Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-09 00:00:00

11 грудня 2019 року позивач [PERSON] звернувся до Білоцерківського\~ міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до\~ [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, посилаючись на наступні обставини. З 01 березня 1999 року по 01 жовтня 2012 року його батьки [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міського управління юстиції у Київській області, актовий запис № 277 та розірваний на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року по справі № 2-11973/12. Він, [PERSON] , [INFO] , являється сином [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . Після розірвання шлюбу батьків, позивач продовжував проживати разом з матір`ю. З 01 вересня 2017 року він, [PERSON] , навчається в Державному університеті телекомунікацій IV рівня акредитацій на 3-му курсі денного відділення Навчально наукового інституту захисту інформації, спеціальності «Кібербезпека», бакалавр, за рахунок коштів фізичних осіб. На сьогоднішній день, позивач не має ніяких джерел доходів, знаходиться на повному утриманні матері, тому потребує матеріальної допомоги батька. Окрім витрат, пов`язаних з оплатою навчання, він потребує значних витрать на харчування, одяг, проїзд, проживання, тощо, а матері важко одній утримувати та забезпечувати всім необхідним. Відповідач є працездатною особою та має можливість матеріально допомагати. Просив суд стягувати з [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , на його користь аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу) на період навчання, але не пізніше ніж до досягнення позивачем 23-річного віку (а.с. 1-2). Ухвалою судді від 08 січня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у зазначеній справі. Розгляд справи у відповідності до ч. 5 ст. 279 ЦПК України постановлено провести в порядку спрощеного позовного провадженням з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 12-13). Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати\~ у спрощеному позовному провадженні. Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.\~ В судове засіданні позивач [PERSON] не з`явився, надав до суду заяву, отримана судом 10.02.2020 року за вх. № 4966, в якій просив справу за його позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, у разі неявки в судове засідання відповідача, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с. 25). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, отримана судом 10.02.2020 року за вх. № 4964, в якій просив суд справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись, розглянути за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 23). Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання,\~ фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.\~\~\~\~\~\~ Інших заяв та клопотань від учасників справи до суду не надано. Згідно ч. 2 ст. 281 ЦПК України розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись,\~ підлягають\~ задоволенню, з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи,\~ що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні\~ встановлено, що позивач [PERSON] , народився [INFO] , про що в матеріалах справи свідчить копія свідоцтва про народження, серії [NUMBER] , видана Відділом реєстрації актів громадянського стану Білоцерківського міськвиконкому Київської області 08 червня 2000 року, актовий запис № 707, де батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5). Шлюб між батьками, [PERSON] та [PERSON] було розірвано, на підставі рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 19 вересня 2012 року. Відповідно до статті 53 Конституції України кожен має право на освіту. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).\~\~\~\~\~\~\~\~ З копії довідки за вих. № 203 від 24.10.2019 року, яка видана Державним університетом телекомунікацій [PERSON] убачається, що останній дійсно є студентом Державного університету телекомунікацій IV рівня акредитації, навчається на третьому курсі денного відділення Навчально наукового інституту захисту інформації спеціальності «Кібербезпека» для здобуття ступеня вищої освіти «Бакалавр» за рахунок коштів фізичних осіб з 01.09.2017 року. Термін навчання в Державному університеті телекомунікацій з 01.09.2017 року по 30.06.2021 рік (а.с. 6). Встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] знаходиться на утриманні своєї матері. Відповідач здорова, працездатна людина та матеріально забезпечений. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням\~ суду від дня\~ пред`явлення позову. Стаття 198 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх\~ непрацездатних\~ дочку, сина, які потребують матеріальної\~ допомоги, якщо вони\~ можуть\~ таку матеріальну допомогу надавати. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 199 СК України, якщо повнолітні\~ дочка, син продовжують навчання і у зв`язку\~ з цим потребують\~ матеріальної допомоги, батьки\~ зобов`язані\~ утримувати\~ їх до досягнення\~ двадцяти трьох років за умови, що вони\~ можуть\~ надавати\~ матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Згідно ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України\~ суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій\~ грошовій сумі і\~ (або) у частці від заробітку (доходу) платника\~\~ аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. У п. 20 постанови Пленуму ВСУ «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 р. № 3 цей випадок прописаний детальніше. Суд зазначив, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає при обов`язковій сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення донькою, сином віку, який перевищує 18, але менше 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку із цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Отже, ВСУ акцентував увагу на тому, що аліменти можуть утримуватися незалежно від форми навчання (денна чи заочна). Верховний Суд роз`яснив, що на відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами (постанова від 29.01.2018 у справі № 622/373/16-ц). Встановлено, що відповідач [PERSON] ухиляється від покладеного на нього обов`язку та не надає матеріальної допомоги на утримання свого сина, який продовжує навчатись. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~\~\~ В судовому засіданні досліджена заява відповідача [PERSON] , отримана судом 10.02.2020 року за вх. № 4964, в якій останній просив справу за позовом [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатись розглянути без його участі, позов визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно вимог ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.\~ Отже, враховуючи вищенаведені обставини, матеріальне становище дитини та матері, матеріальне становище платника аліментів, суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] , [INFO] підлягають стягненню аліменти на користь позивача [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 11 грудня 2019 року і до закінчення навчання, але не пізніше ніж до досягнення позивачем 23-річного віку. Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). З 1 січня 2020 року відповідно до Закону України «Про судовий збір» та Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» ставки судового збору змінюються. Як визначено у Законі, судовий збір збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана: фізичною особою або фізичною особою підприємцем ставка судового збору складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення заборгованості,\~ неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно із ч. 6\~ ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки, позивач [PERSON] при звернені до суду з вищевказаним позовом був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача [PERSON] , [INFO] підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 840,80\~ гривень (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок). Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного та

Outcome: approved