overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

10.09.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов [PERSON], яким він просив суд ухвалити рішення про розірвання шлюбу між ним і відповідачем [PERSON], зареєстрований 16.10.2010 Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції під актовим записом за №583. В обґрунтування вимог позивач зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося із причини несумісності характерів, різних поглядів на сімейні цінності, що призвело до втрати почуття кохання та взаємоповаги. Шлюб носить лише формальний характер. Фактичні сімейні стосунки припинені, примирення сторін не можливе. В судове засідання сторони не з'явились, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримав вимоги в повному обсязі, відповідач, в свою чергу, проти задоволення позову не заперечувала. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Судом установлено, що про реєстрацію шлюбу між сторонами Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції в Книзі реєстрації шлюбів 2010 року жовтня місяця 10 числа зроблений відповідний актовий запис за №583. В шлюбі сторін [INFO] дитина - син [PERSON]. З часом, сторони втратили взаємоповагу та розуміння один до одного, внаслідок чого, на протязі тривалого часу, шлюбні стосунки є припиненими. За таких обставин, суд, на виконання вимог частини 1 статті 112 СК України, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, зокрема те, що сторони тривалий час не проживають однією сім'єю, не ведуть спільного господарства, між сторонами в даний час відсутній спір про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, а також відсутній спір щодо подальшого місця проживання, утримання та виховання дитини, встановив, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до частини 2 статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

10.09.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов ПАТ «КБ «Приватбанк», яким представник позивача Сафір Ф.О. просив суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 32 516.87 грн. заборгованості за кредитним договором №б/н від 25.06.2008, а також 325.17 грн. витрат понесених позивачем при сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 25.06.2008 договору, відповідач отримав кредит у розмірі 14 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за його користування 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач, в порушення умов укладеного договору не належним чином виконував взяті зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за його користування, в зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.06.2014 склала 32 516.87 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь ПАТ «КБ «Приватбанк». В судове засідання представник позивача - Заливчий Я.В. не з'явився, надав суду заяву, якою просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити. Позивач повідомлявся про час і місце розгляду справи за встановленим у законному порядку місцем його проживання, тобто був повідомленим в силу частини 5 статті 74 ЦПК України. Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за його відсутності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

10.09.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов ПАТ «КБ «Приватбанк», яким представник позивача Сафір Ф.О. просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 26 793.94 грн. за кредитним договором №б/н від 09.06.2010, а також 267.94 грн. витрат понесених позивачем при сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 09.06.2010 договору, відповідач отримав кредит у розмірі 13 100.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за його користування 30% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач, в порушення умов укладеного договору не належним чином виконував взяті зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за його користування, в зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.07.2014 склала 26 793.94 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь ПАТ «КБ «Приватбанк». В судове засідання представник позивача - Заливчий Я.В. не з'явився, надав суду заяву, якою просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити. Належним чином повідомлений за місцем реєстрації свого проживання відповідач, в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за його відсутності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-29 00:00:00

10.09.2014 до Заводського районного суду міста Миколаєва надійшов цивільний позов ПАТ «КБ «Приватбанк», яким представник позивача Сафір Ф.О. просить суд ухвалити рішення про стягнення з відповідача на користь ПАТ «КБ «Приватбанк» 7 980.16 грн. за кредитним договором №б/н від 10.01.2007, а також 243.6 грн. витрат понесених позивачем при сплаті судового збору. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до укладеного 10.01.2007 договору, відповідач отримав кредит у розмірі 2 300.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою за його користування 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитним лімітом. Відповідач, в порушення умов укладеного договору не належним чином виконував взяті зобов'язання по поверненню кредитних коштів та сплати процентів за його користування, в зв'язку з чим допустив заборгованість перед позивачем, яка станом на 31.07.2014 склала 7 980.16 грн., яку представник позивача просить стягнути на користь ПАТ «КБ «Приватбанк». В судове засідання представник позивача - Заливчий Я.В. не з'явився, надав суду заяву, якою просив провести розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю, позов просив задовольнити. Належним чином повідомлений за місцем реєстрації свого проживання відповідач, в судове засідання не з'явився, заяв про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Врахувавши думку представника позивача, висловлену у заяві про розгляду справи за його відсутності, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-19 00:00:00

10.09.2014 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до колишньої дружини [PERSON] про усунення перешкод в користуванні автомобілем «Great-Wall Pegasus», 2008 р.випуску. В обґрунтування вказує що автомобіль, який є спільним сумісним майном подружжя, неправомірно вибув з його володіння як власника, в той час як він з 27.10.2011 р. по 18.11.2011 р. перебував на стаціонарному лікуванні в зв'язку з перенесеним інсультом, з 18.11.2011 р. по 22.02.2012 р. перебував на амбулаторному лікуванні вдома. В цей час відповідач скориставшись його хворобливим станом переоформила авто на своє ім'я, та в подальшому 15.06.2012 р. зняла його з обліку, що підтверджується довідкою відділення ДАІ. Просить зобов'язати відповідача поставити авто на реєстраційний облік. Відповідач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судовому засідання позов підтримали. Представник відповідача [PERSON] та відповідач [PERSON] проти позову заперечували, вказують, що за довіреністю яку позивач посвідчив 12.02.2012 р. він уповноважив [PERSON] розпоряджатися автомобілем. За вказаною довіреністю відбулося відчуження автомобіля,, дані про власника якого на теперішній час невідомі. Вислухавши сторони, дослідивши надані письмові докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Правовідносини між сторонами регулюються ст.391 ЦК України згідно норм якої власник має право вимагати усунення будь-яких перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Судом встановлено довіреністю від 12.02.2012 р., довідкою Центру надання послуг УДАІ а.с.8, що позивач [PERSON] 12.02.2012 р. видав довіреність на користування та розпорядження спірним автомобілем іншій особі - [PERSON], який не є стороною по справі. Довідкою УДАІ встановлено реєстрацію автомобіля 15.06.2012 р. на відповідача [PERSON], та зняття автомобіля з обліку для реалізації. Оскільки до [PERSON] позов не пред'явлено, докази належності автомобіля відповідачу [PERSON] не надані, тому суд вважає, що позивач всупереч ст.ст.10, 60 ЦПК України не надав суду належних доказів які підтверджують позов, та у суду відсутні будь-які підстави для зобов'язання відповідача щодо вчинення дій відносно майна, яке їй не належить. На підставі ст.391 ЦК України,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-01 00:00:00

10.09.2014 р. до суду надійшла заява [PERSON] про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. В заяві зазначає, що [INFO] помер [PERSON], який був її дідом. 17.02.2001 р. вона уклала шлюб з [PERSON], та змінила прізвище з дівочого на «[PERSON]». Після смерті діда відкрилась спадщина та вона, у встановлений діючим законодавством строк, звернулась до Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. До складу спадкового майна спадкодавця входить нерухоме майно - ? частина квартири [ADDRESS]. В процесі прийняття державним нотаріусом документів для подальшого оформлення спадщини було встановлено, що у правовстановлюючому документі на вказану вище квартиру була допущена помилка. А саме: у свідоцтві про право на житло № 167 від 06.01.1998 р., виданого ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» прізвище її діда вказано як [PERSON], а баби - [PERSON], що не збігається із прізвищем, зазначеним у свідоцтві про смерть та в паспорті: [PERSON] та [PERSON] Державним нотаріусом було направлено запит до ТОВ «ЗМБТІ» про надання інформації стосовно права власності, обтяжень та інших речових прав на квартиру [ADDRESS], а також дані про правовстановлюючий документ на це майно. 31.07.2014 р. ТОВ «ЗМБТІ» надало копію правовстановлюючого документу на зазначену квартиру, а саме - свідоцтво № 167 про право власності на житло, видане ПАТ «Запорізький абразивний комбінат» 06.01.1998 р., в якому зазначено прізвище: [PERSON] та [PERSON] Вказана помилка перешкоджає їй в оформленні права на спадщину. За заявою [PERSON], посилаючись на ст.ст.1221, 1222, 1269 ЦК України, ст.ст.4, 15, 234, 235, 256-258 ЦПК України, просить встановити факт належності свідоцтва про право власності на житло № 167 від 06.01.1998 р. на квартиру [ADDRESS] [PERSON], [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Представник [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує, просить задовольнити. Представник Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори до суду не з»явився, до суду подана заява про розгляд справи без їх участі. Дослідивши матеріали справи, приймаючи до уваги позицію представника заявника та зацікавленої особи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із п.6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, в тому числі: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище якої, що зазначено в документі, не збігається із прізвищем, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Викладені в заяві обставини підтверджені дослідженими копіями письмових доказів: свідоцтвом про народження та одруження [PERSON], паспортом громадянина України [PERSON], свідоцтвом про народження, одруження та смерть [PERSON], технічним паспортом на квартиру [ADDRESS], свідоцтвом про право власності на житло № 167 від 06.01.1997 р., спадковою справою № 112/2014. На підставі викладеного, суд вважає заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-07 00:00:00

10.09.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір ХМ 01-00383 відповідно до умов якого вона отримала кредит в сумі 2 400,00 грн. В підтвердження позовних вимог пояснює позивач, що відповідач не виконує взяті на себе зобовязання по кредитному договору, не сплачує кредит та проценти у визначений договором строк. Представник позивача подав заяву про слухання справи за його відсутності, та просить стягнути з відповідача 5 634 грн. 40 коп. заборгованості за кредитним договором, 243 грн. 60 коп. судового збору. Відповідач в судове засідання не зявився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. Враховуючи вимоги ст.224 ЦПК України, а також беручи до уваги згоду позивача по справі, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі тих доказів, які є в матеріалах справи. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно вимог ст. 526 ЦК України, зобов»язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов»язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Відповідно до вимог ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов»язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов»язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ст. 1050 ч. 2 ЦК України, якщо договором встановлено обов»язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1049 ЦК України. В судовому засіданні встановлено, що між банком та відповідачем було укладено кредитний договір. Вище викладене підтверджується: копією кредитного договору, який наявний в матеріалах справи. Відповідач взяті на себе зобов»язання за кредитним договором у визначені строки не виконував, що підтверджується наданим розрахунком заборгованості по кредитному договору. Тому, суд вважає що позов підлягає до задоволення, оскільки він є підставним та ґрунтується на вимогах закону.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

