Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-18 00:00:00

12.03.2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму позики у розмірі 21 032 грн., що еквівалентно 800 доларів США, три відсотки річних 456,36 грн., судовий збір 704,80 грн. Як на підставу позову посилається на те, що 17.05.2017 року між ним та відповідачем укладено договір позики, що підтверджується розпискою, за якою він передав відповідачу у позику у сумі 21000 грн., які відповідач зобов'язався повертати з 17.06.2017 року щомісячно по 1750 грн. До теперішнього часу сума позики 21000 грн. не повернута, оскільки відповідач відмовся повернути суму боргу еквівалентну до долару на даний час 800 доларів США, що складає 21 032 грн. (відповідно до курсу долара на даний час 2629 грн. - 100 доларів США). У зв'язку з прострочкою виконання грошового зобов'язання на підставі ст. 2 ст. 625 ЦК України зазначає про нарахування 456 грн. 36 коп. Ухвалою суду від 29.03.2018 року позовну заяву залишено без руху, вказані недоліки позивачем усунуто. Ухвалою суду від 18.06.2018 року відкрито провадження, призначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; встановлено відповідачу 15-тиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Суд двічі направляв відповідачу ухвалу від 18.06.2018 та позовну заяву з додатками за адресою реєстрації місця проживання відповідача: [ADDRESS] однак відповідач судову кореспонденцію не отримує, відзиву на позов не надав. Згідно з ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов'язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов'язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Обов'язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів (рішення Європейського суду з прав людини від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії»). На підставі викладеного, суд вирішує справу за наявними матеріалами справи. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно з оригіналом розписки від 17.05.2017 року, [PERSON] отримав від [PERSON] грошову позику у розмірі 21 000 грн., яку зобов'язався протягом одного року повертати частинами - щомісячними платежами кожного 25 числа по 1750 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні бути виконані належним чином в установлений строк відповідно до умов договору. Враховуючи, що позивачем надано оригінал розписки від 17.05.2017 року, то є достатні правові підстави вважати, що відповідачем грошова позика у розмірі 21 000 грн., не повернута позикодавцю у встановлені строки. Згідно з ч. 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Враховуючи, що відповідачем грошову позику позивачу не повернуто, при цьому згідно з розпискою позика надавалась саме у національній валюті - 21000 грн., а не еквівалент 800 доларів США, як просить стягнути позивач, тому стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума позики у розмірі 21 000 грн. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов'язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлені вимоги щодо стягнення 3-х відсотків річних за період з 17.05.2017 року по 17.01.2018 року за 264 днів у розмірі 456 грн. 36 коп. Як вбачається з положень ч. 2 ст. 625 ЦК України, відповідальність у виді стягнення 3-х відсотків річних застосовується у разі прострочення виконання зобов'язання. Згідно з розпискою від 17.05.2017 року відповідач зобов'язаний був повертати грошові кошти протягом одного року щомісячними платежами (дванадцять платежів) у розмірі 1750 грн. кожного 25 числа. Таким чином, перший платіж у розмірі 1750 грн. відповідач повинен був здійснити 25.06.2017 року, отже прострочення платежу почалось з 26.06.2017 по 12.03.2018 (в межах заявлених вимог), тобто 258 днів, тому три відсотки річних за прострочення вказаного платежу складає 37 грн. 40 коп. (1750 х 0,03 х 260 /365 = 37,40). За аналогічним розрахунком три відсотки річних за прострочення: другого платежу за період з 26.07.2017 по 12.03.2018 за 230 днів складає 33 грн. 08 коп. (1750 х 0,03 х 230 /365 = 33,08), третього платежу за період з 26.08.2017 по 12.03.2018 за 199 днів складає 28 грн. 62 коп. (1750 х 0,03 х 199 /365 = 28,62), четвертого платежу за період з 26.09.2017 по 12.03.2018 за 168 днів складає 24 грн. 16 коп. (1750 х 0,03 х 168 /365 = 24,16), п'ятого платежу за період з 26.10.2017 по 12.03.2018 за 138 днів складає 19 грн. 85 коп. (1750 х 0,03 х 138 /365 = 19,85), шостого платежу за період з 26.11.2017 по 12.03.2018 за 107 днів складає 15 грн. 39 коп. (1750 х 0,03 х 107 /365 = 15,39), сьомого платежу за період з 26.12.2017 по 12.03.2018 за 77 днів складає 11 грн. 08 коп. (1750 х 0,03 х 77 /365 = 11,08), восьмого платежу за період з 26.01.2017 по 12.03.2018 за 46 днів складає 06 грн. 62 коп. (1750 х 0,03 х 46 /365 = 6,62), дев'ятого платежу за період з 26.02.2017 по 12.03.2018 за 15 днів складає 02 грн. 16 коп. (1750 х 0,03 х 15 /365 = 2,16) Таким чином, у зв'язку з простроченням чергових платежів на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України стягненню за період з 26.06.2017 по 12.03.2018 (в межах заявлених вимог) підлягає 3 відсотки річних у розмірі 178 грн. 36 коп. (37,40 + 33,08 + 28,62 + 24,16 + 19,85 + 15,39 + 11,08+ 6,62 + 02,16). На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню основний борг за розпискою від 17.05.2017 року у розмірі 21000 грн. та три відсотки річних у зв'язку з простроченням зобов'язання у розмірі 178 грн. 36 коп. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч. 1 ст. 141 ЦПК України). Враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, то стягненню підлягає судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог - 694 грн. 63 коп. (21 178,36 х 704,80 / 21 488,36 = 694,63) Суд постановляє рішення в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.

Outcome: partial