Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-13 00:00:00

10 травня 2017 року [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що 25.10.2014 року вона зареєструвала шлюбу з [PERSON], від даного шлюбу народилась дитина [PERSON], [INFO]. Позивач зазначає, що спільне життя не склалось через різні погляди на життя, виховання дитини, відсутності почуття любові та поваги. З серпня 2016 року сторони проживають окрем. Позивач вважає неможливим подальше збереження шлюбу, по причині аморальної поведінки відповідача. Тому просить шлюб розірвати. Оскільки дитина проживає з позивачем, та посилаючись на те, що відповідач погрожував не утримувати дитину, позивач просить стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини в розмірі ? частини заробітку відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги про розірвання шлюбу та про стягнення аліментів на утримання дитини підтримує в повному обсязі. Відповідач подав заяву про визнання позову в повному обсязі, згоден на розірвання шлюбу, згоден сплачувати аліменти на утримання дитини у вказаному позивачем розмірі. В звязку з відсутністю сторін в судовому засіданні, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст.197 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 24.10.2014 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис № 1126, про що надана копія свідоцтва про шлюб (а.с. 7). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Приймаючи до уваги, що обидві сторони згодні на розірвання шлюбу, подружні відносини між сторонами фактично припинені, сторони проживають окремо, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам кожного з них, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.8). З копії свідоцтва про народження серії І-БП №184247, виданого Ковпаківським відділом реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, вбачається, що батьком неповнолітньої дитини є [PERSON], про що зроблено актовий запис № 434 (а.с.8). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Зважаючи на те, що відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], він за законом зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на її утримання, тому із [PERSON] необхідно стягнути аліменти на утримання неповнолітньої доньки.\~\~\~ Ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу або в твердій грошовій сумі. Згідно ч. 2 ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд виходить з того, що відповідач [PERSON] є особою працездатного віку, не має на утриманні інших осіб, має нормальний стан здоров'я, і має об'єктивну можливість виплачувати аліменти на утримання дитини. Будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач суду не надав. Суд також приймає до уваги, що відповідач визнав позов про стягнення з нього аліментів на утримання дитини та не заперечував проти вказаного позивачем розміру аліментів. Тому суд вважає, що вимоги позивача в частині стягнення з [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст.191 СК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. В даному випадку позов подано до суду 10 травня 2017 року. На підставі п.1 ч.1 ст.367 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання судового рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, в зв'язку із задоволенням позову про стягнення аліментів та в зв'язку\~\~із тим, що за даною категорією справи позивач була звільнена від сплати судового збору, суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 640,00 грн. Судовий збір, сплачений позивачем за позовну вимогу про розірвання шлюбу в сумі 640 грн., залишити за позивачем, згідно її заяви.

Outcome: approved