Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-24 00:00:00

10 червня 2021 року [PERSON] (надалі - Позивач) звернувся з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат», назва підприємства змінена надо акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (надалі - Відповідач) про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків в розмірі 300000,00 (триста тисяч) гривень, без урахування утримання з цієї суми податку на доходи фізичних осіб та військового збору. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у шкідливих умовах понад 16 років,на посадах:гірника шахти «Родіна» ВАТ «Кривбасзалізрудком», 1 рік 5 місяців (30.08.2004р.-03.01.2006р.);гірника очисного забою шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком», 14 років 8 місяців (03.01.2006р.-17.09.2020р.). На підставі інформаційної довідки умов праці працівника при підозрі в нього хронічного професійного захворювання від 30.10.2020 №910/4.6-11, наданої Головним управлінням Держпраці у Дніпропетровській області і затвердженої 30.10.2020р., медичним висновком лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 01.04.2021р. №679 Позивачу було встановлено професійне захворювання: вібраційна хвороба другої стадії від дії локальної вібрації з синдромом вегетативно-сенсорною поліневропатії верхніх кінцівок, двобічним плечоло патковим періартрозом (ПФ другого ступеня), деформуючого остеоартрозу у поєднанні з періоартрозом ліктьових суглобів (ПФ першого-другого ступеня), трофічними порушеннями на кистях. Радикулопатія попереково-крижова L5, S1 білатеральна вираженими статико-динамічними порушеннями часто рецидивуючий перебіг, з вираженими статико-динамічними порушеннями, стійким больовим та периферичним нейросудинним синдромами, нейродистрофією у вигляді періартрозу колінних суглобів (ПФ першого-другого ступеня). Хронічне обструктивне захворюванням легень першої стадії (пиловий бронхіт першої стадії, емфізема легенів першої стадії), група «В». Легенева недостатність першого-другого ступеня». Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 08.06.2021р. серії 12 ААБ № 627796 та серії 12 ААА 059830 Позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (з яких: 30% - вібраційна хвороба, 20% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛ) та 3 група інвалідності з переоглядом 01.05.2022р. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, в період роботи позивача на підприємстві відповідача, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль, систематично виникає необхідність отримання медичної допомоги, постійно відчуває психологічний дискомфорт, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу, тривоги, дратівливості, у почуттях страху, поганому сні на фоні сильних больових відчуттів. Хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому. Також,настання негативних змін у житті Позивача, окрім неможливості відновлення його стану здоров`я, який він мав до виникнення професійного захворювання, обумовлене істотним погіршенням психологічного аспекту життя Позивача. Через хворобу Позивач не може належним чином слідкувати за побутом вдома, самостійно виконувати різні дії, які потребують фізичного навантаження у господарстві, це доводиться робити його дружині, що викликає неприхований осуд з боку оточуючих. Ухвалою суду від 16 червня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Не погодившись із позовом представником відповідача подано до суду письмові пояснення, в якому останній просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначає, що робота на гірничодобувному підприємстві обумовлена наявністю шкідливих виробничих факторів, усунути дані фактори неможливо з об`єктивних причин, порядок та вимоги щодо роботи в шкідливих умовах регламентовані законодавчо і компенсуються підвищеною оплатою праці, пільговою пенсією, додатковими відпустками, скороченим робочим часом та іншими пільгами. Також зазначив, що Позивач був ознайомлений про умови праці на підприємстві, в свою чергу Відповідач не приховував важкість та шкідливість технологічного процесу, технологію виробництва не порушував. Вказав, що Позивач працював на підприємстві тривалий проміжок часу, тим самим зі своєї ініціативи погіршував свій стан здоров`я, при цьому Позивач свідомо обрав місце роботи зі шкідливими умовами праці. Зазначив, що з боку Відповідача будь-яких винних, неправомірних дій, що могли б призвести до виникнення у Позивача професійного захворювання не було встановлено, крім того Позивачем не надано належних доказів, які б підтверджували факт спричинення йому моральної шкоди. Крім того зазначив, що заявлений Позивачем розмір моральної шкоди є завищеним, необґрунтованим, не відповідає тяжкості та характеру шкоди, та не відповідає вимогам розумності та справедливості. Згідно ст. 279 ЦПК України суд проводить розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, у відповідності дост. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази та оцінивши їх в сукупності, судом встановлені наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що позивач з 30.08.2004р.-03.01.2006р. працював у підземних умовах праці на посаді гірника шахти «Родіна» ВАТ «Кривбасзалізрудком», з 03.01.2006р.-17.09.2020р. на посаді гірника очисного забою шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком». Позивач перебував у трудових правовідносинах з Відповідачем, що підтверджується копією трудової книжки та довідкою про наявність трудового стажу, та не оспорюється сторонами. (а.с.36-39). Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за довідками висновком МСЕК від 08.06.2021р. серії 12 ААБ № 627796 та серії 12 ААА 059830 Позивачу була встановлена втрата професійної працездатності в розмірі 65% (з яких: 30% - вібраційна хвороба, 20% - радикулопатія, 15% - ХОЗЛ) та 3 група інвалідності з переоглядом 01.05.2022р.(а.с.17-18). 28.04.2021 року на підприємстві ПАТ «Кривбасзалізрудком» проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. В якому вказано, що умови праці Позивача на посаді підземного гірника очисного забою дільниці №5 шахти «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» відносяться:за показниками важкості праці - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі);за вмістом аерозолю переважно фіброгенної дії у повітрі робочої зони - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі);за показниками мікроклімату - до 3 класу 2 ступеня (шкідливі); за показниками рівня шуму - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі); за рівнем вібрації локальної - до 3 класу 1 ступеня (шкідливі); за показниками напруженості праці - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі). Загальна оцінка - до 3 класу 3 ступеня (шкідливі). Згідно п.17 Акту, працюючи гірником очисного забою дільниці №5 ш. «Родіна» ПАТ «Кривбасзалізрудком» у період з 03.01.2006р. по 17.09.2020р., [PERSON] в підземних умовах виконував комплекс робіт під час очисного виймання корисної копалини: керував скреперними лебідками під час скреперування гірничої маси поза зоною вибою; проводив кайлування гірничої маси та подрібнення великих шматків; підкидав гірничу масу на скреперну доріжку; кріпив лебідку; закріплював і перевішував блочки, перевіряв заземлення, сточував і міняв канати. Внаслідок недосконалості технології підземного видобутку руди, мавши місце порушень систем вентиляції, пило подавлення та режимів експлуатації гірничошахтного устаткування, підпав під вплив параметрів аерозолів фіброгенної дії та шуму, що перевищували нормативні. В підземних умовах шахти не завжди була можливість використовувати засоби малої механізації для переміщення вантажів з причин технологічного обмеження робочого простору, перешкоджаючого їх застосуванню, внаслідок чого умови праці характеризувалися фізичним перевантаженням. Згідно медичного висновку лікарсько-експертної комісії ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 01.04.2021р. №679 підставою для встановлення професійного характеру захворювання також послужив профмаршрут: з 13.08.1990 по 20.09.1993 - електрогазозварник в автотранспортному цеху №1 «Криворізький Центральний ГЗК»;з 14.02.2000 по 19.08.2004 - електрогазозварник на шахті «Ювілейна» АТ «Суха Балка»;з 30.08.2004 по 03.01.2006 - підземний гірник на шахті «Родіна» ВАТ «Кривбасзалізрудком». Причинами виникнення професійного захворювання Позивача (п.18 Акту) слугували наступні чинники: Вібрація локальна:еквівалентний корегований рівень віброшвидкості на 2 дБ перевищував допустимий рівень та складав 78дБ при ГДР 76дБ. Важкість праці:фізичне динамічне навантаження: при загальному навантаженні за участі м`язів рук та плечового суглобу 47,2 Вт (при нормі 45 Вт);статичне навантаження за зміну при утриманні вантажу докладання зусиль двома руками - 74219 кг/с (при допустимому до 70000 кг/с); періодичне перебування у незручній робочій позі 27,6% (при допустимому 25%), згідно з вимогами Державних санітарних норм та правил за №248 від 08.04.2014р. Пил переважно фіброгенної дії, концентрація пилу з вмістом вільного діоксиду кремнію від 10 до 70% в повітрі робочої зони перевищувала гранично-допустиму 1,8 разів і складала - 3,6 мг/м3 при гранично допустимій 2,0 мг/м3. Враховуючи тривалу роботу позивача в умовах впливу шкідливих виробничих факторів підприємства, конкретних посадових осіб, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти та нормативні акти, встановити неможливо. (а.с.10-16) Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця). У відповідності зі ст. ст. 23,1167 ЦК України моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральній фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характері тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Судом встановлено, що у зв`язку з набутим професійним захворюванням, та встановленням стійкої втрати працездатності у розмірі в розмірі 65%, за двома професійними хворобами та 3 група інвалідності, позивачеві заподіяна моральна шкода. Вказані заперечення відповідача з приводу невизнання позову, спростовані, вище наведеними, доводами суду. Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності, кількість професійних захворювання, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, часу роботи позивача на підприємстві відповідача понад 16 років, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 200 000,00 грн., без утримання податку з доходу фізичних осіб. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 2000, 00грн. На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України,

Outcome: partial