Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-14 00:00:00

11.09.2020 року заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин. Заявник посилається на те, що він є батьком [PERSON] [INFO] . Вказує на те, що в документах, які підтверджують їхні родинні зв`язки допущені помилки. Зокрема, в свідоцтві про народження сина [PERSON] його прізвище та прізвище заявника зазначено російською мовою « [PERSON] » замість « [PERSON] ». На підставі цього свідоцтва син отримав паспорт громадянина України, де його прізвище зазначено як « [PERSON] », на підставі чого в подальшому син отримав усі документи на прізвище « [PERSON] ». Заявнику Сторожинецьким РВ УМВС України в Чернівецькій області видано паспорт громадянина України де прізвище зазначено як « [PERSON] », тобто в документах існують розбіжності. Заявник зазначає, що [PERSON] є його сином та в майбутньому спадкоємцем, а тому виникла необхідність встановлення факту родинних відносин у зв`язку із цим просить суд підтвердити факт наявності родинних зв`язків, а саме, що [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON] [INFO] . Ухвалою судді від 15.09.2020 року прийнято заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Заявник у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, на заявлених вимогах наполягає. [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що дана заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , уродженця, м. Сторожинець, Чернівецької області, проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортними даними. [PERSON] , [INFO] , уродженця, м. Сторожинець, Чернівецької області, проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується паспортними даними. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , прізвище записано російською мовою « [PERSON] », а в графі батьки записані [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно абз. 2 п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України за №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Аналогічно згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Встановлення факту родинних відносин між майбутнім спадкодавцем та заявником необхідне останньому для підтвердження свого права на спадщину та належного його оформлення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. У суду не має підстав сумніватись в достовірності письмових доказів, а тому суд вважає що заявником доведений факт родинних відносин, а саме, що [PERSON] [INFO] є батьком [PERSON] [INFO] . Суд, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, а також оцінивши достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved