Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

10 січня 2017 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі по тексту ТОВ «ФК «Довіра та гарантія») звернулося до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування позову зазначало, що 06 березня 2014 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] було укладено комплексний договір № 2/1380584, згідно умов якого відповідач отримала грошові кошти на споживчі потреби в сумі 49\~920 грн строком на 48 місяців з 06 березня 2014 року до 05 березня 2018 року зі сплатою 7 % річних та щомісячною комісійною винагородою в розмірі - 1,80% в місяць від суми кредиту. 25 червня 2015 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та ТОВ «Купер Прайс» укладено договір відступлення права вимоги № 03/15-ІІІ на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладання Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 25 червня 2015 року № 03/15-ІІІ сума заборгованості відповідача перед новим кредитором ТОВ «Купер Прайс» за кредитним договором складала 42 548,13 грн. В подальшому 01 липня 2015 року між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Українська боргова компанія» укладено договір відступлення права вимоги № 15/УБК-15, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладання Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 06 липня 2015 року № 15/УБК-15 сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Українська боргова компанія» » за кредитним договором складала 42 548,13 грн. В подальшому 30 грудня 2015 року між ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 30/12-ФК_У, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладання Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 30 грудня 2015 року № 30/12-ФК_У сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором складала 42 773,29 грн. Про зміну кредитора відповідачу було направлено повідомлення про відступлення прав вимоги рекомендованим листом № 0411215934586. Оскільки відповідач зобовязання за кредитним договором не виконала, позивач просив стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у сумі 64 534,55 грн, яка складається: з заборгованості за кредитним договором в розмірі 42 548,13 грн; пені відповідно до пункту 3.1 договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми кредиту за кожний день прострочення за період з 30 грудня 2015 року по 22 листопада 2016 року в розмірі 14 007,07 грн; штрафу у розмірі 1% від суми кредиту згідно до пунктів 1.1,3.2 договору в розмірі 499,20 грн; 3% річних за несвоєчасне повернення кредиту за період з 06 липня 2015 року по 22 листопада 2016 року в розмірі 1769,54 грн; нараховану суму з урахуванням індексу інфляції за несвоєчасну сплату кредиту за період з 06 липня 2015 року по 22 листопада 2016 року в розмірі 5710,61 грн. Рішенням Харківського районного суду Харківської області від 27 квітня 2017 року позов ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» заборгованість за договором № 2/1380584 від 06 березня 2014 року в розмірі 64\~534 грн 55 коп. Стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» судові витрати у розмірі 1\~378 грн. Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, [PERSON] подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» відмовити у звязку з необґрунтованістю вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилалася на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, відповідно до статті 303 ЦПК України перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Задовольняючи позовні вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» щодо стягнення заборгованості з [PERSON], суд першої інстанції виходив з положень статей 512, 514, 517, 526, 549, 610, 625, 1049, 1050, 1054 ЦК України та тих обставин, що відповідач не сплачувала заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останньої утворилася заборгованість, у звязку з чим стягненню підлягає заборгованість на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє боржника від обовязку погашення кредиту взагалі. З таким висновком суду, апеляційний суд погоджується виходячи з наступного. Судовим розглядом встановлено, що 06 березня 2014 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та [PERSON] було укладено комплексний договір №2/1380584, згідно умов якого відповідач отримала грошові кошти на споживчі потреби в сумі 49 920 грн строком на 48 місяців з 06 березня 2014 року до 05 березня 2018 року зі сплатою 7 % річних та щомісячною комісійною винагородою в розмірі - 1,80% в місяць від суми кредиту. 25 червня 2015 року між ПАТ «Креді [PERSON]» та ТОВ «Купер Прайс» укладено договір відступлення права вимоги № 03/15-ІІІ на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Купер Прайс» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладання Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 25 червня 2015 року № 03/15-ІІІ сума заборгованості відповідача перед новим кредитором ТОВ «Купер Прайс» за кредитним договором складала 42 548,13 грн. 01 липня 2015 року між ТОВ «Купер Прайс» та ТОВ «Українська боргова компанія» укладено договір відступлення права вимоги № 15/УБК-15, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ «Українська боргова компанія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладання Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 06 липня 2015 року № 15/УБК-15 сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «Українська боргова компанія» » за кредитним договором складала 42 548,13 грн. 30 грудня 2015 року між ТОВ «Українська боргова компанія» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги № 30/12-ФК_У, на підставі чого відбулося відступлення права вимоги за кредитним договором та за яким ТОВ ФК «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора відносно відповідача. Станом на дату укладання Реєстру боржників до договору відступлення права вимоги від 30 грудня 2015 року № 30/12-ФК_У сума заборгованості відповідача перед новим кредитором - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» за кредитним договором складала 42 773,29 грн (42 548,13 грн заборгованість за кредитним договором при відступленні права вимоги первісним кредитором, з яких 39565, 23 грн основна сума, 923,24 грн - нараховані відсотки, 2 059,66 грн комісія, а також 226,16 грн пеня нарахована новим кредитором). Відповідно до положень статей 1049, 1050, 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі статтею 512 ЦК України кредитор у зобовязанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України встановлено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобовязанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 516 ЦК України заміна кредитора у зобовязанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобовязанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обовязку первісному кредиторові є належним виконанням. У частині другій статті 517 ЦК України передбачено, що боржник має право не виконувати свого обовязку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобовязанні. Отже, за змістом наведених положень закону, боржник, який не отримав повідомлення про передачу права вимоги іншій особі, не позбавляється обовязку погашення заборгованості, а лише має право на погашення заборгованості первісному кредитору і таке виконання є належним. Оскільки з матеріалів справи вбачається, що боржник не сплачував заборгованість за кредитним договором ні новому, ні старому кредитору, унаслідок чого в останнього утворилася заборгованість, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про стягнення заборгованості на користь нового кредитора, оскільки неповідомлення боржника про зміну кредитора не звільняє його від обовязку погашення кредиту взагалі. Проте, апеляційний суд не погоджується із розміром суми заборгованості, стягнутої рішенням суду. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобовязання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Аналогічна правова позиція викладена постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15. Враховуючи вищевикладене та те, що відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності і їх одночасне застосування за одне й те саме порушення - строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором протирічить положенням, закріпленим у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення, то вимоги ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про стягнення з [PERSON] штрафу в розмірі 1% від суми кредиту, визначеного у пунктах 1.1, 3.2 кредитного договору, що зазначені у розрахунку як складова заборгованості, не ґрунтуються на законі, а тому не підлягають задоволенню. За таких обставин колегія суддів вважає необхідним рішення суду першої інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитним договором з [PERSON] змінити, зменшивши розмір суми заборгованості, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» з 64\~534,55 грн до 64\~035,35 грн, виключивши з розрахунку штраф у розмірі 499,20 грн. Інші доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують. За наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд відповідно до вимог пункту 3 частини 1 статті 307 ЦПК України з підстав, передбачених пунктами 1, 4 частини 1 статті 309 ЦПК України змінює рішення суду першої інстанції в частині розміру заборгованості за комплексним договором № 2/1380584, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія». Питання щодо розподілу судових витрат між сторонами суд вирішує відповідно до положень статті 88 ЦПК України.

Outcome: partial