Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-21 00:00:00

12.06.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до територіальної громади Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом, який 08.07.2015 року було уточнено, а саме відповідачем визначено [PERSON], а територіальній громаді Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області надано статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В своїй позовній заяві [PERSON] вказала, що 08.12.2014 року помер її батько - [PERSON], останнім місцем реєстрації та проживання якого була наступна адреса: Харківська обл., Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Жовтнева, буд. 5. За життя [PERSON] був власником житлового будинку № 10а по вул. Транспортній в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області. Земельна ділянка, що необхідна для обслуговування житлового будинку - не приватизована. Мати позивача - [PERSON] з 02.06.1992 року з батьком були у розлученні, а, враховуючи, що будинок збудований у 1976 році, то він належав батькові на праві особистої приватної власності (дата реєстрації шлюбу 15.09.1990 року). Повторно батько не одружився, крім [PERSON] дітей не мав, заповіту не залишав, а тому має місце спадкування за законом. На момент смерті батька у вказаному вище будинку ніхто не був зареєстрований та не проживав. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини як спадкоємець 1-ї черги звернулася тільки [PERSON], інших спадкоємців 1-ї черги не існує, оскільки батьки її батька (її бабуся та дідусь) померли. Після звернення позивача до нотаріуса з приводу оформлення спадкового майна померлого батька, їй було повідомлено про те, що необхідно надати правовстановлюючі документи на майно - Свідоцтво про право власності на будинок, однак, [PERSON] вказала, що вона не має змоги надати такий документ, оскільки батько за життя не оформив Свідоцтва, а станом на момент побудови будинку (1976 рік) необхідності такої не було і будинки реєструвалися у сільській раді. [PERSON] було рекомендовано звернутися до суду з позовом. На підставі вищенаведеного, [PERSON] просила визнати за нею право власності на спадщину в порядку спадкування за законом після смерті 08.12.2014 року її батька [PERSON] у вигляді житлового будинку за адресою: Харківська область, Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Транспортна, буд. 10а (літ. А-1, загальною площею 83,20 кв. м, житлова площа 58,60 кв. м) з надвірними будівлями. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник адвокат [PERSON] не зявилися, просили розгляд справи проводити за їх відсутності, на задоволенні позову наполягали. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що позовні вимоги [PERSON] визнає. Представник Зідьківської сільської ради Зміївського району Харківської області у судове засідання не зявився, до суду надійшов лист Зідьківського селищного голови [PERSON], в якому він просив розглядати справу за відсутності представника селищної ради, проти задоволення позову [PERSON] не заперечував. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, ознайомившись з матеріалами справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено, що батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON] /а.с. 8/. 08.12.2014 року [PERSON] помер, що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія І-ВЛ № 478043, актовий запис № 67 /а.с. 9/. В наслідок його смерті відкрилася спадщина у вигляді житлового будинку № 10а, розташованого по вул. вул. Транспортній в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області. Як вбачається, з матеріалів справи, а саме копії довідки КП «Зміївське БТІ» від 01.04.2015 року № 1411, копії технічного паспорту на вказаний вище будинок, згідно архівних матеріалів КП «Зміївське БТІ» первинна інвентаризація житлового будинку № 10а по вул. Транспортній в сел. Зідьки Зміївського району Харківської області проведена у 1982 році на замовлення від [PERSON]. Згідно наказу дирекції радгоспу «3-й Вирішальний» в 1970 році на його імя була виділена земельна ділянка для будівництва будинку. Житловий будинок збудований у 1976 році. Станом на 31.12.2012 року право власності на вказаний будинок в БТІ не було зареєстровано. В той же час технічний паспорт на будинок видано на імя [PERSON] /а.с. 10, 11-17, 18/. Відповідно до ч. 1 ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Інших спадкоємців першої черги окрім позивача немає, оскільки, як вбачається з копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища та копії Свідоцтва про розлучення, серія ІІ-ВЛ № 476297, батьки [PERSON] [PERSON] та [PERSON] (до шлюбу Голубятник) Н.Г. перебували у шлюбі у період з 15.09.1990 року по 02.06.1992 року /а.с. 19, 20/. Відповідно до копії листа Зідьківської селищної ради Зміївського району Харківської області від 22.04.2015 року вих. № 02-23/243 у селищної ради відсутні дані про те, хто був зареєстрований та проживав за однією адресою із [PERSON] на момент його смерті. Заповіт від імені [PERSON] виконавчим органом Зідьківської селищної ради не посвідчувався /а.с. 23/. Оскільки на момент смерті [PERSON] за адресою Харківська обл., Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Транспортна, 10а, разом із померлим ніхто не проживав та не був зареєстрований, отже відсутній факт спадкування в порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України і оформлення спадщини відбувається в загальному порядку шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків /спадщини/ від фізичної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Відповідно до ч. 1 ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що після смерті [PERSON] Зміївською державної нотаріальною конторою Харківської області зареєстровано спадкову справу, оскільки до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини звернулися донька померлого [PERSON] та його племінниця [PERSON]. Свідоцтво про право на спадщину не видавалося /а.с. 21-22, 24-25, 33/. [PERSON] у суді позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі та не заперечувала проти їх задоволення. Однак, [PERSON] все одно позбавлена можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину після смерті свого батька, оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно житловий будинок № 10а, розташований за адресою Харківська обл., Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Транспортна, про що і йдеться мова в листі Зміївської державної нотаріальної контори Харківської області від 13.08.2015 року вих. № 1517/02-14. До 1995 року державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін'юсті 18.02.2002 року за № 157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, в той же час, виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності Цивільним кодексом України та Законом України від 01.07.2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, порядок оформлення права власності на об'єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх в експлуатацію, наведено в ДБН А.3.1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 року № 12/5-126, в якому, зокрема, роз'яснюється: - по об'єктах, що збудовані до 5 серпня 1992 року, тобто до прийняття постанови КМУ від 5 серпня 1992 року № 449, якою встановлено порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об'єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Отже, встановлено, що померлий [PERSON] фактично був власником житлового будинку № 10а з надвірними будівлями та спорудам, розташованих за адресою Харківська обл., Зміївський район, сел. Зідьки, вул. Транспортна, [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом та прийняла спадщину, шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, інші спадкоємці [PERSON] не заперечувала проти визнання за [PERSON] права власності на спадкове майно, однак через те, що у померлого не було Свідоцтва про право власності на вище вказаний житловий будинок, позивач позбавлена можливості оформити своє право на спадщину інакше, ніж через суд, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог та можливість їх задоволення.

Outcome: approved