Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-08 00:00:00

12.07.2019 до суду звернулася [PERSON] , яка, остаточно уточнивши свої позовні вимоги заявою від 08.08.2019, просить визнати незаконним та скасувати наказ головного лікаря Комунального закладу «Охтирська центральна районна лікарня» № 223-ОД від 01.07.2019 «Про накладення дисциплінарного стягнення» та стягнути з відповідача понесені нею судові витрати у сумі 10500,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 20.09.2016 працює на посаді бухгалтера провідного бухгалтерії в КЗ «Охтирська центральна районна лікарня». 01.07.2019 відповідачем винесений наказ № 223-0Д «Про накладення дисциплінарного стягнення», згідно з яким їй за порушення трудової дисципліни, а саме, за відсутність на робочому місці без поважних причин, 21 травня 2019 року в період часу з 12 год. 30 хв. до 13 год. 15 хв., в період часу з 14 год. до 14 год. 22 хв., та в період часу з 15 год. 10 хв. до 15 год. 58 хв. оголошено догану та попереджено про недопустимість порушень трудової дисципліни в подальшому. Також внесено зміни в табель обліку робочого часу та зменшено обсяг відпрацьованого нею часу 21 травня 2019 року, зменшивши його на 1 год. 55 хв., здійснено перерахунок (коригування) нарахованої оплати праці за цей день. Даний наказ вважає протиправним та незаконним з тих підстав, що він не містить посилання на будь-який документ, який вона порушила, притягнення її до дисциплінарної відповідальності зумовлене упередженим ставленням до неї головного бухгалтера КЗ «Охтирська ЦРЛ» [PERSON] Самовільно робоче місце вона не покидала, 21.05.2019 перед обідньою перервою подала заяву про відсутність її на робочому місці з 12 год. 30 хв. до 13 год. 15 хв. за станом здоров`я. О 14 год. після прийому ліків їй стало недобре, написавши заяву про відсутність на робочому місці з 14 год. до 14 год. 30 хв., вона вийшла на вулицю подихати повітрям, знаходилась біля лікарні. [PERSON] почувала себе в цей день і увечері, тому написала заяву про відсутність її на роботі з 15 год. 10 хв. до 16 год. Незважаючи на її тимчасову відсутність на роботі у цей день, вона виконала в повному обсязі об`єм своєї роботи, будь-якої шкоди її діями заподіяно не було, збитків не спричинено, не настало шкідливих негативних наслідків, відсутня суспільна шкідливість її поведінки. Оголошуючи догану, відповідач не враховував зазначені вище обставини, а також обставини за яких вчинено проступок, і попередню її роботу. Крім того, відповідачем порушено строк притягнення її до дисциплінарної відповідальності. 15.07.2019 ухвалою суду відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник відповідача 31.07.2019 подав відзив, в якому зазначає, що з 20.09.2016 позивачка обіймає посаду провідного бухгалтера, під підпис ознайомлена зі своєю посадовою інструкцією, з правилами внутрішнього трудового розпорядку. Окремий режим робочого часу для неї не визначався і з відповідними заявами про його встановлення позивачка до адміністрації не зверталася. Однак, незважаючи на це, неодноразово порушувала трудову дисципліну, а саме була відсутня в робочий час на робочому місці без поважних причин. Зокрема, 21.05.2019 [PERSON] без поважних причин була відсутня на робочому місці в період часу з 12.30 год. до 13.15 год., з 14.00 год. до 15.10 год. та з 15.10. год. до 15.58 год., що є порушенням трудової дисципліни. Дозволу чи згоди на відсутність на робочому місці у вказані періоди робочого часу 21.05.2019 [PERSON] від адміністрації закладу чи від свого безпосереднього керівника не отримувала, а за змістом поданих нею заяв, вона повідомляє заступника головного бухгалтера про те, що буде відсутня на робочому місці з 14.00 год. до 14.20 год., про причини своєї відсутності не зазначаючи. На інші періоди своєї відсутності на роботі заяви нею не надавалися взагалі. В зв`язку з цим, 21.05.2019 складено акт про відсутність на робочому місці [PERSON] у період часу з 14 год. до 14.22 год. Адміністрацією комунального закладу було запропоновано [PERSON] надати пояснення щодо причин її відсутності на робочому місці, однак такі пояснення нею надано не було, про що 18.06.2019 складено відповідний акт. В той же час 18.06.2019 [PERSON] на ім`я головного лікаря Охтирської ЦРЛ подала доповідну записку, відповідно до якої відсутність на робочому місці у відповідні періоди робочого часу пояснює сімейними проблемами, проведенням неофіційних консультацій з лікарями, та тим, що в її службовому кабінеті жарко. Зокрема зазначає, що [INFO] у її мами День народження і вона в робочий час купувала їй подарунок, квіти та ліки в аптеці, таким чином не вказуючи поважності причин своєї відсутності на робочому місці. Таке поводження працівниці, на переконання представника відповідача, є неприпустимим та свідчить про порушення нею трудової дисципліни. Враховуючи, що випадки відсутності [PERSON] на неробочому місці в робочий час непоодинокі, їй неодноразово робилися попередження в усній формі, але належних висновків вона не зробила 01.07.2019, згідно з наказом головного лікаря КЗ «Охтирська ЦРЛ» до неї застосовано таке дисциплінарне стягнення як догана. Крім того представник відповідача вважає, що дисциплінарне стягнення застосовано в межах строку, визначено ст. 148 КЗпПУ, оскільки позивачка у період з 12.06.2019 по 13.06.2019 та з 24.06.2019 по 27.06.2019 знаходилась у відпустці, з 19.06.2019 по 21.06.2019 - на лікарняному, а 28.06.2019-30.06.2019 були вихідними днями, тому 01.07.2019 було застосовано стягнення в перший день після вихідного дня та виходу [PERSON] на роботу. В зв`язку з чим просив відмовити у задоволенні позову. 08.08.2019 від позивачки надійшла відповідь на відзив, доводи за якою узгоджуються з її позовними вимогами, а також заява про уточнення позовних вимог. 19.08.2019 від відповідача надійшли заперечення до уточненої позовної заяви, в яких просив залишити без розгляду уточнену заяву, оскільки не передбачена ЦПК як заява по суті. Суд дослідивши докази у справі, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що між сторонами виник спір у сфері трудових правовідносин. На підставі ст. 233 КЗпП України працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Судом встановлено, що [PERSON] з 2013 року по 07.08.2019 працювала в Комунальному закладі «Охтирська центральна районна лікарня», що підтверджується копією трудової книжки [PERSON] серії [NUMBER] від 22.06.2001 (а.с.14-22). Посадовою інструкцією провідного бухгалтера, погодженою головою профспілкового комітету КЗ «Охтирська ЦРЛ» [PERSON] та затвердженою головним лікарем КЗ «Охтирська ЦРЛ» [PERSON] , передбачено обов`язок провідного бухгалтера знати Правила внутрішнього трудового розпорядку та його відповідальність за їх недотримання. З посадовою інструкцією провідний бухгалтер [PERSON] ознайомлена 23.09.2016, про що свідчить її підпис на примірнику зазначеної інструкції (а.с. 105-109) Відповідно до ст. 139 КЗпП України працівники зобов`язані, зокрема, працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової дисципліни. Як слідує зі змісту ст. 140 КЗпП України трудова дисципліна на підприємствах, в установах, організаціях забезпечується, в тому числі, свідомим ставленням до праці, методами переконання, виховання, а також заохоченням за сумлінну працю. У трудових колективах створюється обстановка нетерпимості до порушень трудової дисципліни, суворої товариської вимогливості до працівників, які несумлінно виконують трудові обов`язки. Щодо окремих несумлінних працівників застосовуються в необхідних випадках заходи дисциплінарного і громадського впливу. Згідно з ст. 142 КЗпП України трудовий розпорядок на підприємствах, в установах, організаціях визначається правилами внутрішнього трудового розпорядку, які затверджуються трудовими колективами за поданням власника або уповноваженого ним органу і виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником) на основі типових правил. Згідно з наказом № 223-ОД від 01.07.2019 провідному бухгалтеру бухгалтерії [PERSON] за порушення трудової дисципліни, а саме за відсутність на робочому місці без поважних причин 21 травня 2019 року в період часу з 12 год. 30 хв. до 13 год.15 хв., в період часу з 14.00 год. до 14 год. 22 хв. та в період часу з 15 год. 10 хв. до 15 год.58 хв. оголошено догану та попереджено про недопустимість порушень трудової дисципліни в подальшому, вирішено внести зміни в табель обліку робочого часу відносно [PERSON] та зменшити обсяг відпрацьованого нею часу 21 травня 2019 року, зменшивши його на 1 год. 55 хв., здійснити перерахунок (коригування) нарахованої оплати праці за цей день (а.с.23-25). Підставою винесення наказу послугувала доповідна головного бухгалтера від 21.05.2019, акт про відсутність на робочому місці від 21.05.2019, службова записка [PERSON] , заява про відсутність на роботі від 21.05.2019, акт про відмову від надання пояснень від 18.06.2019, доповідна записка [PERSON] від 18.06.2019, заява [PERSON] від 18.06.2019. Так матеріали справи містять заяву [PERSON] від 21.05.2019, за змістом якої остання повідомляє головного бухгалтера [PERSON] про її відсутність на робочому місці 21.05.2019 з 12.30 год. до 13.15 год. (а.с. 37). Матеріали справи містять також заяву [PERSON] від 21.05.2019, за змістом якої остання повідомляє заступника головного бухгалтера [PERSON] про її відсутність на робочому місці 21.05.2019 з 14.00 год. до 14.20 год. (а.с. 38, 88). Матеріали справи містять також заяву [PERSON] від 21.05.2019, за змістом якої остання повідомляє заступника головного бухгалтера [PERSON] про її відсутність на робочому місці 21.05.2019 з 15.10 год. до 16.00 год. (а.с. 39). Того ж дня [PERSON] звернулася зі службовою запискою до головного бухгалтера [PERSON] та повідомила про отримання нею від [PERSON] зазначеної вище заяви щодо відсутності останньої на робочому місці, при цьому [PERSON] було запропоновано звернутися по даному питанню безпосередньо до головного бухгалтера [PERSON] , яка на тай час знаходилася на своєму робочому місці, однак така пропозиція залишилася проігнорованою (а.с. 89). Згідно з актом про відсутність на робочому місці від 21.05.2019, який складено заступником головного лікаря з економічних питань [PERSON] , головним бухгалтером [PERSON] , заступником головного бухгалтера [PERSON] , заступником головного бухгалтера [PERSON] , бухгалтером [PERSON] , бухгалтером [PERSON] . 21.05.2019 провідний бухгалтер [PERSON] в період з 12.30 год. до 13.15 год., з 14.00 год. до 14.22 год., з 15.10 год. до 15.58 год. була відсутня на робочому місці. Згоду на відсутність в робочий час на робочому місці провідному бухгалтеру [PERSON] головний бухгалтер [PERSON] , заступник головного лікаря з економічних питань [PERSON] , заступник головного бухгалтера [PERSON] та заступник головного бухгалтера [PERSON] не надавали (а.с. 87). 21.05.2019 головний бухгалтер [PERSON] звернулася до головного лікаря КЗ «Охтирська ЦРЛ» з доповідною, зі змісту якої слідує, що у зв`язку з систематичною безпідставною відсутністю в робочий час на робочому місці провідного бухгалтера [PERSON] , систематичного порушення нею субординації в робочий час 21.05.2019 складено акт про відсутність [PERSON] на робочому місці. Разом з тим, головним бухгалтером [PERSON] ставиться питання щодо відібрання від провідного бухгалтера [PERSON] пояснень щодо її дій в робочий час та про оголошення останній дисциплінарного стягнення (а.с. 86). Крім того, позивачка посилається на незадовільний стан свого здоров`я, у зв`язку з певними захворюваннями, що, на її думку, дозволяють їй бути відсутньою у певні часи робочого дня на робочому місці. Матеріали справи містять виписку з історії хвороби стаціонарного хворого № 1172, амбулаторна карта № 38423 на ім`я [PERSON] , з якої вбачається, що останній встановлено діагноз: хронічний рецидивуючий холецистит, у зв`язку з чим у період з 17.02.2016 по 26.02.2016 вона знаходилась на стаціонарному лікуванні в Інституті загальної та невідкладної хірургії імені В.Т. Зайцева НАМН України (а.с.68). З матеріалів справи вбачається, що позивачка протягом 21.05.2019 року тричі за цей день була відсутня на робочому місці. Інші заяви, наявні в матеріалах справи ( а.с. 26-36) свідчить про попередню поведінку позивача, а саме: неодноразову відсутність на робочому місці в робочий час з тих чи інших причин, або без зазначення причин. Такими заявами позивач ставила до відому своє керівництво про відсутність її на роботі, проте погодження керівництвом КЗ «Охтирська ЦРЛ» її відсутності не було. Доповідні позивача (а.