Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-01 00:00:00

12.10.2021 року до суду із вказаним позовом звернулася позивачка, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка доводиться їй двоюрідною сестрою. За життя [PERSON] власної сім`ї не мала, жила одиноко, зловживала алкогольними напоями, в результаті чого мала порушення нервової системи та психічні розлади. [PERSON] постійно надавала своїй двоюрідній сестрі матеріальну та моральну допомогу, у вдячність за що 04.11.2011 року [PERSON] склала заповіт, яким заповіла належну їй квартиру [PERSON] . З метою оформлення спадщини після смерті [PERSON] позивачка звернулася до приватного нотаріуса Охтирського міського нотаріального округу Каменєва В.І., який повідомив її про те, що згідно даних спадкового реєстру складений 20.11.2018 року [PERSON] склала новий заповіт на користь [PERSON] , про якого [PERSON] не знала. Позивачка зазначає, що з 2008 року [PERSON] оформила пенсію по інвалідності 2 групи загального захворювання, а останні роки свого життя [PERSON] хворіла на шизофренію, її психічний стан здоров`я загострився, вона стала дуже неврівноваженою, агресивною, не контролювала свою поведінку, часто робила дивні речі, з приводу чого знаходилася на обліку у лікаря-психіатра та проходила лікування в Комунальному закладі Сумської обласної ради «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2». Крім того у 2013-2014 роках [PERSON] отримувала матеріальну допомогу по догляду за [PERSON] , яка не могла себе обслуговувати, у зв`язку зі станом її психічного здоров`я. Крім того, 20.11.2018 року на час посвідчення приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Каменєвим В.І. заповіту на користь [PERSON] , з 29.10.2018 по 17.12.2018 року [PERSON] знаходилась на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Некомерційного комунального підприємства Сумської обласної ради «Охтирська центральна районна лікарня», де їй було проведено хірургічне втручання. Посилаючись на викладене, враховуючи те, що [PERSON] в момент складання заповіту не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, через свій психічним станом, позивачка просила визнати недійсним заповіт, посвідчений 20.11.2018 року приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Каменєвим В.І., яким [PERSON] заповідала все своє майно [PERSON] .. 05.11.2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у відкритому підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідачу роз`яснено право подати суду відзив на позовну заяву у строк до 30.11.2020 року. 01.12.2020 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області закрите підготовче провадження по справі, призначено розгляд справи по суті з викликом учасників справи. 23.02.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про призначення експертизи. Призначено по справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено Комунальному некомерційному підприємству Сумської обласної ради «Обласна клінічна спеціалізована лікарня», на час проведення якої провадження у справі зупинено. 23.02.2021 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області поновлено провадження у справі, призначено її до розгляду в судовому засіданні за участю сторін. Позивачка та її представник в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Відповідач та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечили, пославшись на їх безпідставність. У відзиві на позовну заяву (а.с. 43-46) відповідач зазначив, що з [PERSON] , яка є двоюрідною тіткою його колишньої дружини, [PERSON] знайомий приблизно з 2006 року. Після смерті матері [PERSON] , остання почала частіше спілкуватися з [PERSON] , вона інколи зверталася до нього за допомогою в побутових питаннях. У зв`язку я припиненням сімейних відносин між відповідачем та його колишньою дружиною в період часу з 2015 по 2018 роки спілкуванням між [PERSON] та [PERSON] стало рідшим, однак з 2018 року остання знову почала частіше звертатись до відповідача, зокрема із проханням допомогти надати матеріальну допомогу на лікування. [PERSON] повідомила [PERSON] , що з аналогічним проханням вона зверталась також до [PERSON] , яка їй відмовила посилаючись скрутне матеріальне становище, у зв`язку з витратами на поховання її батьків, які нещодавно померли. Крім того, в ході особистого спілкування [PERSON] повідомила [PERSON] про те, що в 2011 році вона склала заповіт на ім`я [PERSON] , яка обіцяла її доглядати та утримувати, однак з 2015 року відносини між ними погіршилися, спілкування припинилося, а тому в 2017 році [PERSON] скасувала раніше виданий заповіт. Відповідач вказує на те, що він неодноразово допомагав [PERSON] грошовими коштами, привозив продукти харчування вказана допомога носила постійний характер у ході чого між ними склалися усталені дружні стосунки. Також до [PERSON] періодично приходила соціальна працівниця, яка допомагала їй по господарству, відповідач не бачив щоб позивачка приймала участь у догляді за [PERSON] . Про існування оскаржуваного заповіту [PERSON] стало відомо навесні 2019 року, про що його особисто повідомила [PERSON] та віддала копію нотаріально посвідченого заповіту, а також попросила і надалі надавати їй посильну допомогу, на що він погодився. Відповідач звертає увагу на те, що жодних зовнішніх ознак, які б могли свідчити про неможливість [PERSON] керувати своїми діями чи розуміти їх наслідки він не помічав. [PERSON] була повністю дієздатною особою зі звичайною розумовою активністю, вона не була визнана недієздатною, укладала договори з житлово - експлуатаційними організаціями, організовувала проведення ремонтних робіт у власній квартирі, з приводу чого постійно радилася з [PERSON] . Крім того, висновки лікарських комісій від 04.10.2013 року, 04.04.2014 року та 04.10.2014 року є строковими, а отже втратили чинність в 2015 року і з цього часу не поновлювалися. Приватний нотаріус Охтирського міського нотаріального округу Каменєв В.І. в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи без його участі. Суд, проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, встановив наступні фактичні обставини: Судом встановлено, що [INFO] народилася [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25.06.1983, виданим відділом РАГСУ Охтирського міськвиконкому Сумської області. (а.с. 7) Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 13.09.2003 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , змінивши після одруження прізвище на « [PERSON] », про що зроблено запис за № 05. (а.с. 7) Батько позивачки [PERSON] мав рідну сестру [PERSON] , яка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 29.07.1941 року, виданим Краснокутським сільським виконкомом, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 13.01.1959, повторно виданим Райбюро РПЗС м. Охтирка, Сумської області, та свідоцтвом про шлюб серії № [NUMBER] від 10.01.1959 року, виданим Кардашівським сільським РАЗС Охтирського району, Сумської області. (а.с. 8, 9) Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.10.1959, виданого Охтирським р/б РАГС Сумської області, [INFO] в тітки позивача [PERSON] народилася донька [PERSON] . (а.с. 10) Таким чином [PERSON] є двоюрідною сестрою [PERSON] , що сторонами не спростовувалося. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 12.05.2020 року, виданим Охтирським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). (а.с. 11) В довідці від 15.05.2020 року № 116, виданій ПП «Жилкомсервіс» зазначено, що [PERSON] на день своєї смерті була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 68) Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру від 03.12.2020 № 62739787 заповіт від 04.11.2011 року, посвідчений приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Лебедєвою Л.М., зареєстрований в реєстрі за № 3071, був скасований за заявою [PERSON] від 12.09.2017 року, зареєстрованою в реєстрі за № 1536. (а.с. 63, 112) Згідно заповіту від 20.11.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Охтирського міського нотаріального округу Каменєвим В`ячеславом Івановичем, [PERSON] на випадок своєї смерті все належне їй майно заповіла [PERSON] . (а.с. 64, 70) У Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 60202818 зазначено, що 15.05.2020 року до Спадного реєстру внесено реєстраційний запис № 65831207 про реєстрацію спадкової справи № 21/20, відкритої після смерті спадкодавця [PERSON] за заявою спадкоємця [PERSON] . (а.с. 65, 71) Згідно вимог ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Для застосування того чи іншого способу захисту необхідно встановити, які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. В рішенні Конституційного Суду України від 01.12.2004 року № 18-рп/2004 поняття «порушене право», за захистом якого особа може звертатися до суду і яке вживається в низці законів України, має той самий зміст, що й поняття «охоронюваний законом інтерес». Щодо останнього, то в цьому ж рішенні Конституційний Суд України зазначив, що поняття «охоронюваний законом інтерес» означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити КонституціЇ і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом. Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Отже, гарантоване ст. 55 Конституції України і конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб порушення, про яке стверджує позивач, було обґрунтованим. Таке порушення прав має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав або інтересів особи, яка стверджує про їх порушення. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно вимог с. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Положеннями ст. 1247 ЦК України встановлено загальні вимоги до форми заповіту, за якими заповіт повинен складатися у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення, має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у ст. ст. 1251-1252 цього Кодексу. В ст.ст. 202, 203 ЦК України зазначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Загальні підстави недійсності правочину визначені ст. 215 ЦК України. Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Обґрунтовуючи позовні вимоги позивачка посилається на те, що на момент укладення спірного заповіту спадкодавець не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, оскільки хворіла на психічне захворювання, яке в останні роки її життя загострилося. Згідно довідки КНП СОР «Обласна клінічна спеціалізована лікарня» від 15.09.2020 року № 01-55/497 з квітні 1999 року по 10.05.2020 року [PERSON] являлася інвалідом II групи за психічним профілем. (а.с. 17) З матеріалів справи вбачається, що з 01.04.2013 по 30.09.2014 року [PERSON] здійснювала догляд за [PERSON] , яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребувала постійного стороннього догляду. (а.с. 21-23, 25-27, 29-30) Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] була подругою її матері, яка працювала в Італії. Насєдкіна Неля була хворою, вона говорила, що у неї шизофренія, з приводу чого проходила лікування в КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2». В 2000 році вона перебувала в неадекватному стані, нікого не впізнавала. Пізніше у неї виявили цукровий діабет. Після того, як померла мати [PERSON] ще продовжувала працювати продавцем, за нею доглядала [PERSON] . В 2018 році [PERSON] потрапила до лікарні, їй необхідне було операційне втручання. Вона зателефонувала [PERSON] і просила гроші, говорила, що перепише на неї квартиру, це ж саме вона пропонувала матері [PERSON] , яка разом з подругою, що проживає в Іспанії, зібрала кошти в сумі 9000,00 грн. на лікування [PERSON] . Свідок зазначила, що [PERSON] зловживала алкогольними напоями. Приблизно три роки тому [PERSON] допомагала [PERSON] клеїти шпалери, вона постій бачила [PERSON] в квартирі [PERSON] , [PERSON] вона там не бачила жодного разу. З 2015 року свідку було відомо про заповіт, який [PERSON] склала на користь [PERSON] , чим [PERSON] маніпулювала. Про його скасування [PERSON] не було відомо. [PERSON] отримувала щомісячну допомогу малозабезпеченій особі, яка проживає разом з інвалідом ІІ групи внаслідок психічного розладу, вона постійно приносила [PERSON] молоко та сигарети, перетирала їй їжу, однак постійно з нею не проживала. Останнім часом [PERSON] допомагав соціальний працівник. [PERSON] купувала для [PERSON] пігулки, які саме не пам`ятає. Після смерті [PERSON] свідку стало відомо, що вона склала заповіт на користь [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона навчалася та працювала разом з [PERSON] , яка в 1987-1988 році захворіла. Вона поїхала до Польщі, де порізала собі вени, після чого її передали матері та поставили на облік в психіатричну лікарню, в якій вона проходила лікування. [PERSON] не була одруженою, дітей не мала. Останнім часом [PERSON] вела себе неадекватно, вона продовжувала лікуватися вдома, їй кололи ліки, після яких вона була спокійнішою. Крім того, у [PERSON] був цукровий діабет. [PERSON] з 15 років ходила до [PERSON] , яку відвідувала по три рази на день. [PERSON] зловживала алкогольними напоями, палила, останнім часом вона могла зателефонувати [PERSON] вночі, просила її приїхати, говорила, що на неї кричить який чоловік. [PERSON] просила в [PERSON] гроші, могла вийти з квартири в одній спідній білизні. Свідок зазначила, що з [PERSON] доводився [PERSON] колишнім зятем, остання познайомилася 12 років тому, він не ходив до неї додому. [PERSON] не говорила, що склала на його користь заповіт. Натомість, вона розповідала [PERSON] , що склала заповіт на користь [PERSON] [PERSON] проходила лікування в хірургічному відділені лікарні, [PERSON] приходила до неї, приносила продукти, але [PERSON] повідомила, що продукти їй непотрібні, треба гроші, а також те, що [PERSON] прийде до неї в лікарню. Вона запропонувала [PERSON] свою квартиру, яку також пропонувала іншим особам. Свідок пояснила, що три роки тому їй стало відомо про скасування [PERSON] заповіту, з яких причин їй невідомо. В той час коли [PERSON] робила ремонт в квартирі [PERSON] дала їй в борг грошові кошти в сумі 12000,00 грн. строком на 1 рік, які їй повернула [PERSON] .. Допитана в якості свідка [PERSON] , яка працює соціальним працівником в КП «Охтирський міський територіальний центр соціального обслуговування населення» суду пояснила, що [PERSON] обслуговувалась в центрі в 2019-2020 роках. У вказаний період [PERSON] двічі в тиждень приходила до [PERSON] , яка висловлювала свої побажання чітко, давала їй гроші. [PERSON] допомагала [PERSON] згідно договору. На її прохання [PERSON] ходила на ринок до [PERSON] , яка доводилася [PERSON] двоюрідною сестрою. Вона передавала продукти харчування та грошові кошти, які [PERSON] віддавала [PERSON] , що гарно відзивалася про [PERSON] , нічого поганого про неї не казала. [PERSON] проживала сама, останнім часом тримала здавала кімнати в квартирі двом чоловікам. Свідок зазначила, що вона доглядала [PERSON] до самої смерті, прибирала, купувала продукти, платила комунальні платежі, передавала показники лічильників. Влітку 2020 року [PERSON] один раз бачила [PERSON] в квартирі [PERSON] . Свідку біло відомо, що [PERSON] була психічно хворою, вона зловживала алкогольними напоями, палила в квартирі. Також, [PERSON] вживала ліки від цукрового діабету, які їй купувала [PERSON] . Свідок зазначила, що [PERSON] опікувалася [PERSON] , яка розуміла, коли була тверезою, а в стані алкогольного сп`яніння не розуміла. Влітку, коли [PERSON] приходила до [PERSON] , вона ходила в одних плавках. Свідка вона впізнавала кожного разу, агресивно з нею себе не поводила. Свідок [PERSON] , яка працює заступником начальника Управління соціального захисту населення Охтирської міської ради суду пояснила, що з 1984 року вона знає [PERSON] , яка приходила до [PERSON] , коли та залишилась сама, вона доглядала за нею, приносила їжу, оформляла державну допомогу по догляду за [PERSON] . Останні 5 років [PERSON] не ходила, вона зловживала алкоголем, палила. [PERSON] приносила їй повідомлення про субсидію. Свідок зазначила, що [PERSON] вона не знає та не бачила. [PERSON] запитувана [PERSON] кому вона залишить квартиру, на що та відповідала, що залишить її [PERSON] , про заповіт свідку відомо не було Свідок запитувала чому [PERSON] не хоче оформляти допомогу, на що вона повідомила, що не хоче приписувати [PERSON] . [PERSON] було відомо, що [PERSON] лежала в лікарні, думки у неї були ясні, якщо треба було здати гроші, то вона здавала. Допитана в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що знає [PERSON] з 1978 року, яка була психічно хворою. [PERSON] потрапила із загостренням захворювання до психіатричної лікарні, в якій працювала [PERSON] .На час госпіталізації [PERSON] не розуміла нічого, не хотіла нікого бачити і відмовлялася від їжі, вдома вона продовжила лікуватися. Крім того, у [PERSON] був цукровий діабет, вона вживала алкогольні напої та палила. Свідок бачила, як [PERSON] ходила до [PERSON] два-три рази на день. Після того, як вона потрапила до лікарні, [PERSON] разом з іншими дівчатами давали гроші на лікування. [PERSON] доглядала [PERSON] і в лікарні. В цей час [PERSON] її не відвідувала, вони спілкувалися по телефону, [PERSON] розповідала про свій стан, розмова була адекватна. Вона в основному просила у [PERSON] грошові кошти, які ніколи не повертала. Також, [PERSON] пропонувала [PERSON] переоформить на неї квартиру, вказану пропозицію вона робила і іншим особам. [PERSON] говорила, що складе на користь [PERSON] заповіт, якщо та буду давати їй грошові, пропонувала золото, на що свідок відмовилася. Свідок зазначила, що їй відомо про складений [PERSON] заповіт на користь [PERSON] , оскільки вона завжди хотіла залишити квартиру саме позивачці. [PERSON] відчувала коли стан її здоров`я погіршувався та просила вколоти їй ліки. [PERSON] зазначила, що [PERSON] не розповідала про скасування заповіту, складеного на користь [PERSON] та складання нею нового заповіту, про [PERSON] свідок нічого не знала. Останні три-чотири роки [PERSON] постійно була неохайною, ходила напівроздягнута. Вона здавала кімнати в свої квартирі спочатку двом дівчатам, а потім двом чоловікам. В 2017-2018 роках [PERSON] робила ремонт в квартирі, замінювала труби, колонку, після лікарні клеїла шпалери, вона повідомляла, що начебто [PERSON] давав їй гроші в борг, в якій сумі не казала. Свідок [PERSON] суду пояснила, що знала [PERSON] близько 15 років, вона була знайома з її мамою, яка торгувала на базарі. [PERSON] приїздила додому до [PERSON] , привозила їй овочі з власного городу, вітала з 8 березня, в минулому році разом із онуком була на її дні народження. [PERSON] зазначила, що [PERSON] була людиною настрою, вона хворіла на цукровий діабет та проходила лікування в КЗ СОР «Обласна спеціалізована психіатрична лікарня № 2», під час лікування свідок її не відвідувала. [PERSON] пояснювала, що їй необхідно двічі на рік колоти ліки, які саме [PERSON] не знає. Свідку не відомий [PERSON] , вона знала про заповіт, складений після смерті матері [PERSON] на користь [PERSON] , яка опікувалася [PERSON] , оформляла допомогу як опікун для того щоб доглядати за нею. [PERSON] завжди носила для [PERSON] з базару сумки з продуктами, приносила постільну білизну. Насєдкіній Нелі робили операцію, [PERSON] провідувала її. В той час [PERSON] постійно хотілося спати. [PERSON] , якщо була разом з онуком, могла запросити [PERSON] на річку. В 2017 році вона говорила свідку, що у разі коли та її догодує, зробить на користь [PERSON] заповіт, однак остання сприйняла це за жарт. [PERSON] вживала алкогольні напої, палила, могла ходити в одних трусах або у футболці взагалі без них, забувала що говорила по телефону минулого дня. Вона говорила [PERSON] , що у неї в квартирі проживають два чоловіки, до цього говорила, що буде брати в квартиранти дівчат з училища. [PERSON] робила у квартирі ремонти, переклеювала шпалери, клала плитку, [PERSON] давала їй на це гроші. Останнім часом [PERSON] та [PERSON] спілкувались мало, два рази на місяць. Свідок бачила [PERSON] на кладовищі в день похорон [PERSON] , він прийшов після того, як її вже поховали. Він говорив, що не знає як йому вчинити з тією спадщиною. Організацією похорону займалася [PERSON] . Свідок [PERSON] суду пояснила, що знала [PERSON] з 1973 року, вона була її сусідкою, також свідок товаришувала з її батьками. [PERSON] спілкувалася з [PERSON] 2-3 рази на тиждень. [PERSON] поїхала до Польщізвідки повернулася нервово хворою, вона кричала, її тримали, такі напади були у неї весь час. Сусідка ходила до [PERSON] до її смерті та колола уколи. [PERSON] не можна було засмучуватися, тоді її починало трясти,після виходу на пенсію вона в психіатричній лікарні не лежала. Свідок зазначила, що [PERSON] вживала алкогольні напої, щомісяця брала у [PERSON] в борг не велику суму грошей, по 100-200 грн. У [PERSON] почалися нариви, у зв`язку з чим її поклали до лікарні. Вона зателефонувала [PERSON] з лікарні та повідомила щоб остання не переймалася, борг вона поверне. [PERSON] запитала чи потрібно що-небудь [PERSON] , однак та відповіла, що подруги дали в їй в борг гроші, навіть [PERSON] , який є колишнім чоловіком [PERSON] , дав їй у борг 500,00 грн., а [PERSON] носить їсти. Після лікарні [PERSON] повернулася зовсім знесилена, не могла навіть почистити картоплю, у неї в квартирі винаймали кімнату два чоловіки, які їй допомагали. Протягом двох років у [PERSON] жили на квартирі дівчата з училища, але потім вона здала кімнату чоловікам, після чого [PERSON] почала рідше приходити до неї в гості. До того як пустити квартирантів [PERSON] зробила в квартирі ремонт на кошти, які взяла у борг, а потім віддавала їх з грошей, що сплачували квартиранти. Свідок пояснила, що [PERSON] весь час допомагала [PERSON] , приносила продукти харчування, її батьки наказали залишити квартиру саме [PERSON] , а тому Неля склала на її користь заповіт, про його скасування нічого не говорила. Також до [PERSON] за 4-5 років до її смерті приходила соціальний працівник, жінка допомагала їй прибирати в квартирі. Останнім часом після того, як почала пити [PERSON] могла ходити голою в одних плавках, на родичів вона ніколи не скаржилася. Організацією поховання Нелі займалася [PERSON] . Свідок ніколи не бачила [PERSON] . Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знала [PERSON] близько 5 років, вони були подругами, [PERSON] приходили до неї раз на тиждень, допомагала як подрузі клеїти шпалери, білити туалет. [PERSON] та [PERSON] свідок бачила у Нелі. [PERSON] допомагав [PERSON] , в тому числі і фінансово, робив в її квартирі ремонт, возив її куди треба, привозив продукти. [PERSON] розуміла значення своїх дій, нетипової поведінки у неї не було, вона поводила себе, як адекватна людина, сама себе обслуговувала, на всі свята вона готувала, прибирала на кладовищі. Якщо [PERSON] щось не могла зробити самостійно, то просила про це [PERSON] чи сусіда. [PERSON] перенесла хірургічну операцію, за психіатричною допомогою не зверталася. Свідок зазначила, що [PERSON] образилася на [PERSON] через кіоски, за які остання їй мало заплатила. Іноді [PERSON] просила [PERSON] щось їй купити, тоді [PERSON] приходила на перший поверх, а [PERSON] спускалась до неї. Тоді коли [PERSON] лежала в лікарні, то гроші їй давав [PERSON] , він також привозив будівельні матеріали. Близько двох років тому [PERSON] говорила, що був заповіт, який вона скасувала оскільки її не влаштовують відносини між нею та [PERSON] , вона сказала, що складе заповіт на того, хто буде її доглядати. Пізніше [PERSON] сказала [PERSON] , що була у нотаріуса з приводу заповіту, була вона сама, чи з кимось свідку невідомо. [PERSON] зазначила, що [PERSON] могла ходити у своїй квартирі в довгій футболці та трусах, вони з нею ніколи не сварились. [PERSON] говорила, що за молоду у неї було нещасливе кохання, після чого вона лежала в лікарні з діагнозом шизофренія, Неля отримувала пенсію у зв`язку зі своїм психічним захворюванням. Вдома вона один раз на рік їй кололи ліки, в лютому 2020 року ліки [PERSON] колола [PERSON] хоча необхідності колоти не було. [PERSON] говорила, що після уколу їй спокійніше, вона могла вночі не спати до двох-трьох години ночі. Крім того, у неї був цукровий діабет, однак Неля часто вживала алкогольні напої. Разом із [PERSON] вони могла випити 0,5 л. на двох, вони сиділи п`ять-шість годин. Останні 5 років до [PERSON] приходила соціальна працівниця, вона прибирала в квартирі, мила вікна та ін.. В цей час до неї також приходила [PERSON] приходила, однак [PERSON] говорила, що [PERSON] як її родичка мала б частіше її відвідувати, допомагати. Організацією поховання [PERSON] займалася [PERSON] , ніхто не повідомив [PERSON] про смерть Нелі, він прийшов уже в кінці похорон. [PERSON] сказала на кладовищі [PERSON] про те, що [PERSON] турбувалася з приводу не поверненого йому боргу, він їй відповів, що там все домовлено та вирішено. Правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними визначенні ст. 225 ЦК України. В ч.ч. 1, 2 ст. 225 ЦК України встановлено, що правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені. Правила ст. 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів. Для визначення тимчасового стану особи, при якому вона внаслідок функціональних розладів психіки, порушення фізіологічних процесів в організмі або інших хворобливих станів не може розуміти значення своїх дій та керувати ними у момент укладення нею правочину, необхідно обов`язкове призначення судово-психіатричної експертизи. Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 03.06.2021 року по справі № 641/5079/18, провадження № 61-16539св20. Відповідно до висновку судово-психіатричного експерта від 07.05.2021 року № 141, [PERSON] на час складення заповіту страждала хронічним психічним захворюванням шизофренія, параноїдна форма, епізодичний перебіг зі стабільним дефектом.Таким чином, наявність у [PERSON] тяжкого психічного захворювання з вираженим шизофренічним дефектом який є сталим та незворотнім, у поєднанні з грубими структурно - логічними розладами мислення, порушенням критичних здібностей позбавляє останню здатності розуміти значення своїх дій та керувати ними. Станом на час складення заповіту 20.11.2018 року за своїм психічним станом [PERSON] не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 164-171) Відповідно до ст. 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Разом з тим, хоча висновок експертизи по справі про визнання заповіту недійсним є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що доводи позивачки про те, що на час складання спірного заповіту [PERSON] не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними знайшли своє підтвердження належними та допустимими доказами, є переконливими та тягнуть за собою недійсність заповіту. Суд зазначає, що показання свідка [PERSON] не є допустимими і об`єктивними, оскільки спростовуються матеріалами справи. Наявність вказаних протиріч дає підстави сумніватися в їх логічності, послідовності та правдивості, а тому вони не можуть підтверджувати чи спростовувати обставини, що підлягають доказуванню. Відповідно до ст. 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Таким чином, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості, на підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Також на користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати пов`язані із сплатою судового збору. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved