Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-08 00:00:00

12.04.2021 року позивач звернувся з даним позовом до суду, де в своїх вимогах покликається на те, що він, [PERSON] , [INFO] , народився у м. Львів. Його батьками є: мати [PERSON] , батько [PERSON] , які на час його народження перебували у зареєстрованому шлюбі, який у 03.12.2010 році розірвали. З часу народження та по даний час позивач є зареєстрований та проживає за адресою [ADDRESS] . На даний час є повнолітнім, однак із 01.09.2020 навчається стаціонарно у Національному університеті «Львівська політехніка», Інститут комп`ютерних технологій, автоматики та метрології, спеціальність - кібербезпека, термін навчання до 30 червня 2024 року. Після розірвання шлюбу батьків позивач проживає разом із матір`ю [PERSON] та перебуває на її повному матеріальному утриманні. Хоча мати працює, однак її доходу не вистачає на його належне матеріальне утримання. Крім того, у зв`язку із навчанням на денній формі навчання не має можливості забезпечити себе сам належними умовами для навчання. У зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги на оплату проїзду до місця навчання, придбання навчальної літератури, канцелярських товарів, одягу, на харчування та дозвілля, тощо. Із посиланням на вимоги ст.ст.198-201 СК України просить стягувати щомісячно із [PERSON] , [INFO] на його користь аліменти в розмірі однієї чверті його заробітку (доходу), щомісячно до досягнення ним 23-х років. 19.05.2021 року відкрито провадження у справі. 08.06.2021 [PERSON] подано відзив на позовну заяву в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Вважає позовні вимоги [PERSON] необґрунтованими, безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Зазначає, що має на утриманні неповнолітнього сина [PERSON] , 2014 р.н. та у відповідності до рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 02.03.2018 справа №766/713/18 сплачує аліменти на утримання у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходів), відтак заявлені позовні вимоги у розмірі аліментів 1/4 частини всіх доходів, являються не рівними з аліментами на другу неповнолітню дитину; являється пенсіонером з 13.08.2020 у відповідності до пенсійного посвідчення № [NUMBER] ; не має власного житла (відсутнє нерухоме та рухоме майно) та з 01.10.2020 вимушений орендувати собі житло, орендна плата складає 10000 грн. за один місяць оренди та несе інші значні матеріальні витрати пов`язані із сімейними відносинами та іншими витратами. Крім цього вказує на можливість [PERSON] (офіційно працевлаштована та має високий дохід) надавати матеріальну допомогу та не перекладати обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина. Вважає, що позивачем не долучено до позовної заяви документів, що підтверджують його навчання в університеті, документів щодо витрат на проїзд, щодо незабезпечення університетом навчальними посібниками та інші витрати, які пов`язані із навчанням. Крім цього, зазначив, що за можливості і так несе матеріальні затрати та допомагає своєму сину (позивачу), оскільки періодично здійснює перерахувань коштів на ім`я [PERSON] . Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просить позов задовольнити повністю. Крім того у поданій заяві зазначив, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а відтак потребує матеріальної підтримки на час навчання від свого батька [PERSON] . Відповідач та його представник - адвокат Ювченко Ф.В. були належно повідомлені про час та місце судового засідання належно про що свідчить розписка про отримання судової повістки, однак не з`явилися та жодних заяв про відкладення судового засідання не подавали. Суд ухвалив проводити судове засідання у відсутності сторони відповідача на підставі наявних у справі матеріалів та з врахуванням поданого відзиву на позов. Судове засідання проведено у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. З`ясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з наступних підстав. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Встановлено, що [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.6). [PERSON] навчається за денною формою у Національному університеті «Львівська політехніка», Інститут комп`ютерних технологій, автоматики та метрології, спеціальність - кібербезпека, термін навчання до 30 червня 2024 року (а.с.9). На даний час проживає разом із матір`ю [PERSON] за адресою [ADDRESS] та перебуває на її утриманні (а.с.7). Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Із наданої суду копії договору встановлено, що загальна вартість навчання [PERSON] за 2020-2024 р.р. становить 90 920 грн. (а.с.89). Зважаючи на навчання позивача у Національному університеті «Львівська політехніка», який знаходиться в м.Львів, а проживання в [ADDRESS] , то суд вважає, що позивач несе витрати на проїзд до місця навчального закладу, також позивач документально підтвердив витрати на навчальні приладдя, одяг тощо (а.с.80-88). Водночас, суд враховує, те що на утриманні [PERSON] є неповнолітній син [PERSON] , 2014 р.н. на утримання якого він сплачує 1/6 частину усіх видів заробітку (доходу) являється пенсіонером, має статус учасника бойових дій, орендує житло та має на утриманні матір похилого віку [PERSON] , [INFO] ,яка за станом здоров`я потребує постійного стороннього догляду та в період 09.06.2020 по 06.02.2021 переказав позивачу 4000 грн. (а.с.44-66). Враховуючи матеріальне становище позивача та враховуючи, що він у зв`язку з навчанням несе витрати: на навчальні посібники, інші навчальні приладдя, по оплаті за одяг, взуття, проїзд, харчування тощо, то суд вважає, що повнолітня дитина потребує матеріальної допомоги, а тому є всі підстави для стягнення аліментів з відповідача. Разом з тим суд вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, оскільки фізично здоровий, обмежень щодо зайняття трудовою діяльністю за станом здоров`я немає, суд вважає, що для забезпечення гармонійного розвитку дитини доцільним буде стягнення аліментів з відповідача в розмірі 1/5 заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не більше як до досягнення дитиною 23 років, що дасть змогу в достатній мірі забезпечити необхідні потреби дитини з метою отримання вищої освіти. На підставі ст.ст. 199,200 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial