Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-09 00:00:00

12.06.2019 року позивач звернулась до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з даним позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання їх дитини [PERSON] , у розмірі 1/4 від доходу платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини усіх видів доходу (заробітку) платника аліментів, щомісячно, до досягнення донькою [PERSON] трирічного віку. Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. З 2015 р. вона перебувала у фактичних шлюбних відносинах з відповідачем по справі від яких вони мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що наразі перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, тому потребує матеріальної допомоги з боку батька дитини. Відповідач також не надає добровільно матеріальну допомогу на утримання їх дитини, в зв`язку з чим вона змушена звернутись до суду з даним позовом. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, надала заяву з проханням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Відповідач в підготовче засідання не з`явився, надав заяву з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує відносно їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідач на стадії підготовчого провадження звернувся до суду із заявою про визнання позовних вимог, дослідив матеріали справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Сторони по справі перебували у фактичних шлюбних відносинах, від яких мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Заявниця не працює, оскільки здійснює догляд за цією дитиною до досягнення нею трирічного віку. Дані обставини підтверджуються визнанням відповідачем позову, копією свідоцтва про народження [NUMBER] . Місце проживання малолітньої дитини зареєстроване за місцем проживання матері. Згідно з положенням ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч. 7,8 ст.7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», у 2019 р. прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 липня 2019 року, для дітей віком до 6 років, становить - 1699 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 91 СК України, жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до частин другої - четвертої статті 84 та статей 86 і 88 цього Кодексу. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 84 Сімейного кодексу України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вищезазначені обставини, а також обов`язок обох батьків утримувати малолітню доньку, майновий стан сторін та відсутність в матеріалах справи відомостей про наявність у відповідача інших аліментних зобов`язань, суд вважає, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути аліменти на її утримання та утримання дитини у заявленому позивачем розмірі, щомісячно. Згідно зі ст.191СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Outcome: approved