Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-28 00:00:00

12.10.2020 року до суду надійшла позовом на заява [PERSON] до Територіальної громади в особі Полтавської міської ради про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що він з кінця 2008 року безперервно володіє та користується нерухомим майном - житловим будинком та господарськими будівлями, розташованими за адресою [ADDRESS] , що за життя належав [PERSON] , померлому в листопаді 2008 року. У зв`язку з тим, що позивач разом із [PERSON] були сусідами, він постійно допомагав померлому по господарству, за власний кошт встановив капітальну огорожу. За життя [PERSON] між ним та позивачем була усна домовленість про купівлю житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, але договір купівлі-продажу нотаріально не був оформлений в зв`язку зі смертю власника. Після смерті [PERSON] будь-яких спадкоємців не залишилось. Оскільки позивач починаючи з грудня 2008 року та по теперішній час добросовісно, відкрито та безперервно користується вище зазначеним будинком та господарськими будівлями, вважає, що вказані обставини є підставою для визнання за ним права власності за набувальною давністю. Позивач просив визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , за набувальною давністю. Ухвалою від 13.10.2020 року відкрито провадження у справі, призначено справу на 10.11.2020 року до підготовчого судового засідання в порядку загального позовного провадження, надано відповідачу строк для надання відзиву на позовну заяву. Ухвалою суду від 10.11.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 29.01.2021 року. У судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити з підстав, викладених у позові, проти ухвалення заочного розгляду справи не заперечувала. Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав. За таких обставин суддя ухвалила провести заочний розгляд справи на підставі ст. ст. 280-281 ЦПК України. Суд під час судового розгляду справи здійснював повне фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України. Заслухавши пояснення представника позивача, свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши подані сторонами належні та допустимі докази окремо та в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] з кінця 2008 року безперервно володіє та користується нерухомим майном - житловим будинком та господарськими будівлями, розташованими за адресою [ADDRESS] , що за життя належав [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Першою полтавською державною нот конторою 12.03.1985, зареєстрованого в реєстрі за № І-1098. [PERSON] помер [INFO] , про що вчинений актовий запис про смерть № 3528 від 05.11.2008. Після смерті [PERSON] будь-яких спадкоємців не залишилось. Позивач разом із [PERSON] були сусідами, позивач постійно допомагав померлому по господарству, за власний кошт встановив капітальну огорожу. За життя [PERSON] між ним та позивачем була усна домовленість про купівлю житлового будинку з господарськими будівлями та земельної ділянки, але договір купівлі-продажу нотаріально не був оформлений в зв`язку зі смертю власника. Викладене підтверджується поясненнями свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно з положеннями частин першої та четвертої статті 344 Цивільного кодексу України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Правовий інститут набувальної давності опосередковує один із первинних способів виникнення права власності, тобто це такий спосіб, відповідно до якого право власності на річ виникає вперше або незалежно від права попереднього власника на цю річ, воно ґрунтується не на попередній власності та відносинах правонаступництва, а на сукупності обставин, зазначених у частині першій статті 344 Цивільного кодексу України, а саме: наявність суб`єкта, здатного набути у власність певний об`єкт; законність об`єкта володіння; добросовісність заволодіння чужим майном; відкритість володіння; безперервність володіння; сплив установлених строків володіння; відсутність норми закону про обмеження або заборону набуття права власності за набувальною давністю. Для окремих видів майна право власності за набувальною давністю виникає виключно на підставі рішення суду (юридична легітимація). Ураховуючи те, що позивач починаючи з грудня 2008 року та по теперішній час добросовісно, відкрито та безперервно користується вище зазначеним будинком та господарськими будівлями, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved