Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-14 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом та просив ухвалити рішення, яким встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із заявником на час відкриття спадщини 23.03.2015 року за адресою: с. Ш.Балка, Біляївського району Одеської області, вул. Центральна (колишня Леніна), 74. Свої вимоги мотивував тим, що 23.03.2015 року померла тітка заявника [PERSON], після смерті якої залишилась спадщина - земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49 га, яка розташована на території Мирненської сільської ради, масив №7, ділянка №29, Біляївського району Одеської області. Заявник звернувся до приватного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва на спадкове майно, але йому було відмовлено у видачі свідоцтва на земельну ділянку, у звязку з тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини та не встановлено факт постійного проживання по день смерті разом із померлою. У звязку із чим, заявник звернувся до суду із вказаною заявою. У судовому засіданні представник заявника наполягав на задоволенні заяви. Представник зацікавленої особи до судового засідання не зявився, але надав до суду заяву, у якій позовні вимоги визнав та просив справу розглянути у його відсутність (а.с.25). Приватний нотаріус Біляївського районного нотаріального округу [PERSON] до судового засідання не з`явився, але надав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність (а.с.16). Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Як встановлено у судовому засіданні, 23.03.2015 року померла тітка заявника [PERSON], про що свідчить свідоцтво про смерть серії І-ЖД № 412254 від 24.03.2015 року (а.с.7). Після її смерті залишилась спадщина земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,49 га, яка розташована на території Мирненської сільської ради, масив №7, ділянка №29, Біляївського району, Одеської області (а.с.10). Згідно заповіту від 21.05.2009 року посвідченого секретарем Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області та зареєстрованого в реєстрі №17, [PERSON] вказану земельну ділянку заповідала заявнику [PERSON] (а.с.6). Заявник звернувся із заявою до приватного нотаріуса Біляївської районного нотаріального округу [PERSON] про видачу свідоцтва на спадкове майно, однак листом від 27.03.2016 року № 199/01-16 йому було відмовлено у видачі свідоцтва на земельну ділянку, у звязку з тим, що пропущений встановлений законодавством строк для прийняття спадщини та не встановлено факт постійного проживання по день смерті разом із померлою та рекомендовано звернутись до суду (а.с.3). Той факт, що заявник [PERSON] постійно проживав по день смерті з померлою тіткою [PERSON] за адресою: с. Ш.Балка, Біляївського району Одеської області, вул. Центральна (колишня Леніна), 74, вів з нею спільне господарство, доглядав за нею, підтверджується: - актом Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області про встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом з [PERSON] за однією адресою від 27.03.2017 року (а.с.8); - довідкою Мирненської сільської ради Біляївського району Одеської області №422 від 22.03.2017 року, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована по день смерті за адресою: с. Широка Балка, Біляївського району Одеської області, вул. Центральна (колишня Леніна), буд.76, на день її смерті разом з нею за вказаною адресою зареєстрованих осіб не значилося, на протязі року до дня смерті з нею проживав її племінник [PERSON] (а.с.9). Крім того, вказаний факт підтверджується показами свідків [PERSON] та [PERSON], які в судовому засіданні підтвердили факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини, за адресою: с. Ш.Балка, Біляївського району Одеської області, вул. Центральна (колишня Леніна), буд.74. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до роз'яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» в порядку окремого провадження встановлюються факти проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. У п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв'язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 2 ст. 256 ЦПК України встановлено, що в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб. З урахуванням викладеного, суд вважає, що заява [PERSON] законна, обґрунтована, знайшла своє підтвердження у судовому засіданні, і підлягає задоволенню. На підставі вище викладеного і

Outcome: approved