Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-03 00:00:00

10 грудня 2019 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебували в шлюбі, від якого у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Після розірвання шлюбу до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки вона не зверталась. На даний час доньці виповнилось 18 років, вона навчається на денній формі навчання у коледжі Сумського національного аграрного університету на ІІІ курсі за спеціальністю право. Термін навчання до 30 червня 2021 року. Донька проживає разом з нею та знаходиться на її повному утриманні, власних доходів не має. Їй важко самій утримувати доньку, оскільки офіційно вона не працевлаштована, живе за рахунок тимчасових заробітків, а донька потребує матеріальної допомоги. Відповідач працює електромонтером в Сумській філії ПАТ «Укртелеком», має постійний дохід, керує автомобілем, має рушниці. Наскільки їй відомо, інших осіб на утриманні [PERSON] немає. Посилаючись на викладене, позивачка просить суд постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів до досягнення донькою 23 років. 13 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження до судового розгляду. 08 січня 2020 року від відповідача надійшло заперечення проти позову, в якому він вказує, що доводи, викладені позивачкою в позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства України. Стосовно тверджень позивачки, що після розірвання шлюбу донька проживає з нею та жодного утримання на дитину він не надає, відповідач вказує, що разом з ним проживають його донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Хоча діти і зареєстровані за однією адресою з матір`ю, але будинок за адресою реєстрації зруйнований, відсутнє опалення, тому для проживання він не придатний. Після вступу до коледжу донька переїхала жити до його рідної сестри в м. Суми, кошти на її проживання та харчування також дає він, а син залишився проживати з ним. До того ж, позивачка звернулась до суду із заявою про стягнення з нього аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , та відповідно до судового наказу № 573/2284/19 від 17 грудня 2019 року з нього стягують щомісяця аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення сином повноліття. На даний час він офіційно працює, однак отримує заробітну плату у невеликому розмірі, сплата аліментів у розмірі, в якому їх просить стягнути [PERSON] , взагалі позбавить його можливості існувати в нормальних умовах. Посилаючись на викладене, відповідач просить позов задовольнити частково і стягнути з нього аліменти в розмірі не більше, ніж 1/8 частка від усіх видів доходу щомісячно до 30 червня 2021 року (а. с.22-31). 29 січня 2020 року від позивачки надійшла відповідь на відзив, в якому вона зазначає, що повнолітня донька перебуває на її утриманні і всі витрати на її навчання несе вона. Не заперечує проти стягнення з відповідача на її користь аліментів в розмірі 1/8 частини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не прибула, направила заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі, в той же час, зазначила, що не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/8 частки. Відповідач [PERSON] в судове засідання не прибув, направив заяву про відкладення розгляду справи, оскільки перебуває у відрядженні, але при цьому доказів поважності неприбуття до суду не долучив до заяви. Заперечення прти позову та докази суду він подав, а тому суд вважає за можливе розглянути справу без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання також не прибула, направила заяву, в якій зазначила, що позов [PERSON] підтримує, не заперечує проти стягнення аліментів в розмірі 1/8 частки, судове засідання просить провести без її участі. За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін та третьої особи за наявними у справі доказами. Дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 22 вересня 2001 року зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] (прізвище після реєстрації шлюбу - [PERSON] ), що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] (а. с. 7). Рішенням Білопільського районного суду Сумської області від 31 березня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а. с. 9). [PERSON] та [PERSON] є батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження (а. с. 8, 29). Згідно з довідкою №62/07-12 від 13 серпня 2018 року, виданою Улянівською селищною радою, [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а. с. 10). Відповідно до довідки Улянівської селищної ради №2101 від 09 грудня 2019 року [PERSON] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , має наступний склад сім`ї: донька - [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] (а. с. 12). З довідки коледжу Сумського національного аграрного університету №409 від 06 грудня 2019 року вбачається, що [PERSON] дійсно є студенткою коледжу з 01 вересня 2017 року, перебуває на денній формі навчання за рахунок фізичних осіб, стипендія не нараховується, термін навчання закінчується 30 червня 2021 року (а. с. 11). Відповідно до судового наказу, виданого 17 грудня 2019 року Білопільським районним судом Сумської області, з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 28). Встановивши фактичні обставини справи, правові позиції сторін, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, та здійснюючи розгляд справи виключно в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, зазначає, спірні правовідносини регулюються нормами сімейного законодавства. Так, статтею 199 Сімейного кодексу України встановлено обов`язок батьків утримувати повнолітніх сина, дочку, які продовжують навчання. У відповідності до ч. 1 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду із позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3 статті 199 СК України). Згідно із ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі або у частці від доходу платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених ст.182 СК України. При визначенні розміру аліментів з одного батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Також при ухваленні рішення суд бере до уваги, що повнолітня донька відповідача, яка навчається в коледжі, перебуває на повному матеріальному забезпеченні матері, а тому стягнення аліментів з батька на її утримання є необхідним, оскільки обов`язок з утримання дитини покладається на обох батьків. Крім того, суд враховує необхідність витрат на проїзд до м. Суми, харчування, придбання одягу та інших необхідних життєвих витрат. При цьому судом враховано, що відповідач офіційно працевлаштований, доказів про наявність хвороб, інвалідності не надав. З огляду на наведене, з урахуванням усіх чинників, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] в розмірі, що дорівнює 1/8 частці його заробітку (доходу). Такий розмір аліментів, беручи до уваги рівність обов`язків обох з батьків щодо утримання повнолітніх дочки, сина, цілком відповідатиме об`єктивній спроможності відповідача надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки на період навчання останньої. Позивачка ставить питання про стягнення аліментів на повнолітню доньку, що продовжує навчання, посилаючись саме на ст. 191 СК України, яка передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Позовна заява [PERSON] надійшла до суду 10 грудня 2019 року. Але донька позивачки та відповідача повноліття досягла лише 14 січня 2020 року, а тому аліменти на її утримання необхідно стягувати саме з цієї дати по 30 червня 2021 року. Питання про судові витрати необхідно вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України і з відповідача на користь держави підлягає стягненню 768 грн 40 коп. судового збору.

Outcome: partial