overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-16 00:00:00

12.10.2016 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 27.01.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління м. Одеси, актовий запис № 56. При цьому позивач посилається на те, що від шлюбу у сторін народилося троє дітей, однак шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, а тому примирення подружжя неможливе, у зв'язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. До судового засідання позивач [PERSON] не з'явилася, повідомлялася належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з'явився, повідомлявся належним чином, до суду надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує та просить шлюб розірвати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, 27.01.2007 року [PERSON] та [PERSON]В./до шлюбу [PERSON]/, уклали шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Київського районного управління м. Одеси, актовий запис № 56, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії 1-ЖД № 044784 /а.с. 5/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилося троє дітей: син [PERSON], [INFO], син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], що слідує із відповідних свідоцтв про народження, батьками в яких вказані сторони по справі /а.с. 10-11, 13/. Згідно довідки /з місця проживання про склад сімї та реєстрацію/ № 2934 від 24.09.2015 року у квартирі [ADDRESS] проживають: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] /а.с. 12/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються, спільного господарства сторони на теперішній час не ведуть, спорів стосовно визначення місця проживання дітей, їх утримання та поділу спільного майна не заявляють. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім'ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім'ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. За таких обставин, з урахуванням того факту, що відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-23 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 02.09.2006 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, між ними виникають непорозуміння з багатьох питань подружнього життя, сварки і стосунки лише погіршуються. Спору між сторонами про визначення місця проживання дітей та про поділ спільного майна на даний час немає. Позивач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Ухвалою суду від 21.03.2017 року сторонам було надано строк - 4 місяці для примирення. Враховуючи незявлення сторін у судове засідання після закінчення визначеного судом строку та подання ними до суду заяв зі згодою на розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, тому визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, на даний час наявні усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-13 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову послалася на фактичне припинення шлюбних відносин та неможливість спільного проживання з відповідачем однією сім'єю. Сторони в судове засідання не з'явилися, при цьому надіслали заяви про розгляд справи за їхньої відсутності. Згідно положень частини другої статті 197 ЦПК України справу розглянуто без фіксації судового засідання технічним засобом. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебувають у шлюбі з 15.02.2008 року, при цьому мають спільну малолітню дочку [PERSON], [INFO]. Внаслідок психологічної несумісності між сторонами виникли неприязні стосунки, що призвело до фактичного розпаду сім'ї. Сторони проживають окремо. Вони припинили сімейні відносини і не ведуть спільне господарство, подальше збереження шлюбу не відповідає їхнім інтересам. Відповідно до частини першої статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Оскільки сторони не бажають подальшого збереження шлюбу та спільного проживання однією сім'єю, заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюбу - розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-28 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем, мотивуючи це тим, що сімейне життя не склалось, втрачені почуття поваги та взаєморозуміння, спільне господарство та бюджет подружжя не веде. Позивач в судове засідання не прибув, в поданій заяві від 29.11.2016 року просить суд розглянути справу у її відсутність. Відповідач в судове засідання не прибув без поважних причин. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Дослідивши докази по справі - суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Як встановлено у судовому засіданні, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 23.07.2005 року та є батьками неповнолітньої дочки - [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст.24 ч.1 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушення до шлюбу не допускається. Оскільки спільне господарство та бюджет подружжя з осені 2010 року не веде та мешкає окремо, позивач поновлювати сімейні відносини не бажає, а ступінь їх відчуженості, нерозуміння один одного є значним та призвів до стійкого розладу подружніх стосунків - їх подальше спільне подружнє життя та збереження шлюбу є неможливими і це є підставами для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-15 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості по кредитному договору у розмірі 15562,85 грн, 3% річних у розмірі 49,74 грн, а всього 15611,85 грн. В обґрунтування позову приведені доводи про те, що 13.06.2011 року сторони уклали договір кредиту №89856583 на придбання позивачем ноутбука вартістю 4511,06 грн, із сплатою відсотків у розмірі 0,01% річних, строком на десять місяців. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. В судове засідання представник позивача не прибув, в поданій заяві просить суд розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання без поважних причин не прибув. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.224 ЦПК України. Суд вважає за можливе постановити заочне рішення по справі на підставі наявних доказів у справі і проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши докази по справі суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд встановив, що 13.06.2011 року сторони уклали договір кредиту №89856583 на придбання позивачем ноутбука вартістю 4511,06 грн, із сплатою відсотків у розмірі 0,01% річних. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав. Відповідач свої зобовязання за вказаним договором належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 10.10.2016 року виникла заборгованість у розмірі 15611,85 грн, яка включає заборгованість по кредиту 15562,11 грн та 3% річних у розмірі 49,74 грн. Згідно до ст.526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.610 ЦК України, порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобовязання (неналежне виконання). З відповідача на користь позивача необхідно стягнути борг за кредитним договором в розмірі 15611,85 грн (включаючи 3% річних), так як зобовязання не виконується відповідачем належним чином. Судові витрати по справі, які поніс позивач по сплаті судового збору, необхідно покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-21 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. 30.01.2017 року у судовому засіданні за клопотанням відповідача судом надано шестимісячний строк на примирення. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та пояснила, що примирення між ними не відбулось. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 07 вересня 2007 року. Сторони подружніх відносин не підтримують, позивачка відновляти їх не має наміру, оскільки між ними\~відсутнє взаєморозуміння та спільні інтереси, утрачені первісні почуття. Вжиті судом заходи щодо примирення подружжя результату не дали. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 640 грн. 00 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-22 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернувся до Центрального районного суду м.Миколаєва з позовом до відповідача про стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення нею повноліття. Позивачка вказує на те, що з 12.02.2011 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. Відповідач матеріальну допомогу на утримання доньки не надає. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд дійшов наступного. З 12.02.2011 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON], [INFO]. У відповідності до ст.180 СК України обидва батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання цього обовязку визначаються за домовленістю між ними. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоровя та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку(доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня ухвалення рішення суду і до її повноліття. Відповідно зі ст.88 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-19 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 04.07.2015 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача, протягом чотирьох місяців сторони разом не проживають і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони малолітню дитину - дочку [PERSON], [INFO], яка у випадку розірвання шлюбу між сторонами залишиться проживати з позивачем. Спору про майно між сторонами на даний час не має. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його\~ відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає в повному обсязі. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернулась до суду з позовом про стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини, мотивуючи свій позов тим, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 04 серпня 2012 року зареєстрований у відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського районного управління юстиції в Харківській області. Від сумісного подружнього життя мають двох дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які мешкають з позивачем. На даний час шлюбні стосунки припинено, позивач не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дітей не надає. Оскільки відповідач офіційно не працює, має мінливий дохід, просить суд, стягнути з нього аліменти на утримання дружини у розмірі 1200 грн, щомісяця до досягнення дитиною трьох років. Позивач в судове засідання не зявилася, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлена належним чином, проте надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає. Відповідач у судове засідання не зявився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частково в сумі 400 грн. Враховуючи наявність заяв від сторін про розгляд справи без їх участі суд приймає рішення за наявними у справі доказами, без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, визнає позов таким, що підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2012 року зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Первомайського районного управління юстиції в Харківській області, актовий запис № 83 ( а.с.4). Відповідач є батьком неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.5,6), які мешкає разом з позивачем. Відповідно до ч.ч.2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Суд враховує, те що відповідач ніде не працює, постійного доходу не має. Крім того, рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 09.11.2016 року з останнього стягнуто аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1800 грн. на користь позивача по справі, а тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача 400 грн, з 12.10.2016 року до досягнення дитиною трьох років, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дитини та відповідача по справі. В порядку ч. 3 ст. 88 ч. 1 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору тому з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у сумі 551 грн. 20 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-07 00:00:00

12.10.2016 року позивач звернулася в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, який між ними зареєстровано 20.12.2008 року Другім Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис за №640, зазначивши, що у шлюбі прожили менш одного року. Від шлюбу дітей не мають. Близько шести років вже не спілкуються між собою, оскільки відповідач змінив телефонні контакти, на звязок з нею не виходить, тому місце знаходження на теперішній час відповідача їй не відомо. Спільне життя з відповідачем не склалося із-за його численних зрад, відсутність між ними взаєморозуміння та довіри, тобто на сьогодні їх шлюб носить формальний характер. Наразі вона зустріла іншого чоловіка з яким чекають спільну дитину і хочуть створити повноцінну сімю, чому перешкоджає її шлюб з відповідачем. За таких обставин, просить шлюб, зареєстрований між нею і відповідачем розірвати. В судове засідання позивач не зявилася, направивши на адресу суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутністю /а.с.9/. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце судового засідання повідомлявся відповідно до ч.9 ст.74 ЦПК України, через оголошення в газеті «Одеські вісті» №94 від 29.11.2016 року /а.с.16/. Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно із ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Частина 1 статті 110 СК України передбачає, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Судом установлено, що 20.12.2008 року Другім Малиновським відділом РАЦС Одеського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між [PERSON], [INFO], громадянином [PERSON] Молдова, і [PERSON], [INFO], громадянкою України, актовий запис за №640, яка після державної реєстрації шлюбу залишилася на дошлюбному прізвищі, що підтверджується повторно виданим 20.07.2016 року свідоцтвом про шлюб серії І-ЖД №254094 /а.с.5/. Згідно консультативного висновку спеціаліста від 10.10.2016 року, [PERSON], [INFO], вагітна строком 22 тижня /а.с.4/. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з позовної заяви суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами не можливо, оскільки шлюбні відносини між ними припиненні з 2009 року, разом подружжя не проживають, спільного господарства не ведуть, позивач чекає дитину від іншого чоловіка з яким бажають створити повноцінну сімю, тому збереження шлюбу суперечить обопільним інтересам сторін, у звязку з чим позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.105,110,112 СК України,

Outcome: approved