Jurisdiction: civil
Date: 2020-12-01 00:00:00

11 січня 2020 року [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] кошти на утримання доньки [PERSON] на період її навчання. В обгрунтування позовної заяви покликається на те, що її донька [PERSON] народилася [INFO] . Батьком дитини є відповідач. На даний час донька навчається на 4 курсі денного відділення коледжу за спеціальністю «081 право», за рахунок коштів фізичних осіб, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2016 до 26.06.2020. Оскільки донька навчається на денній формі навчання, їй необхідні кошти на утримання. На даний час у позивачки виникло незадовільне матеріальне становище, тому вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Після закінчення коледжу донька планує продовжити навчання, а тому виникає нагальна потреба у матеріальній допомозі батька. Угоди про добровільну сплату аліментів між сторонами не досягнуто. Стан здоров`я та матеріальне становище батька дозволяє утримувати доньку. Враховуючи наведене, [PERSON] просила суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання доньки на період її навчання, у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення нею 23 річного віку. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Беручи до уваги те, що особи, які беруть участь у справі, використали надане їм ч.3 ст. 211 ЦПК України право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності, відтак суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, тому проводить його в даному судовому засіданні за відсутності таких осіб, не здійснюючи фіксування процесу технічними засобами, що узгоджується з приписами ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , батьками якої є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.5). Відповідно до довідки №28 від 08.01.2020, виданої виконавчим комітетом Ободівської сільської ради Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , та склад її сім`ї наступний: донька - [PERSON] , 2001 року народження, донька - [PERSON] , 2010 року народження. (а.с.6). Довідкою №2175 від 09.01.2020, виданою Ірпінським державним коледжом економіки та права, [PERSON] навчається на ІV курсі денного відділення коледжу за спеціальністю «081 Право», за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб, стипендію не отримує. Термін навчання з 01.09.2016 по 26.06.2016 (а.с.7). Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 СК України. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Пунктом 20 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Потреба повнолітньої доньки у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням полягає у необхідності її харчування в учбовому закладі, придбання необхідної літератури, канцелярських предметів, оплаті за гуртожиток, навчання тощо. Дослідивши та врахувавши усі доводи позивача та інші обставини, на які посилалася позивач в позовній заяві, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка навчається задоволити частково, а саме стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення навчання. На думку суду, прохання позивача стягувати аліменти на час навчання та до досягнення донької 23-х річного віку не можуть бути задоволенні, а обмежуються лише часом навчання дитини. Якщо до досягнення 23-х річного віку донька після припинення навчання знову продовжить навчання, для стягнення аліментів потрібне нове рішення суду. Позивачем всупереч ч.1 ст. 81 ЦПК України не представлено доказів того, що [PERSON] після 26.06.2020 продовжує навчатися. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. З огляду на викладене необхідно стягнути з [PERSON] на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Також, у позовній заяві позивачка просила стягнути на її користь понесені витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 800 грн. Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивачем до позовної заяви на підтвердження сплати нею гонорару адвокату у розмірі 800 грн. за надання професійної правничої допомоги долучено договір про надання правової допомоги від 10.01.2020, квитанцію від 10.01.2020, розрахунок суми гонорару за надану професійну правничу (правову) допомогу 10.01.2020. Оскільки відповідач повністю визнав позовні вимоги, то з [PERSON] на користь [PERSON] підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 800 грн.

Outcome: approved