Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

11.08.2017 року позивач [PERSON] звернувсь до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 14.12.2006 він уклав з відповідачкою шлюб. Від шлюбу у них з відповідачкою народилась донька - [PERSON], [INFO]. На даний час з відповідачем шлюб розірвано. Відповідач повністю усунулась від виконання своїх батьківських обов'язків, не бере участь ні у вихованні, ні в утриманні доньки з 2009 року, при цьому навіть не бачиться з нею. Відповідач вже була, за зверненням її матері- [PERSON], позбавлена батьківських прав відносно іншої її малолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. Донька знаходиться на його повному утриманні та вихованні, проживає разом з ним у приватизованій на її ім'я кімнаті у гуртожитку за адресою: [ADDRESS]. Тому, вважає за необхідне, разом з позбавленням відповідача батьківських прав стягнути з неї аліменти на утримання доньки [PERSON]. Тому просив позбавити відповідачку батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідачки на його користь аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання даної позовної заяви і до досягнення донькою повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача на його користь. Позивач направив до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Причин неявки суду не повідомила. Орган опіки та піклування Києво-Святошинського району Київської області направив до суду лист про розгляд справи у відсутності їх представника, спір просили вирішити відповідно до вимог закону. За згодою позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній письмові докази, приходить до висновку що позовні вимоги підлягають до задоволення виходячи з наступного. Як встановлено в судовому засіданні, сторони 14.12.2006 уклали шлюб, зареєстрований виконкомом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, актовий запис № 437, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 14.12.2006. Від шлюбу у сторін народилась донька - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 14.03.2007. Шлюб між сторонами розірвано 17.12.2010. що підтверджується рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 17.12.2010. З 2009 року відповідач фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов'язків, зокрема обов'язку виховувати та утримувати дитину, не здійснювала жодних дій, спрямованих на її виховання. Відповідно акту від 12.07.2017 наданого депутатом Вишневої міської ради Іволгіною О.А.: [PERSON] 1969 р.н., який зареєстрований за адресою: [ADDRESS]. Разом з ним проживає його донька [PERSON] р.н., донька знаходиться на повному утриманні батька. Враховуючи ст. 56 ЦК України, органами опіки та піклування є районні, районні в містах Києві та Севастополі державні адміністрації, виконавчі органи міських, районних у містах, сільських, селищних рад. У відповідності до частин 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов'язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно висновку від 09.11.2017 року, на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Києво-Святошинській РДА Київської області від 07.11.2017 (протокол №21) орган опіки та піклування Києво-Святошинської РДА вважає за доцільне позбавлення батьківських прав матір - гр. [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Крім того, як вбачається з висновку від 09.11.2017 року, малолітня дитина [PERSON] навчається у 5 класі Вишнівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №4 Києво-Святошинського району Київської області. За час навчання мати дитини - гр. [PERSON] до школи не приходила, батьківські збори не відвідувала, навчанням дочки не цікавилася. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім»ї [PERSON], складеного депутатом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області Олексієнко О.А. від 01.11.2017 №1/04-2166, батьком створено необхідні умови для належного проживання, виховання та розвитку дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодекс України (далі - СК України) право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я або навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Статтею 141 СК України встановлено, що мати та батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, і розірвання шлюбу між ними не впливає на обсяг їх прав та не звільняє від обов'язків щодо дитини. Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз'яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27.09.1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У ст. 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд приходить до висновку, що відповідач по справі [PERSON] підлягає позбавленню батьківських прав відносно доньки [PERSON]. [INFO], оскільки вона ухиляється від виховання доньки, та свідомо нехтує щодо своїх обов'язків по вихованню дитини, що підтверджується відповідним висновком про доцільність позбавлення батьківських прав Органу опіки та піклування та іншими доказами по справі. Згідно ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Згідно з ч.1 ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.184 Сімейного кодексу України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Згідно ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Як вбачається з довідки №1137 від 12.07.2017, наданої Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району Київської області, [PERSON], 1969 року народження. Дійсно проживає та зареєстрований [ADDRESS] та має на своєму повному утриманні дитину [PERSON], 2007 р.н. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» установлено у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу, а саме дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2017 року - 1689 гривень, з 1 травня - 1777 гривень, з 1 грудня - 1860 гривень. За таких умов, суд, приходить до висновку про необхідність задоволення позову, та стягнення з [PERSON], [INFO] на користь позивача на утримання доньки [PERSON], [INFO] аліменти у розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, з 11.08.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати суд покладає на відповідача. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку що вимоги позивача обґрунтовані, доведені та підлягають задоволенню. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 141, 150, 164, 166 167, 180, 182, 184, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст. 4, 10, 11, 60, 209, 212, 213, 214, 215, 218, 224-226 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

Outcome: approved