Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-29 00:00:00

11 січня 2016 року публічне акціонерне товариство «[PERSON] Розвитку» звернулось до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором в сумі 177679 грн. 25 коп. Позов мотивовано тим, що 25 березня 2010 року між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Розвитку» та [PERSON] укладено кредитний договір № IKAPNIG.418.001, згідно умов договору було надано кредит у розмірі 250000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % річних, строком до 24 березня 2015 року. 25 березня 2010 року в забезпечення виконання зобовязань за вищевказаним кредитним договором є порука, поручитель [PERSON], який згідно договору поруки № PX029031.419.001 відповідно поручається перед банком за виконання боржником зобовязань за кредитним договором. У порушення умов договору відповідачі зобовязання за вказаними договорами належним чином не виконали. У звязку з чим, за кредитним договором станом на 18.11.2015 року виникла заборгованість в сумі 177679грн. 25 коп., яка складається з заборгованості по штрафу 175679 грн. 25 коп., заборгованості по комісії 2000 грн. У судове засідання представник позивача не зявився, надав суду заяву, в якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримав, не заперечував проти постановлення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.224 ЦПК України. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 25 березня 2010 року укладено кредитний договір № IKAPNIG.418.001 між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Розвитку» та [PERSON]. Згідно умов договору позичальнику було надано кредит у розмірі 250000 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,5 % річних, строком до 24 березня 2015 року. Відповідно до п.7.1. кредитного договору позичальник зобовязується сплачувати щомісячну комісію за надання кредитних ресурсів у розмірі 0,4 % від суми кредиту, щомісяця в період оплати. В забезпечення зобовязання кредитного договору № IKAPNIG.418.001 від 25 березня 2010 року, між публічним акціонерним товариством «[PERSON] Розвитку» та [PERSON] було укладено договір застави від 25 березня 2010 року № ZX079500.418.002, договір поруки № PX029031.419.001 від 25 березня 2010 року. Відповідно до п.19. Договору застави у випадку порушення заставодавцем будь-якого із зобовязань, передбачених п.п.17.1, 17.2, 17.4, 17.5, 17.6 цього договору, він сплачує га користь заставодержателя штраф у розмірі 25% від вартості предмету застави (702717 грн.). Позивач в позові вказує, що заставодавцем не виконано п.17.1 договору щодо страхування предмету застави та надання заставодержателю підтвердження оплати страхового платежу. Відповідно до п.1. Договору поруки поручитель поручається перед Кредитором за виконання позичальником зобовязань за кредитним договором, укладеним між банком та позичальником. Строк розмір кредиту, цілі, відсотки, комісій, винагороду за надання фінансового інструменту, винагороду за резервування ресурсів, розмір щомісячного платежу, період сплати, порядок погашення заборгованості за цим договором,зазначені у п. 16 цього договору. Відповідно до п.2. договору поруки поручитель відповідає перед кредитором за виконання зобовязань за кредитним договором в тому ж розмірі, що і боржник, включаючи сплату кредиту, відсотків за користування кредитом, комісій, винагород, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків Зобовязання передбачені зазначеними договорами відповідачі не виконали. Станом на 18.11.2015 року розмір заборгованості за кредитним договором № IKAPNIG.418.001 від 25 березня 2010 року складає 177679 грн. 25 коп., яка складається з заборгованості по штрафу 175679 грн. 25 коп., заборгованості по комісії 2000 грн.. Відповідно до ст.1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобовязується надати грошові кошти (кредит) позичальникові в розмірах та на умовах, установлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК). Відповідно до ст.629 Цивільного кодексу України договір є обовязковим для виконання сторонами. Згідно з нормою ст.526 ЦК зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобовязання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (ст.611 ЦК). Порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК). Одним з видів порушення зобовязання є прострочення невиконання зобовязання в обумовлений сторонами строк. Якщо в зобовязанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (термін). Згідно частини 1 ст.546 ЦК України виконання зобовязання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Відповідно до ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. На підставі ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Outcome: approved