Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-08 00:00:00

11.05.2017 року ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що позивач надав відповідачці кредит у розмірі 18959,50 грн. у вигляді встановлення кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом, про що укладено Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості від 28.01.2016 року. Погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: починаючи з 1 по 25 число кожного місяця відповідач надає банку кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом. Відповідачка ознайомлена та погодилася з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, Тарифами, що підтверджується її підписом у заяві та відповідає вимогам ч.1 ст.634 ЦК України щодо умов договору приєднання. Пунктом 1.1.3.2.11 Умов та правил надання банківських послуг, банк має право проводити договірне списання з усіх відкритих у банку рахунків клієнта в погашення кредитної заборгованості. Відповідачка [PERSON] умови договору не виконала і не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками та іншими витратами. Станом на 27.04.2017 року виникла заборгованість відповідачки [PERSON] перед позивачем в розмірі 20229,89 грн., з яких: 13177,55 грн. заборгованість за кредитом; 1604,69 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2635,50 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1372,63 грн. штраф за п.2.2. Генеральної угоди. Просить стягнути з відповідачки [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість в розмірі 20229,89 грн. за кредитним договором без номера від 28.01.2016 року та судові витрати. В судове засідання представник позивача ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» не зявився. З позовною заявою 11.05.2017 року представник позивача [PERSON], що діє за довіреністю від 17.01.2017 року за №3262-К-Н-О, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с.37). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не зявилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує щодо задоволення позову (а.с.49). Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 23.09.2009 року договору кредиту за №SAMDN500ТС002181033 між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та [PERSON], а також 28.01.2016 року Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості за вказаним договором і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт (а.с.6), що складається із самої Генеральної угоди, анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ від 23.09.2009 року (а.с.5) та Умов і Правил надання банківських послуг, що затверджені головою правління ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» [PERSON] (а.с.7-30). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] підписала анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в ПРИВАТБАНКУ та Генеральну угоду про реструктуризацію заборгованості за вказаним вище договором і приєднання до Умов та правил надання продукту кредитних карт від 28.01.2016 року, оскільки заперечень щодо вказаних обставин відповідачка на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 29.05.2017 року, не надала, а подала заяву про повне визнання позовних вимог (а.с.49). Відповідно до п.п.1.1.1. умов Генеральної угоди зменшено розмір заборгованості, що виникла в період надання позичальнику кредиту, а саме: проценти на 593,49 грн., комісію на 81, 15 грн., штраф на 697,90 грн. Заборгованість по договору кредиту з дати підписання Генеральної угоди складає 20030,51 грн. (п.1.1.2. Генеральної угоди). Дата остаточного погашення кредиту до договору кредиту 31.01.2018 року (п.1.1.3. Генеральної угоди). Банком надано відповідачеві строковий кредит в сумі 18959,51 грн. на строк 24 місяці з 28.01.2016 року по 31.01.2018 року шляхом встановлення кредитної лінії на платіжну картку на споживчі цілі в сумі 18959,51 грн. в обмін на зобовязання позичальника по поверненню кредиту, сплати процентів в розмірі 1,5% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту у вказаних в заяві, умовах і правилах строки. Погашення заборгованості здійснюється з «1» по «25» число кожного місяця щомісячним платежем в сумі 948,73 грн. (п.2.1. Генеральної угоди). Пунктами 1.4., 2.11. Генеральної угоди передбачено, що позичальник доручає банку здійснювати погашення заборгованості по кредиту в передбачені строки за рахунок коштів, розміщених на будь-якому відкритому в банку рахунку у відповідності до Умов і правил надання банківських послуг. Згідно з п.1.2. Генеральної угоди, з метою забезпечення виконання зобовязань за договором, позичальник зобовязується в день підписання генеральної угоди мати залишок на рахунку в сумі 1071,00 грн. Вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, що слідує за днем повернення кредиту (2-ий день), рахується простроченою (п.1.3.2.). Відповідно до анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт, які відповідачка [PERSON] підписала, остання зазначила, що погоджується із вказаними вище Умовами і Правилами. Заперечень щодо вказаних обставин відповідачка на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 29.05.2017 року, суду не надала, а подала заяву про визнання позову. Пунктом 2.2. Генеральної угоди передбачено, що у разі порушення позичальником строків погашення заборгованості більш ніж на 31 день, позичальник сплачує банку штраф в розмірі 1172,63 грн. При порушенні відповідачем строків платежів більше, ніж на 30 днів, позичальник, згідно з п.1.1.5.20. Умов і правил надання банківських послуг, зобовязаний сплатити банку штраф в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості, з врахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій. [PERSON] порушено умови Генеральної угоди щодо погашення заборгованості за кредитом, відповідно до умов Генеральної угоди, оскільки, починаючи з 30.10.2016 року, сплати не проводилися. З розрахунку заборгованості вбачається, що заборгованість за договором кредиту становить 20229,89 грн., з яких: 13177,55 грн. заборгованість за кредитом; 1604,69 грн. заборгованість по процентах за користування кредитом; 2635,50 грн. заборгованість за пенею та комісією; 1372,63 грн. штраф за п.2.2. Генеральної угоди (а.с.4). Заперечень щодо вказаних розрахунків, проведених позивачем, відповідачка на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 29.05.2017 року, суду не надала, а подала заяву про визнання позову. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме кредиту, які регулюються ЦК України. Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором (ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобовязання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ст.1048 ЦК України). Відповідно до вимог ст.526 ЦК України, зобовязання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вказаного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання. Договір є обовязковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч.1 ст.634 ЦК України). Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому на підставі ст.1048 ЦК України (ч.2 ст.1050 ЦК України). Оскільки факт виконання умов договору кредиту та Генеральної угоди про реструктуризацію заборгованості і приєднання до Умов і правил надання продукту кредитних карт та повернення кредиту і процентів за користування кредитом відповідачкою [PERSON] не доведено, то право ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» невиконанням зобовязання з боку відповідача порушено і підлягає судовому захисту. Відповідно до ст.88 ЦПК України, підлягають стягненню з [PERSON] на користь ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» судові витрати у розмірі 1600 грн. (а.с.1).

Outcome: approved