Jurisdiction: civil
Date: 2016-01-05 00:00:00

10.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Посилалася на те, що вона 21.07.2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] [INFO], яка проживає з нею. У зв'язку з тим, що спільне життя між ним та відповідачем не склалося через постійні сварки, відсутність взаєморозуміння, просила розірвати шлюб. Позивач в судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її присутності. На позовних вимогах наполягала (а.с. 10). Відповідач також в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про день та час судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 11), тому суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 224 ЦПК України. У відповідності до вимог частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось через неявку у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Суд, з'ясувавши позицію позивача у справі, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, надавши їм оцінку, вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлені наступні обставини у справі та відповідні їм правовідносини. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] укладено 21.07.2014 року, який зареєстровано виконкомом Хлібодарівської сільської ради Волноваського району Донецькій області, про що зроблено актовий запис № 2 (а.с.3). Від спільного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. З матеріалів справи вбачається, що подружні відносини між сторонами фактично припинилися з причини непорозуміння, сварок з різних питань. З'ясовано, що подружжям втрачено почуття любові і поваги один до одного. На даний час сторони не намагаються зберегти сім'ю. Спору про поділ спільного майна подружжя між сторонами на час розгляду даної справи немає. Відповідно до статті 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно положень статті 111 Сімейного кодексу України (далі - СК України) суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Згідно положень частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За такої сукупності обставин у справі суд дійшов висновку про те, що причини, які спонукали позивача [PERSON] на розірвання шлюбу, є обґрунтованими, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними є неможливим, воно суперечить інтересам подружжя. Питання про розподіл судових витрат позивачем не порушено.

Outcome: approved