Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-24 00:00:00

10 грудня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому зазначив, що йому на праві власності належала двокімнатна квартира [ADDRESS]. 02 грудня 2013 року між ним та відповідачем по справі був укладений договір купівлі-продажу зазначеної квартири, відповідно до умов якого він передав у власність відповідачу по справі квартиру, а [PERSON] зобов*язався сплатити її вартість у розмірі 126849гривень. Частину грошових коштів у розмірі 36849 гривень [PERSON] сплатив йому перед підписанням договору купівлі-продажу, а решту - 90000 гривень повинен був сплатити у строк по 02 грудня 2013 року за рахунок кредитних коштів. Відповідач по справі не виконав зобов*язань, передбачених договором купівлі-продажу - не сплатив залишок вартості квартири у розмірі 90000 гривень. З посиланням на ч.2 ст. 651 ЦК позивач просить розірвати договір купівлі-продажу квартири, укладений 02 грудня 2014 року у зв*язку з невиконанням відповідачем його умов. В судове засідання позивач [PERSON] та його представник не з*вились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, в якій підтримали заявлені позовні вимоги та зазначили, що не заперечують проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з*явився, про час і місце його проведення був повідомлений належним чином у порядку ст.ст. 74,76 ЦПК України. Зі згоди позивача та його представника суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 02 грудня 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено договір купівлі-продажу квартири (а.с3-4). Відповідно до п. 1 цього договору [PERSON] зобов*язався передати належну йому квартиру [ADDRESS] відповідачу по справі, а останній зобов*язався сплатити її ціну у розмірі та на умовах, передбачених цим договором. Згідно п.3 договору продаж зазначеної квартири вчиняється за 126839 гривень, з яких 36849 гривень сплачені покупцем продавцю до підписання цього договору, а решта 90000 гривень покупець зобов*язався сплатити продавцю за рахунок кредитних коштів АТ «Ощадбанк» в строк по 02 грудня 2013 року. Як встановлено з матеріалів справи, 90000 гривень відповідачем [PERSON] позивачеві не сплачені. Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну. Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ. За загальним правилом (частина перша статті 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (частина друга статті 692 ЦК України). Укладення такого договору між фізичними особами, наприклад, при купівлі-продажу квартири, законом не заборонено. У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором. Якщо покупець не виконує свого обов'язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати (частина третя статті 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених статтею 651 ЦК України. Відповідно до ч.2 ст.651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, всановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року № 6-46цс12. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню як законні та обгрунтовані. В силу ст. 88 ЦПК України витрати, пов*язані зі сплатою судового збору слід вінести на відповідача по справі. На підставі ч.2 ст.651, ст. 655, ч.1-3 ст.692 ЦК України,

Outcome: approved