Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-28 00:00:00

12.09.2018 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом і свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири [ADDRESS]. У вказаній квартирі зареєстрована також її донька [PERSON], [INFO], та онук [PERSON], [INFO], які з 2016 року в ній не проживають, за комунальні послуги не сплачують, в утриманні квартири участі не приймає, а постійно мешкають за адресою: м.Суми, вул.Металургів, 32 Б, кв.10. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, яка належить їй на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним їй майном. А тому просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом. Позивач [PERSON] в письмовій заяві позов підтримала повністю, просить суд слухати справу у її відсутність. Відповідачі [PERSON], [PERSON] в судове засідання не зявились, про день та час слухання справи повідомлялись належним чином, надали суду заяву, в якій позов визнають. Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 20 вересня 2018 року позовну заяву передано на розгляд до Зарічного районного суду м.Суми за підсудністю. Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 11 жовтня 2018 року відкрито провадження у справі, вирішено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання на 03 грудня 2018 року о 09 год.00 хв. 03 грудня 2018 року розгляд справи відкладено на 30.01.2019 року на 13-00 год. в звязку з перебуванням головуючого на лікарняному. 30.01.2019 року розгляд справи відкладено на 15.02.2019 року на 14-30 год. в звязку з перебуванням головуючого на лікарняному. 15.02.2019 року розгляд справи відкладено на 29.03.2019 року на 10-00 год. за клопотанням позивача. На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, так як розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи. Суд, вивчивши матеріали даної цивільної справи, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з таких підстав. Судом при розгляді справи встановлено, що позивач є власником квартири [ADDRESS], що підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності . У вказаній квартирі зареєстрована також відповідачка - донька позивача [PERSON] та онук [PERSON], що підтверджується копією довідки (а.с.6). З матеріалів справи вбачається, що з 2016 року відповідачі фактично не проживають у квартирі, за комунальні послуги не сплачують, участі в утриманні квартири не приймають. Відповідачі в письмовій заяві підтвердила суду, що вони проживають за адресою: [INFO] Б, кв.10. Реєстрація відповідачів у вказаній квартирі, яка належить позивачу на праві власності, створює перешкоди у користуванні та розпорядженні належним йому майном. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснення ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленість між ним і власником житла. Оскільки відповідачі не проживають у вказаній квартирі з 2016 року без поважних причин, їх необхідно визнати такими, що втратили право на користування цим житлом. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved