Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-14 00:00:00

11 грудня 2014 року Роменський міжрайонний прокурор звернувся до суду з вищевказаним позовом. Свої вимоги мотивував тим, що вироком Роменського міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 року [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання. Потерпіла [PERSON] в зв'язку з отриманням тілесних ушкоджень від дій [PERSON] з 6 лютого 2014 року по 14 лютого 2014 року та з 15 лютого 2014 року по 24 лютого 2014 року знаходилася на стаціонарному лікуванні спочатку в хірургічному, а потім в неврологічному відділенні Роменської ЦРЛ і на її лікування використовувались бюджетні кошти, всього на загальну суму 3173 грн. 48 коп. [PERSON] добровільно вказані кошти не відшкодував. У зв'язку з цим Роменський міжрайонний прокурор просив стягнути з відповідача вищевказану суму витрат на користь держави в особі Фінансового управління виконкому Роменської міської ради. В судовому засіданні старший прокурор Роменської міжрайонної прокуратури Клименко Я.В. позов підтримала повністю. Представник Фінансового управління виконкому Роменської міської ради Гавриленко С.В. в судовому засіданні також підтримала позов і просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні спочатку заперечував проти задоволення позову, посилаючись на те, що він особисто купував ліки потерпілій на суму 738 грн. 93 коп., про що в нього є квитанції з аптеки, тому розмір витрат має бути зменшений на вказану суму, але в останньому судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю. Вислухавши пояснення сторін та свідка, дослідивши докази зібрані у справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судовим розглядом справи встановлено, що вироком Роменського міськрайонного суду від 23 жовтня 2014 року [PERSON] було засуджено за ч. 1 ст. 286 КК України до 2 років обмеження волі з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 2 роки, із застосуванням ст. 75 КК України звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання з іспитовим строком на 2 роки. На підставі п. в) ст. 1 Закону України «Про амністію у 2014 році» звільнено [PERSON] від відбування призначеного покарання (а.с. 3-4). Внаслідок легких тілесних ушкоджень і тілесних ушкоджень середньої тяжкості, спричинених діями [PERSON], потерпіла [PERSON] з 6 лютого 2014 року по 14 лютого 2014 року та з 15 лютого 2014 року по 24 лютого 2014 року знаходилася на стаціонарному лікуванні спочатку в хірургічному, а потім в неврологічному відділенні Роменської ЦРЛ і на її лікування були використані бюджетні кошти в сумі 3173 грн. 48 коп., що підтверджується довідкою Роменської ЦРЛ Сумської області та калькуляцією про розрахунок фактичних витрат Роменської ЦРЛ (а. с. 5, 25-27). Добровільно відповідач вказані кошти не відшкодував. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що калькуляція про розрахунок фактичних витрат на лікування [PERSON] розрахована згідно з порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров'я на стаціонарне лікування потерпілих від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого Постановою КМУ від 16.06.1993 року № 545. Наведене свідчить, що між сторонами виникли правовідносини з приводу відшкодування шкоди, заподіяної злочином. Дані правовідносини регулюються ст. 1206 ЦК України. Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров»я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Тому суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача також необхідно стягнути судовий збір на користь держави в розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved