Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-26 00:00:00

11 квітня 2007 року між позивачем та [PERSON] було укладено кредитний договір № 59749 cred. [PERSON] у судовому засіданні було визнано факт укладання зазначеного кредитного договору та отримання за ним кредиту в розмірі 12 000,00 грн. на строк до 10.04.2009, як це передбачено пунктами 1.3, 1.4 цього договору. Відповідно до п. 3.1 Договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 32 % річних. Пунктом 3.2 Договору передбачено, що при порушенні позичальником будь-якого із зобов'язань з погашення кредиту, згідно з графіком, позичальник сплачує банку проценти за користування кредитом в розмірі річних, розраховані від суми залишку непогашеної, згідно з графіком, заборгованості за кредитом. При цьому, згідно з п. 3.3 Договору, кошти на погашення заборгованості спрямовуються для сплати, перш за все, винагород та комісій, далі - прострочених процентів за кредитом, за цим - процентів за кредитом, після цього - простроченої заборгованості за кредитом і за цим на погашення пролонгованої заборгованості за кредитом. Згідно з п. 6.1 Договору, цей договір діє до повного виконання сторонами обов'язків за ним. Відповідно до п. 2 договорів поруки від 11.04.2007 відповідачі [PERSON] та [PERSON], як поручителі, несуть відповідальність перед кредитором за виконання обов'язків за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, процентів, нарахованих за користування кредитом, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. Пунктом 4 зазначених договорів поруки визначено, що боржник і поручителі відповідають перед кредитором як солідарні боржники. 07.11.2013 позивач направив відповідачам повідомлення вих. № 30.1.0.0/2-876, яким запропонував відповідачам погасити заборгованість в розмірі 15 860,98 грн. Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 554 ЦК України визначено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Частиною другою статті 1054 та частиною другою статті 1050 ЦК України визначено, що у випадку порушення позичальником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту, кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишилася, та сплати процентів. З доданого до позовної заяви розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачі належним чином не виконували свої зобов'язання за Договором, внаслідок чого у них станом на 05.11.2013 їх заборгованість за Договором становить 15 860,98 грн., з яких: 4 051,86 грн. - заборгованість за кредитом; 11 809,12 - заборгованість за процентами. За правилами частини четвертої статті 174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, з огляду на відсутність у справі будь-яких доказів, які б спростовували вимоги позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. До позовної заяви додано платіжне доручення від 21.11.2013, яким підтверджується сплата позивачем судового збору у розмірі 229,40 грн., отже відповідна сума судових витрат підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача. Враховуючи вищезазначене та

Outcome: approved