Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-05 00:00:00

10 листопада 2016 року до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області звернулося ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» з вказаним позовом в якому просить виселити [PERSON], [PERSON] та [PERSON] з кімнати №90 гуртожитку, який розташований по вул.. Зарічанській, 14-А у м. Хмельницькому без надання іншого жилого приміщення. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» належить на праві приватної власності гуртожиток по вул.. Зарічанській, буд. 14-А у м. Хмельницькому. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] проживають у кімнаті №90 вказаному гуртожитку без достатніх правових підстав. 03 липня 2015 року відповідачам було надіслано попередження з вимогою звільнити займану ними кімнату гуртожитку, проте останні добровільно звільнити займані кімнати відмовляються. Відповідачі у трудових відносинах з ТОВ «ЖЕО ЖЕД 2015» ніколи не перебували і не перебувають; стосовно них жодних рішень про надання житлових приміщень адміністрацією підприємства не приймалося та ордер на заселення спірної кімнати не видавався. В судове засідання представник позивача не зявився. Надав суду письмову заяву, в якій позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити, а справу розглянути за його відсутності. Відповідачі [PERSON], та її представник [PERSON], [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявилися. Причини своєї неявки суд не повідомили. Про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів та ухвалити заочне рішення. Перевіривши матеріали справи судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Встановлено, що ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» на праві власності належить будівля гуртожитку по вул. Зарічанська, 14-А, в м. Хмельницькому, що підтверджено свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.01.2015 року. З 06 серпня 1999 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у вказаному гуртожитку і проживають у кімнаті №90. Рішення про надання житлової площі в гуртожитку в установленому законом порядку не приймалося, ордер на вселення у займану кімнату №90 відповідачам не видавався. [PERSON], [PERSON] та [PERSON] у трудових відносинах з власником гуртожитку не перебувають і не перебували. Вказане підтверджено копіями книги наказів, згідно яких відомості про вказаних осіб як працівників товариства відсутні. Добровільно відповідачі з звільнити займану ними кімнату відмовляються. Відповідно до ст. 127 ЖК Української РСР, пункту 2 Примірного положення про гуртожитки, затвердженого [PERSON] Міністрів УРСР № 208 від 03.06.1986 року, для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки. Під гуртожитки надаються спеціально споруджені або переобладнані для цієї мети жилі будинки. Згідно з ч.2 ст. 128, ст. 129 ЖК Української РСР, ч.1 п.10 Примірного положення на підставі спільного рішення адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації та відповідного профспілкового комітету про надання жилої площі в гуртожитку адміністрація підприємства, установи, організації видає громадянинові спеціальний ордер, який є єдиною підставою для вселення на надану жилу площу. Згідно з ч.3 ст. 116 Української РСР, пунктом 44 Примірного положення про гуртожитки осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 19.12.2011 року в справі № 6-71цс11, згідно закону єдиною підставою для вселення на надану жилу площу в гуртожитку є спеціальний ордер, який видає адміністрація підприємства, установи, організації на підставі спільного із профспілковим комітетом рішення про надання жилої площі в гуртожитку. Статті 125, 132 ч.3 ЖК Української РСР застосовуються до житлових правовідносин, одним із субєктів яких є особа, яка перебувала з підприємством у трудових відносинах; закріплені в цих статтях гарантії не можуть бути застосовані при вирішенні спору про виселення з гуртожитку громадян, які не перебували чи не перебувають з організацією у трудових відносинах. За таких обставин, зважаючи на відсутність відповідного рішення адміністрації підприємства і профспілкового комітету та спеціального ордера, слід визнати що вселення відповідачів у спірну кімнату гуртожитку відбулося без законних на те підстав, а відтак вони підлягають виселенню зі спірної кімнати гуртожитку без надання іншого приміщення в силу положень ч.3 ст. 116 Української РСР. При цьому суд звертає свою увагу не те, що сам по собі факт реєстрації відповідачів у спірній кімнаті гуртожитку, не свідчить про їх право користування цим жилим приміщенням гуртожитку. Відповідно до приписів ст.88 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір при поданні позовної заяви, слід стягнути на користь ТОВ «ЖЕД ПМК 2015» з відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON] в рівних частках з кожного по 459,33 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved