Jurisdiction: civil
Date: 2021-11-21 00:00:00

10 березня 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ у справах дітей Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, про позбавлення батьківських прав, просить суд: позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Стислий виклад позиції позивача Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який 12.09.2018 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області № 495/6045/18 було розірвано в судовому порядку. Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає з матір`ю та знаходяться на її повному утриманні. Судовим наказом Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 14.12.2018 року № 495/9928/18, наказано стягнути з [PERSON] на корись [PERSON] аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліментна заборгованість станом на 31.12.2020 року складає 6851,62 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців. На думку позивача, ухилення від виконання юридичного обов`язку по вихованню своєї дитини - завжди акт свідомої поведінки, оскільки [PERSON] має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. За ствердженням позивача відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, виходячи з того, що він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування сина, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання. Відповідач загалом не приймає участі у вихованні та спілкуванні з сином, не цікавиться його життям, не виявляє до нього жодного інтересу. З врахуванням викладеного, вона вважає, що існують усі правові підстави для позбавлення відповідача батьківських прав по відношенню до їх спільної дитини . Заяви, клопотанні, інші процесуальні дії у справі 15 березня 2021 року Ухвалою суду по вказаній справі було відкрито загальне позовне провадження та призначений її підготовчий розгляд. 18 серпня 2021 року Ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та вона призначена до судового розгляду по сутті. Позивач в судове засідання не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи у її відсутність, з проханням позовні вимоги задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України належним чином, про причину неявки суду не сповістив. Так, у відповідності до ч.1 п.2 ст. 131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Третя особа в судове засідання надала заяву про розгляд справи у її відсутність . Зі згоди позивача, про що свідчить її заява, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. ст. 280 - 281 ЦПК України. Суд розглядає справу за відсутність сторін, відповідно наданої заяви, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач є батьками [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 12.09.2018 року по справі № 495/6045/18, задоволено позов [PERSON] та розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований виконавчим комітетом Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району, актовий запис № 19. На підставі судового наказу № 495/9928/18, виданого 14.12.2018 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області, стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти у розмірі 50 % прожиткового мінімуму на утримання сина - [PERSON] , [INFO] . 21.02.2019 року державним виконавцем Білгород-Дністровського ВДВС ГУЮ в Одеській області було відкрито виконавче провадження. Згідно повідомлення державного виконавця Білгород-Дністровського МР ВДВС ПМУЮ /м.Одеса/, аліментна заборгованість [PERSON] станом на 31.12.2020 року складала 6851,62 грн, що сукупно перевищує суму відповідних платежів за 6 міс. Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 06-17/93 від 23.02.2021 року, позивач разом із її батьками та сином [PERSON] , [INFO] проживають в [ADDRESS] . Відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] , дитина мешкає в кімнаті разом з матір`ю, має окреме спальне місце, місце для зберігання особистих речей. Між членами родини теплі сімейні стосунки, мати приділяє багато уваги навчанню, вихованню та розвитку дитини. Згідно характеристики, складеної 26.01.2021 року на [PERSON] директором школи, [PERSON] творчо і активно працює на уроках, доброзичливий та товариський. Мати приділяє належну увагу вихованню сина, але дитину виховує сама. В цьому їй активно допомагають бабуся і дідусь. Мама постійно цікавиться успіхами сина, систематично спілкується з класним керівником. Батька не цікавить власний син. Його ще не бачив класний керівник. До школи він не приходить, не цікавиться успіхами сина. Згідно письмових пояснень свідків-сусідів [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , вони свідчать, що [PERSON] - батька [PERSON] , за весь час ніколи не бачили. [PERSON] виховує сина сама, за допомогою батьків. У відповідності до ч.4,5 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. 5. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Так, задля повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, судом було винесено ухвалу про витребування доказів від 15.03.2021 року, згідно якої витребувано із служби у справах дітей Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області, код ЄДРПОУ: 04056799, юридична адреса: 67780, Одеська область, місто Білгород-Дністровський, селище міського типу Сергіївка, вулиця Гагаріна, будинок 3, ЄДРПОУ: 05383649, висновок про доцільність або недоцільність позбавлення [PERSON] , [INFO] батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Так, 18.08.2021 року до суду з Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області надійшов Висновок за № 02.2-10/228 від 12.08.2021 року, згідно якого діючи на захист прав та інтересів малолітньої дитини, комісія з питань захисту прав дитини дійшла до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] Нормативне обґрунтування При розгляді справи суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. У силу положень ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей , поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. У відповідності до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Частиною 1 ст. 164 СК України встановлено вичерпний перелік підстав для позбавлення батьківських прав. Так, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є, з одного боку, засобом захисту прав дитини, а з другого - заходом впливу на батьків, які неналежним чином виконують свої батьківські обов`язки стосовно дитини. Позбавлення батьківських прав можливе виключно на підставі рішення суду. Пунктами 15,16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.03.2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Вказане також кореспондується з позицію ВС, викладеної у постанові від 06.05.2020 року у справі № 753/2025/19, провадження № 61-1344св20. Оцінка аргументів сторін, висновки суду Матеріалами справи підтверджено свідоме нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками у відношенні до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, а саме те, що відповідач не бажає піклуватись про свою малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, ухиляється від їх виконання, не здійснив жодної дії направленої на фізичний і духовний розвиток сина, фактично самоусунувся від виконання покладених на нього законом обов`язків по вихованню та догляду за дитиною, продовжує залишати дитину без матеріального забезпечення, про що свідчить зростання його аліментної заборгованості /станом на 30.06.2021 у розмірі 12415,62 грн./, тому суд, з урахуванням Висновку виконавчого комітету Сергіївської селищної ради як органу опіки та піклування, приходить обґрунтованого висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: відділ у справах дітей Сергіївської селищної ради Білгород-Дністровського району Одеської області про позбавлення батьківських прав про позбавлення батьківських прав є доведеними та такими, що підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved