Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-15 00:00:00

10 жовтня 2018 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] та її дітей [PERSON] та [PERSON] про визнання їх такими, що втратили право користування житловим будинком [ADDRESS] В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що вони є співвласниками житла і в їхньому житловому будинку зареєстрована [PERSON] з дітьми [PERSON] та [PERSON], які фактично в будинку не проживають з серпня 2017 року, проживають в с. Потуторів Шумського району Тернопільської області, будь-яке особисте майно останніх в будинку відсутнє, [PERSON] не сплачує жодних комунальних послуг за місцем своєї реєстрації, при цьому добровільно знятись з реєстрації не бажає, що перешкодою для продажу вказаного будинку, тому просять суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування їхнім житловим приміщенням. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 16 листопада 2018 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом осіб. Ухвалою Білогірського районного суду Хмельницької області від 21 грудня 2018 року до участі в справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - орган опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області, а позов до Служби у справах дітей Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області залишено без розгляду. Позивачі [PERSON], [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з'явилися. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні, яке відбулося 21 грудня 2018 року, позовні вимоги своїх довірителів, викладені в позовній заяві, підтримала повністю, просила позов задовольнити, 16 січня 2019 року в судове засідання на розгляд справи не з'явилася, подала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Відповідач [PERSON], яка також діє в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з'явилася. Представник органу опіки та піклування Білогірської районної державної адміністрації Хмельницької області Панасюк В.В. в судове засідання не з'явилася, надіслала заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Та обставина, що позивачі є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 18 квітня 2017 року № 389 та технічним паспортом на житловий будинок, виданим Районним комунальним підприємством «Білогірське бюро технічної інвентаризації» від 20 квітня 2017 року. Із довідок Ставищанської сільської ради Білогірського району Хмельницької області від 07 лютого 2018 року № 149, від 06 грудня 2018 року № 77-79, а також Актів про встановлення факту проживання громадян цієї ж сільської ради від 11 жовтня 2017 року, від 25 квітня 2018 року та від 31 серпня 2018 року встановлено, що відповідач [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] дійсно зареєстрована в належному позивачам житловому будинку [ADDRESS] однак фактично за даною адресою не проживають більше одного року. Із змісту письмових пояснень односельців позивача - [PERSON] та [PERSON], пояснення яких визнані судом як письмові докази, слідує, що [PERSON] з малолітніми дітьми [PERSON] та [PERSON] не проживають в житловому будинку [ADDRESS] з кінця серпня 2017 року. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. За змістом ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров'я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. У відповідності до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, зокрема, про позбавлення права користування житловим приміщенням. Оцінюючи викладені обставини у їх сукупності, враховуючи, що відповідач не надала доказів того, що між нею та позивачами є інша домовленість про користування житлом, чи про поважність причин не проживання у будинку позивачів протягом одного року, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] з малолітніми дітьми втратила право користування житловим будинком [ADDRESS] а тому позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Виходячи з наведеного,

Outcome: approved