Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-11 00:00:00

11.08.2020 року позивач [PERSON] звернулась до Балаклійського районного суду Харківської області із позовною заявою до відповідача [PERSON] , у якій просить стягнути на її користь аліменти на її утримання у зв`язку з продовженням навчання, у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви та до закінчення навчання [INFO] року. Обґрунтовує позовні вимоги тим, що відповідач є її батьком. Відповідач сплачував аліменти на її утримання до досягнення нею повноліття. Позивач навчається у Балаклійському педагогічному фаховому коледжі Комунальному закладі «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради, із денною формою навчання, тому не має можливості працевлаштуватися і самостійно себе забезпечувати. ЇЇ мати не має можливості самостійно її утримувати. Відповідач працює, отримує стабільний заробіток, має можливість надавати матеріальну допомогу на її утримання на період навчання, однак не надає такої допомоги. Вищенаведене стало підставою для звернення позивача до суду із позовною заявою. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглянути справу за його відсутності, позов визнав частково, оскільки у нього є інша неповнолітня дитина - [PERSON] , [INFO] . Дослідивши докази у справі, беручи до уваги заяву відповідача, суд приходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, дослідивши докази по справі, дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 23 липня 2002 року (а.с.8). Як убачається з довідки № 66 від 30.07.2020 року, виданої Балаклійським педагогічним фаховим коледжем Комунального закладу «Харківська гуманітарно-педагогічна академія» Харківської обласної ради, [PERSON] є студентом денної форми навчання 1 курсу, спеціальність 012 дошкільна освіта, за рахунок бюджетних коштів. (а.с.9). У зв`язку з навчанням на денній формі [PERSON] не має можливості працевлаштуватися, потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 199 Сімейного кодексу України (далі - СК України) якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Судом встановлено, що [PERSON] є студентом 1 курсу денної форми навчання. У зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги. Згідно ч. 1 ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст. 182 СК України, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» від 2 червня 2016 року № 1404-VIII загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Враховуючи наявність у відповідача іншої неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , суд приходить висновку про часткове задоволення позову та стягнення з відповідача аліментів на утримання повнолітньої дитини - [PERSON] у частковому вигляді від усіх видів його заробітку (доходу) в розмірі 1/6 частці його заробітку. Не надано доказів наявності у відповідача інвалідності, його непрацездатності, або інших обставин, які б унеможливлювали надання ним допомоги на повнолітню доньку, яка продовжує навчання, зокрема у визначеному розмірі. Згідно п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Відповідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на відповідача судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: partial