Jurisdiction: civil
Date: 2015-09-09 00:00:00

11 серпня 2015 року [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про оспорювання батьківства, посилаючись в позовній заяві на те, що між сторонами було укладено шлюб 31 березня 2001 року. Шлюб було розірвано в установленому законом порядку, відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 23 жовтня 2009 року. Відповідач має двох дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. 29 червня 2006 року позивача було засуджено Добропільським міськрайонним судом Донецької області за ст. 115 ч. 1 КК України до дев'яти років позбавлення волі. Відповідно до довідки виконуючого обов'язки Волноваської виправної колонії ДДУПВП у Донецькій області №120 полковника внутрішньої служби Куйбишева В.Ю., за час відбування покарання в Волноваській ВК №120, згідно картки обліку побачень, видачі посилок та бандеролей, [PERSON] з громадянкою [PERSON] короткострокових або довгострокових побачень не мав. Позивач в позовній заяві просить виключити відомості про його батьківство із свідоцтв про народження дітей відповідача: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], бо він не є батьком вказаних дітей і не мав можливості бути їх батьком. В судове засіданні сторони не з'явились, надали заяви про слухання в їх відсутність. Позивач підтримує позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач визнала позовні вимоги в повному обсязі. Вивчивши матеріли справи, та у зв'язку з викладеним, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін по матеріалам, які є в наявності в справі, і постановити рішення, на підставі матеріалів, доданих до справи. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про одруження від 31 березня 2001 року вбачається, що між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 39. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу від 23 жовтня 2009 року, шлюб між сторонами розірвано, місце реєстрації Відділ реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області, актовий запис № 224. (арк.справи 8) У відповідача народилось двоє дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження відповідно від 07 липня 2009 року та 28 серпня 2009 року. (арк. справи 6,7). Вироком Добропільського міськрайонного суду Донецької області позивача [PERSON] було засуджено за ст. 115 ч. 1 КК України до дев'яти років позбавлення волі, під вартою знаходився з 26 грудня 2005 року. Відповідно до довідки від 16 лютого 2010 року, виконуючого обов'язки Волноваської виправної колонії ДДУПВП у Донецькій області №120 полковника внутрішньої служби Куйбишева В.Ю., за час відбування покарання в Волноваській ВК №120, згідно картки обліку побачень, видачі посилок та бандеролей, [PERSON] з громадянкою [PERSON] короткострокових або довгострокових побачень не мав. (арк. справи 9). Відповідно до ст. 136 ч. 1 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред'явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. Згідно до ст. 136 ч. 6 СК України, до вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Згідно із роз'ясненнями Пленуму Верховного Суду України, що міститься в п. 10 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року, в судовому порядку батьківство може бути оспорено як у випадках, коли в Книзі реєстрації народжень батьками дитини записано осіб, які перебували у шлюбі між собою (статті 122, 124 СК), так і тоді, коли при реєстрації народження дитини її батьком на підставі спільної заяви батьків або заяви чоловіка, котрий визнавав себе батьком, записано особу, яка не перебувала у шлюбі з матір'ю дитини (статті 126, 127 СК). На основі повно і всебічно з'ясованих обставин, які викладені в позовній заяві, визнання в письмовому порядку позовних вимог відповідачем, аргументи позивача як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв'язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved