overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-11 00:00:00

10 лютого 2015 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 07 травня 2005 року перебуває у шлюбі, зареєстрованому відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського МУЮ. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з січня 2015 року через відсутність взаєморозуміння, різність характерів та поглядів на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати. Майнового спору вони не мають. Просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 07 травня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис № 218, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище - [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

10 лютого 2015 року позивач звернувся в суд з позовом до Піщанської сільської ради Шацького району Волинської області про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS]. Позовну заяву обґрунтовано тим, що [INFO] померла [PERSON], якій належало зазначене нерухоме майно. Належність спадкодавцю даного майна підтверджується копією свідоцтва про право власності від 05.02.2014 року та витягом з погосподарської книги №4 на 2011-2015 роки. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на належне їй майно. За життя спадкодавець склала заповіт, який посвідчений секретарем Піщанської сільської ради Шацького району Волинської області 21.01.2002 року та зареєстрований в реєстрі за № 17. Даним заповітом спадкодавець заповіла вищезгадану земельну ділянку та житловий будинок позивачу - [PERSON]. Він, як спадкоємець за заповітом, відповідно до ст. 1269-1270 ЦК України, прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса у визначений законодавством строк, що підтверджується спадковою справою спадкодавця. Інших спадкоємців за заповітом, а також спадкоємців, які б мали право на обов'язкову частку немає. Однак, у зв'язку з тим, що у спадкодавця відсутні правовстановлювальні документи про право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами, та тим, що правовстановлювальні документи на земельну ділянку видані уповноваженій особі за довіреністю після смерті спадкодавця, позивачу відмовлено в нотаріальному оформленні його спадкових прав. Тому [PERSON] просить суд визнати за ним право власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, а також житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] в порядку спадкування за заповітом. Позивач подав до суду письмову заяву, в якій просить суд справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Відповідач Піщанська сільська рада Шацького району Волинської області свого представника в попереднє судове засідання не направила. Суду подано письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника відповідача. У заяві вказано, що Піщанська сільська рада Шацького району Волинської області позовні вимоги визнає повністю, проти їх задоволення не заперечує. Проаналізувавши обставини справи, представлені докази, суд дійшов висновку, що визнання позову не суперечить вимогам закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому позов підлягає задоволенню і рішення про задоволення позову може бути ухвалене в попередньому судовому засіданні. На підставі статей 328, 392, 1233, 1269, 1296 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-18 00:00:00

10 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив винести рішення, яким визначити додатковий строк терміном 90 (дев'яносто) календарних днів для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його тітки [PERSON], яка померла [INFO], оскільки після смерті останньої він у шестимісячний строк, який відведений законом для подачі заяви про прийняття спадщини, не звернувся до нотаріальної контори по причині того, що неправильно зрозумів роз'яснення працівників сільської ради щодо прийняття спадщини протягом шести місяців, а також через те, що нещодавно отримав заповіт та інші документи, які необхідні для прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з'явився, надав до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, також просив справу розглянути без його участі. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій також вказав, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. У відповідності до ст. 197 ч. 2 ЦПК України, за відсутності всіх осіб, які беруть участь у справі, суд проводить розгляд цивільної справи без фіксування технічними засобами, за наявними у справі матеріалами. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні попереднього судового засідання. Відповідно до ст. 130 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в порядку, встановленому ст. 174 цього ж Кодексу. Згідно ст. 174 ч. 4 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER], виданого Степанівською сільською радою Ємільчинського району Житомирської області 04.09.2004 року, [PERSON] померла [INFO]. Згідно заповіту від 19.07.2004 року [PERSON] все своє майно заповіла [PERSON]. У відповідності до ст.ст. 1269, 1270 ЦК України позивач повинен був до 03.03.2005 року подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак не зробив цього. Відповідно до ст. 1272 ч. 3 ЦК України за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, суд може призначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважних причин, а тому є підстави для задоволення позову. На підставі викладеного і

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-17 00:00:00

10 лютого 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 02 жовтня 2012 року у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, з листопада 2013 року сторони проживають окремо. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просив шлюб між ним та відповідачкою розірвати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилась, була повідомлена про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у її відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. 02 жовтня 2012 року сторони зареєстрували шлюб у відділі ДРАЦС реєстраційної служби Борівського районного управління юстиції Харківської області, актовий запис № 46 (а.с.6). Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З листопада 2013 року шлюбно-сімейні відносини сторони припинили через непорозуміння і виникаючими в зв'язку з цим сварками, неможливістю знайти спільний погляд на життя. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них або інтересам їхніх дітей. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-20 00:00:00

10 лютого 2015 року позивач звернулась до Малиновського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу на підставі того, що сімейні відносини між сторонами не склалися, сім'я носить формальний характер. Як причину розпаду сім'ї позивач вказує на той факт, що сторони є різними за характером людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися складні відносини, численні спроби взаєморозуміння виявилися марними. Подружні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільне господарство. Шлюб перший. Від шлюбу дітей немає. Позивач у судове засідання не з'явилась, надавши до суду заяву від 21 березня 2016 року, в якій вимоги позову підтримала у повному обсязі, просила розгляд справи провести у її відсутності. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлявся належним чином. Заяв та клопотань про порядок розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо доказів для встановлення фактичних відносин сторін, суд, зі згоди позивача, відповідно до ст. 224 ЦПК України, вважає можливим постановити рішення при заочному розгляді справи. У зв'язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Враховуючи згоду позивача та відсутність відповідача, суд постановляє заочне рішення. У судовому засіданні встановлено, що між [PERSON] [INFO] та [PERSON], [INFO], зареєстрований 10.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Малиновському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, актовий запис №1548. Сімейні відносини фактично припинені, подружні відносини не підтримують, спільне господарство між сторонами не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили взаєморозуміння, почуття любові й поваги один до одного, а також єдність цілей та мети створення та існування спільної сім'ї. Сторони є різними за характерами людьми, у них різні погляди на подружнє життя, у зв'язку з чим в родині склалися відчужені відносини. Несумісність характерів сторін призвела до припинення шлюбних відносин. Шлюб перший. Від шлюбу дітей не має. Майновий спір та спір про місце проживання дітей відсутній. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й дружини та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини. Згідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й дружини та збереження шлюбу суперечать інтересам одного з них. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Витрати по оплаті держмита при оформленні реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦСу суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-31 00:00:00

10 лютого 2015 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що вони зареєстрували шлюб 17 грудня 1990 року у виконкомі Кіровської сільради м.Дзержинська, Донецької області, від спільного проживання неповнолітніх дітей не мають. З січня 2010 року шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені у зв'язку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Позивач вважає, що сім'ю зберегти неможливо, в позовній заяві просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Позивачка [PERSON] в судовому засіданні підтримала свої позовні вимоги, просила шлюб між нею та відповідачем розірвати. Відповідач [PERSON] до суду не з'явився, був повідомлений про день та час розгляду справи належним чином, тому суд має можливість розглянути справу у його відсутності та на підставі наявних документів - доказів винести заочне рішення по справі. Суд, заслухавши позивачку, дослідивши письмові докази по справі, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони зареєстрували шлюб 17 грудня 1990 року у виконкомі Кіровської сільради м.Дзержинська, Донецької області, актовий запис № 116, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від спільного проживання сторони неповнолітніх дітей не мають. Спір між сторонами про поділ спільного майна відсутній. З січня 2010 року сторони мешкають окремо, шлюбно-сімейні відносини припинили у зв'язку зі сварками, відсутністю взаєморозуміння. Сторони до примирення не прийшли, поновлювати сімейні відносини не мають наміру. Вказані обставини мають істотне значення, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Суд вважає, що позов підлягає задоволенню, оскільки подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечило б їх інтересам. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

10 лютого 2015 року позивачка звернулася до Слов'янського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, обґрунтовуючи вимоги тим, що з відповідачем вони уклали шлюб 13.09.2008 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 624. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає, питання щодо фінансового утримання дитини та позивачки відсутні. На даний час вони з відповідачем шлюбні стосунки не підтримують, тому просить суд розірвати шлюб, оскільки він існує тільки формально. Позивачка в судове засідання не з'явилася, однак до суду надала заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, справу розглянути у її відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, однак в судове засідання надав заяву, в якій вимоги позивачки визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про шлюб, [NUMBER], 13.09.2008 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління юстиції у місті Донецьку, актовий запис № 624. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином, суд вважає, що підстави, на які посилаються позивач, наполягаючи на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, збереження сім'ї не можливо, оскільки на протязі довгого часу шлюб існує лише формально, тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право залишити його після розірвання шлюбу. Враховуючи той факт, що позивачка просить залишити їй прізвище «[PERSON]», суд приходить до висновку, що слід його залишити. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судовий збір, який позивач сплатив при подачі даної позовної заяви у сумі 243,60 грн., про що в матеріалах справи знаходиться квитанція про сплату судового збору.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-23 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що 09 лютого 2002 року він зареєстрував шлюб з [PERSON] (далі - відповідач) у Комиш-Зорянській селищній раді Куйбишевського району Запорізької області (далі - Комиш-Зорянська селищна рада), актовий запис № 1. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Спільне життя сторін не склалося через те, що не зійшлися характерами. Шлюбні відносини між сторонами не підтримуються. Позивач просить ухвалити рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем. Позивач до суду подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позову наполягає. Відповідач до суду подала заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечувала, просить залишити їй прізвище, яке вона набула при державній реєстрації шлюбу, а саме «[PERSON]». Неявка сторін не перешкоджає розгляду справи, що узгоджується з положеннями ч.2 статті 158 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши надані докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних обставин. Матеріалами справи встановлено, що 09 лютого 2002 року між сторонами був укладений шлюб, який був зареєстрований у Комиш-Зорянській селищній раді, актовий запис № 1, що підтверджено свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим 09.02.2002 року Комиш-Зорянською селищною радою (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER], виданим 02 липня 2002 року Комиш-Зорянською селищною радою (а.с. 6). Шлюбні відносини сторін припинені, спільного господарства не ведуть. Питання щодо розподілу майна, що є їх спільною власністю, між сторонами не виникає. Згідно з ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дитини, що мають істотне значення. З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що родина сторін розпалася, оскільки через відсутність порозуміння сторони втратили один до одного почуття любові та поваги. При таких обставинах суд вважає, що сім'я сторін розпалася остаточно і відновлена бути не може. Питання щодо розподілу судових витрат у сторін не виникає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-28 00:00:00

10 лютого 2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON], в якому ставить питання про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що 11.06.2005 року зареєстрував з відповідачем шлюб, актовий запис №130. Від спільного життя дітей не мають. Спільне життя не склалося з причин різних поглядів на життя, не розуміння один одного. У звязку з цим між ними втрачено почуття любові та поваги один до одного. Фактично шлюбні відносини припинені з 5 жовтня 2014 року, поновлювати їх позивач не має наміру. Позивач переконаний, що подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе, майнового спору не мають. Позивач надав заяву, де просив справу розглянути за його відсутності, підтримав позовні вимоги в повному обсязі та наполягав на їх задоволенні. Відповідач надала заяву, де просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Після розірвання шлюбу просила залишити прізвище «Денисенко». Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 11.06.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Пролетарського районного управління юстиції м.Донецька, актовий запис №130, що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії 1-НО №002634 (а.с.15). Фактично шлюбні відносини припинені з жовтня 2014 року, наміру поновлювати шлюбні відносини позивач не має. Суд вважає, що вищевикладене дає підстави для висновку про неможливість подальшого спільного проживання сторін по справі, як подружжя, та вказує на те, що збереження їхньої сімї стало неможливим. Судом встановлено, що відповідач бажає залишити прізвище, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. Згідно з ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За ч.8 ст.235 ЦПК України у рішенні про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу слід задовольнити.

Outcome: approved