overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-29 00:00:00

1. 16 квітня 2021 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житлом. Заявлені позовні вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона є наймачкою квартири [ADDRESS] . У квартирі також зареєстровано відповідача (племінник), який від грудня 2019 року у квартирі не мешкає. Позивачка вимушена нести відповідні витрати за відповідача. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 1, 2). 2. У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала, пояснивши, що є наймачкою квартири [ADDRESS] . У квартирі також зареєстровано відповідача (племінник), який від грудня 2019 року у квартирі не мешкає. 3. Відповідач до суду не з`явився, звернувшись із заявою про визнання позову, відсутність заперечень проти його задоволення. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини четвертої статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. Представник третьої особи до суду також не з`явився, був повідомлений належним чином. 5. 30 вересня 2021 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Судом встановлено, що позивачка від 03.03.2000 зареєстрована, а від 19.06.2015 є наймачкою квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 6, 8). 8. У квартирі від 10.04.1995 також зареєстровано відповідача (племінник) (а.с. 6). 9. Відповідач від 2019 року у квартирі фактично не проживає, не заперечує проти визнання його таким, що втратив право користування квартирою, що підтверджується відповідним актом від 15.04.2021, а також його заявами від 30.10.2020, 23.07.2021 (а.с.а.с. 7, 10). 10. Відповідно до статті 71 Житлового кодексу України (далі ЖК) при тимчасовій відсутності наймача чи членів його сім`ї за ними зберігається житлове приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк у випадку спору може бути продовжено судом. 11. Згідно зі статтею 72 ЖК визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. 12. Судом встановлено, що відповідач понад строк (від 2019 року), визначений приведеною нормою, не мешкає у квартирі, у якій зареєстрований, просить зняти його з реєстраційного обліку у спірній квартирі. 13. Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне позов задовольнити. 14.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-16 00:00:00

1. 16 листопада 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . У квартирі також зареєстровано відповідача (колишній чоловік позивачки), який у ній не мешкає понад рік без поважної причини. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 1 6). 2. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, пояснивши, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . У квартирі також зареєстровано відповідача (колишній чоловік позивачки), який у ній не мешкає понад рік без поважної причини. 3. Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК). 4. 17 лютого 2021 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 5. Заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що позивачка є одноосіб ною власницею квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 7, 9, 10, 26). 7. У квартирі також зареєстровані відповідача (колишній чоловік позивачки) (а.с. 11). 8. Відповідач за вказаною адресою не мешкає понад рік без поважної причини, про що свідчать акти про непроживання особи за місцем реєстрації від 02.09.2019, 15.06.2020, 05.11.2020 (а.с.а.с. 12 14). 9. Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі ЦК) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. 10. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. 11. За правилами, встановленими частиною 2 статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 12. Судом встановлено, що відповідач у квартирі, що належить позивачці на праві власності, не мешкає понад рік без поважної причини, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому наявність домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача судом не встановлено. 13. Таким чином, факт реєстрації відповідача у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачки у користуванні власністю, отже позов підлягає задоволенню. 14. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у сумі 840,80 грн (а.с. 15). 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-21 00:00:00

1. 16 листопада 2020 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . У квартирі також зареєстровано відповідача, який у ній не мешкає понад рік без поважної причини. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про визнання відповідача таким, що втратив право користування спірною квартирою (а.с.а.с. 1, 2, 13). 2. У судовому засіданні представниця позивачки заявлені позовні вимоги підтримала, пояснивши, що позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . У квартирі також зареєстровано відповідача, який не є членом сім`ї позивачки і не мешкає у квартирі від 2013 року. 3. Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 4. 22 березня 2021 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 5. Заслухавши пояснення представниці позивачки, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що позивачка є одноосіб ною власницею квартири [ADDRESS] (а.с.а.с. 6, 39). 7. У квартирі також зареєстровано відповідача, про що свідчать листи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради від 01.03.2021 №6/5-661, від 04.03.2021 №6/5-693. 8. Відповідач за вказаною адресою не мешкає понад рік (від 2013 року) без поважної причини, про що свідчить акт про непроживання особи за місцем реєстрації ОК «ЖБК №55 «ПРЕСС-3» від 17.10.2020 №64 (а.с. 10). 9. Відповідно до статті 383 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. 10. Згідно зі статтею 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження цим майном. 11. За правилами, встановленими частиною 2 статті 405 ЦК, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. 12. Судом встановлено, що відповідач у квартирі, що належить позивачці на праві власності, не мешкає понад рік без поважної причини, отже згідно з приведеною нормою втратив право користування житлом за місцем реєстрації. При цьому наявність домовленості між сторонами з приводу строку відсутності відповідача судом не встановлено. 13. Таким чином, факт реєстрації відповідача у спірній квартирі сам по собі підтверджує наявність перешкод для позивачки у користуванні власністю, отже позов підлягає задоволенню. 14. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація її судових витрат у сумі 840,80 грн (а.с. 3). 15.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-08 00:00:00

1. 16 січня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «АКТАБАНК», КП «Бюро державної реєстрації» про визнання іпотечних договорів припиненими, скасування рішень та записів. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що між ПАТ «АКТАБАНК», з одного боку, та ТОВ «АРЕАЛ», ТОВ «БАРСІК І КО», з другого боку були укладені кредитні договори, на забезпечення яких між [PERSON] та ПАТ «АКТАБАНК» були укладені договори іпотеки. Предметами іпотеки стали домоволодіння [ADDRESS] та земельна ділянка під ним. Згодом позивач виконав зобов`язання позичальників перед ПАТ «АКТАБАНК» за кредитними договорами і набув право власності на предмети іпотеки. 25.04.2018 та 26.04.2018 ПАТ «АКТАБАНК» звернулося до КП «Бюро державної реєстрації» і,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-03 00:00:00

1. 16 травня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від червня 2012 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Стосунки з відповідачкою розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. Позивач до суду не з`явився, звернувшись із заявою про розгляд справи за його відсутності. 3. Відповідачка до суду також не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності та визнання заявленого позову. 4. Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 5. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 6. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 7. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 08.06.2012 року. Шлюб зареєстровано Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції (актовий запис - 231) (а.с. 12). 8. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з відповідачкою (а.с. 13). 9. Від березня 2019 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 10. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 11. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 12. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 13.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-26 00:00:00

1. 17 жовтня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від квітня 2007 року. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей. Стосунки з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 14 січня 2019 року суд постановив ухвалу про надання сторонам строку для примирення - три місяці (а.с . 17). 3. 22 травня 2019 року суд своєю ухвалою закрив підготовче судове засідання та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 28). 4. Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 21.04.2007 року. Сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей - [PERSON] та [PERSON] . Від 14.01.2018 року сторони не мешкають разом, не ведуть спільного господарства. 5. Відповідач до суду не з`явився, був повідомлений належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 6. 27 червня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 7. Суд, заслухавши пояснення позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 8. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 9. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 10. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 21.04.2007 року. Шлюб зареєстровано Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис - 103) (а.с. 7). 11. Від шлюбу сторони мають двох малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу мешкатимуть разом з позивачкою (а.с. 9). 12. Від 14.01.2018 року сторони мешкають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин. 13. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і її збереження неможливе. 14. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. 15. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 16.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-15 00:00:00

1. 17 жовтня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від лютого 2005 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати (а.с.а.с. 3 - 5). 2. Представник позивачки у судовому засіданні підтримав заявлені вимоги, а представник відповідач - визнав позов. 3. Позивачка до суду не з`явилася, звернувшись із заявою про розгляд справи за її відсутності. 4. Відповідач до суду також не з`явився, звернувшись із заявами про визнання позову, розгляд справи за його відсутності. 5. Суд, заслухавши думки представників сторін, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 6. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 7. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 8. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 19.02.2005. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Жовтневого районного управління юстиції м. Дніпропетровська (актовий запис - 101) (а.с. 10). 9. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). 10. Від серпня 2017 сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 11. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 12. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 13. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 14.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-27 00:00:00

1. 17 жовтня 2019 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від серпня 2006 року. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину. Взаємини з відповідачем розладилися. Сторони проживають окремо одне від одного, не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивачка не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер, просить шлюб розірвати (а.с.а.с. 3 5). 2. Позивачка, її представник у судовому засіданні підтримали заявлені вимоги, а відповідач визнав позов. 3. Суд, заслухавши думки сторін, представника позивачки, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 4. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 5. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 6. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 12.08.2006. Шлюб зареєстровано відділом реєстрації актів цивільного стану Орджонікідзевського міського управління юстиції Дніпропетровської області (актовий запис 198) (а.с. 10). 7. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу мешкатиме разом з позивачкою (а.с. 11). 8. Від травня 2018 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 9. Позивачка зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і збереження сім`ї неможливе. 10. Спору щодо спільно нажитого майна між сторонами не існує. 11. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 12.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-27 00:00:00

1. 17 квітня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що сторони перебувають у шлюбі від серпня 1982 року. Від шлюбу сторони малолітн іх, неповнолітніх дітей не мають. Взаємини з відповідачкою розладилися. Сторони не ведуть спільного господарства, шлюбних відносин не підтримують. Зберігати сім`ю позивач не бажає, вважає, що шлюб носить формальний характер і просить суд шлюб розірвати (а.с.а.с. 2, 3). 2. 20 вересня 2019 року суд своєю ухвалою закрив підготовче провадження та призначив справу до судового розгляду по суті (а.с. 30). 3. Позивач у судовому засіданні підтримав заявлений позов, пояснивши, що сторони перебувають у шлюбі від 28.08.1982. Сторони від шлюбу малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. Від серпня 2003 року сторони не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 4. Відповідачка до суду не з`явилася, була повідомлена належним чином. У справі є достатньо доказів для її вирішення, що у сукупності з викладеними обставинами дає суду підстави для застосування положень частини 4 статті 223, статті 280 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК). 5. 28 жовтня 2019 року у засіданні суд постановив ухвалу про розгляд справи у заочному порядку. 6. Суд, заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. 7. Відповідно до частини 3 статті 105 Сімейного кодексу України (далі - СК) шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі статтею 110 цього Кодексу. 8. Згідно зі статтею 112 СК суд з`ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. 9. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі від 28.08.1982. Шлюб зареєстровано Кіровським бюро запису актів громадянського стану м. Дніпропетровська (актовий запис - 721) (а.с. 7). 10. Від шлюбу сторони малолітніх, неповнолітніх дітей не мають. 11. Від серпня 2003 року сторони не ведуть спільного господарства та не підтримують шлюбних відносин, мешкають окремо одне від одного. 12. Позивач зберігати сім`ю не бажає, вважає, що сім`я розпалася остаточно, і її збереження неможливе. 13. Спору щодо поділу спільно нажитого майна між сторонами не існує. 14. За вказаних обставин суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані й підлягають задоволенню. 15.

Outcome: approved