Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-11 00:00:00

10 лютого 2014 року [PERSON]. звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів в розмірі 500 гривень, щомісяця, починаючи від 19.03.2013 року, вказавши, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Хмельницького міськрайонного суду від 05.03.2013 року. Від вказаного шлюбу вони мають сина [PERSON] [INFO]. За період від дати розлучення до цього часу відповідач надав їй на утримання сина кошти в розмірі 1000 гривень. На її неодноразові звернення про надання коштів, відповідач вказував про відсутність грошей у нього, оскільки він не працює. Від дати розлучення і по теперішній час вона утримує сина сама, грошові витрати на сина щомісячно становлять близько 500 гривень, не враховуючи витрати на одяг та їжу, На даний час вона знаходиться в важкому матеріальному становищі, інших додаткових заробітків та доходів не має. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав. Відповідач у судовому засіданні позов не визнав, вказавши, що він періодично надавав гроші сину, позивачка раніше не зверталася до нього з приводу сплати аліментів на утримання дитини. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав: судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано відповідно до рішення Хмельницького міськроайонного суду від 05.03.2013 року. Від спільного проживання вони мають сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з позивачкою. Відповідно до ст.. ст.180, 184 СК України батьки зобов'язанні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Якщо платник аліментів має нерегульований, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначати розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Статтею 182 СК України передбачено обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів, а саме: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; інші обставини що мають істотне значення. Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Крім того, згідно з статтею 191 СК України - аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більше як три роки. Відповідно до ст.. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених статтею 61 цього Кодексу. Зі сторони позивачки не надано до суду доказу тому, що вона зверталася до відповідача щодо одержання аліментів, але він ухилявся від їх сплати, оскільки до суду надано квитанції про сплату відповідачем на користь позивача аліментів в добровільному порядку. Оскільки відповідач має нерегулярний мінливий заробіток суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь позивачки аліментів на утримання їх сина в розмірі 500 гривень щомісяця, з часу подачі позову до суду. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved