Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-27 00:00:00

10 червня 2014 року позивачі [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із позовом до Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за заповітом. В позовній заяві зазначили, що [INFO] року в м. Миколаєві Ленінського району Миколаївської області помер їх батько [PERSON], смерть якого було зареєстровано Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 07 жовтня 2013 року за актовим записом № 18. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, ввійшло його право власності на житловий будинок [ADDRESS] За життя [PERSON] склав заповіт за яким свій житловий будинок заповідав своїм дітям в рівних частках [PERSON] та [PERSON]. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулися до приватного нотаріуса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області з заявою про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу, однак при зверненні до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальноїх дії у зв'язку із низкою змін в законодавстві та рекомендувано звернутися до суду. В судовому засіданні позивачі [PERSON] та [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю та з підстав зазначених у позові. Просять задовольнити їх позовні вимоги повністю. Представник відповідача Ставківської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області Аббасов К.А. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, якою просить справу слухати в його відсутність, проти задоволення позову не заперечує. Суд, в межах заявлених вимог та наданих доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З матеріалів справи вбачається, що [INFO] року в м. Миколаєві Ленінського району Миколаївської області помер батько позивачів [PERSON], смерть якого було зареєстровано Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області 07 жовтня 2013 року за актовим записом № 18. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої, зокрема, ввійшло його право власності на житловий будинок [ADDRESS] За життя [PERSON] склав заповіт за яким все своє майно, зокрема, житловий будинок, розташований по [ADDRESS] в с. Староолексіївка Веселинівського району Миколаївської області заповідав своїм дітям: [PERSON] та [PERSON]. Право власності на житловий будинок [PERSON] підтверджується дублікатом свідоцтва про право власності на спадковий будинок від 12.01.2000 року, виданого 27.05.2014 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, та довідкою про видачу дубліката свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданої 18.03.2014 року КП Веселинівська філія Миколаївського міжміського бюро технічної інвентаризації. У встановлений законом шестимісячний строк позивачі звернулися до приватного нотаріса Веселинівського районного нотаріального округу Миколаївської області з заявами про прийняття спадщини, на підставі чого було відкрито спадкову справу, однак при зверненні до нотаріуса з заявами про видачу свідоцтв про право на спадщину, нотаріус вказала, що згідно ч. 7 ст. 37 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою КМУ від 17.10.2013 року № 868, документи, які підтверджують виникнення, перехід та припинення речового права на нерухоме майно є: свідоцтво про право власності на нерухоме майно чи його дублікат, видане до 01.01.2013 року органами місцевого самоврядування або державною адміністрацією. Натомість, як встановлено в судовому засіданні дублікат свідоцтва про право власності на спадковий будинок виданий 27 травня 2014 року Ставківською сільською радою Веселинівського району Миколаївської області, тобто після 01.01.2013 року, та є таким, що не відповідає вимогам законодавства, у зв'язку із чим нотаріус правомірно відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому суд вважає, що оскільки [PERSON] набув право власності на житловий будинок, та це право не припинилося внаслідок його смерті, то позивачі [PERSON] та [PERSON] мають право його успадкувати і набути права на успадковане майнове право. Частиною 5 ст. 1268 ЦК України передбачено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ст. 16 ЦК України, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. На підставі вищезазначеного суд приходить до переконання, що позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] та [PERSON] права власності по 1/2 частині житлового будинку у порядку спадкування підлягають задоволенню, оскільки іншого способу захистити своє порушене право, а ніж звернення до суду у позивачів відсутнє. На підставі викладеного,

Outcome: approved