с. 40-61), заяви [PERSON] (а.с. 61-64, 92-101), листування її з прокуратурою (а.с. 65-67) свідчить про відносини позивача з роботодавцем, прямого відношення до предмету доказування не мають. Відповідно до ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: 1) догана; 2) звільнення. Законодавством, статутами і положеннями про дисципліну можуть бути передбачені для окремих категорій працівників й інші дисциплінарні стягнення. Статтею 147-1 КЗпП України визначено, що дисциплінарні стягнення застосовуються органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) даного працівника. Згідно з ст. 148 КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівників від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебуванням його у відпустці. Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Щодо строків накладення дисциплінарного стягнення слід зазначити таке: з 19.06.2019 по 21.06.2019 [PERSON] перебувала на лікарняному (а.с. 110), з 12.06. по 13.06 та з 24.06.2019 по 27.06.2019 [PERSON] перебувала у відпустці. Позивач допустила порушення трудової дисципліни 21.05.2019. Відповідно до ч. 3 ст. 254 ЦК України, строк, що визначений місяцями, спливає у відповідне число останнього місяця строку. Таким чином, місячний строк від 21.05.2019 припадає на 21.06.2019, враховуючи перебування позивача на лікарняному та відпустці додаємо 9 днів. Таким чином, місячний строк припадає на 30.06.2019, що є вихідним днем. Відповідно до ч. 5 ст. 254 ЦК України, якщо останній день строку припадає на вихідний, святковий або інший неробочий день, що визначений відповідно до закону у місці вчинення певної дії, днем закінчення строку є перший за ним робочий день. Стягнення накладено на позивача 01.07.2019, тобто в перший робочий день за 30.06.2019. Таким чином строк накладення стягнення, визначений ст. 148 КЗпП України відповідачем дотриманий. Згідно з ст. 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. Так судом встановлено, що [PERSON] було запропоновано надати письмові пояснення щодо вчиненого нею дисциплінарного проступку, однак позивачка відмовилась від надання пояснень, про що в матеріалах справи мається відповідний Акт від 18.06.2019 (а.с. 78). Разом з тим, матеріали справи містять заяву провідного бухгалтера [PERSON] від 18.06.2019, за змістом якої вона повідомляє, що була 21.05.2019 відсутня на роботі у зв`язку з Днем народження її мами, в зв`язку з чим вона купувала їй подарунок, квіти та ліки в аптеці, додавши, що їздила не раз (а.с. 79). Цього ж дня - 18.06.2019 [PERSON] звернулася з доповідною до головного лікаря та начальника відділу кадрів КЗ «Охтирська ЦРЛ», згідно якої висловлювала незадоволення стосовно того, що їй не дозволяють покидати робоче місце в робочий час для вирішення особистих та сімейних питань, що вона пов`язує з упередженим ставленням до неї головного бухгалтера (а.с. 80). Відсутність на роботі у зв`язку з днем народження мами, купівля подарунка, квітів та ліків суд вважає не поважними причинами неявки на роботу. Хоча позивач зазначає у позові, що була відсутня в цей день деякі періоди на роботі за станом здоров`я, проте жодними доказами цього не доводить. Посилання позивача на те, що вона виконала в повному обсязі об`єм своєї роботи, суд не бере до уваги, оскільки в робочій час вона тричі була відсутня без поважних причин на роботі, аокремий режим робочого часу адміністрацією лікарні їй не встановлювався. Відсутність шкоди, збитків, шкідливих негативних наслідків, суспільної шкідливості не узгоджується з положеннями ст. 148 КЗпП України щодонетерпимості у трудових колективах до порушень трудової дисципліни. Суд також вважає, що відповідачем враховано обставини за яких вчинено проступок, і попередню роботу позивача, оскільки було накладено найменш суворе стягнення. Посилання позивача на упереджене до неї ставлення головного бухгалтера [PERSON] , суд не бере до уваги, оскільки стягнення накладено головним лікарем [PERSON] . Таким чином, стягнення було накладено відповідно до вимог та у строк, визначені КЗпП України. Тому позовні вимоги є необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed