Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-23 00:00:00

12.02.2016 року ПАТ КБ «Приватбанк» звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 09.02.2010 р. [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач порушила умови кредитного договору і має заборгованість, яка станом на 31.12.2015 року становить 11003,89 грн. На підставі викладеного, позивач просить задовольнити його позов. Представник позивача у судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи за його відсутність, додатково надав письмові пояснення в яких зазначив, що певний період часу відповідач виконував свої зобовязання за кредитним договором, однак в подальшому сплачених коштів не вистачало для повного перекриття боргових зобовязань. Вважає посилання відповідача, що зазначений кредит є споживчим кредитом, безпідставним, оскільки відповідачу було відкрито кредитну лінію без конкретних цілей. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась надавши заяву про розгляд справи за її відсутність в якій просила відмовити в задоволенні позову. Додатково надала письмові заперечення в яких зазначила, що 09.02.2010 року між нею та позивачем був укладений кредитний договір, відповідно до умов якого вона отримала кредитну картку з кредитним лімітом 5000,00 грн., за період з 19.03.2010 по 04.03.2015 року, нею було сплачено 10698,40 грн. Вважає, що кредит сплачено в повному обсязі та позивач безпідставно звернувся до суду із вказаним позовом, оскільки їй не надсилалась вимога про порушення умов договору про надання споживчого кредиту. Згідно ст.247\~\~ЦПК\~\~України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши позовну заяву, письмові заперечення та пояснення, вивчивши матеріали справи, перевіривши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 09.02.2010 року між позивачем та відповідачем по справі був укладений кредитний договір №б/н, відповідно до якого [PERSON] отримала кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30,00 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором станом на 31.12.2015 року [PERSON] має заборгованість по кредиту перед банком у сумі 11003,89 грн., яка складається з наступного: 4917,55 грн. заборгованість за кредитом; 4324,25 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом; 1000,00 заборгованість за пенею та комісією, а також штрафи відповідно до п.8.6 Умов та правил надання банківських послуг: 250 грн. (фіксована частина), 512,09 грн. (процентна складова). Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Договір є обовязковим для виконання сторонами, що передбачено\~ст.629 ЦК України. Ч.1\~ст.1054 ЦК України\~встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Ч.2 даної статті передбачено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Ч.1\~ст.1049 ЦК України\~визначено, що позичальник зобовязаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлено договором. Отже, згідно ч.2\~ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому. Ч.1\~ст.530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до п.23 ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» (в редакції дійсній на час звернення до суду), споживчий кредит - кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції; Ухвалюючи рішення, суд не приймає посилання відповідача на необхідність її повідомлення про порушення умов договору про надання споживчого кредиту, оскільки зазначена кредитна лінія відкривалась відповідачу без конкретних цілей на придбання продукції. Задовольняючи позов, суд виходив з того, що відповідач несвоєчасно та не в повному обсязі здійснював сплату за кредитним договором та те, що вимоги позивача правомірні, регулюються умовами укладених між сторонами договору та нормами чинного законодавства України і підлягають задоволенню у повному обсязі. Таким чином, з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» підлягає стягненню заборгованість на суму 11003,89 грн. в межах заявлених позовних вимог. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі ст.ст.525,\~526,\~530,\~533,\~549,\~624,\~629,\~651,\~1048,\~1049,\~1050,\~1054 ЦК України,

Outcome: approved