10.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог вказує, що на підставі свідоцтва про право власності від 23.03.1995 року, виданого Новгородським ЖКГ «Фенольного заводу» квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить позивачу. Разом з ним за вищевказаною адресою зареєстровані члени його сім'ї, а саме: дружина - [PERSON] та син - [PERSON] Відповідач 07.09.2013 року виїхав з м.Дзержинська до РФ та додому не повернувся. Місце його теперішнього перебування не відомо. За час його відсутності позивач самостійно сплачував за нього за комунальні послуги. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користуватися житловим приміщення. Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач до суду не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином через засоби масової інформації. Судом винесено ухвалу про заочний розгляд справи. Представник третьої особи- Головного управління Державної міграційної служби України у Донецькій області до суду не з'явився. Свідки [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідача з вересня 2013 року за адресою: [ADDRESS]. Дослідивши та оголосивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності від 23.03.1995 року, виданого Новгородським ЖКГ «Фенольного заводу» квартира, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], належить [PERSON] Відповідач в квартирі не мешкає з вересня 2013 року, оскільки віїжав за межі м.Дзержинська до Російської Федерації, про житло не піклується, за комунальні послуги не сплачує, його особисті речі в квартирі відсутні, що підтверджено актом вуличного комітету від 07.09.2014 року. Згідно ст.ст. 71,72 ЖК, особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності понад шість місяців у місці проживання. Враховуючи вищевказане, маються всі підстави для визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS].

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

10.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] посилаючись на те, що спільне подружнє життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, різних поглядів на життя, звички, традиції, внаслідок чого виникали сварки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та фактичного припинення шлюбних відносин. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву в якій позовні вимоги підтримав, просив розглянути справу у його відсутність, погодився на заочний розгляд справи. В судове засідання відповідач повторно не з'явився, причину неявки суду не повідомив, про час, місце та день розгляду справи був повідомлений належним чином. Суд постановляє рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі, суд встановив наступне. Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 31 грудня 2011 року Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №848. Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. Шлюбні стосунки сторони припинили через відсутність взаєморозуміння у сім'ї, різних поглядів на життя, звички, традиції, внаслідок чого виникали сварки, що призвело до втрати почуття кохання, поваги та фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони сумісне господарство не ведуть, проживають окремо. Встановлене свідчить, що сім'я сторін розпалася, спільне життя суперечить їхнім інтересам, а збереження сім'ї є неможливим. Таким чином, суд вважає, що згідно ст. ст. 110, 112 СК України позовна заява про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-09 00:00:00

10.09.2014 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності йому правовстановлюючого документу, а саме договору купівлі-продажу житлового будинку [ADDRESS] від 05.06.2003 року, який зареєстрований в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 18.06.2003 р. приватним нотаріусом [PERSON] та виданий на ім'я «[PERSON]». У судове засідання заявник не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримав. Представник заявника в судовому засідання заяву підтримала, просила задовольнити. Заінтересовані особи до судового засідання не з'явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, причину неявки суду не повідомили. Вислухавши пояснення представника заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документу та інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що 05.06.2003 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі продажу житлового будинку [ADDRESS] На час укладення зазначеного договору особа [PERSON] встановлювалась за паспортом громадянина республіки Молдови, в якому відсутнє по-батькові останнього, що підтверджується копією паспорту республіки Молдова. 04.03.2004 р. [PERSON] отримав паспорт громадянина України, в якому зазначено його по батькові згідно свідоцтва про народження. Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майна за адресою: [ADDRESS] власником зазначеного майна є [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності - власником земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] є [PERSON]. Також встановлено, що [PERSON] звернувся до нотаріуса з метою укладення договору, предметом якого мав стати будинок [ADDRESS] та дізнався, що в договорі купівлі-продажу від 05.06.2003 р. не зазначено його по батькові, що унеможливлює укладення договору відносного вказаного майна. Згідно з вимогами п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім'я та по батькові, місце і час народження якої, що зазначені у документі, не збігаються з ім'ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що особисть знайома та тривалий час спілкується з власником [ADDRESS] та звуть його [PERSON]. Оцінивши надані сторони в сукупності, суд прийшов до переконання про належність [PERSON] договору купівлі-продажу від 05.06.2003 року, що є підставою для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

10.09.2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 25.12.2010 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сім'ї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у зв'язку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не з'явилась, надала суду заяву з проханням розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 25.12.2010 року. Від шлюбу мають дитину - сина [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що сторонам надався строк для примирення, однак після закінчення строку, позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved