overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

11.02.2014 року позивач [PERSON] звернувся до Київського районного суду м.Полтава з позовом до [PERSON] про виселення без надання іншого приміщення, усунення перешкод в користуванні власністю свої позовні вимоги обґрунтовуючи наступним. Позивачу на праві приватної власності належить 9/25 частин будинку [ADDRESS]. 18.07.2007 року між ним та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб і вона стала проживати за адресою [ADDRESS]. 16.08.2008 року шлюб було розірвано, а відповідач [PERSON] так і проживає за вищевказаною адресою. Зважаючи на викладене, позивач вважає, що [PERSON] перешкоджає йому у користуванні та розпорядженні належною йому частиною будинку і оскільки вона проживає і зареєстрована у належній йому на праві власності частині будинку, то це перешкоджає йому, як власнику, володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном на власний розсуд. А тому, з метою захисту своїх порушених прав, свобод та інтересів він змушений звернутися до суду та просить усунути перешкоди у здійсненні ним права користування і розпорядження належною йому на праві приватної власності 9/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] шляхом примусового виселення [PERSON] з даного будинку без надання іншого житла зі зняттям її з реєстрації у вищевказаному будинку. В судове засідання позивач не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити та усунути перешкоди у здійсненні позивачем права користування і розпорядження належною йому на праві приватної власності 9/25 частин житлового будинку з частиною надвірних будівель, що знаходиться за адресою [ADDRESS] шляхом примусового виселення [PERSON] з даного будинку без надання іншого житла зі зняттям її з реєстрації у вищевказаному будинку, а також стягнути судові витрати. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась. Судова повістка їй була направлена за місцем її реєстрації, але повернулась без вручення по закінченню терміну зберігання. Відповідно до ст.74 ЦПК України судова повістка направляється фізичним особам, які не мають статусу підприємців за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. У разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за такою адресою, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Отже, відповідач належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи. Суд

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

11.02.2014 року позивач [PERSON] звернувшись до суду, просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини з усіх видів його доходу,але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, до їх повноліття. Позивач у своїй позовній заяві вказує, що з [PERSON] перебуває в зареєстрованому шлюбі з 04.04.2003 року. Від шлюбу вони мають двох дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO]. На даний час діти мешкають разом з нею. Відповідач матеріальну допомогу на утримання дітей не надає, в зв'язку з цим вона змушена звернутися до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на позові наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, день та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду справи зі згоди позивача, позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком дітей позивача - сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження - а.с.5,6. Згідно довідки №121 від 12.02.2014 року позивач [PERSON] проживає разом зі своїми дітьми за однією адресою.-а.с.9. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Тому суд вважає, що позов необхідно задовольнити і у відповідності зі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного кодексу України стягнути з відповідача [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] та доньки [PERSON], [INFO], аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його доходу, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При задоволенні позову, та звільненні позивача від сплати судового збору, згідно ст. ст. 79,88 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір в сумі 243 грн. 60 коп. на користь держави. На підставі ст.ст. 180, 181 ч.3, 182 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-02 00:00:00

11.02.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказав, що 06.05.1989 року між ним та відповідачкою було укладено шлюб, який зареєстровано Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсон, актовий запис №41. Сімейні відносини між ними припинено з 1995 року та не можуть бути поновлені, оскільки вони мають різні погляди на життя. За час проживання у шлюбі дітей не мають, спору майнового характеру також не має, спільне господарство не ведуть. Тому позивач просить, винести рішення, яким розірвати шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований 06.05.1989 року Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсон. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, та просив суд його задовільнити. Відповідачка в судове засідання не з'явилась з невідомих суду причин, про день, час та місце слухання справи повідомлений у передбаченому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя .Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 06.05.1989 року, шлюб зареєстровано Антонівською селищною радою Дніпровського району м. Херсон, актовий запис - № 41. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Шлюбні відносини фактично припинено з 1995 року, причиною припинення шлюбно-сімейних відносин являється те, що між сторонами втрачено почуття любові одне до одного, мають різні погляди на життя. Спільне господарство сторони не ведуть, спору майнового характеру між ними не має. Оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, шлюб підлягає розірванню. Згідно ч.2 ст.114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

