Jurisdiction: civil
Date: 2020-06-24 00:00:00

12.12.2019 року представник позивача Панасенко І.О. , яка діє на підставі довіреності звернулась до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , та є споживачами послуг з централізованого водопостачання та з централізованого водовідведення, що надаються позивачем, за абонентським особовим рахунком № 487766. Відповідачі не виконують зобов`язання з оплати наданих послуг, що призвело до утворення заборгованості за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2013 по 31.05.2019 у розмірі 15 761 грн. 17 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2013 по 31.05.2019 у розмірі 11 222 грн. 38 коп. Крім того, позивач просить також стягнути з відповідачів суму інфляційних витрат у розмірі 2 674 грн. 21 коп. та три відсотки річних від простроченої суми у розмірі 731 грн. 96 коп. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 27 грудня 2019 року провадження у справі відкрито та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином та своєчасно. Через канцелярію суду представник позивача Картавцева А .О. , яка діє на підставі довіреності, надала заяву, в якій просить розгляд справи проводити у їх відсутність. На позовних вимогах наполягає. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись шляхом направлення судових повісток рекомендованою кореспонденцією на адресу за місцем реєстрації, яка вказана в позовній заяві та підтверджена відомостями з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України в Харківській області. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] також під розписку, яка наявна в матеріалах справи. Через канцелярію суду надійшла заява від [PERSON] та [PERSON] , в яких вони зазначили, що визнають заборгованість, яка виникла у них за зареєстрованим місцем мешкання за користування послугами централізованого водопостачання та водовідведення; просять застосувати строк позовної давності та відмовити в задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості поза межами строків позовної давності. Від відповідача [PERSON] відзиву, заяв, клопотань тощо не надходило. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні факти та відповідні правовідносини. Будинок [ADDRESS] є багатоквартирним, обладнаний центральною системою водопостачання та водовідведення. Відповідачі є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення шляхом відкриття абонентського особового рахунку на відповідача [PERSON] № 487766. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за особовим рахунком № 487766 наявна заборгованість за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 01.01.2013 по 31.05.2019 у розмірі 15 761 грн. 17 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01.01.2013 по 31.05.2019 у розмірі 11 222 грн. 38 коп. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Харківській області від 23.12.2019. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, що мали місце у період стягнення, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 житлово-комунальними послугами визначається результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (стаття 1, частина друга статті 3, стаття 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно вимог п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний сплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Однак в порушення вимог п. 18 «Правил надання послуг водо, теплопостачання та водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця, відповідачі порушуючи свої зобов`язання не сплачували за отримані послуги, що привело до утворення заборгованості. Згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Пунктом 1 частини 1 статті 20 Закону України № 1875-IV від 24.06.2004 передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Разом з тим, відповідно до загальних умов виконання зобов`язання, установлених статтею 526 ЦК України, зобов`язання повинне виконуватись належним чином . Недотримання таких вимог призводить до порушення зобов`язань. Згідно із частиною першою статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом частини першої статті 901, частини першої статті 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Позов до суду надійшов 12.12.2019 року. Представник позивача просить стягнути заборгованість за послуги централізованого водопостачання за період з 01 січня 2013 по 31 травня 2019 у розмірі 15 761 грн. 17 коп.; за надані послуги з централізованого водовідведення за період з 01 січня 2013 по 31 травня 2019 у розмірі 11 222 грн. 38 коп., тобто більш ніж за 3 роки. Згідно ст. 257 ЦК України загальний строк позовної давності складає 3 роки. На підставі ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом тільки за заявою сторін у спорі, зробленому до ухвалення їм рішення. Через канцелярію суду відповідачі [PERSON] та [PERSON] надали заяви про застосування строків позовної давності. Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Положеннями ч.1 ст. 261 ЦК України передбачено, що перебіг позовної давності починається від дня коли особа довідалась або могла довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Враховуючи викладене, суд , встановивши, що у відповідачів є заборгованість за спожиті послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь КП «Харківводоканал» заборгованості за надані послуги з урахуванням інфляційних втрат та 3 % річних, нарахованих на суму заборгованості, передбачених статтею 625 ЦК України, на підставі ст.ст. 256, 257, 261ЦК України в межах строків позовної давності, тобто з 12 грудня 2016 року по 31 травня 2019 року. Згідно розрахунку, заборгованість за період з 12 грудня 2016 року по 31 травня 2019 року за послуги централізованого водопостачання складає - 8 369 грн. 57 коп. та за послуги з централізованого водовідведення складає - 6 336грн. 41 коп. Відповідачі в порушення ст. 67, 68, 162 ЖК України п. 3, п. 5 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-ІV, де вказано, що платежі за комунальні та інші послуги власниками квартир, наймачами і орендарями вносяться щомісячно, порушуючи свої зобов`язання не погашають заборгованість добровільно, не сплачували комунальні платежі в повному обсягу, що привело до утворення заборгованості. У зв`язку з вищенаведеним суд вважає необхідним стягнути з відповідачів заборгованість згідно розрахунку за надані послуги з централізованого водопостачання за період з 12.12.2016 року по 31.05.2019 року за послуги централізованого водопостачання 8 369 грн. 57 коп. та за послуги з централізованого водовідведення 6 336 грн. 41 коп. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, що складає 2 674 грн. 21 коп. - індекс інфляції за час прострочення та 731 грн. 96 коп. - 3% річних від простроченої суми. В задоволенні іншої частини позовних вимог слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В пункті 36 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає також стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог в дольовому співвідношенні судовий збір у розмірі 1 144 грн. 90 коп.

Outcome: partial