Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

11 грудня 2015 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до ДП Волиньвугілля про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Свої вимоги обґрунтовує тим, що працював на підприємстві відповідача, ВП «Шахта № 9 «Нововолинська»» ДП «Волиньвугілля». 29 жовтня 2015 року був звільнений на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України. Стверджує, що на день звільнення, відповідач не провів з ним повного розрахунку належних йому сум при звільненні. На день звільнення позивачу належало до виплати 23384,48 грн. заборгованої заробітної плати. Вважає, що відповідач повинен виплатити йому 23384,48 грн. заборгованої заробітної плати та 8477,88 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 30 жовтня 2015 року по 11 грудня 2015 року з розрахунку 273,48 грн. х 31 робочих днів. Просить суд стягнути з відповідача вказані кошти на його користь. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, подав до суду письмову заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності. Заявлені позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задоволити. Представник відповідача в судове засідання не зявився, подав до суду письмову заяву в якій зазначає, що позивачу [PERSON] підприємством-відповідачем 18 грудня 2015 року було виплачено 532,21 грн. та 1684,45 грн. заборгованості по заробітній платі. Просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника відповідача. Частиною 2 статті 197 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково. Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, проводиться в день звільнення, або не пізніше наступного дня після пред'явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Згідно ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в ст. 116 КЗпП України, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. З дослідженої судовому засіданні копії трудової книжки [PERSON] (а.с. 3), виписок з наказів № 10к від 29 січня 2010 року та № 127к від 29 жовтня 2015 року (а.с. 5-6) вбачається, що позивач працював у ВП «Шахта № 9 «Нововолинська»» ДП «Волиньвугілля». 29 жовтня 2015 року був звільнений на підставі п. 3 ст. 38 КЗпП України. Згідно довідки ВП «Шахта № 9 «Нововолинська»» ДП «Волиньвугілля» № 560 від 02 грудня 2015 року (а.с. 4), середньоденний заробіток [PERSON] становив 273,48 грн. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Відповідачем не надано суду жодних доказів щодо правомірності невиплати [PERSON] вихідної допомоги при звільнені у строки, встановлені ст. 116 КЗпП України. Період затримки розрахунку встановлено з 30 жовтня 2015 року по 11 грудня 2015 року - день звернення до суду з позовом, середньоденний заробіток становить 273,48 грн. (а.с. 4), а саме: 31 робочий день х 273,48 грн., тому до стягнення з відповідача на користь позивача належить 8477,88 грн. середнього заробітку на час затримання розрахунку. З дослідженої в суді заяви представника відповідача (а.с. 15) в судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] підприємством-відповідачем 18 грудня 2015 року було виплачено 532,21 грн. та 1684,45 грн. заборгованості по заробітній платі. Таким чином, до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 21167,82 грн. з розрахунку 23384,48 грн. заборгованість по заробітній платі за виключенням 2216,66 грн. виплачених відповідачем позивачу [PERSON] 18 грудня 2015 року. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Також до стягнення з відповідача ДП Волиньвугілля в дохід держави підлягають судові витрати: 487,20 грн. судового збору. В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовити.

Outcome: approved