Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

11.04.2019 до Шполянського районного суду надійшла позовна заява, в якій Смілянська місцева прокуратура, просить стягнути з [PERSON] кошти в сумі 9685,00 грн., шкоди, заподіяної навколишньому природньому середовищу вчиненим злочином. Свій позов, позивач мотивує тим, що вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 21.02.2019 у справі № 710/1128/19 засуджено [PERSON] за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 246 КК України - незаконна порубка дерев у лісах, що заподіяла істотну шкоду. Згідно з розрахунком розміру істотної шкоди, заподіяної самовільною рубкою дерев - дуба сиро ростучого (номер пня - 1, діаметр пня - 43, кількість дерев - 1), проведеним ДП «Звенигородське лісове господарство», розмір шкоди становить 9 685,00 грн. Відповідно до приписів статей 105, 107 Лісового кодексу України порушення лісового законодавства у вигляді незаконного вирубування та пошкодження дерев і чагарників тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Тому, [PERSON] повинен сплати шкоду, заподіяну незаконною порубкою дерев у сумі 9 685,00 грн. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 10.05.2019 відкрито провадження у справі, вирішено розгляд даної цивільної справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Згідно з ч. 2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідач був належно повідомлений про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов не надав, про причини неподання суду відзиву не повідомив, зустрічного позову не пред`являв, а тому враховуючи ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Третя особа яка не заявляє самостійних позовних вимог щодо предмету спору на стороні позивача була належно повідомлена про розгляд справи, що підтверджується повідомленням по справі, однак, відзив до суду на позов, не надала, про причини неподання суду відзиву не повідомила. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 21.02.2019, який набрав законної сили 25.03.2019 визнано [PERSON] винним у вчиненні кримінального правопорушення (злочину), передбаченого ч.1 ст. 246 КК України та призначино покарання у вигляді штрафу у розмірі 350 (триста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 5950 (п`ять тисяч дев`ятсот п`ятдесят) гривень 00 копійок. (а.с.6-7). Згідно розрахунку розміру істотної шкоди заподіяної самовільною рубкою дерев до ступеня припинення ростку згідно постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 за № 665 (додаток 1) наданого Державним підприємством «Звенигородське лісове господарство» вид. 3, порода - дуб, сироростуще, номер пня 1, діаметр пня 43, кількість 1 шт., розмір шкоди 9685 грн. (а.с.8). Листом №85 від 09.04.2019 Мар`янівська сільська рада Шполянського району, Черкаської області повідомила Смілянську місцеву прокуратуру про те, що кошти в сумі 9685,00 від [PERSON] за відшкодування шкоди, заподіяної незаконною порубкою дерев до бюджету Мар`янівської сільської ради не надходили. З метою відшкодування указаної суми Мар`янівська сільська рада до суду не зверталась та звертатись не буде у зв`язку з відсутністю юриста для підготовки позову. (а.с.10). За даними листа від 11.04.2019 № (2530)2493 вих.19 Смілянська місцева прокуратура Шполянський відділ повідомила Мар`янівську сільську раду Шполянського району, що Смілянською місцевою прокуратурою підгтовлено позовну заяву до Шполянського районного суду Черкаської області в інтересах держави в особі Мар`янівської сільської ради Шполянського району, Черкаської області до [PERSON] про стягнення шкоди, заподіяної навколишньому природньому средовищу у сумі 9685,00 грн. (а.с.11). Згідно ч.1 ст.69 Лісового кодексу України, спеціальне використання лісових ресурсів на виділеній лісовій ділянці проводиться за спеціальним дозволом - лісорубний квиток або лісовий квиток, що видається безоплатно. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 105 Лісового кодексу України, порушення лісового законодавства тягне за собою дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність відповідно до закону. Відповідальність за порушення лісового законодавства несуть особи, винні у незаконному вирубуванні та пошкодженні дерев і чагарників. Згідно ст. 107 Лісового кодексу України, підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України. За змістом п.п. (ї) ч. 1 ст. 15 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» місцеві ради несуть відповідальність за стан навколишнього природного середовища на своїй території і в межах своєї компетенції: здійснюють контроль за додержанням законодавства про охорону навколишнього природного середовища. Нормами ч.ч. 4,5 ст. 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів. Згідно ч.ч.1, 2 ст 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.1 п.б ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до делегованих повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать: здійснення контролю за додержанням земельного та природоохоронного законодавства, використанням і охороною земель, природних ресурсів загальнодержавного та місцевого значення, відтворенням лісів. Нормою п.7 ч.3 ст. 29 Бюджетного кодексу Уркаїни передбачено, що джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 1 частини другої статті 67-1 цього Кодексу) є: 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності; Згідно ч.4 ст. 691 Бюджетного кодексу України, до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать: 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків. У пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК ( 1540-06 ) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Частиною третьою статті 23 Закону України «Про прокуратуру» визначено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 56 ЦПК України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених статтею 185 цього Кодексу. У разі відкриття провадження за позовною заявою особи, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (крім прокурора), особа, в чиїх інтересах подано позов, набуває статусу позивача. Пункт 3 частини першоїстатті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить про те, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини другоїстатті 129 Конституції України). Така правова позиція зафіксована в Ухвалі ВС від 19 липня 2018 року справа №822/1169/17. Дерево дуб діаметр пня 43 см, був зрізаний відповідачем в межах Мар`янівської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, в кварталі 71, виділ 3 Шполянського лісництва. Розрахунок суми шкоди здійснено Державним підприємством «Звенигородське лісове господарство» відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України №665від 23.07.2008 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу»та склала 9685 гривень. За таких обставин, суд дійшов до висновку, що шкода, завдана злочином - незаконною порубкою дерев, у розмірі 9685 грн. 00 коп. підлягає відшкодуванню відповідачем, який її заподіяв, оскільки його дії були неправомірними, між діями і заподіяною шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина [PERSON] , що встановлено вироком Городищенського районного суду Черкаської області від 21.02.2019. Оскільки злочин вчинено на території в адміністративних межах Мар`янівської сільської ради Шполянського району, Черкаської області, то 50 % від суми збитків зараховуються на спеціальний бюджетний рахунок сільської ради, 20% на спеціальни рахунок Черкаського обласного бюджету та 30% до спецального фонду Державного бюджету України. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову, не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах предявлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Крім того, оскільки позивача при поданні позовної заяви звільнено від сплати судового збору на підставі п.6 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», то у відповідності до вимог ч. 6 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 1921 грн. 00 коп. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. На підставі викладеного,

Outcome: approved