Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

12.11.2013 року [PERSON] звернувся з позовом про стягнення з [PERSON] боргу у сумі 12684 грн. за договором позики від 07.03.2013 року, а також судових витрат. Підставою для позову стало те, що 07.03.2013 року він передав відповідачу 1000 євро, які він зобов'язався повернути до 01.09.2013 року, на підтвердження чого [PERSON] підписав розписку. Після закінчення строків повернення боргу відповідач не повертає борг. В зв'язку з чим він змушений звернутись до суду та просить стягнути з відповідача борг в сумі 10940 грн. та 1744 грн. невиплачених двох процентів щомісячних (109 грн. х 2% = 218 грн. х 8 місяців = 1744 грн.) В судовому засіданні позивач позов підтримав повністю та просив його задовольнити, доповнивши на заперечення відповідача, що останній в листопаді 2013 року передав йому еквівалент 1000 євро, але це борг не по розписці, а борг який відповідач брав у нього без розписки. В судовому засіданні відповідач та його представник [PERSON] позов не визнали, та в його задоволенні просили відмовити, так як 17.11.2013 року [PERSON] передав [PERSON] 11400 грн. в погашення боргу в 1000 євро, які він взяв у позивача 07.03.2013 року. Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Ст. 60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Виходячи з цього, суд знаходить, що в судовому засіданні доведено те, що 07.03.2013 року [PERSON] взяв в борг у [PERSON] 1000 євро, які зобов'язався повернути до 01.09.2013 року під 2% в місяць. Вказані зобов'язання свідчать про укладення сторонами договору займу, який було оформлено за домовленістю сторін, в простій письмовій формі, шляхом видачі відповідачем розписки ( а.с.13). Форма обрана сторонами для укладення даного договору, відповідає вимогам ст.ст. 207, 208, 1047 ЦК України і є належним підтвердженням наявності відповідних договірних відносин між сторонами та передачі грошей, відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України. Згідно з загальними умовами виконання зобов'язань, встановлених нормами ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правовими нормами ст. 1049 ЦК України також передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, або речі, визначеними родовими ознаками, у такій самій кількості, того самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Ст. 218 ЦК України передбачено, що недодержання сторнами письмової форми правочину, яка встановлена законом, не має наслідком його недійсність, крім випадків встановлених законом. Заперерчення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватись на свідченнях свідків. Якщо правочин, для якого законом встановлена його недійсність у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, укладений усно і одна іх сторін вчинила дію, а друга стоона підтвердила її вчинення, зокрема шляхом прийняття виконання, такий правочин у разі спору може бути визнаний судом дійсним. Між тим, в порушення наведених норм відповідач взяті на себе зобов'язання не виконав належним чином, оскільки суму займу не повернув [PERSON] в зазначений в договорі строк, що суд знаходить доведеним так як відповідач свої заперечення підтверджує лише свідченням свідка [PERSON], який являється родичем відповідача і на думку суду зацікавлений в розгляді справи. Більш того, свідки [PERSON] та [PERSON], які на думку суду є незацікавленими в результаті розгляді справи, в судовому засіданні підтвердили передачу в листопаді 2013 року коштів відповідачем позивачу в погашення боргу, але не підтверджують, що саме по розписці. За таких обставин, грошові кошти, отримані [PERSON] за договором займу, в зв'язку із сплином строку їх повернення безпідставно утримуються відповідачем, а тому відповідно до положень ст. 1212 ч.3 п.3 ЦК України, підлягають поверненню [PERSON] Згідно з положенням ст. 1048 ч.1 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Таким чином, так як в договорі( а.с. 13 ) вказано що оплата процентів від суми боргу складає на 2 % в місяць, то необхідно стягнути проценти в сумі 1744 грн. згідно розрахунку позивача, задовольнивши позовні вимоги в цій частині повністю, так як суд знаходить ці позовні вимоги доведеними згідно ст.60 ЦПК України. На підставі ст. 88 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 229,40 грн.

Outcome: approved