Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON] звернулась в суд з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на малолітню доньку [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 10 лютого 2014 року та до повноліття дитини. Свої вимоги мотивує тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2009 року. Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2013 року шлюб розірвано. Відповідач участі в утриманні дитини не бере, матеріальної допомоги не надає. Також позивач просить визначити місце проживання малолітньої доньки разом з нею за адресою: [ADDRESS], зазначивши, що після розірвання шлюбу дитина проживає разом з нею. У судовому засіданні позивач підтримала заявлені вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з»явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином. Суд за згодою представника позивача ухвалив постановити заочне рішення згідно положень ч. 1 ст. 224 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 22 травня 2009 року, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 22 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 4) Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 30 серпня 2013 року шлюб розірвано (а.с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO], що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER], повторно виданого 26 липня 2011 року відділом реєстрації актів цивільного стану Голосіївського районного управління юстиції у м. Києві. (а.с. 5) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Відповідач не надав суду письмових заперечень щодо стягнення з нього аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, починаючи з 12 лютого 2014 року та до повноліття дитини. Відповідач зобов'язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачем. У такому випадку, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 12 лютого 2014 року, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також, з огляду на встановлені в судовому засіданні обставини, суд вважає необхідним визначити місце проживання малолітньої [PERSON], [INFO], разом з її мамою - [PERSON] Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до положення ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може бути вирішено органом опіки та піклування або судом. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що малолітня [PERSON], [INFO], проживає разом із своєю матір»ю (позивачем у справі), проти чого вона не заперечує, на проживанні дитини з батьком не наполягає. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням задоволення позову стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок.

Outcome: approved