Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-16 00:00:00

10.11.2015 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів з вказаним позовом, в обґрунтування якого, послався на таке: він є власником ізольованої однокімнатної житлової квартири № 15 в б.52 на ? м-ні м. Первомайського Харківської області, в якій зареєстрований та проживає. Разом з ним зареєстровані, але фактично не проживають його колишня дружина [PERSON] та повнолітній син [PERSON] У 2005 році дружина забрала сина та всі їхні свої особисті речі та покинула житло і з того часу не проживає та не навідується, житлом не цікавиться. Житло залишено добровільно, а комунальні платежі нараховуються і на них, зокрема за воду, газ та прибирання біля будинку та вивіз сміття за кількістю зареєстрованих осіб. Вказаних факт заважає позивачеві отримати субсидію. Вважає, що в порядку ч.2 ст. 405 ЦК України може ставити питання про визнання відповідачів такими, що втратили право користування квартирою. Позивач до судового засідання не прибув, проте надав заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позову наполягає, у разі неявки відповідача не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідачі до судового засідання не прибули, хоча судом повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляду справи чи розгляду справи без їхньої участі не надавали, як і не надали судові заперечень проти позову. З урахуванням положень ст. 224 ЦПК України, отримавши згоду сторони позивача, суд ухвалив розглянути справу заочно з ухваленням заочного рішення на підставі наявних у справі доказів та без фіксування судового засідання технічним засобом з підстав, визначених ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, вивчивши позовну заяву, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, встановив такі факти і відповідні до них правовідносини: позивач [PERSON] є власником жилої квартири № 15 в б.52 на ? м-ні м. Первомайського Харківської області згідно свідоцтва про право власності на житло від 16.02.1994 року. У вказаній квартирі позивач зареєстрований та проживає. Крім нього в квартирі зареєстровані, але не проживають фактично колишні члени його сім`ї: [PERSON] (колишня дружина до 08.11.2008 року а.с.7) та повнолітній син [PERSON], [INFO] Факт реєстрації та не проживання вказаних осіб вбачається з акту КП «Жилсервіс» від 0211.2015 року (а.с.11) і не мешкають вони з 2005 року. Зокрема, як встановлено з позовної заяви, дружина позивача забрали сина та всі їхні особисті речі і пішла мешкати до іншого чоловіка за невідомою адресою. Дійсно, відповідно до ч.2 ст. 405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. ст. 10, 60 ЦПК України кожна сторона повинна та зобовязана довести судові ті обставини, на які вона посилається, як на підтвердження своїх вимог або підтвердження своїх заперечень. На думку суду, відповідачі, не надавши заперечень на позовні вимоги та жодного доказу поважності причин відсутності на спірній житловій площі понад 1 рік, не довели своєї правоти. Натомість, позивач повністю підтвердив обґрунтованість своєї позиції. Тому, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Крім того, на відповідачів нараховуються комунальні платежі, які лягають тягарем на позивача. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» особа знімається з реєстрації місця проживання внаслідок набрання чинності рішенням про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Outcome: approved