Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

11.08.2017 року до Вінницького районного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем обгрунтовано тим, що 11.10.2009 року між сторонами було зареєстровано шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2629. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO]. Зазначає, що сімейне життя у них не склалось, оскільки у них різні інтереси, погляди на життя, уподобання, вони не розуміють один одного. Тому, вважає, що подальше проживання та збереження шлюбу - неможливе та суперечить їхнім інтересам, в зв'язку з чим вона звернулась із даним позовом до суду. Просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON], стягнути з відповідача витрати на правову допомогу - за складання позовної та витрати по сплаті судового збору в сумі 640 грн. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилась, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що 11.10.2009 року сторони зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Вінницького міського управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №2629, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.4). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], [INFO], що вбачається з копії свідоцтва про народження дитини (а.с.5). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З'ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому позовна вимога про розірвання шлюбу підлягає до задоволення. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач бажає після розірвання шлюбу бажає надалі іменуватись прізвищем «[PERSON]», що відповідає вимогам закону. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати, які складаються і з витрат на правову допомогу, розмір оплати який підтверджений позивачем належним письмовим доказом. Так, згідно квитанції №15 (а. с. 8) позивачем за складання позовної заяви адвокату Галіциній В.В. було сплачено гонорар 250 грн., тому дана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, як понесені нею витрати на правову допомогу. Також, згідно до ст. 88 ЦПК України, враховуючи, що позовні вимоги позивача задоволено в повному обсязі, з огляду на те, що позивачем за подачу даного позову до суду сплачено судовий збір у розмірі 640 гривень, відповідно до квитанції (а.с.1), тому дану суму судового збору необхідно стягнути з відповідача на користь позивача, в рахунок повернення сплаченої суми судового збору.

Outcome: approved