплату відсотків станом на 07 жовтня 2014 року в розмірі 11 913 грн. 69 коп. за період з 10 листопада 2009 року по 07 жовтня 2014 року. Рішенням суду від 17 вересня 2015 року у задоволенні позовних вимог відмовлено, у звязку із застосуванням строків позовної давності. Зазначене рішення суду 23 березня 2016 року скасовано ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції. Під час нового судового розгляду представник позивача підтримав позовні вимоги, підтвердив факт здійснення останньої оплати відповідачем 10 жовтня 2011 року та просив задовольнити позовні вимоги. Відповідач в судовому засіданні зазначив, що ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з нього заборгованості за відсотками та пені лише 10 жовтня 2014 року, тобто з урахуванням строків позовної давності, розрахунок заборгованості повинен здійснюватись лише за 10 жовтня 2011 року, всі ж попередні нарахування виходять за межі строку позовної давності, а тому в їх стягненні слід відмовити, що ж стосується нарахувань здійснених в межах позовної давності, то такі позовні вимоги визнав. Також відмовився від заявлених раніше претензій до позивача з приводу стягнення витрат повязаних із наданням правової допомоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, в межах строку позовної давності, з наступних підстав. Рішенням Смілянського міськрайонного суду від 29 січня 2010 року задоволено позовні вимоги ПАТ АБ «Укргазбанк» до [PERSON] про дострокове виконання позичальником зобовязань по кредитному договору та стягнуто суму боргу по кредиту в повному обсязі. Розрахунок заборгованості було здійснено станом на 10 листопада 2009 року. Заборгованість згідно рішення суду була повністю погашена [PERSON] 10 жовтня 2011 року. За період з 10 листопада 2009 року по 10 жовтня 2011 року [PERSON] згідно умов договору нараховувались відсотки та пеня за користування неповернутою частиною кредитних коштів. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність. Так відносно вимог про стягнення заборгованості по пені встановлюється позовна давність в один рік, згідно ч.2 ст. 258 ЦК України. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст. 261 ЦК України). Згідно ч.5 ст. 261 ЦК України, за зобовязаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Згідно правового висновку Верховного Суду України у справі про стягнення заборгованості за кредитним договором від 6 листопада 2013 року (справа №6-116цс13) перебіг позовної давності за вимогами кредитора, які випливають з порушення боржником умов договору (графіка погашення кредиту) про погашення боргу частинами (щомісячними платежами) починається стосовно кожної окремої частини, від дня, коли відбулося це порушення. Позовна давність у таких випадках обчислюється окремо по кожному простроченому платежу. Як вбачається з поштової відмітки на конверті (а.с.21) а також копії списків на відправлення (а.с. 139-140) ПАТ АБ «Укргазбанк» звернувся до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] заборгованості за відсотками та пені 10 жовтня 2014 року. В свою чергу відповідач здійснив останній платіж на погашення заборгованості перед позивачем 10 жовтня 2011 року, тобто на момент звернення позивача до суду в межах позовної давності існувала заборгованість відповідача перед позивачем, яка охоплювалась одним днем. Відповідно до розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем за кредитним договором № АФВ_38-07/00 від 12 жовтня 2007 року, в межах нарахувань, що здійснені за 10 жовтня 2011 року, тобто в межах строку позовної давності (а.с. 184), який наданий відповідачем на запит суду, така заборгованість становить по процентах 0,93 долари США (що еквівалентно 24 грн. 58 коп.) та по пені за несвоєчасну сплату процентів 20 грн. 61 коп. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до ст. 615 ЦК України, у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом. Ст. 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Разом з тим, відповідно до ч.4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. За таких обставин, враховуючи наведені норми закону, на думку суду позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в межах строку позовної давності а саме, щодо стягнення з відповідача нарахованих відсотків та пені за прострочення платежу, нарахування яких здійснено в межах строку позовної давності, тобто за 10 жовтня 2011 року, в задоволенні решти позовних вимог слід відмовити, оскільки вони виходять за межі строку позовної давності. Витрати позивача по справі у вигляді судового збору складаються з трьох платежів та становлять 803 грн. 22 коп., та стягненню з відповідача на користь позивача відповідно до вимог закону підлягає сума понесених судових витрат пропорційно сумі задоволених позовних вимог. Так сума що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, відповідає 1 % від заявленої ціни позову, отже саме такий відсоток від сплаченого позивачем судового збору слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial