Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-20 00:00:00

11.03.2018 року позивачка звернулась до суду з даною позовною заявою, у якій просить стягнути з відповідача аліменти на двох неповнолітніх дітей з часу звернення до суду з даним позовом до їх повноліття у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову послалась на те, що 06.09.1997 вони з відповідачем зареєстрували шлюб. Від подружнього життя у них народилось двоє дітей: донька [PERSON] . [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Відповідач не має на утриманні інших осіб, працює та має постійний дохід та зобов`язаний утримувати кошти своїх неповнолітніх дітей. Тому просить позов задовольнити. 21.03.2019 року у справі відкрито провадження. Відповідач відзиву та інших клопотань не подав. Позивачка у позовній заяві просить справу розглядати у її відсутності та у відсутності її представника. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 17.05.2019 року, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 21.05.2019 року. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Сторони з 06.09.1997 року перебувають у шлюбі, що підтверджується копією паспорта позивачки. Від подружнього життя у сторін народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про їх народження. Згідно із ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Положенням ч.1 ст.183 ЦПК України передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно із ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідач зобов`язаний утримувати неповнолітніх дітей, однак сторонам не вдалось дійти домовленості з приводу даного питання. Враховуючи вище наведене, виходячи з принципів розумності та справедливості, беручи до уваги інтереси та потреби неповнолітніх дітей, зумовлені їх розвитком та станом здоров`я, суд приходить до переконання, що з відповідача слід стягнути аліменти на двох дітей у розмірі 1/3 частини його доходу. Такий розмір аліментів буде відповідати обставинам справи та реальній можливості відповідача сплачувати такі кошти. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, з відповідача в користь на користь Державної судової адміністрації Українислід стягнути 704,80 грн. судового збору, відповідно до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial