Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-02 00:00:00

11 жовтня 2019 року до Обухівського районного суду Київської області звернулась [PERSON] позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. На обґрунтування заявленого позову позивач зазначила, що станом на день подання цього позову вона є пенсіонером за віком з 12.10.1998 року та єдиним її доходом є пенсія в розмірі 2 592 грн. 17 коп.. [INFO] помер її чоловік [PERSON], який за життя отримував гарну пенсію, якої вистачало на їх потреби і на допомогу їх двом донькам, після смерті чоловіка вона відповідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування» перейшла на пенсію чоловіка. Вартість комунальних послуг становить близько 2 700 грн. в місяць, що перевищує розмір її місячної пенсії, крім того вона має захворювання цукровий діабет, через що є нагальна необхідність у постійному лікування на яке потрібні значні кошти, відповідач [PERSON] не надає їй будь-якої допомоги, тому вона вимушена звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів, оскільки пенсії яку вона отримує не вистачає на лікування та існування та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу), щомісячно з дня подання позову і довічно. 13 листопада 2018 року винесено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкриття провадження у цивільній справі та призначення підготовчого провадження у справі. 25 березня 2019 року винесено ухвалу про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснила, що вона на даний час вона проживає в будинку одна, будинок має 5 кімнат і для оплати комунальних послуг в місяць потрібно приблизно 4 000 грн., що перевищує розмір її пенсії, крім того вона має ряд захворювань таких як цукровий діабет хронічний бронхіт та радикуліт і на ліки в місяць вона витрачає приблизно 1 000 грн., їй матеріально допомагає інша донька, але коштів на утримання будинку, на лікування та інші необхідні витрати все одно не вистачає, тому вона просить суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і довічно. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити, пояснила, що позивач по справі [PERSON] є пенсіонером за віком, її пенсія на даний час складає 2 596 грн. 17 коп. в будинку де вона проживає, окрім неї також зареєстровано дві її доньки. Чоловік позивача помер в 2008 році, а доньки проживають окремо. Позивач просить стягувати аліменти з відповідача на свою користь, оскільки пенсії яку вона отримує не вистачає на утримання будинку, на лікування та інше необхідні потреби, тому вона на даний час не приживає у своєму будинку, а переїхала проживати до іншої дочки в м. Буча Київської області. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила в повному обсязі та просила відмовити в його задоволенні, пояснила, що після смерті її батька, чоловіка позивача у неї з матір'ю почали постійно виникати сварки, зокрема через спадкове майно після смерті батька, яке її мати хотіла прийняти сама шляхом обману. Після смерті батька, мати привела в будинок нового чоловіка і на даний час вона проживає фактично в сараї, оскільки мати вигнала її з будинку, хоча в будинку зареєстрована її мати, вона та сестра. Після смерті батька в них виникали судові спори за будинок, але судом було визнано її права на спадковий будинок, проте позивач на дає можливості поділити будинок, оскільки він не введений в експлуатацію. Також пояснила, що вона не має змогли сплачувати аліменти не утримання матері, оскільки працює вчителем в школі, раніше позивач не зверталась до неї з проханням допомогти матеріально тому вона просить відмовити в задоволенні позову. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив в повному обсязі та просив відмовити в його задоволенні, надав аналогічні пояснення. Вислухавши позивача, відповідача, представників сторін, дослідивши матеріали справи та наявні в ній докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є матір'ю відповідача [PERSON] та на теперішній час вона є пенсіонером за віком, розмір її пенсії становить 2 596 грн. 22 коп., що підтверджується копіями довідок. Відповідно до ст. 202 СК України повнолітні дочка, син зобов'язані, утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. При вирішенні питання про стягнення аліментів на матір слід враховувати, що вказане право батьків, якому кореспондує обов'язок повнолітніх дітей, виникає за наявності двох умов: непрацездатності батьків та наявності у них потреби у матеріальній допомозі і не залежить від майнового стану повнолітніх дочки, сина. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку залежно від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід, тощо. Сам по собі факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов'язку надання їй утримання та не свідчить про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги. Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Обухівському об'єднаному управління ПФУ в Київській області та отримує пенсію за віком в розмірі 2 596 грн. 22 коп., що підтверджується копією довідки. Таким чином, отримуваний позивачем щомісячний регулярний дохід становить 2 596 грн. 22 коп., тобто перевищує законодавчо встановлений прожитковий мінімум для осіб, що втратили працездатність - 1497 грн., тому існуючі доходи позивача в цілому забезпечують її мінімальні життєві потреби. Доводи позивача про необхідність оплати нею як власником комунальних послуг та утримання достатньо великого домоволодіння, зокрема п'ятикімнатного житлового будинку, де вона проживає одноосібно і відносно якого між сторонами існує цивільний спір у інших судових справах, не породжує додаткових правових підстав для висновку про наявність потреби в отриманні матеріальної допомоги від дочки. За таких обставин, суд вважає, що під час судового розгляду не було встановлено обов'язкової підстави для виникнення у позивача права на утримання від відповідача - потреби матеріальної допомоги. Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 76, 89 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів;показаннями свідків. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групі доказів). Таким чином, розглянувши справу в межах визначених позивачем предмету спору та підстав для задоволення позову, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач як на підставу для задоволення позову, не знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки суд ґрунтуються на достатніх, належних та допустимих доказах, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Враховуючи викладене вище, суд вважає недоведеними посилання позову на порушення прав чи інтересів позивачів у спірних правовідносинах, які б підлягали судовому захисту, тому суд приходить до висновку про неможливість судового захисту прав позивача у обраний позовом спосіб.

Outcome: dismissed