11.02.2014 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору в розмірі 39181 грн 35 коп, мотивуючи вимоги тим, що 11.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (позивач є новим кредитором згідно договору факторингу №6 від 23.03.2011 року) та відповідачем був укладений договір кредиту №2403/0108/50-13270, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 17250 грн строком до 11.01.2011 року, із щомісячним погашенням заборгованості та сплатою 36% річних за користування кредитом. Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві від 11.03.2014 року просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 11.01.2008 року між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» (позивач є новим кредитором згідно договору факторингу №6 від 23.03.2011 року) та відповідачем був укладений договір кредиту №2403/0108/50-13270, згідно якого позичальник отримав у позивача кредит в розмірі 17250 грн строком до 11.01.2011 року, із щомісячним погашенням заборгованості та сплатою 36% річних за користування кредитом (а.с.6-13). Відповідач свої зобов'язання за вказаним договором належним чином не виконує, внаслідок чого станом на 28.01.2014 року виникла заборгованість на загальну суму 39181 грн 35 коп (а.с.5). Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 39181 грн 35 коп, так як зобов'язання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-10 00:00:00

11.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання особи такою, що втратила право на житлове приміщення і свої доводи обґрунтовує тим, що у квартирі [ADDRESS] вона зареєструвала чоловіка [PERSON] Відповідач [PERSON] з жовтня 1998р. не мекає у вищевказаній квартирі, у зв'язку припинення шлюбних відносин. Добровільно відповідач не бажає знятися з реєстрації, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач наполягає на позовних вимогах. Представник позивача підтримує позивача. Відповідач до судового засідання не з'явився, але надав заяву слухати справу без його участі, позов визнає. Представник третьої особи не заперечує проти позову. Суд, вислухавши учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч. 1 ст. 71 Житлового кодексу України вказано, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Так, у судовому засіданні встановлено, що згідно довідки, виданої ПП «Будинкоуправління смт. Донське» за адресою: [ADDRESS] [PERSON] не проживає з 1998року. 16.05.1996року шлюб між позивачем та [PERSON] було розірвано./а.с.8/ Згідно довідки від 27.03.2014року [PERSON] мешкає за адресою: [ADDRESS] Аналізуючи викладене суд вважає, що відповідач втратив право на житлове приміщення, оскільки не мешкає у зазначеній квартирі з 1998р. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

11.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2004 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя не склалося, з травня 2013 року не живуть однією сім'єю, припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу є недоцільним.. Позивач в судове засідання не з'явилась, надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався в установленому законом порядку. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07.12.2004 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. Враховуючи те, що сторони припинили шлюбні відносини та ведуть окреме господарство, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, суд доходить висновку, що подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-19 00:00:00

11.02.2014 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В судове засідання позивачка [PERSON] не з*вилася, наполягає на позовних вимогах, просить позов задовольнити та справу розглянути без її участі, про що суду надала заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з*явився, позов визнав повністю, просить розглянути справу без його участі, про що суду надав заяву. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 27.07.1991 року Палацом реєстрації шлюбів м. Макіївки Донецької області, актовий запис № 1782. Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Згідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів, відповідно до ст. 182 СК України, суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших осіб. При цьому розмір аліментів на одну дитину, відповідно до Закону України № 2901-IV від 22 вересня 2005 року, який набрав чинності 15 жовтня 2005 року, не може бути меншим за 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому, враховуючи матеріальне становище відповідача та його неповнолітньої дитини, а також те, що відповідач не хворіє на хронічні захворювання, працездатний, працює, має постійний заробіток, інших непрацездатних осіб на утриманні не має, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю - відповідач має можливість виплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-20 00:00:00

11.02.2014 року позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, посилаючись на слідуючи обставини. 27.06.2009 року сторони уклали шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області за актовим записом № 291. Від шлюбу вони мають малолітню дитину - сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя між сторонами не склалося. Після народження дитини сімейне життя поступово почало погіршуватися, постійно виникали сварки і непорозуміння. Остаточно шлюбні відносини між сторонами були припинені в вересні 2012 року. Сторони мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Дитина проживає з позивачем та після розірвання шлюбу також залишиться мешкати з матір'ю. Спору про розподіл сумісно набутого майна між сторонами на даний час не існує. Тому позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 27.06.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Алчевського МУЮ Луганської області за актовим записом № 291. У попередньому судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у попередньому судовому засідання позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, вислухавши пояснення сторін у попередньому судовому засіданні, перевіривши матеріали справи, вважає, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, а тому є законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову у попередньому судовому засіданні, а тому

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-26 00:00:00

11.02.2014 року позивач звернулася в суд з даним позовом, позовні вимоги обґрунтовує тим, що з 20.09.2001 р. перебуває у шлюбі з відповідачем, за час якого у них народился сини [PERSON] - у [INFO], та у [INFO]- [PERSON]. Подружнє життя з відповідачем у неї не склалося, вони не проживають разом, подружніх стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Відповідач не приймає участі у вихованні дітей, між ним та старшим сином повне відчуження. Вважає, що примирення та збереження шлюбу не можливе, тому просить шлюб розірвати. Позивач в судове засідання не з'явилася, подала заяву про слухання справи у її відсутності та зазначила, що позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав заяву про слухання справи у його відсутність, позов визнає та згідний на розірвання шлюбу. Так як в судове засідання не з'явилися всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, згідно ст.197 ЦПК України, не здійснювалось. Враховуючи ставлення сторін до заявленого позову, проаналізувавши обставини та матеріали справи суд вважає, що подана відповідачем заява про визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Тому суд приймає подане відповідачем визнання позову та вважає, що позов підлягає до задоволення. Таке рішення обґрунтовується встановленими судом обставинами, а саме: сторони 20.09.2001 р. зареєстрували шлюб, за час якого у них народилися діти: [PERSON],[INFO] та [PERSON], [INFO]. Сторони спільно не проживають і не підтримують подружні відносини, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, спільне господарство не ведеться. Дані обставини унеможливлюють перебування позивача та відповідача у шлюбі, а подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Статтею 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтями 79, 88 ЦПК України передбачено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

11.02.2014 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що 22.10.1994 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем. За час спільного проживання сімейні відносини не склались, постійно виникали сварки та непорозуміння, внаслідок чого шлюбні відносини між ними фактично припинені, подружжя проживає окремо. Посилаючись на те, що примирення між нею та відповідачем неможливе ні за яких умов, просила суд розірвати їх шлюб. Позивачка в судове засідання не з'явилась, повідомивши суд телефонограмою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідний доказ. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 22.10.1994 року, який був зареєстрований виконавчим комітетом Гвоздавської сільської ради Любашівського району Одеської області (актовий запис № 22). Як вбачається з матеріалів справи, в сім'ї склались ненормальні стосунки. Через різні характери та погляди на життя почали виникати сварки та непорозуміння. Неодноразові спроби примиритись результатів не дали. Сторони спільно не проживають. В телефонограмі, надісланої до суду, позивачка просила суд розірвати їх шлюб. Під час проведення попереднього судового засідання відповідач не заперечував проти розірвання шлюбу. За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В силу статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

11.02.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом де вказує, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який був зареєстрований 07.12.2002 року відділом РАЦС Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 437. Від цього шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини між ними припинені у січні 2013 року. Причиною припинення шлюбних відносин послужило зловживання відповідачем спиртними напоями, який у нетверезому стані вчиняв сварки та скандали. Спору стосовно сумісно нажитого майна в них немає. Просила шлюб розірвати та не надавати строк для примирення. У судовому засіданні позивачка заявлені позовні вимоги підтримала, наполягала на розірванні шлюбу з відповідачем, після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «[PERSON]». Відповідач у судовому засіданні у повному обсязі визнав заявлені позовні вимоги та не заперечував проти розірвання шлюбу з позивачкою. Заслухавши пояснення сторін, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі положень ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. У відповідності з вимогами ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Як встановлено у судовому засіданні сторони перебувають у шлюбі, який був зареєстрований 07.12.2002 року відділом РАЦС Пролетарського районного управління юстиції у м. Донецьку за актовим записом № 437 (а.с. 4). У судовому засіданні встановлено, що сторони припинили шлюбні відносини в січні 2013 року, з цього ж часу спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про можливість задоволення позову і розірвання шлюбу між сторонами. На підставі вищевикладеного, ст. 112, 113 СК України,

Outcome: approved