Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-10 00:00:00

10 липня 2014 року позивач звернувся до суду із позовною заявою про визнання права власності на спадщину за заповітом. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 14.10.2013 року помер його брат [PERSON], який на день смерті проживав за адресою [INFO] а Козелецького району Чернігівської області. Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Ставиське вул. Українська буд. 117 а Козелецького району Чернігівської області, земельна ділянка площею 0,2500 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯК № 728606 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча розміром 4,12 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0129182, зареєстрованого 12.08.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 450. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 09.10.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] м. Чернігів за реєстровим № 894, в якому все своє майно заповів позивачу [PERSON] Позивач, як спадкоємець за заповітом дану спадщину прийняв, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але може її оформити в нотаріальному порядку, оскільки державний акт про право власності на земельну ділянку виготовлений на імя [PERSON] та сертифікат були втрачені, а видати свідоцтво про право власності на домоволодіння не можливо у звязку зі смертю та припиненням цивільної правоздатності. Позивач в судове засідання не зявився, в матеріалах справи міститься заява про слухання справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не зявився, надавши суду заяву про розгляд справи без участі представника. З позовом згоден. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч. 2 ст. 197 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Судом встановлено, що 14.10.2013 року помер [PERSON] (а.с. 6). Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в с. Ставиське вул. Українська буд. 117 а Козелецького району Чернігівської області, земельна ділянка площею 0,2500 гектари, належна на підставі державного акту серії ЯК № 728606 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім. Ілліча розміром 4,12 умовних кадастрових гектарів без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЧН № 0129182, зареєстрованого 12.08.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 450. За життя [PERSON] розпорядився своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 09.10.2013 року приватним нотаріусом [PERSON] м. Чернігів за реєстровим № 894, в якому все своє майно заповів позивачу [PERSON] (а.с. 9). Позивач, як спадкоємець за заповітом дану спадщину прийняв, оскільки звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджується копією спадкової справи (а.с. 29-31). Відповідно до довідки № 389 від 25.11.2013 року виданої виконкомом Стависької сільської ради Козелецького району Чернігівської області, житловий будинок по вул. Українська, 117 а в с. Ставиське Козелецького району Чернігівської області відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 01.07.1990 року входив [PERSON] (а.с. 13). Згідно довідки № 67 від 15.05.2014 року, виданої ФОП [PERSON], право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться за адресою с. Ставиське вул. Українська, 117 а не зареєстровано (а.с. 11). Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 0129182, який зареєстрований у Книзі реєстрації та видачі сертифікатів по Ставиській сільській раді 12.08.1996 року за номером 450, [PERSON] мав право на земельну частку (пай) із земель колективної власності колишнього КСП ім. Ілліча на території Стависької сільської ради, площею 4,12 умовних кадастрових гектарів. Відповідно до п. 1 ст. 1 Закону України « Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 року № 899-1У право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідчену сертифікатом чи Державним актом. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року зі змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» у п. 6 дано роз'яснення, що до правовідносин, що виникли до 15 квітня 1991 року, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, ще регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за законом або заповітом. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Outcome: approved