Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-18 00:00:00

12.08.2016 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, вказуючи, що Надеждинською сільською радою Саратського району, Одеської області були розглянуті матеріали щодо позбавлення батьківських прав відповідачки по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Підставою пред'явлення даної позовної заяви є захист інтересів малолітньої дитини. Вивчивши стан справ з цього питання, встановлено наступне. 28 квітня 2012 року відповідачка, яка є матір'ю малолітнього [PERSON], покинула свого сина в дитячому відділенні Саратської ЦРЛ, про що свідчить акт про дитину покинуту в пологовому будинку від 28 квітня 2012 року. З 14 травня 2012 року дитину було влаштовано до Білгород-Дністровського спеціалізованого будинку дитини, де дитина перебуває до теперішнього часу. За час перебування дитини у вказаному будинку, мати жодного разу його не відвідала, не цікавилась станом його здоров'я, фізичним та духовним розвитком, будь - якої допомоги у вихованні та утриманні дитини не надавала. Отже вищевикладені обставини свідчать про те, що відповідачка, у порушенні ст. 51 Конституції України, ст. 151 Сімейного кодексу України та ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ухиляється від покладених на неї обов'язків по вихованню та утриманню своєї неповнолітньої дитини. Відповідачка зареєстрована в [ADDRESS], але не проживає там, так як будинок зруйнований і не придатний для проживання. На даний час відповідачка мешкає у будинку сестри в [ADDRESS]. Згідно характеристики, виданої Надеждинською сільською радою від 11.08.2016 року № 910, за час проживання на території Надеждинської сільської ради Саратського району відповідачка зарекомендувала себе з негативної сторони, постійної роботи не має, працює по найму, веде аморальний спосіб життя. Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов відповідачки в [ADDRESS] було встановлено, що будинок знаходиться в незадовільному стані, так як в будинку відсутнє енергопостачання та водопостачання, відсутні речі першої необхідності, відсутні продукти харчування. Як свідчить висновок органу опіки та піклування Саратської районної державної адміністрації, є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав. Відомості про батька дитини внесені, відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного Кодексу України, зі слів матері. Згідно до ч. 1 ст. 180, ст. 184 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. За таких обставин, відповідно до ст. 165 СК України, абзацу 6 п. 8 «Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов'язаної із захистом прав дитини», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 24.08.2008 року № 866, позивач просив суд позбавити відповідачку батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Стягнути з відповідачки аліменти на утримання її малолітнього сина, у законодавчо встановленому розмірі. 08.09.2016 року позивач надав до суду уточнюючу позовну заяву, також просив суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі (а.с. 43-45). У судовому засіданні представник органу опіки та піклування Надеждинської сільської ради Саратського району, Одеської області Коноплян Т.І., діюча на підставі довіреності, позов підтримала у повному обсязі, надала пояснення згідно позовної заяви, просила задовольнити позов (а.с. 28). Представник служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації Одеської області Яковець К.С., діюча на підставі довіреності, також просила суд позов задовольнити, пояснила суду, що їм вдалося знайти відповідачку і ще раз з нею поспілкуватися, роз'яснити наслідки задоволення позову. Але відповідачка відмовилась навідати дитину та забрати її до себе. Не заперечувала проти позбавлення її батьківських прав, написала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності (а.с. 49). Відповідачка, будучи належним чином повідомлена про день та час слухання справи, до суду не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позов визнала, не заперечувала проти задоволення (а.с. 38). Представник КУ «Білгород - Дністровського спеціалізованого будинку дитини» Одеської області Гайтан О.К. надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити у повному обсязі. У разі позбавлення відповідачки батьківських прав та стягнення аліментів на утримання малолітнього [PERSON] нараховувати кошти на особовий рахунок дитини, який буде відкрито у ВАТ «Державний ощадбанк України» (а.с. 39,40). Заслухавши представника позивача, представника служби у справах дітей Саратської районної державної адміністрації, яка підтримала позов, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Між сторонами склались правовідносини, що виникають із сімейного законодавства, пов'язані з ухиленням батьків від виконання своїх обов'язків по вихованню та утриманню дітей. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164, ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, мати і батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню і утриманню дітей ... Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов'язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до п. 16 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року, особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. З копії свідоцтва про народження дитини, серії 1 - ЖД № 302017 від 08.05.2012 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження, відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України, видно, що [PERSON] народився [INFO]. Відповідачка є його матір'ю, батько записаний відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України (а.с. 9, 10). Згідно акту про дитину покинуту в пологовому будинку, від 28 квітня 2012 року, відповідачка залишила свою новонароджену дитину (хлопчика) в пологовому відділенні Саратської ЦРЛ та зникла в невідомому напрямку. Письмової чи усної заяви про відмову від дитини немає (а.с. 8). Як свідчить довідка № 372 від 09 червня 2016 року головного лікаря КУ «Білгород - Дністровського спеціалізованого будинку дитини» Одеської області, [PERSON], [INFO], починаючи з 30 травня 2012 року по теперішній час перебуває на вихованні та утриманні вказаного закладу. Мати дитини за період перебування її сина в будинку дитини, не відвідувала його жодного разу (а.с. 13). Відповідачка характеризується з негативного боку, про що свідчить характеристика Надеждинської сільської ради Саратського району Одеської області (а.с. 11). Відповідно до акту обстеження матеріально - побутових умов проживання відповідачки від 11 серпня 2016 року, відповідачка власного помешкання не має, проживає в будинку сестри без реєстрації в [ADDRESS]. Житлово-побутові умови її проживання незадовільні, будинок складається з трьох кімнат, без побутових зручностей, з пічним опаленням, санітарно - гігієничні норми незадовільні, відсутні продукти харчування, в кімнатах брудно, відсутні речі першої необхідності (а.с. 6). За висновком органу опіки та піклування Саратської районної адміністрації Одеської області від 12.08.2016 року, є всі підстави для позбавлення відповідачки батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO] (а.с. 17-18). Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Згідно до положень Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, із змінами схваленими резолюцією Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, дитина, внаслідок її фізичної і розумової незрілості, потребує спеціальної охорони і піклування, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Наведені вище обставини свідчать, що відповідачка тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов'язків, нічого не зробила за час наданий їй для покращення побутових умов проживання та для повернення дитини з Білгород - Дністровського спеціалізованого будинку дитини, тому позбавлення відповідачки батьківських прав є обґрунтованим та належним засобом правового захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини. На підставі ч. 2 ст. 166, ст. 184 СК України, з урахуванням того, що відповідачка, будучи працездатною, офіційно не працює, її матеріальне становище, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки аліменти на утримання сина [PERSON] у твердій грошовій сумі, в розмірі по 500 (п'ятсот) гривень, щомісячно, до його повноліття, тобто до [INFO] року. Крім цього, на підставі ст.ст. 79, 80 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь держави судовий збір 551 гривню 20 копійок.

Outcome: approved