Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

11 липня 2016 року представник позивача звернувся до суду із позовною заявою до відповідачки, в якій просить стягнути з неї заборгованість за договором споживчого кредиту, зазначивши в обґрунтування позову, що відповідачка є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 16 грудня 2015 року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачкою та відділенням «Азов» 17 грудня 2015 року було укладено договір споживчого кредиту № 1000/15-А, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 2000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 6 місяців. Згідно з п. 2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідачка повинна щомісячно сплачувати 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачем не було проведено жодного платежу. Залишок по кредиту склав 2000 грн. У звязку з простроченням платежів за кредитним договором виконання зобовязань втратило інтерес, розрахунок загальної суми заборгованості відповідачки станом на 31 травня 2016 року складає 2564,40 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у розмірі 2000 грн. та відсотків за користування кредитом у розмірі 564,40 грн. На підставі викладеного, просив стягнути з відповідачки заборгованість за договором споживчого кредиту у розмірі 2564,40 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. У ході судового розгляду представник позивача уточнив позовні вимоги та просив стягнути з відповідача заборгованість за договором споживчого кредиту станом на 14 вересня 2016 року в розмірі 2000 грн. та нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту в розмірі 924,80 грн., а також витрати по сплаті судового збору у розмірі 1378 грн. Представник позивача у судове засідання не зявився, направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, а також не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не зявилась з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у звязку з чим, суд ухвалив розглядати справу заочно у порядку ст. 224 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовна заява Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» підлягає задоволенню з наступних підстав. Частиною 1 статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що відповідачка є членом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» з 16 грудня 2015року на підставі заяви про вступ до спілки. Між відповідачкою та відділенням «Азов» 17 грудня 2015 року було укладено договір споживчого кредиту №1000/15-А, відповідно до якого відповідачка отримала кредит в розмірі 2000 грн. за рахунок власних коштів (капіталу) КС строком користування на 6 місяців. Згідно з п.2.1. договору споживчого кредиту за користування кредитом відповідач повинен щомісячно сплачувати 0,17% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. За час користування кредитом відповідачкою не було проведено жодного платежу. Залишок по кредиту склав 2000 грн. Станом на 14 вересня 2016 року заборгованість за кредитом склала 2000 грн., нараховані відсотки відповідно до п.2.1 договору споживчого кредиту за період з 18 грудня 2015 року по 14 вересня 2016 року складають 924,80 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 527 ЦК України передбачено, що боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобовязання чи звичаїв ділового обороту. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобовязанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Зобовязання, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк виконання боржником обовязку не встановлений, або визначений моментом предявлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час, боржник повинен виконати такий обовязок у семиденний строк від дня предявлення вимоги, якщо обовязок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, оскільки у судовому засіданні встановлено, що протягом тривалого часу порушувались умови договору споживчого кредиту, а саме: не сплачувались щомісячні платежі та передбачені умовами договору споживчого кредиту проценти. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Представником позивача надано документи, що підтверджують сплату понесених судових витрат, тому вони підлягають стягненню з відповідачки у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved