Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-04 00:00:00

12.07.2016 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області, [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. Позивач посилається на те, що 17.06.2002 померла його мати [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СР № 195607, виданим 18.06.2002 виконавчим комітетом Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області, актовий запис за №\~7. Після смерті матері відкрилась спадщина, яка складається із житлового будинку, розташованого по вулиці Лісна, 6, в селі Собківка Уманського району Черкаської області. Ще за життя [PERSON] склала заповіт від 15.07.1999, посвідчений секретарем Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області [PERSON], яким заповіла вищевказаний належний їй житловий будинок позивачу [PERSON] та своїй дочці [PERSON]. Враховуючи те, що сестра позивача [PERSON] померла 19.04.2007, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СР № 120822, виданим 17.07.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис за №\~7, не оформивши на своє імя частку спадщини після смерті матері, що їй належала, тому позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті матері [PERSON] Позивач прийняв спадщину шляхом її фактичного прийняття та звернувся до Уманської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу на його імя свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Однак нотаріус виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2016, якою було розяснено, що видати зазначене свідоцтво на право на спадщину за заповітом неможливо у звязку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, який рахується за померлою [PERSON] Оскільки за життя [PERSON] втратила оригінали документів, які підтверджують її право власності на житловий будинок, розташований по вулиці Лісна, 6, в селі Собківка Уманського району Черкаської області, а на померлу особу їх отримати неможливо, то позивач вимушений звернутися до суду з цим позовом, оскільки він прийняв спадщину, але на має можливості оформити її в установленому порядку та отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вказаний житловий будинок. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак подав суду заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позов, а також просить розгляд справи провести за його відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши суду заяву, відповідно до якої позовні вимоги [PERSON] визнає, не заперечує проти їх задоволення. Представник відповідача сільський голова Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області [PERSON] в судове засідання не з'явився, однак подав суду клопотання, в якому просить розглянути справу за відсутності відповідача, позов визнає, не заперечує проти його задоволення. Дослідивши наявні в справі письмові докази, подані позивачем на підтвердження його вимог, суд встановив такі обставини і дійшов таких висновків. 17.06.2002 в с. Собківка, Уманського району Черкаської області померла мати позивача [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про смерть серії І-СР №\~195607, виданим Собківською сільською радою Уманського району Черкаської області, про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблено запис № 7 від 18.06.2002. Після її смерті відкрилась спадщина на спадкове майно: житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що складається з: житлового будинку «А»; веранди «а»; сараю «Б»; вбиральні «В»; огорожі №1, №3; воріт з хвірткою №2, що розташовані за адресою: вул. Лісна, 6, с. Собківка, Уманського району Черкаської області. Вказані житловий будинок та господарські будівлі та споруди були побудовані в період 1973 -1988 роки, що підтверджено відомостями, наявними в технічних паспортах на цей будинок за 1989 рік, 2010\~рік. Належність вказаного будинку спадкодавцю підтверджується відповідними записами в погосподарській книзі села Собківка №\~2, про що надана довідка від 05.07.2016 за № 02-30/393 Собківською сільською радою Уманського району Черкаської області. За життя [PERSON] склала заповіт від 15.07.1999, посвідчений секретарем виконкому Собківської сільської ради, яким заповіла належний їй будинок з надвірними спорудами, що знаходиться в с. Собківка, Уманського району Черкаської області по вул.\~Лісна,6, в рівних долях сину [PERSON] та дочці [PERSON] Разом зі спадкодавцем [PERSON], яка померла 17.06.2002, проживали та були зареєстровані: син [PERSON], [INFO], та дочка [PERSON], [INFO], яка померла 19.04.2007, і онук [PERSON], що підтверджується довідкою Собківської сільської ради Уманського району Черкаської області № 02-30/393 від 05.07.2016. Відповідно до постанови № 705/02-31 від 24.06.2016 державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори [PERSON] про відмову у вчиненні нотаріальної дії 24.06.2016 представник спадкоємця [PERSON] [PERSON] звернулась до нотконтори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті матері [PERSON] [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку, який знаходиться в с.\~Собківка, Уманського району Черкаської області по вул. Лісна,6. Згідно з матеріалами спадкової справи №\~283/2016 єдиними спадкоємцями за заповітом та за законом на все майно спадкодавця [PERSON] є її діти: [PERSON] та [PERSON], які фактично прийняли спадщину. Представником спадкоємця не було предявлено правовстановлюючого документа на житловий будинок, тому [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на імя [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку. [PERSON] померла 19.04.2007, що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії І-СР № 120822, виданим 17.07.2009 Відділом реєстрації актів цивільного стану по Уманському району Уманського міськрайонного управління юстиції Черкаської області, актовий запис за №\~7. Частиною 1 статті 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту судом цивільних прав та інтересів особи є визнання права. Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі статтями 10, 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При цьому докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Спадкодавець [PERSON] померла 17.06.2002, тому враховуючи положення пунктів 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 16.01.2003 №\~435-IV, який діє з 01.01.2004, до правовідносин, що виникли у зв'язку з відкриттям спадщини [PERSON], підлягають застосуванню нормативно-правові акти, що діяли на той час, зокрема, норми Цивільного кодексу Української РСР від 18.07.1963 (зі змінами) (далі ЦК УРСР). З встановлених в суді обставин вбачається, що після смерті [PERSON] спадщину як за заповітом, так і за законом шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном (п. 1 ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР) прийняли двоє її дітей: син [PERSON] та дочка [PERSON] І тому відповідно до ст. 548 ЦК УРСР вказані дві особи є такими, що придбали спадщину і визнається, що ця спадщина належить спадкоємцям в рівних частках з моменту відкриття спадщини, тобто з 17.06.2002. Державний нотаріус відмовив спадкоємцю [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на 1/2 частку спірного житлового будинку, а не на весь будинок. За наведених обставин суд дійшов висновку, що позивач [PERSON] набув прав власності на 1/2 частку спадкового майна [PERSON], до якої входить і житловий будинок по вул.\~Лісній, 6, в с.\~Собківка, Уманського району Черкаської області, а не на все спадкове майно в цілому. Верховний Суд України в постанові від 13.06.2012 у справі за №\~6-54\~цс\~12 зробив правовий висновок, згідно з яким право власності на збудоване до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 №\~1952-IV нерухоме майно набувається в порядку, який існував на час його спорудження, а не виникає у звязку із здійсненням державної реєстрації права власності на нього в порядку, передбаченому цим законом, яка є лише офіційним визнанням державою такого права, а не підставою його виникнення. Постановою державного нотаріуса Уманської районної державної нотаріальної контори позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку з відсутністю на спірний житловий будинок правовстановлюючого документу, тобто позивач не може оформити і зареєструвати своє право власності на успадковане майно в позасудовому порядку. На підставі наведеного вище, враховуючи те, що відповідач [PERSON] є спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON], яка за життя прийняла спадщину за заповітом і за законом на 1/2 частку спірного житлового будинку, що позивач [PERSON] позбавлений можливості оформити документально свої права на спадкове майно, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, а саме: в частині визнання за позивачем права власності на 1/2 частину спірного житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON], яка померла 17.06.2002.

Outcome: partial