Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-16 00:00:00

10 квітня 2018 року позивач звернувся до суду з позовом до Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області та [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу житлового будинку дійсним та визнання права власності на придбане майно, позовні вимоги мотивує тим, що 29 грудня 2014 року придбав у [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями, який знаходиться за адресою [ADDRESS] відповідно до договору купівлі - продажу. Житловий будинок з господарськими будівлями він придбав за 1500 доларів США. Отримання коштів [PERSON], підтверджується розпискою від 29 грудня 2014 року, в свою чергу позивач отримав від [PERSON] технічну документацію на будинок та право користуватися будинком. Нотаріально посвідчити договір купівлі-продажу домовилися після різдвяних свят 2015 року, але при відвідуванні нотаріуса він потребував ще ряд документів, серед яких експертна оцінка вартості житлового будинку. Експертну оцінку мав йому передати продавець, але 10 березня 2016 року вона померла. Те, що відбулось повне виконання умов договору підтверджується тим, що [PERSON] отримала гроші за будинок, передала документацію. Крім того станом на день купівлі-продажу житлового будинку в будинку була зареєстрована ще сім'я [PERSON], тобто вона сама і її чотири доньки. Згідно погосподарської книги Ольгопільської сільської ради Чечельницького району Вінницької області сім'я [PERSON] 27 березня 2015 року вибула з проданого будинку на постійне місце проживання [ADDRESS], а в жовтні 2017 року в куплений будинок була зареєстрована донька позивача, а з 20.02.2018 року зареєстрований сам позивач, його дружина та син. Тому змушений звернутися до суду, оскільки іншим шляхом визнати договір купівлі-продажу житлового будинку дійсним не має можливості. В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили задовільнити. Відповідач Ольгопільська сільська рада Чечельницького району Вінницької області в судове засідання не з'явилися, надавши суду заяву про розгляд справи без їх участі, заявлені позовні вимоги визнають в повному обсязі. В судовому засіданні співвідповідачка [PERSON] не заперечила проти задоволення позову, оскільки мама за життя дійсно продала будинок який знаходиться в [ADDRESS]. Представник третьої сторони на боці позивача [PERSON] підтвердила, що [PERSON] дійсно була присутня при передачі коштів [PERSON], а та в свою чергу передала технічну документацію. Представник Чечельницької районної державної адміністрації Вінницької області -третя сторона на боці відповідача яка не заявляє самостійних вимог Стрельчук Л.П. пояснила, що неповнолітні діти [PERSON], а саме [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], опікуном яких є [PERSON] забезпечені житлом. Вислухавши сторони, оцінивши зібрані по справі матеріали, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити, так як те, що договір купівлі - продажу житлового будинку є дійсним, підтверджується розпискою [PERSON] згідно якої вона кошти отримала в повному обсязі, діти покійної [PERSON] претензій до покупця не має, копією технічного паспорта, копією свідоцтва про смерть [PERSON] Позивач володіє придбаним житловим будинком та користується, сплачує вартість комунальних послуг та утримує будинок в належному стані. Відповідно до ст.41 Конституції України право власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності - це врегульовані законом суспільні відносини по володінню, користуванню і розпорядженню майном. Право власності в Україні охороняється законом. Кожен громадянин в Україні має право володіти, користуватися і розпоряджатися майном особисто або спільно з іншими. Всі форми власності рівноправні. Згідно з ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовилися з усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року при розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з'ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість, а також чи немає інших підстав нікчемності правочину. Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 07.09.2017, справа № 6-1288цс17. В ст. 328 ЦК України зазначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. В частині 1 ст. 334 ЦК України зазначено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідност. 81 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Також враховується диспозиція ст.ст.76-80 ЦПК України про належність та допустимість доказів. Таким чином, з урахуванням визнання позову відповідачем, враховуючи, що сторони домовились щодо істотних умов договору купівлі-продажу нерухомого майна та відбулось повне його виконання, але неможливо нотаріально посвідчити договір, позовні вимоги про визнання договору купівлі-продажу дійсним обґрунтовані та знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд вважає, що є всі законні підстави задовольнити позов, оскільки згідно ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved