Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

12.02.2021 року до Центрального районного суду м. Миколаєва надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Банк Кредит Дніпро» до [PERSON] , в якій позивач просить стягнути з відповідачки загальну заборгованість за кредитними договорами розмірі 186\~318,16 грн. В обґрунтування вимог посилається на те, що 14.11.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою було укладено договір про встановлення кредитного ліміту № 26202000448946. Відповідно до Кредитного договору, банк встановлює Позичальнику кредитний ліміт, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит та плату за користування кредитом. В порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідачки виникла заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 08.12.2020 року становить 79\~813,83 грн. Окрім того, 10.01.2020 року між сторонами було укладено ще один Кредитний договір № 22030000269153, відповідно до умов якого банк надає Позичальнику грошові кошти у розмірі, а Позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит в строк. У порушення умов кредитного договору, позичальник свої зобов`язання за цим договором належним чином не виконав, внаслідок чого у відповідачки перед позивачем виникла заборгованість за Кредитним договором, яка станом на 08.12.2020 року становить 106\~504,33 грн. Враховуючи викладене, загальна заборгованість відповідачки по двом кредитним договорам становить 186\~318,16 грн. Посилаючись на викладені обставини, позивач просить задовольнити його вимоги та стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості, а також судові витрати по сплаті судового збору. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.02.2021 року головуючим суддею по даній справі визначено суддю Саламатіна О.В. Ухвалою судді Центрального районного суду м. Миколаєва Саламатіна О.В. від 11.03.2021 року, після отримання інформації щодо зареєстрованого місця проживання відповідачки, прийнято вищезазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачці за адресою зареєстрованого місця проживання направлялась позовна заява з додатками, ухвала про відкриття провадження у справі. Вказане поштове відправлення вона отримала 19.03.2021 року, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне в матеріалах справи. Відповідачка, яка належним чином повідомлена про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, не скористалася своїм процесуальним правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти позову. Враховуючи рішення ЄСПЛ у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» ( № 12307/16), яким визначено, що якщо повістку було направлено за однією з відомих адрес, а особа ухиляється від її отримання то особа може стежити за ходом справи з офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду, а тому права такої особи щодо розгляду справи у його відсутності, порушені не були. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Також, Рішенням Європейського суду з прав людини від 3 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 14.11.2019 року між АТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою [PERSON] було укладено договір про встановлення кредитного ліміту № 26202000448946. Відповідно до умов даного кредитного договору, банк встановлює позичальнику кредитний ліміт у розмірі 58\~997,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кошти та плату за користування кредитом. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 48,00%; на прострочену заборгованість за Кредитом: 56,00% річних. Також, 10.01.2020 року між ПАТ «Банк Кредит Дніпро» та відповідачкою [PERSON] було укладено кредитний договір № 22030000269153, відповідно до умов якого банк надає позичальнику грошові кошти у розмірі 101\~600,00 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит. Щомісячна комісія\~за обслуговування\~кредиту з\~10.01.2020\~року по\~09.11.2020\~року -\~3,0%\~від суми\~кредиту,\~з 10.11.2020\~року по\~09.08.2021\~року \~2,5%\~від суми\~кредиту,\~з 10.08.2021\~року по\~09.05.2022\~року \~1,5%\~від суми\~кредиту;\~з 10.05.2022\~року по\~10.01.2023\~року \~0,925%\~від суми\~кредиту.. Процентна ставка за користування є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за Кредитом: 0,001% річних, на прострочену заборгованість за Кредитом: 56,00% річних. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що за підрахунками позивача, в зв`язку з порушенням взятих на себе зобов`язань, у [PERSON] виникла заборгованість станом на 08.12.2020 року: - за кредитним договором № 2620200048946 від 14.11.2019 року заборгованість в розмірі 79\~813,83 грн., з яких: 49\~388,71 грн. залишок строкового кредиту; 2\~262,37 грн. залишок нарахованих строкових відсотків; 8\~113,53 грн. залишок простроченого кредиту; 20\~049,22 грн. залишок прострочених відсотків; - за кредитним договором № 22030000269153 від 10.01.2020 року заборгованість в розмірі 106\~504,33 грн., з яких: 88\~515,92 грн. залишок строкового кредиту; 0,01 грн. залишок нарахованих строкових відсотків; 10\~135,40 грн. залишок простроченого кредиту; 0,06 грн. залишок прострочених відсотків; залишок прострочених комісій. Загальна заборгованість відповідачки по вищезазначеним кредитним договорам становить 186\~318,16 грн. Спірні правовідносини регулюються положеннями Цивільного кодексу України. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Відповідно до статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за його використання. На підставі ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка може бути фіксованою або змінною. Тип процентної ставки визначається договором. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно із ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Статтею 612 ЦК України передбачено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Крім того, ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що у разі якщо за договором позичальник зобов`язувався повернути позику частинами, то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилась, та сплати процентів. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачкою вищезазначених кредитів. На час розгляду справи судом, відповідачкою не надано даних, що свідчать про погашення заборгованості та про причини несвоєчасного погашення заборгованості за кредитними договорами у добровільному порядку, а також жодних заперечень щодо наведених позивачем розрахунків заборгованості. Таким чином, вимоги позивача є обґрунтованими у загальному розмірі заборгованості 186\~318,16 грн. Що стосується питання розподілу судових витрат, то суд керується частиною першою статті 141 ЦПК України та, враховуючи задоволення позову в повному обсязі, стягує з відповідача понесені позивачем витрати на оплату судового збору в сумі 2\~794,77 гривні, які підтверджуються платіжним дорученням № 2113 від 25.01.2021 року.

Outcome: approved