Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-09 00:00:00

11 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів на дитину, обґрунтовуючи тим, що вона з відповідачем перебуває у шлюбі з 04 жовтня 2013 року. За період шлюбу у них народилась дитина [PERSON],[INFO]. На теперішній час шлюбні відносини між ними припинені, в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги на дитину не надає, вона здійснює догляд за дитиною, але в повній мірі забезпечувати необхідні потреби дитини не може та потребує матеріальної допомоги з боку відповідача. Відповідач є працездатним та має можливість надавати матеріальну допомогу, інших утриманців немає. У зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача 1/3 частину від всіх доходів відповідача, але не менш ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судовому засіданні позивач [PERSON], наполягала на задоволенні позовних вимог, просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/3 частини від всіх видів його заробітку. Зазначила, що вона отримує лише допомогу на дитину, не працює у зв'язку із доглядом за дитиною, яка потребує матеріальної підтримки. Дочка того перебуває на штучному відгодовуванні, на яке витрачаються значні кошти. Вважає, що у зв'язку із вказаними обставинами, розмір аліментів повинен бути визначений саме 1/3 частки від заробітку відповідача. Вказала, що рішенням Слов'янського міськрайонного суду з відповідача на її користь стягнуті аліменти на її утримання по досягненню дитиною трирічного віку у розмірі 1/8 частки від заробітку(доходу) відповідача щомісячно, однак на сьогодні рішення не вступило в законну силу. Визнала, що нею отримана одноразова допомога при народженні дитини яка складає суму біля 10 000 грн.. Визнала, що відповідач надавав щомісячну матеріальну допомогу, однак останнім часом не надав їй взагалі ніяких коштів. За таких обставин, вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. У судовому засіданні від 20 січня 2015 року відповідач [PERSON] надав заперечення проти позовних вимог, зазначивши, що він добровільно та регулярно з дня народження дитини надає матеріальну допомогу на її утримання, окрім грошових коштів у розмірі понад 1000 грн кожного місяця, він купує особисті речі для дитини, підгузки, іграшки, продукти харчування. На сьогоднішній день він не має таку роботу, яка б дозволяла це робити у тому розмірі в подальшому, у зв'язку з переходом на іншу роботу, де заробітна плата значно менша. Іншого джерела доходів він немає. Проживає з непрацездатною бабкою, коштів для життя не вистачає. Зазначає, що буде в подальшому надавати матеріальну допомогу своїй дитині, але вважає, що на сьогоднішній день він може сплачувати аліменти у розмірі ? частини від його доходів. У зв'язку з чим просить відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] про стягнення з нього аліментів у розмірі 1/3 частини від всіх видів його доходів,та стягувати з нього аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів його доходів на утримання дитини. У судове засідання, призначене на 11 березня 2015 року відповідач не з'явився, подав до суду заяву про слухання справи у його відсутності, за участю його представника, свою позицію щодо позовних вимог не змінив. Представник відповідача [PERSON], який діє на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю [NUMBER] та Договору про надання правової допомоги від 17 лютого 2015 року, підтримав заперечення проти позовних вимог, зазначивши, що на сьогоднішній день відповідач не має змоги надавати матеріальну допомогу як раніше, оскільки змінив місце роботи, та заробітна плата стала значно менша, але він не відмовляється від надання матеріальної допомоги та стягнення з нього аліментів, але у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу. Також зазначив, що з відповідачем крім того проживає його бабуся, яка потребує сторонньої допомоги та отримує лише невелику пенсію. У відповідності до рішення Слов'янського міськрайонного суду з відповідача на користь позивачки стягнуті аліменти на її утримання по досягненню дитиною трирічного віку у розмірі 1/8 частки від заробітку(доходу) відповідача щомісячно, однак на сьогодні рішення не вступило в законну силу. Суд, дослідивши матеріали справи, обґрунтованість позовної заяви, заперечення проти позовної заяви вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 04 жовтня 2013 року, який був зареєстрований виконкомом Миколаївської міської ради Донецької області, актовий запис №63 (а.с.3). За період перебування у шлюбі народилась дитина - [PERSON], [INFO]. Батьками дитини записані [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини Серії [NUMBER](а.с.4). Згідно Довідки про склад сім'ї від 25 грудня 2014 року, дитина проживає разом з позивачем(а.с.6) З наданих сторонами документів вбачається, що позивач [PERSON] не працює, та знаходиться на обліку в УПСЗН Слов'янського міськрайонного управління юстиції та отримує допомогу на одну дитину до досягнення нею трирічного віку, зазначене вбачається з довідок № 04-57/44, №04-57/45, №04-57/45 (а.с.16-18) Відповідач [PERSON] є працездатним, згідно довідки №27 від 23 лютого 2015 року працює у Слов'янській ТЕС на посаді слюсаря по обслуговуванню, з посадовим окладом 2959 грн 00 коп.(а.с.26), згідно Довідки про склад сім'ї проживає разом з матір'ю та бабусею(а.с.27), інших утриманців немає, на обліку за станом здоров'я ніде не значиться, кредитних зобов'язань немає. З наданої копії квитанції №166 вбачається, що відповідач придбав підгузки ечі для догляду за дитиною(а.с.29) Згідно витягу з протоколу ЛКК №63/2 від 03 березня 2015 року, [PERSON] є здоровою дитиною, знаходиться на штучному вигодовуванні(а.с.35). Відповідно до положень Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до, так і після народження. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплено в ч. 2 ст. 51 Конституції України і ст. 180 Сімейного кодексу України. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Також, у постанові Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» надано рекомендації,що при вирішені питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, суд повинен повно та всебічно встановити обставини, на які посилаються сторони, щодо виникнення права на отримання аліментів та їх розміру, і ці обставини повинні бути доведеними належними та допустимими доказами відповідно до ст. 60 ЦПК України. Приписи ст.183 СК України встановлюють, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Судом достовірно встановлено, що дитина дійсно проживає з позивачем, має задовільний стан здоров'я, власних доходів немає, а тому потребує матеріальної допомоги. При визначенні розміру аліментів суд згідно вимог ст. 182 СК України виходить з того, що відповідач є працездатною особою, офіційно працевлаштований, а отже має можливість, з урахуванням свого матеріального становища, надавати матеріальну допомогу своїй доньці до досягнення нею повноліття щомісяця. Суд приходить до переконання про необхідність часткового задоволення позовних вимог позивача, починаючи стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття, виходячи з наступного. У відповідності до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Надані позивачкою відомості про її дохід за яким вона отримує лише державну допомогу на дитину, суд приймає до уваги, як приймає до уваги ту обставину, що позивачкою була отримана одноразова допомога при народженні дитини, оскільки на думку суду такі відомості свідчать про те, що позивачка отримує державну допомогу на утримання дитини, втім на думку суду позивачкою не представлено достовірних доказів, що дитина потребує аліментів саме у розмірі 1/3 частини заробітку(доходу) відповідача. При визначенні розміру аліментів суд також зважає на ту обставину, що відповідач має постійне місце роботи, отримує невелику заробітну плату, що також враховується судом. При цьому судом відхиляються доводи відповідача та його представника в тій їх частині, що відповідач проживає із бабусею, якій повинен допомагати, оскільки суду не надано достовірних доказів того, що відповідач у відповідності до чинного законодавства, є особою, яка по договору чи з інших не заборонених законом підстав зобов'язана опікуватися бабусею та утримувати її, суду також не надано жодних доказів того, що відповідач витрачав на утримання своєї бабусі кошти на придбання їй продуктів харчування, одягу, ліків тощо, натомість суду представлена довідка з якої вбачається, що бабуся відповідача отримує пенсію, тобто має самостійний дохід. З огляду на викладене, оскільки передбачених законом підстав для звільнення відповідача від обов'язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено, домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто, з врахуванням встановлених у судовому засіданні обставин, досліджених наданих сторонами доказів у їх сукупності, суд вважає, що слід стягувати аліменти з відповідача на користь позивачки у розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно. Відповідно до положень ч.1 ст. 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дітей за один місяць, згідно вимогам ст. 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. Крім того, на підставі ч.2 ст. 88 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 243 грн 60 коп. На підставі наведеного,

Outcome: partial