Jurisdiction: civil
Date: 2020-03-16 00:00:00

11.02.2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення судових витрат. Заявлені вимоги обґрунтовувала тим, що з відповідачем з 20.09.2003 року перебуває у зареєстрованому шлюбі. Спільне життя з відповідачем не склалося, шлюбні відносини фактично припинили своє існування з літа 2017 року, спільне господарство не ведеться. В сім`ї часто виникали сварки і суперечки з суттєво важливих питань. Між ними втрачено почуття поваги та взаєморозуміння. За таких обставин, подальше сумісне життя та збереження сім`ї неможливе. Просить залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». В судове засідання позивач не прибула, про день, час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином (а.с. 32). Через канцелярію суду надійшла заява про проведення судового засідання без її участі та участі представника, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. (а.с. 34) Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. (а.с. 30-31) 17.03.2020 року від відповідача надійшла заява про розгляд справи без його участі, позов щодо розірвання шлюбу визнає, на примирення не згодний, просить відмовити щодо витрат на правничу допомогу. (а.с. 35) З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути вказану справу у відсутність відповідача. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали позовної заяви, враховуючи відсутність відзиву на позов, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача, виходячи з наступного. Відповідно до ст.7 СК України сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до вимог ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 3 ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, який зареєстрований 20.09.2003 року в Чернігівському міському відділі реєстрації актів громадянського стану Чернігівського обласного управління юстиції, Україна, актовий запис №1529. (а.с.3). З огляду на викладені правові норми та позицію позивача щодо неможливості збереження сімейних стосунків, позицію відповідача щодо визнання позову, суд вважає, що збереження сім`ї буде нічим іншим, як примушуванням сторін до збереження шлюбних відносин. Таким чином, суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Разом з тим щодо витрат на професійну допомогу, то суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч. 3 ст 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Враховуючи відсутність в матеріалах справи детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених позивачем витрат, необхідних для надання правничої допомоги, суд вважає за необхідне відмовити щодо стягнення витрат на правничу допомогу. У зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті на підставі ч.1 ст.142 ЦПК України позивачці необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, що становить 420,40 грн. (840,80 грн. х 50%). Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути на відшкодування її витрат по сплаті судового збору 420,40 грн.

Outcome: approved