Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-11 00:00:00

11.12.2018р. Шевченківська райадміністрація Львівської міської ради звернулася до суду з заявою, в якій просить ухвалити рішення про позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо малолітнього сина - [PERSON], [INFO] ; стягувати з відповідача аліменти на його утримання на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде передана дитина у твердій грошовій сумі - 2027 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.11.18 р. і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати позивач також просить покласти на відповідача. Свої вимоги мотивує тим, що малолітній [PERSON] з вересня 2015 року проживає та виховується у приватній організації «Дитячий будинок «Благодать». До того він проживав з матір'ю в будинку у [ADDRESS]. За вказаною адресою умови для проживання дитини відсутні, мати зловживала алкоголем, не виконувала обов'язки по догляду за сином, не займалась його вихованням, у 8-річному віці у дитини не було свідоцтва про народження, він не приступив до навчання у загальноосвітній заклад, внаслідок чого був переданий у дитячий будинок. З матір'ю дитини , [PERSON], неодноразово проводились профілактичні роботи, їй роз'яснено відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, однак вжиті службою у справах дітей заходи не дали позитивних результатів. Мати і надалі дитиною не цікавиться, не відвідує сина, матеріально не забезпечує, не забезпечила належні умови для проживання у помешканні. На засідання комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] не з'явилась, жодних пояснень з цього приводу не надала. Батько дитини, [PERSON] , записаний відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Внаслідок викладеного, адміністрація дитячого будинку звернулась до служби у справах дітей Шевченківського району з проханням щодо звернення до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , що буде відповідати інтересам дитини. Зважаючи на викладене, те що мати самоусунулась від виконання батьківських обов'язків, покладених на неї чинним законодавством України, не співпрацює з органом соціального захисту, змушені звернутись до суду з даним позовом. В судовому засіданні представник позивача Брикса Р.З. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надавши пояснення, аналогічні викладеним в позові та просив позов задовольнити. Крім того зазначив, що відповідач не може позитивно впливати на виховання і розвиток дитини, оскільки зловживає алкоголем, веде неналежний спосіб життя. З моменту поселення сина у дитячий будинок мати не намагалась змінити свій спосіб життя, працевлаштуватись, створити елементарні умови для спільного проживання з дитиною. Не зверталась [PERSON] і з заявою щодо повернення їй сина. Крім того наголосив, що дитині було видано свідоцтво про народження лише у 2015 році, оскільки з 2007 року мати не зверталась в органи РАЦС. До 8 років дитина не ходила в школу, у неї немає зареєстрованого місця проживання. Мати повністю усунулась від виконання своїх обов»язків, що порушує права дитини. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що працює у дитячому будинку, де проживає малолітній [PERSON] . Відповідач близько 4 років не цікавиться сином . .Щодо біологічного батька дитини йому нічого не відомо. Мати відвідувала дитячий заклад лише двічі. Зокрема, один раз її приводила бабця дитини для того, щоб мати бачила, де проживає син . Другий раз адміністрація з власної ініціативи розшукувала [PERSON], оскільки була можливість організувати проживання та оздоровлення дитини в сім»ї в Італії. Відтак, була потрібна нотаріальна згода матері на виїзд дитини за кордон. З власної ініціативи мати жодного разу не приходила до сина, самоусунулась від його виховання. Відвідують [PERSON] лише його бабуся та тітка. Задоволення позову буде в повній мірі відповідати інтересам дитини, оскільки дитина може бути усиновленою та проживати в належних умовах. Відповідач [PERSON] з»явилась в підготовче засідання. В подальшому, в судове засідання повторно не з'явилась з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялась про час та місце слухання справи, що стверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення. Не подала відзив на позовну заяву. Оголошення про виклик відповідача до суду розміщене на сайті суду. Заслухавши пояснення представника позивача Бриксу Р.З., свідка [PERSON] дослідивши матеріали цивільної справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що у приватній організації «Дитячий будинок «Благодать» з вересня 2015 року проживає та виховується малолітній [PERSON], [INFO]. Згідно свідоцтва про народження, матір'ю останнього є [PERSON] - відповідач по справі. До поміщення у дитячий будинок, дитина проживала у [ADDRESS], що стверджується довідкою ЛКП Північне-411 від 27.11.2017р. Із акту обстеження житлово-побутових умов, складеного комісією служби у справах дітей Шевченківської РА вбачається,що за вказаною адресою були відсутні умови для проживання дитини. Також встановлено, що за час їх спільного проживання, мати [PERSON] зловживала алкоголем, не виконувала обов'язки по догляду за сином, не займалась його вихованням, у 8-річному віці він не приступив до навчання у загальноосвітній заклад. За заявою матері, у зв'язку з важким матеріальним становищем та відсутністю умов для проживання, малолітній [PERSON] був переданий у дитячий будинок «Благодать». За час перебування у вказаній установі, мати відвідувала його лише декілька разів, востаннє у січні 2018 року. Відповідач не цікавиться умовами проживання та виховання дитини, його життям і потребами. При цьому з матір'ю неодноразово проводились профілактичні бесіди, їй роз'яснено відповідальність за неналежне виконання батьківських обов'язків, однак вжиті службою у справах дітей заходи не дали позитивних результатів. На засідання комісії з питань захисту прав дитини [PERSON] не з'явилась, жодних пояснень з цього приводу не надала. Зважаючи на викладене, слід прийти до висновку, що відповідач [PERSON] самоусунулась і не цікавиться дитиною. При цьому встановлено, що батько дитини записаний згідно вимог ст. 135 Сімейного кодексу України. Згідно ст.150 СК України, батьки зобов'язані піклуватись про здоров'я дитини, її фізичний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини, ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до вимог п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного та об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Відповідно до абзацу 2 п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляють інтересу до її внутрішнього світу, не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Також суд враховує наданий органом опіки та піклування Шевченківської районної адміністрації висновок від 09.11.18р. № 2608-916 про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно її сина [PERSON]. Таким чином, суд приходить до висновку, що у процесі розгляду справи здобуто достатньо доказів ухилення відповідачки від виконання нею своїх батьківських обов'язків, що дає підстави до задоволення позову в частині вимоги про позбавлення її батьківських прав . Що стосується вимоги про стягнення з відповідача аліментів, суд приходить до наступного. Згідно ч.3 ст. 166 Сімейного Кодексу України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. При визначенні розміру аліментного забезпечення суд, вирішуючи справу у межах заявлених вимог, та відповідно до вимог ст. 182 СК України враховує матеріальне забезпечення та стан здоров'я малолітнього [PERSON]. Чинне законодавство України встановлює пріоритет інтересів дітей при вирішенні сімейних спорів (ч. 8 ст. 7 СК України), а також зобов'язує дотримуватись засад рівності їх прав щодо батьків (ст. 142 СК України) та справедливості у врегулюванні сімейних відносин (ч.9 ст.7 СК України). Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимога про стягнення аліментів підлягає частковому задоволенню, та з відповідачки слід стягувати на утримання дитини [PERSON], 2007 р.н. аліменти на користь державного закладу або фізичної особи, якій буде переданий [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі - у розмірі 1 200 ( однієї тисячі двохсот ) грн. щомісячно , що підлягає індексації згідно закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.12.18 року , дати поступлення позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття. В силу ст. 141 ЦПК України, з відповідачки [PERSON] слід стягнути в користь держави 768,40 грн. судового збору. Допустити негайне виконання рішення щодо вимоги про сплату аліментів за один місяць.

Outcome: partial