Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

12.05.2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якій просила стягнути з [PERSON] , [INFO] , на її користь 50 % додаткових витрат на дитину - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 20869,56 гривень, які понесені [PERSON] в період з листопада 2017 року до моменту подання вказаної позовної заяви. Позовні вимоги позивач мотивувала тим, що 05 жовтня 2012 року між сторонами укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Центрального районного суду м. Миколаєва від 01.11.2017 року, шлюб розірвано. 02.09.2019 Заводським районним судом м. Миколаєва видано судовий наказ про стягнення з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання дитини. На час звернення позивача до суду [PERSON] сплачує аліменти на утримання дитини, але участі в додаткових витратах не приймає. Дитина сторін проживає із позивачем та знаходиться на її повному утриманні, відповідач участі у вихованні, лікуванні та додатковому фінансовому забезпеченні дитини участі не приймає. Дитина має затримку психічного розвитку, що зумовило необхідність систематичного відвідування логопеда. Позивачу не вистачає коштів на утримання дитини. Загальна вартість ліків, які були призначені лікарем становить 35500,00 грн., витрати на харчування в дитячому навчальному закладі складає 1958,66 гривень, а також витрати на відвідування дитиною танцювального гуртку та занять з дошкільної підготовки складає 4280 гривень. Відповідач працює, інших утриманців немає, є працездатним, стан його здоров`я дозволяє працювати та утримувати дитину. Відповідач жодної участі у додаткових витратах на лікування дитини не приймає. Посилаючись на викладене позивач просила позовні вимоги задовольнити. Ухвалою судді від 18.05.2020 року по даній справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою судді від 19.08.2020 року здійснено перехід з розгляду цивільної справи в порядку спрощеного позовного провадження на розгляд справи за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 25.08.2020 року від представника відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому [PERSON] заперечує проти задоволення позовних вимог, оскільки частина заявлених до стягнення витрат на утримання дитини не були викладені особливими обставинами і їх не можна кваліфікувати як додаткові, також позивачем не доведено наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину. Значна частина наданих позивачкою письмових доказів не відповідають вимогам їх допустимості та належності. 28.08.2020 року від представника позивача [PERSON] надійшла відповідь на відзив, в якому позивач не згоден з позицією відповідача, оскільки нею повністю доведено як необхідність придбання ліків, медичних препаратів, що зумовлено особливостями розвитку дитини, хворобами, відповідними призначеннями, так і факт придбання таких ліків на підтвердження чого надані квитанції. Також позивач стверджує, що відповідачу було відомо про відвідування дитиною гуртка а також школи раннього розвитку на платній основі. Просить задовольнити позов у повному обсязі. Ухвалою суду від 27.10.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилась, представник позивача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач до судового засідання не з`явився, представник відповідача [PERSON] надав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, вимоги не визнають в силу підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 05 жовтня 2012 року сторони уклади шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає із позивачем та знаходиться на її утриманні. Позивач потребує матеріальної допомоги, оскільки дитина має затримку психічного розвитку, що вимагає додаткових витрат на лікування та відвідування логопеда. Відповідач добровільно такої допомоги не надає. За змістом ст.185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору, такого висновку прийшла Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України в ухвалі від 16.12.2009 року № 6-20478св09. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї, в даному випадку у зв`язку із хворобою, оскільки дитина потребує лікування та на розвиток дитини. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст.ст.181,182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Батьки беруть участь у додаткових витратах на дитину рівною мірою, сторона, що звертається з вимогою про відшкодування вже зроблених додаткових витрат або з вимогою про їхнє попереднє фінансування, має надати суду докази фактично понесених або майбутніх витрат, їхній розрахунок й обґрунтування. З наданої позивачем копії витягу із протоколу засідання ПМПК №26 §1 від 12.10.2017 року, вбачається, що дитина [PERSON] , [INFO] , має діагноз незначне порушення сформованості пізнавальних процесів на резидуально-органічному фоні, нестійкість уваги. Знижений рівень навчальних можливостей. Дрібна моторика слабо розвинена. Інструкції розуміє та виконує з допомогою . недорозвинення мовлення Ір. Порушення зору рекомендовано навчання та виховання за програмою для дітей дошкільного віку, які мають затримку психічного розвитку. Переогляд перед шкільним навчанням. Спостереження у дитячого психіатра, офтальмолога та хірурга. Корекційні заняття з психологом та логопедом. Згідно до вимог ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадку. Відповідно до статей 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом За положенням ст.ст.76-81 ЦПК України засобами доказування у цивільний справі є пояснення сторін і третіх осіб, показання свідків, письмові докази, речові докази і висновки експертів. Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Виходячи з принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо дитини, закріпленому в ст. 141 СК України, та з урахуванням наданих позивачем доказів, суд приходить до переконання, що 1/2 частина понесених позивачем додаткових витрати на оплату для сина лікування та купівлю ліків 35500,00 грн. : 2 = 17750,00 грн. підлягає стягненню з відповідача. Разом з цим, витрати по сплаті за харчування в дитячому навчальному закладі №99 в сумі 1958,99 грн. та витрати за відвідування дитиною танцювального гуртку та занять з дошкільної підготовки в сумі 4280 грн., не є додатковими витратами на дитину, оскільки це не викликано особливими обставинами у розумінні ст.185 СК України, а відноситься до звичайних витрат для забезпечення нормальних матеріальних умов життя дитини, що передбачені стягненням аліментів з батька дитини, що є підставою для відмови у задоволенні позову в цій частині. Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. На основі повного і всебічного з`ясування обставин, на які посилалась позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги про стягнення додаткових витрат на утримання дитини в частині витрат на лікування ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в дохід держави у сумі 840,80 грн.

Outcome: partial