Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-07 00:00:00

10.11.2020 позивач звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить, з урахуванням уточненої позовної заяви : стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 % від прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, від дня пред`явлення позову до досягнення повноліття ( 1-7, 35-41, 48-49). В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 22.12.2017 вони з відповідачем перебувають в зареєстрованому шлюбі, в якому [INFO] народилась донька [PERSON] . Крім того позивач зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через погіршення взаєморозуміння між ними, різні погляди на сімейні відносини, сімейні обов`язки та з 18.09.2020 вони разом не проживають. В добровільному порядку відповідач не сплачує аліменти, дитина знаходиться на її утриманні, в зв`язку з чим вона вимушена звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 30.11.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 43). У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] не заперечував проти позову, при цьому зазначив, що батько дитини ніколи не відмовлявся від сплати аліментів, проте позивач при зустрічі вчиняє сварки та виганяє його з квартири. Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача [PERSON] , дослідивши матеріали даної цивільної справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, за наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що 22.12.2017 зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис № 192 та після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвища чоловіку [PERSON] , дружині [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] видане Коростишівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а. с. 14). Від даного шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , в провінції Кьонгідо, м. Соннам, район Суджон-ку, на є громадянкою України, що підтверджується загальним свідоцтвом (деталізоване) та довідкою № 6157/532-986 видане Посольством України в Республіці Корея ( а. с. 16, 19, 20). Зареєстроване місце проживання малолітньої [PERSON] - [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Реєстраційною службою Бориспільської міської ради Київської області (а. с. 21). Та обставина, що малолітня дитина сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч. 1 та 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції закону, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на його утриманні є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Даючи оцінку дослідженим у судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов висновку, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, інших утриманців не має, може сплачувати аліменти у визначеному позивачем розмірі 1/4 частки його заробітку. Суд враховує, що такий розмір аліментів відповідає визначеному ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України розміру аліментів, який може бути стягнутий з платника аліментів у безспірному порядку. За змістом ст. 191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 гривень 80 копійок підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved