Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-04 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, у якій просить стягувати на її користь, на утримання повнолітнього сина, аліменти у розмірі 1/4 від усього доходу відповідача до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з відповідачем були в шлюбі, від шлюбу мають дитину - [PERSON], [INFO]. [PERSON] навчається в Грицівському ВПУ-38 Хмельницької обласної державної адміністрації. Відповідач не надає матеріальну допомогу, хоча він здоровий, працездатний, працює вантажником на швейній фабриці «Леся», його дохід є достатнім для надання належної матеріальної допомоги. В судове засідання позивач з'явилась, позов підтримала та просила задовольнити. Відповідач в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані суду докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю з наступних підстав. Обов'язок батьків щодо утримання своїх дітей є одним з головних конституційних обов'язків (ч. 2 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання обов'язку утримувати дитину визначені статтею 181 СК України, за змістом якої, кошти на утримання дитини (аліменти) за рішенням суду присуджуються у частці від доходу її батька. Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. У відповідності зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує матеріальне становище й стан здоров'я дитини та платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних батьків, дружини. Відповідно до п. 20 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов'язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до довідки №747 від 22.09.2016 року, [PERSON] дійсно навчається на денній формі навчання в Грицівському ВПУ- 38 на денній формі навчання по спеціальності «Кухар». Термін навчання до [INFO]., знаходиться на неповному державному забезпеченні. Згідно довідки № 235 від 10.10.2016 р. [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON] З урахуванням рівності обов'язку обох батьків утримувати свою дитину, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів в розмірі 1/4 частини від всіх доходів відповідача, щомісячно. Зазначена сума відповідає обов'язку батька дитини забезпечити частину витрат на його утримання, з урахуванням мінімальних життєвих потреб дитини і матеріального стану відповідача. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно з ч. 3 ст. 88 ЦПК України судовий збір в сумі 551,20 грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

Outcome: approved