Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-28 00:00:00

10.07.2018 року позивач звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментних на утримання дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що з відповідачем по справі вони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27.06. 2008 року. Шлюб розірвано 05.09. 2016 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку відповідач не надає, але може її надавати оскільки працює та отримую заробітну плату. Враховуючи вищевикладене, просить суд, стягнути з [PERSON], [INFO], уродженця [INFO] аліменти на її [PERSON], [INFO], користь на утримання дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи стягувати від дня предявлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття, тобто до 01 березня 2031 року. Позивач до початку судового засідання надала суду заяву, якою просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, прийшов до наступного. \~ \~ \~ \~ Відповідно до Свідоцтва про народження Серії 1- НО № 507389 від 21.03.2013 року виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 332 [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON], [INFO] (а. с. 8). З Довідки виданої ТОВ «АВ Сервіс Груп» № 75 від 26.06.2018 року вбачається, що дитина [PERSON], [INFO], проживають разом із матірю [PERSON] без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с. 9). З довідки від 05.12.2016 року № [NUMBER] та від 05.12.2016 року № [NUMBER] про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані за адресою: [INFO] б. 111 кв. 22, фактичне місце проживання за адресою: [INFO], вул. миру 112 А кв. 187 ( а.с. 10,11). З копії заочного рішення Словянського міськрайонного суду Донецької області від 05.09.2016 року вбачається, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано ( а. с. 7). Відповідно до ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. При визначенні величини аліментного платежу суд враховує матеріальне становище платника аліментів, величину прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, встановленого законодавством, а також положення ст.\~180\~СК України про те, що обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері так і батька. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 179 СК України аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на імя якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Відповідно до ч. 1. ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Сторонам розяснити, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Враховуючі встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає встановленою наявність підстав, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved