Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-26 00:00:00

11 травня 2018 року до Зарічненського районного суду Рівненської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві позивач просить суд розірвати шлюб укладений між сторонами 28 липня 2009 року який зареєстрований виконавчим комітетом Локницької сільської ради Зарічненського району Рівненської області, актовий запис № 2. Позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених позовних вимог, покликається на наступні обставини. Сторони зареєстрували шлюб 28 липня 2009 року, під час шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], про що Локницькою сільською радою видано свідоцтво про народження серія 1-ГЮ № 121323 та зроблено відповідний актовий запис за № 11 від 04 червня 2010 року. З відповідачем у позивача склалися напружені стосунки, спільне життя з відповідачем не склалось. Сторони на даний час проживають окремо. Позивач вважає, що подальше перебування сторін у шлюбі неможливе, шлюбні відносини фактично припинені, на примирення не згідна, а тому просить суд розірвати шлюб. Спору щодо поділу майна подружжя немає. На підставі наведеного позивач у позовній заяві просить суд задоволити заявлені позовні вимоги. Позивачка [PERSON] просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю, щодо ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з'явився про дату час та місце розгляду справи у суді повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву не подав. За змістом ст 280 ЦПК України наявні підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК Україниу разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Проаналізувавши матеріали цивільної справи, зокрема: Свідоцтво про шлюб серії 1-ГЮ № 049407 від 28 липня 2009 року, повно та всебічно дослідивши всі докази у справі у їх сукупності, заслухавши пояснення сторін суд прийшов до переконання, що обставини, на які покликається позивач у позовній заяві, як на підстави для задоволення заявлених нею позовних вимог знайшли своє підтвердження у представлених суду доказах. Так, відповідно до ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Позов про розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Зважаючи на те, що сторони шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, шлюб між сторонами набув формального характеру, суд вважає, що збереження шлюбу між ними є неможливим. Підстав для надання строку для примирення немає, оскільки позивачк та відповідач цього не просили. Відповідно до п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідач, попри обізнаність щодо розгляду позовної заяви про розірвання шлюбу відзиву на неї не подав, про необхідність збереження сім'ї суд не повідомив, що свідчить про його пасивну згоду на розірвання шлюбу. На підставі наведеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги заявлені позивачкою підставні та підлягають задоволенню. Згідно\~ ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь позивачки слід стягнути документально підтвердженні судові витрати понесені позивачем, які складаються із судового збору. З огляду на вищевказане.

Outcome: approved