Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-06 00:00:00

10 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Банк «Демарк», в якому просить стягнути з відповідача на свою користь проценти за січень 2015 року за вкладом по договору № 658165 від 24 липня 2014 року в розмірі 685,50 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що ПАТ «Банк «Демарк» за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 658165 від 24.07.2014 року було отримано кошти в сумі 35486,83 грн. і п. 1.1 вказаного Договору передбачено дату повернення вкладу - 24 жовтня 2014 року. Відповідно до п. 1.3 Договору за користування коштами банк зобов'язується щомісяця нараховувати проценти на суму вкладу з розрахунку 23,5% річних та сплачувати їх готівкою щомісяця, починаючи з другого робочого дня наступного місяця. Зазначає, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11.11.2014 року по справі № 751/11085/14 було стягнуто на ї користь з відповідача проценти за вересень 2014 року та вклад. Стверджує, що відповідач до цього часу не виконав перед нею ні рішення суду, ні умови за договором строкового банківського вкладу і розмір процентів за вкладом за період за січень 2015 року складає 685,5 грн. Ухвалою суду від 11 лютого 2015 року до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучено Фонд гарантування вкладів фізичних осіб. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнала та в його задоволенні просила відмовити. Додатково в судовому засіданні надала письмові заперечення (а.с. 21), на які посилалась в своїх поясненнях. Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином. Причини неявки суду невідомі. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 24 липня 2014 року між [PERSON] та ПАТ «Банк «Демарк» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № 6581165 (а.с. 14), згідно з умовами якого вкладник вніс готівкою первинний внесок первинний внесок в сумі 35486 грн. 83 коп., а банк прийняв на зберігання ці грошові кошти на строк 3 місяці з датою повернення вкладу 24 жовтня 2014 року під 23,5% річних. Рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 листопада 2014 року по справі № 751/11085/14 встановлено, що відповідно до договору від 15 серпня 2014 року [PERSON] передав [PERSON] права, що належать йому і [PERSON] стала кредитором за договором строкового банківського вкладу (депозиту) № 658165 від 24 липня 2014 року, про що було повідомлено відповідача листами від 25 вересня 2014 року та від 26 вересня 2014 року (а.с. 12-13). Вказані обставини, встановлені зазначеним судовим рішенням, також не заперечувались сторонами у судовому засіданні. Відповідно до п. 5 ч. 5 ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час тимчасової адміністрації не здійснюється: нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами. За загальним правилом, встановленим ст. 536 ЦК України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами, однак п. 8 Прикінцевих та перехідних положень «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що законодавчі акти та інші нормативно-правові акти, прийняті до набрання чинності цим Законом, застосовуються у частині, що не суперечить цьому Закону. Враховуючи, що ст. 536 ЦК України була прийнята до набрання чинності Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» і те, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено не здійснення нарахування відсотків за зобов'язаннями банку перед кредиторами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed