Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-26 00:00:00

11.07.2017 року позивач [PERSON] звернулася до Василівського районного суду Запорізької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, укладений з [PERSON] та який був зареєстрований 29.03.2002 року Дніпрорудненською міською радою, актовий запис № 36. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити «Помагаєва» та просить стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати у вигляді судового збору в сумі 640,00 гривень та витрати на правову допомогу в сумі 500,00 гривень. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач [PERSON] зазначає, що з 29.03.2002 року вона перебуває з [PERSON] у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя вони мають неповнолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], сина [PERSON], [INFO]. Також у позові зазначає про те, спільне життя з відповідачем не склалося у звязку з тим, що між ними постійно виникають конфлікти, що призвело до відчуження один до одного, однією сімєю не проживають з вересня 2014 року, спільне господарство не ведуть. За таких обставин позивачка вважає, що їх сімя фактично розпалася, шлюбні відносини поновлені бути не можуть, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем вважає неможливим, а примирення недоцільним, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом, в якому просить шлюб, укладений 29.03.2002 року з відповідачем [PERSON] розірвати. Ухвалою Василівського районного суду Запорізької області від 27 липня 2017 року позовні вимоги позивача [PERSON] в частині стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] судових витрат у вигляді судового збору в розмірі 640,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 500,00 грн. залишені без розгляду за заявою позивача, відповідно до положень ч.5 п.1 ст.207 ЦПК України. В судове засідання позивачка [PERSON] не зявилася, про день та час розгляду справи була повідомлена судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надала суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутністю. На заявлених позовних вимогах позивач наполягає та просить суд задовольнити її позов за підставами, викладеними у позовній заяві. Після розірвання шлюбу її прізвище просить залишити без змін - «Помогаєва». В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте надав на адресу суду заяву, в якій просить розглядати справу за позовом [PERSON] про розірвання шлюбу без його участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі та проти розірвання шлюбу не заперечує. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 29 березня 2002 року Дніпрорудненською міською радою Запорізької області, за актовим записом № 36, що підтверджується свідоцтвом про одруження, копія якого міститься в матеріалах справи (а.с.6). Від подружнього життя сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, копії яких містяться в матеріалах справи (а.с.6, 7). Подружні стосунки між сторонами припинені по причині розбіжностей характерів та різних поглядів на життя, що призвело до втрати почуття любові один до одного, тому позивачка вимушена звернутися до суду з даним позовом. Згідно ст.111 СК України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. В даному випадку, сторони вважають неможливим з моральної точки зору, продовжувати шлюбні відносини, тому суд не може зобовязати їх прийняти заходи до примирення. Відповідно до статті 112 СК України суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх неповнолітньої дитини, що мають істотне значення. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, вивчивши обґрунтування заявлених позивачкою [PERSON] позовних вимог та враховуючи визнання позову відповідачем [PERSON] у повному обсязі, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами не може бути збережений, оскільки факти, викладені у позовній заяві свідчать про те, що шлюб між сторонами фактично розпався, спільне життя подружжя і збереження сім'ї стало неможливим, його формальне існування обмежує особисту свободу позивачки та порушує її особисті інтереси, що мають істотне значення, тому суд приходить до висновку, що заявлені [PERSON] позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, оскільки подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, та інтересам їх неповнолітніх дітей. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved