Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-08 00:00:00

12.01.2017 р. позивач звернулася до суду зі вказаним позовом та просить визнати за нею право приватної власності на буд. № 29 з надвірними спорудами по вул. Юона в м. Кривому Розі. В обґрунтування позову зазначила, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.1985 р. їй стали належати 1/3 частина, а згідно договору дарування від 03.07.1985 р. 2/3 частини житлового будинку із господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Юона, 29. Згідно двох правовстановлюючих документів вона була власником вказаного будинку. 19.09.2016 р., у її будинку сталася пожежа і було знищено всі оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Вона звернулась до Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області про видачу дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, але їй було відмовлено, так як при перегляді нарядів «Документи про право на спадщину», свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.04.1985 р. Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою не виявлено та розяснено, що питання, повязані з правомірністю володіння нерухомим майном набувача, необхідно вирішувати в судовому порядку. Позивач в судове засідання не зявилася, надала заяву про підтримку позову та про розгляд справи у її відсутність. Відповідача явку свого представника у судове засідання не забезпечив, надав заяву про те, що проти задоволення позовних вимог не заперечує, тобто фактично визнавши позовні вимоги, просить розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи докази: копії: договору дарування; свідоцтва про право на спадщину за законом; архівного витягу; технічного паспорту; акту від 20.09.2016 р. про пожежу; листа від 24.11.2016 р. Криворізької філії державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області (а.с. 7, 8, 9, 10-12, 13, 14), судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 18.04.21985 р., виданого Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, [PERSON] стала власником 1/3 частини житлового будинку із господарчими побудовами, що знаходиться за адресою: м. Кривий Ріг, вул. Юона, 29, а 03.07.1985 р. згідно договору дарування, посвідченого Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, вона стала власником 2/3 частин вказаного будинку. 19.09.2016 р., у будинку № 29 по вул. Юона в м. Кривому Розі, сталася пожежа, і було знищено оригінали правовстановлюючих документів на будинок. Криворізька філія державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області, відмовила у видачі дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, у звязку з тим, що при перегляді нарядів «Документи про право на спадщину», свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 18.04.1985 р. Шостою Криворізькою державною нотаріальною конторою не виявлено. У відповідності до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Після дослідження та оцінки доказів у справі, докази надані позивачем відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України, судом вважаються належними та допустимими, згідно до ст. ст. 58, 59 ЦПК України і вони свідчать про обґрунтованість та законність позовних вимог. Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, визнання відповідачем, позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного, ст. 392 ЦК України,

Outcome: approved