Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-17 00:00:00

11.08.2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що [PERSON] була матірю позивача. Вони були зареєстровані та проживали з нею разом у належному їй житловому будинку, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 80, м. Артемівськ, Донецька область. Цей будинок дістався його матері у спадок від бабки [PERSON], померлої у 1966 році. Його матір прийняла спадщину й оформила належним чином усі необхідні документи, отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.01.1967 р. та зареєструвала його в БТІ м. Артемівська. 10.07.2013 р. померла його матір [PERSON] Після смерті матері відкрилась спадщина на належний їй житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за вищевказаною адресою. Він є єдиним спадкоємцем після смерті матері. На день смерті він був зареєстрований та проживав разом із нею в казаному будинку. Він звернувся до нотаріуса для прийняття спадщини. Однак виявилося, що спадкову справу було заведено, однак серед документів на житловий будинок відсутній правовстановлюючий документ свідоцтво про право на спадщину за законом, яку його матір отримала 24.01.1967 р. За життя мати втратила його. Отримати дублікат свідоцтва неможливо, оскільки спадкова справа знаходиться в архіві м. Донецька, де проводиться АТО та який є зараз окупованим. Через це позивач змушений звернутися до суду та просив суд постановити рішення, яким визнати за ним [PERSON], [INFO], право власності на житловий будинок із господарськими спорудами, розташований за адресою: вул. Шевченка, 80 в м. Артемівську Донецької області. Позивач [PERSON] у судовому засіданні наполягав на позовних вимогах та просив їх задовольнити, посилаючись на ту обставину, що з незалежних від нього причин він не може реалізувати своє спадкове право у позасудовому порядку і тому він просить суд задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що з позовними вимогами згодна та не заперечує проти їх задоволення. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку про необхідність задоволення позовної заяви з таких підстав. Як встановлено у судовому засіданні і не заперечується представником відповідача, 10.07.2013 р. померла мати позивача [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про смерть, актовий запис про смерть № 642 (а.с. 6). Із витягу № 35590206 від 31.10.2013 р. про реєстрацію в Спадковому реєстрі видно, що приватним нотаріусом [PERSON] за № 55236337 (14/2013) зареєстровано спадкову справу після смерті [PERSON] (а.с. 7). Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON], його матірю записана [PERSON] (а.с.8). Баббка позивача, [PERSON], померла 19.07.1966 р., актовий запис № 303 (а.с. 9). Із довідки, виданої КП «Артемівське БТІ» від 30.12.2013 р., видно, що [PERSON] є власником будинку, що розташований за адресою: вул. Шевченка, 80, м. Артемівськ, Донецька область, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Артемівською державною нотаріальною конторою 24.01.1967 р. за № 41 (а.с.10). Відповідно до домової книги для прописки громадян, що проживають в [INFO], є записи, що [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], зареєстровані та проживають в будинку за адресою: вул. Шевченка, 80, м. Артемівськ, Донецька область (а.с. 12-15). Згідно із технічним паспортом на садибний (індивідуальний) жилий будинок № 80 по вул. Шевченка в м. Артемівську Донецької області, власником даного будинку є [PERSON]. Будинок складається із двох житлових кімнат, коридору та кухні. Інвентаризаційна вартість будинку складає 25009,00 грн. (а.с. 16-19). Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.09.2015 р. за № 182/02-31, [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який належав спадкодавцю [PERSON], [INFO], що померла 10.07.2013 р. (а.с. 27). [PERSON] Артемівської державної нотаріальної контори від 11.12.2015 р. за № 27070 повідомлено, що всі нотаріальні документи, в тому числі всі спадкові справи до 1994 року, були передані на зберігання в Донецький обласний нотаріальний архів, та залишилися в архівосховищах нотаріального архіву в м. Донецьку, доступ до яких відсутній (а.с. 52). Згідно зі ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Стаття 1216 ЦК України передбачає перехід прав та обовязків від особи, яка померла до інших осіб. Відповідно до ст.ст. 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого законного права чи інтересу в судовому порядку, зокрема, шляхом визнання права власності. Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті. Визнання права власності на майно за померлим неможливе, оскільки це право не може бути зареєстроване. Позивач є єдиним спадкоємцем після смерті матері. Відсутність альтернативної можливості вирішити подальшу долю спадкового майна та належним чином оформити правовстановлюючі документи на належне позивачу за спадщиною майно, заважає вільно володіти, розпоряджатися та користуватися спадщиною, залишеною після смерті матері.

Outcome: approved