Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-25 00:00:00

11.04.2016 [PERSON] пред'явив до суду заяву для розгляду в порядку окремого провадження, вказавши в ній, що в березні 2016 року він в порядку підготовки оформлення документів для звернення до УПФУ у Волноваському районі для отримання пенсії за віком встановив, що в документах є розбіжності в по батькові, а саме, в трудовій книжці помилково зазначено по батькові російською мовою «Филипович» замість необхідного «Филиппович». Через вказану помилку заявник не має можливості підтвердити той факт, що трудова книжка колгоспника на імя, мовою оригіналу «Лискун Сергея Филиповича» відноситься до [PERSON], тому просить встановити даний факт в судовому порядку. Заявник [PERSON] в судовому засіданні на задоволенні заявленої вимоги наполягав. Представник заінтересованої особи УПФУ у Волноваському районі [PERSON] проти задоволення заяви не заперечувала.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ Суд, вислухавши пояснення, вивчивши матеріали справи, дослідивши наявні у них докази та надавши їм оцінку, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до положень статті 10 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 11 ЦПК України встановлено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 234 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно частини 2 статті 256 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як вбачається з трудової книжки колгоспника №768, вона заповнена 20 лютого 1977 року на імя мовою оригіналу «Лискун Сергея Филиповича» [INFO] (а.с.6). Згідно свідоцтва про народження серії ЯЕ №184303, заявник народився 12.04.1956 року, в графі по батькові російською мовою зазначено «Филиппович» (а.с.8), так само вказано на другому аркуші паспорту заявника (а.с.4), у записах військового квитку (а.с.9). Судом встановлено, що в документах архівного фонду «КСП «Родина» маються відомості про виходи та встановлений мінімум працівників. Так, в відомостях щодо нарахування заробітної плати за 2001,2002 роки зазначено «Лискун Сергій Пилипович» Суд, встановлюючи факт належності правовстановлюючого документу, бере до уваги сукупність інших даних щодо нього, які містяться у доданих до справи документах. Крім того, заінтересована особа у справі не заперечувала проти встановлення факту належності правовстановлюючого документу, погодившись із доводами, наведеними заявником у заяві. Досліджені у справі обставини дають підстави стверджувати, що при заповненні трудової книжки колгоспника №768, при написанні по батькові працівника помилково зазначено «Филипович» заміть «Филиппович», проте трудова книжка належить одній і тій самій людині. Через вказану помилку заявник не має можливості підтвердити той факт, що трудова книжка колгоспника належить йому, що унеможливлює оформлення документів на отримання пенсії за віком. \~\~\~\~\~\~\~\~ Таким чином, встановлення факту правовстановлюючого документу має для заявника юридичне значення й тягне для неї оформлення майнових прав, тому її вимоги обґрунтовані на законі, підтверджені матеріалами справи і підлягають задоволенню. Суд прийшов до висновку, що зібрані у справі докази та їх належна оцінка, вказують на наявність підстав для задоволення заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved