Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-06 00:00:00

11.08.2017р. [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] (далі - відповідач), обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що на протязі останнього часу сімейне життя лише погіршувалися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю, відповідач постійно нехтує сімейними цінностями, з ініціативи відповідача постійно виникають сварки, кожен раз спричиняючи позивачу душевні страждання. Подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки відповідач втратив інтерес до дружини, як до жінки та створив нову сімю, з якою проживає окремо. Від даного шлюбу є неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO], який проживає біля позивача. Також позивач вказує на те, що спільне життя і збереження шлюбу неможливе і суперечитиме її інтересам, які мають істотне значення. Крім того позивач просить після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище. Позивач та її представник в судовому засіданні підтримали позовні вимоги в повному обсязі та просили суд їх задовольнити, позивач також просила не надавати строку для примирення. Відповідач в судовому засіданні визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив не надавати строку для примирення. У відповідності до ч. 4 ст. 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Заслухав пояснення позивача, її представника та відповідача, дослідив матеріали справи, перевіривши законність визнання відповідачем позову, судом встановлено наступне. Так, як вбачається з матеріалів справи, 30.09.2000р. сторони уклали шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Врадіївського районного управління юстиції Миколаївської області зроблено актовий запис № 37 та видано свідоцтво про шлюб серії І-ФП № 006059 від 30.09.2000р. Прізвище після реєстрації шлюбу дружини з дошлюбного Дарієнко було змінено на Бакала. Від шлюбу є спільна неповнолітня дитина - [PERSON], [INFO] (свідоцтво про народження серії І-ФП № 083512 від 11.09.2001р.), який проживає біля матері, що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання позивача від 03.08.2017р. Спору щодо місця проживання дитини та майнового спору у сторін не має. На даний момент ведення між позивачем та відповідачем спільного господарства та сумісне проживання припинено, та за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, оскільки відповідач втратив інтерес до дружини, як до жінки та створив нову сімю, з якою проживає проживає окремо. Згідно ст. 3 СК України, сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов'язані спільним побутом, мають взаємні права та обов'язки. Шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану (ст. 21 СК України). У відповідності до ч. 2 ст. 104 та ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частинами 1 та 2 ст. 110 СК України визначено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу не може бути пред'явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини. Відповідно до ст. 111 СК України, суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. За вимогами ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного та враховуючи те, що під час судового розгляду не встановлено обставини, передбачені ч. 2 ст. 110 СК України, які перешкоджають пред'явленню позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що після розірвання шлюбу не будуть порушені особисті та майнові права сторін, а також права їх дитини. Подальше спільне життя подружжя [PERSON] і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Щодо вимоги позивача про залишення їй шлюбного прізвища суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином вимога позивача про залишення за нею шлюбного прізвища Бакала є законною та обґрунтованою, а відтак підлягає задоволенню. На підставі п. 9 ст. 5 Закону України Про судовий збір, враховуючи, що позивач являється інвалідом першої групи, що підтверджується довідкою з акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААА № 266268 від 09.03.2017р., а відтак звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, судові витрати зі сплати судового збору в сумі 640 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved