Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-29 00:00:00

11 березня 2015 року [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] з наступними вимогами: стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина, в розмірі 1/6 (одної шостої) частини заробітку відповідача щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років; та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж тридцять відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. В позовній заяві [PERSON] вказала, що сторони проживають окремо та фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою. Заявлені до [PERSON] вимоги позивачка обґрунтовує невиконанням відповідачем батьківських обов'язків по утриманню малолітньої дочки, ненаданням ним матеріальної допомоги дружині, з якою проживає малолітня дитина, та працездатністю і фінансовою спроможністю відповідача утримувати дружину і малолітню дитину. У судовому засіданні [PERSON] підтримала свої позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини - дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини заробітку (доходу) відповідача, щомісячно з 11 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Згідно з доводами позивачки з відповідачем вона перебуває у шлюбі, проте проживає окремо. [PERSON] пояснила, що матеріальне забезпечення малолітньої дитини вона здійснює самостійно за рахунок одержуваної державної допомоги по догляду за дитиною та матеріальної допомоги зі сторони її батьків. З пояснень позивачки також слідує, що батьківські обов'язки по утриманню малолітньої дитини [PERSON] виконує нерегулярно та не в достатньому розмірі. [PERSON] зазначила, що в період часу з 01 березня 2015 року до 07 березня 2015 року відповідач проігнорував її прохання надати грошові кошти на придбання ліків для хворої на ангіну малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Протягом березня 2015 року, як вказала позивачка, [PERSON] 08 березня 2015 року купив дитині памперси і напередодні судового засідання 27 березня 2015 року надав 300 (триста) грн. 00 коп. на придбання продуктів харчування. Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, з якою проживає малолітня дитина - дочка, [PERSON], [INFO], в розмірі 1/6 (одної шостої) частини заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду і до досягнення дитиною трьох років [PERSON] просила суд залишити без розгляду. [PERSON] в судовому засіданні визнав позовні вимоги [PERSON] в частині стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. З пояснень відповідача слідує, що малолітня дочка [PERSON], [INFO], проживає разом із матір'ю - позивачкою по справі. [PERSON] підтвердив, що з малолітньою дитиною [PERSON], [INFO], він спільно не проживає і її матеріальне забезпечення здійснює на прохання [PERSON] При цьому відповідач визнав, що в березні 2015 року він надав позивачці недостатню матеріальну допомогу на утримання їх спільної малолітньої дитини, і тому погоджується сплачувати в користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини свого заробітку (доходу), щомісячно з 11 березня 2015 року до досягнення дитиною повноліття. Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому згідно з ч.4 ст.174 ЦПК України підлягає прийняттю. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши і оцінивши в сукупності докази, наявні в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягають задоволенню. Такий висновок суду грунтується на наступних встановлених фактичних обставинах. 07 вересня 2012 року [PERSON] і [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області. Наведений факт підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 07 вересня 2012 року (актовий запис №180 від 07 вересня 2012 року). В період цього шлюбу 22 січня 2013 року у сторін народилася дитина: дочка - [PERSON], яка на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведена обставина підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER], виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 29 січня 2013 року (актовий запис №42 від 29 січня 2013 року). Довідки ЖЕД №3 Кузнецовського міського комунального підприємства №3027 від 03 березня 2015 року і №3218 від 30 березня 2015 року свідчать, що сторони по справі проживають окремо один від одного, а їх малолітня дочка - [PERSON], [INFO], проживає разом з матір'ю - позивачкою. Згідно з довідкою відокремленого підрозділу «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» №2503 від 27 березня 2015 року, [PERSON] працює в цьому підприємстві слюсарем з ремонту ректорно-турбінного устаткування та отримує заробітну плату, сукупна сума якої за період з вересня 2014 року до лютого 2015 року включно становила 40981 (сорок тисяч дев'ятсот вісімдесят одну) грн. 90 коп. Отже, за своїм матеріальним і фінансовим становищем відповідач спроможний надавати своїй малолітній дитині регулярну матеріальну допомогу. Сторонами в даній справі у судовому засіданні визнано, що матеріальне забезпечення їх малолітньої дитини [PERSON], [INFO], в березні 2015 року зі сторони [PERSON] було неналежним і недостатнім. Згідно з ч.1 ст.61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Відповідно до ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Окрім цього, суд застосував наступні норми матеріального права, що регулюють правовідносини сторін. Згідно з ч.1 ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до вимог, передбачених в ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених ст.184 цього Кодексу. У відповідності до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з вимогами ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Отже, з наведених підстав, враховуючи те, що відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, підтвердив свою фінансову спроможність щомісячно сплачувати аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини свого заробітку (доходу) щомісячно, з дня пред'явлення позову, тобто з 11 березня 2015 року, до досягнення дитиною повнолітнього віку та не спростував доводів позивачки про неналежне виконання ним батьківських обов'язків по утриманню малолітньої дитини, суд вирішив задоволити позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. З врахуванням наведених обставин, на підставі ч.1 ст.180, ч.3 ст.181, ст.182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України,

Outcome: approved