Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-14 00:00:00

11.09.2018 року позивач СФГ «Надія» звернулося до суду із вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 01.01.2009 року між С(Ф)Г «Надія» та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,630 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Гірківської сільської ради, кадастровий номер 1224881300:01:003:0137 строком на 10 років, починаючи з дати його реєстрації (до 31.12.2018 року). Вказаний договір був зареєстрований у книзі реєстрації договорів оренди в Синельниківському відділі ДРФ Центру ДЗК за № 040913100635 10.03.2009 року. Вказана земельна ділянка на момент укладення договору належала на праві приватної власності [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю № ІІІ-ДП № 003600 від 03.02.2001 року. 06.04.2010 року [PERSON] померла. Пунктом 3.4 вищевказаного договору оренди земельної ділянки передбачено, що при переході права власності на земельну ділянку або її частину, від орендодавця до іншої особи або осіб, цей договір зберігає чинність для нового власника або власників. Спадщину у вигляді вказаної земельної ділянки прийняв син померлої [PERSON], який 28.01.2011 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 28.01.2011 року № 2-124, а 04.05.2012 року отримав державний акт на право власності на земельну ділянку Серія ЯК № 329019. На виконання умов договору оренди земельної ділянки з 2010 року по 2018 рік [PERSON] отримував від С(Ф)Г «Надія» орендну плату згідно з умовами договору, що підтверджується: довідкою С(Ф)Г «Надія» №18 від 21.08.2018 року та платіжними відомостями за 2010-2018 роки. В серпні 2018 року з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно С(Ф)Г «Надія» стало відомо, що 16.09.2013 року ПП «Марівське» зареєструвало у Державного реєстратора у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Синельниківського міськрайонного управління юстиції (на даний час-відділ державної реєстрації Синельниківської райдержадміністрації) договір оренди земельної ділянки 6,63 га, розташованої на території Гірківської сільської ради, кадастровий номер 1224881300:01:003:0137, яка належить [PERSON] від 01.08.2012 року. Номер запису про інше право: 2523537, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 5944922 від 17.09.2013 року. Строк дії вказаного договору оренди земельної ділянки визначено 10 років, тобто до 16.09.2023 року. Укладаючи договір оренди спірної земельної ділянки з ПП «Марівське» відповідач [PERSON] порушив умови чинного договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року, укладеного між [PERSON] та С(Ф)Г «Надія» та вимоги діючого законодавства, а саме: -пунктом 1.6 передбачено, що орендодавець гарантує орендарю, що земельна ділянка не обтяжена ніякими правами третіх осіб: -пунктом 6 передбачено, що обовязковим для орендодавця є наступні обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки: заборони на продаж або дарування третім особам орендовану земельну ділянку протягом дії договору, перехід права власності на земельну ділянку від орендодавця до іншої особи не припиняє встановлених обмеження чи обтяження. -п 7.1.2 передбачено, що жодна із умов та жодне із положень цього договору не порушує чинного законодавства України -п. 7.1.7 передбачено, що орендодавець зобовязаний забезпечувати відповідно до закону права третіх осіб щодо орендованої земельної ділянки Жоден з вказаних пунктів договору [PERSON] не виконаний. [PERSON] при укладені договору оренди земельної ділянки з ПП «Марівське» не повідомив останнє про наявність діючого договору оренди земельної ділянки з С(Ф)Г «Надія» і відповідно, що належна йому земельна ділянка має обтяження, тому позивач вважає, що договір оренди земельної ділянки, укладений між [PERSON] та ПП «Марівське» є недійсним. Позивач зазначає про нерозуміння щодо реєстрації спірного договору оренди земельної ділянки між ПП «Марівське» та [PERSON], а саме яким чином відбулася реєстрація Договору при наявності діючого договору оренди земельної ділянки з С(Ф)Г «Надія». Укладення договору оренди земельної ділянки між ПП «Марівське» та [PERSON] не призвело до будь-яких наслідків так як С(Ф)Г «Надія» продовжує користуватися земельною ділянкою за договором оренди від 01.01.2009 року, а орендодавець [PERSON] отримує орендну плату. В звязку із викладеними вище обставинами, позивач просить суд визнати недійсним договір оренди земельної ділянки від 01.08.2012 року, загальною площею 6.630 га, що розташована на території Гірківської сільської ради Синельниківського району, Дніпропетровської області, кадастровий номер №1224881300:01:003:0137, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, укладений між [PERSON] і Приватним підприємством «Марівське», скасувавши державну реєстрацію, права оренди, номер запису про інше право: 2523537, підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 5944922 від 17.09.2013 року. Представник позивача С(Ф)Г «Надія» [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що належна йому земельна ділянка перебуває в оренді ПП «Марівське», від якого він не отримує орендної плати. Дану земельну ділянку обробляє С(Ф)Г «Надія», і саме від нього він отримує орендну плату. Дану орендну плату у першій рік, він отримав в грошовому виразі, а потім, кожного року отримував зерном. Плата, отримувана ним не відрізняється ні в грошовому, ні в натуральному виразі від розміру отримуваної плати іншими орендодавцями С(Ф)Г «Надія». Вважає, що позивач незаконно спонукає його до розірвання договору оренди земельної ділянки (паю), укладеного між ним та ПП «Марівське» у 2013 році. Представник відповідача [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні заперечувала поти позову С(Ф)Г «Надія». Представник відповідача ПП «Марівське» [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог С(Ф)Г «Надія», вважали, що договір від 01.01.2009 року, укладений між [PERSON] та С(Ф)Г «Надія» належним чином не зареєстрований. Окрім того, відповідач [PERSON] та представник відповідача ПП «Марівське» [PERSON] у письмовій заяві, поданій ними до початку судового засідання, просили суд застосувати до вимог позивача позовну давність, посилаючись на те, що С(Ф)Г «Надія» дізналося про своє порушене право, ще у 2013 році, коли відбулася реєстрація ПП «Марівське» договору оренди земельної ділянки, успадкованої [PERSON] У судовому засіданні спеціаліст [PERSON] пояснила суду, що договір від 01.01.2009\~року є укладеним між СФГ «Надія» та [PERSON] згідно вимог діючого законодавства, строком на 10 років. На даний час дійсно існує два зареєстрованих договори оренди земельної ділянки, належної відповідачу [PERSON], що не може мати місце, адже на момент реєстрації другого договору не припинив дію перший договір оренди землі. Чому відбулось порушення під час реєстрації у 2013 році пояснити не змогла. В матеріалах справи знаходиться відзив на позов відповідачів - директора ПП «Марівське» [PERSON] та [PERSON], в якому зазначено, що договір оренди землі набирає чинності з дня державної реєстрації цього права (ст. 18 ЗУ «Про оренду землі»). Право оренди земельної ділянки виникає також з дня державної реєстрації цього права (ст. 20 ЗУ «Про оренду землі»). Зазначають, що позивачем відносно [PERSON] не дотримані вимоги стосовно реєстрації правочину, у тих випадках, коли така реєстрація визнана законом обовязковою, тому вважають, що такий правочин є неукладеним, а отже, не має юридичної сили. Представник третьої особи - відділу державної реєстрації Синельниківської райдержадміністрації [PERSON] в судовому засіданні підтвердила реєстрацію договору між [PERSON] та ПП «Марівське» від 01.01.2013 року. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, що з 1999 року працює в С(Ф)Г «Надія», на даний час займає посаду тракториста-машиніста. Весною 2013 року обробляв земельну ділянку, але належний [PERSON] пай не обробляв і він засіяний не був. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, що з 2012 року працює в С(Ф)Г «Надія», і йому відомо місце розташування земельної ділянки (паю), належної [PERSON] Про наявність даного спору не знав. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що через рік після смерті матері відповідача [PERSON], він хотів змінити орендатора на ПП «Марівське». Як їй відомо, заяву про розірвання договору оренди земельної ділянки [PERSON] не писав. Починаючи з 2010 року по 2018 рік С(Ф)Г «Надія» користується земельною ділянкою кушнір С.П. та сплачує йому орендну плату та податки. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив суду, що є працівником ПП «Марівське». В 2013 році, отримавши наряд, обробив земельну ділянку, належну [PERSON], яка перебувала в оренді ПП «Марівське», а потім дізнався, що вона вдруге засіяна конкурентами, тобто С(Ф)Г «Надія». З 2008 року по 2010 рік він працював в ПП «Марівське». Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила суду, що вона є двоюрідною сестрою представника відповідачів у даній справі [PERSON] У 2013 році нею, як працівником С(Ф)Г «Надія», здійснено замір земельної частки (паю), належної [PERSON], яка цього ж року була оброблена ПП «Марівське» та потім засіяна С(Ф)Г «Надія». В осінній період 2018 року вказана земельна ділянка оброблена орендарем ПП «Марівське». Суд,\~заслухавши сторони,\~їх представників,\~свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], [PERSON], дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступне. [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 6,630 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, відповідно до Державного акта на право приватної власності на землю [PERSON] ІІI-ДП № 003600 від 21 лютого 2001 року (кадастровий номер 122 4881300-01-003-0137) (а.с.18). 01 січня 2009 року між [PERSON] та С(Ф)Г «Надія» в письмовій формі укладено договір оренди земельної ділянки, згідно якого орендодавець-власник [PERSON] передала орендарю С(Ф)Г «Надія» в строкове платне володіння і користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років (а.с.14-15). Пунктом 3.4 договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року визначено, що при переході права власності на земельну ділянку або її частину, від орендодавця до іншої особи або осіб, цей договір зберігає свою чинність до нового власника або власників (а.с. 14). Даний договір пройшов відповідну державну реєстрацію та є зареєстрованим у Синельниківському відділі ДРФ Центру ДЗК\~10 березня 2009 року за № 040913100635, про що зроблено відповідний запис в договорі (а.с.15). Передачу земельної частки (паю), якою користується позивач С(Ф)Г «Надія» здійснено на підставі акту передачі та прийому від 01 січня 2009 року, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.16). 06 квітня 2010 року [PERSON] померла. Відповідач [PERSON] після смерті [PERSON] успадкував, згідно свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 28.01.2011 року №2-124, належну їй земельну ділянку площею 6.6300 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку від 04 травня 2012 року (а.с. 19). Довідкою С(Ф)Г «Надія» від 21 серпня 2018 року №18 підтверджено здійснення виплати [PERSON] орендної плати за земельний пай в розмірі 6.63 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0137) в період з 2010 року по 2018 рік (а.с.20), в підтвердження чого суду також надано копії платіжних відомостей та видаткових касових ордерів (а.с.21-26). Ч. 4 ст. 124 ЗК України передбачено, що передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обовязків. Сторони є вільними в укладені договору, виборі контрагента та визначення умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України). За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України майнові відносини, що виникають з договору найму (оренди) земельної ділянки, є цивільно - правовими, ґрунтуються на засадах рівності, вільного волевиявлення та майнової самостійності сторін договору та, крім загальних норм цивільного законодавства, щодо договору, договору найму земельної ділянки регулюються актами земельного законодавства - ЗК України, ЗУ «Про оренду землі». Згідно з ст. 13 ЗУ «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір за яким орендодавець зобовязаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобовязаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Пунктом 6.1 договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року, укладеного між [PERSON] та С(Ф)Г «Надія», обовязковим для орендодавця є наступні обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки: заборони на продаж або дарування третім особам орендовану земельну ділянку протягом дії договору, перехід права власності на земельну ділянку від орендодавця до іншої особи не припиняє встановлених обмеження чи обтяження. Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 651 ЦК України, визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 32 Закону України «Про оренду землі» перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи, а також реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі. Відповідно до п. 3.1. договору оренди земельної ділянки від 01.01.2009 року, договір не може бути розірваний в односторонньому порядку до закінчення строку оренди, при умові виконання сторонами умов цього договору (а.с14). Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обовязковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. В свою чергу, відповідач [PERSON], 01 серпня 2012 року уклав з Приватним підприємством «Марівське» договір оренди успадкованої ним земельної ділянки, згідно п.1 якого визначено, що орендодавець [PERSON] надає, а орендар ПП «Марівське» приймає в строкове, платне володіння і користування строком на десять років, починаючи з дати реєстрації договору, земельну ділянку з метою сільськогосподарського використання, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на території Гірківської сільської ради Синельниківського району Дніпропетровської області, площею 6,63 га., в тому числі ріллі 6,63 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0137). Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою та шостою ст. 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваних правочин). Відповідно до положень ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно… від 16.08.2018 року, сформованої С(Ф)Г «Надія» цієї дати, встановлено здійснення державної реєстрації, на підставі рішення Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 5944922 від 17.09.2013 року, договору оренди земельної ділянки від 01.08.2012 року, строком дії до 16.09.2023 року з правом пролонгації, площею 6,63 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0137), укладеного між орендодавцем [PERSON] та Приватним підприємством «Марівське» (а.с.27). Тобто, з викладеного вбачається, що 16.08.2018 року позивач С(Ф)Г «Надія» дізнався про порушене право, як орендаря на земельну ділянку, яку у право власності набув відповідач [PERSON] в порядку спадкування. Дані фактичні обставини відповідачем [PERSON] та представником відповідача ПП «Марівське» [PERSON] належними доказами не спростовується, тому, суд не вбачає обґрунтованих підстав для задоволення заяви про застосування трирічного строку позовної давності до позовних вимог С(Ф)Г «Надія», згідно ст. 257 ЦК України. ПП «Марівське» в осінній період 2018 року провело комплекс робіт по підготовці земельної ділянки 6,63 га, кадастровий номер 1224881300:01:003:0137, яка використовується згідно договору оренди, проведено посів озимої пшениці, внаслідок чого ПП «Марівське» понесено витрати на підготовку та проведення робіт по посіву у сумі 28454 грн. 00 коп., що встановлено із наданої суду довідки ПП «Марівське» від 14.10.2018 року (а.с.87). 17.10.2018 року ПП «Марівське» складено акт №1, яким засвідчено проведення передпосівної підготовки і посів озимої пшениці на ділянці 6.63 га (кадастровий номер 1224881300:01:003:0137), яка знаходиться в оренді вказаного приватного підприємства (а.с.88). Таким чином, оцінюючи вищевикладене, а також враховуючи п. 3.4 договору оренди земельної ділянки від 01 січня 2009 року, який набрав чинності з дня його державної реєстрації, а саме 10 березня 2009 року, положення статті 32 Закону України «Про оренду землі», суд дійшов до висновку про обґрунтованість заявлених вимог позивачем-орендарем С(Ф)Г «Надія» щодо порушення відповідачем-орендодавцем [PERSON], до якого перейшло право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, умов вищевказаного договору, тому оскаржуваний договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ПП «Марівське» 01.08.2012 року підлягає визнанню недійсним, зі скасуванням його державної реєстрації. На підставі викладеного, ст. 32 Закону України «Про оренду землі», ст. ст. 628, 629, 651 ЦК України, ст.ст.11,\~12,\~13,\~263,\~264,\~265 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved