Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-05 00:00:00

11.08.2017 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просив суд визнати за ним право власності у порядку спадкування за законом в цілому на житловий будинок №27 по вул. Центральна в с. Мартинівка Золочівського району Харківської області після померлого 15.09.1992 року батька [PERSON] та після померлої 21.12.2012 року матері [PERSON]. В обґрунтування позову позивач зазначив, що він прийняв спадщину після померлого батька, а надалі і після матері, відповідно до норм цивільного кодексу, який діяв на час смерті батька та матері, вказаний житловий будинок не був за життя батьком належним чином оформлений та був побудований ще до набуття Україною незалежності. На даний час\~ іншим шляхом оформити право власності на спадкове майно позивач не має можливості, тому і звернувся до суду із вказаним позовом.\~В позовній заяві зазначено, що відповідач [PERSON], хоча і мав реєстрацію місця проживання за однією адресою з померлими батьками на день їх смерті, однак він не прийняв спадщину, так як фактично не вступив в управління або володіння спадковим майном, що залишилося після смерті батька та матері, оскільки після одруження у 1988 році переїхав на постійне місце проживання до [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, надавши через канцелярію заяву від 02.05.2018 року, в якій просив слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити (а.с.39). Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши через канцелярію заяву від 02.05.2018 року, в якій просив слухати справу за його відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечував (а.с.38). Від Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області надійшли витребувана судом інформація з якої вбачається, що Золочівською державною нотаріальною конторою Харківської області заведені спадкові справи №258/2017 та №259/2017 після померлих 15.09.1992 року [PERSON] та 21.12.2012 року [PERSON]. Згідно з матеріалами вказаних справ 25.07.2017 року до Золочівської державної нотаріальної контори надійшли заяви про видачу свідоцтв про право на спадщину від [PERSON]. Більше заяв про прийняття чи відмову від спадщини, тощо не надходило, свідоцтва про право на спадщину не видавались (а.с.42-46). Враховуючи, що учасники справи до суду не прибули, в матеріалах справи мається достатня кількість доказів для вирішення справи по суті, суд відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України вважає за доцільне ухвалити рішення без участі сторін по справі та без фіксації процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлені наступні обставини та відповідні до них правовідносини. 15.09.1992 року у с. Мартинівка Золочівського району Харківської області помер [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №596604, виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Дергачівському та Золочівському районах ГТУЮ у Харківській області (актовий запис №31 від 18.07.2017 року)(а.с.17). 21.12.2012 року в с. Мартинівка Золочівського району Харківської області померла [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-ВЛ №381413, виданого Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області (актовий запис №30 від 24.12.2012 року) (а.с.18). Померлі [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, з якого вбачається, що 04.01.1963 року [PERSON] уклав шлюб зі [PERSON], яка після реєстрації шлюбу обрала прізвище чоловіка «Пивовар» (актовий запис №01 від 04.01.1963 року)(а.с.19). Позивач по справі [PERSON], який народився 14.05.1968 року, є дитиною померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-ВЛ №283878, виданим Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області (актовий запис №19 від 13.06.1968 року)(а.с.12). Відповідач по справі [PERSON], який народився 06.12.1962 року, є дитиною померлих [PERSON] та [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження серії IV-УР №2052454, виданим Одноробівською сільською радою Золочівського району Харківської області (актовий запис №3 від 06.01.1963 року)(а.с.16). Право власності на житловий будинок №27 по вул. Центральній у с. Мартинівка Золочівського району Харківської області не зареєстровано, вказаний будинок 1972 року побудови, що підтверджується довідкою №74 від 02.04.2018 року КП «Архітектурно-інвентаризаційне бюро Золочівського району» Харківської області (а.с.31). Позивач з відповідачем звернулися до нотаріуса Золочівської державної нотаріальної контори Харківської області із заявами про прийняття спадщини на вищевказаний житловий будинок після смерті батьків та 08.08.2017 року за №2227/02-31 отримали відмову нотаріуса в оформленні спадкових прав, оскільки вказаний будинок померлим батьком позивача не був належним чином зареєстрований (а.с.27). При вирішенні справи по суті суд вважає за необхідне поділити порядок спадкування позивачем спадкового майна на дві частини, а саме після померлого батька та після померлої матері, які спадкуються за різними кодексами. До 19 січня 1996 року згідно з Інструкцією «Про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР», затвердженою 31.01.66 року Міністерством комунального господарства УРСР, не підлягали реєстрації будинки і домоволодіння, розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, або до них не приєднані. Згідно запису погосподарської книги №12, особовий рахунок №788, будинок №27 по вул. Центральна в с. Мартинівка Золочівського району Харківської області числиться за [PERSON], нині померлим, що підтверджується наданою суду\~ довідкою\~ КП «Архітектурно-інвентаризаційним бюро Золочівського району» за №74 від 02.04.2018 року (а.с.31). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] Кузьміч володів житловим будинком №27 з господарськими будівлями, які розташовані за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Мартинівка, вул. Центральна, буд. 27\~ на праві власності. Тобто на час смерті [PERSON] саме йому належало 100% власності у вказаному домоволодінні. Після його смерті житловий будинок житловий будинок шляхом фактично вступу в управління спадковим майном спадкували померла мати сторін по справі [PERSON] та позивач та відповідач кожний по 1/3 частині відповідно до норм п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року. Суд приходить до вказаної думки, оскільки доказів іншого суду надано не було, а посилання позивача на той факт, що відповідач на спадковий будинок станом на даний час не претендує, не мають прямого відношення до спадкування станом на час смерті батька. Відповідно до п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР 1963 року встановлено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктом 4 перехідних положень ЦК України вказаний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов'язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Після смерті матері сторін по справі [PERSON], яка померла 21.12.2012 року, оскільки вона за життя заповітів не складала, а позивач та відповідач мешкали разом із нею на час її смерті за адресою: Харківська область, Золочівський район, с. Мартинівка, вул. Центральна, буд. 27, то спадщину вони прийняли на належну їй 1/3 частину житлового будинку в рівних частках по 1/6 частині, оскільки були зареєстровані разом із померлою станом на день відкриття спадщини та не подали заяв про відмову від спадщини у встановлений законом шестимісячний строк, що відповідає вимогам ч.3 ст.1268 ЦК України. Таким чином після смерті матері і позивач, і відповідач стали власниками по 1/2 частині вищевказаного домоволодіння (1/3 частина успадкована після смерті батька та 1/6 після смерті матері). При цьому суд відхиляє вимоги позивача щодо встановлення факту мешкання відповідача не у с. Мартинівка по вул. Центральній, 27, а у с. Олександрівка по вул. Центральній, 28 (все в межах Золочівського району Харківської області), оскільки вказана вимога не міститься у позовній заяві, окрім слів позивача та визнання позову відповідачем іншим доказів вказаного факту суду надано не було, а тому немає підстав для його встановлення в даному судовому розгляді. Також суд визнає лише ту частину позовних вимог, яка була заявлена позивачем, оскільки відповідач жодних позовних вимог до суду не заявляв. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обовязки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. На підставі ч.3 ст.1223 ЦК України право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він мешкав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі\~ ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини за місцем знаходження спадкового майна. Строків оформлення спадкових прав діюче законодавство не визначає. При постановленні рішення по справі суд вказує усі наявні за даними БТІ при житловому будинку господарські будівлі з метою реєстрації права власності на них. На підставі зазначеного та

Outcome: partial