Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-01 00:00:00

12 березня 2014р. представник ТОВ «Прайм Інвест Україна» звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що 25 травня 2013р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір ПУ-01413001532 за яким відповідачу було надано кредит в сумі 1200 грн. строком з 25.05.2013р. по 9.06.2013р. з відсотковою ставкою у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 732% річних. Прийняті на себе зобов'язання відповідач не виконував, внаслідок чого станом на 3.03.2014р. утворилась заборгованість у розмірі 9694 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути із відповідача суму заборгованості за кредитним договором ПУ-01413001532 у розмірі 9694грн. та судовий збір у розмірі 243,60грн. В судове засідання представник позивача не з'явився, надав заяву про розгляд справи у відсутність їх представника не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач в судовому засіданні позов визнав та не заперечував проти задоволення позову. Вислухавши доводи та пояснення відповідача, розглянувши та дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позовну заяву необхідно задовольнити в повному обсязі з наступних підстав, встановлених в судовому засіданні. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори й інші правочини. Згідно ст. 1050 та ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти (кредит) громадянину у розмірі та на умовах, встановлених договором, а громадянин зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Суд встановив, що 25 травня 2013р. між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір ПУ-01413001532 згідно якого ТОВ «Прайм Інвест Україна» надало відповідачу кредит в сумі 1200,00 грн. строком з 25.05.2013р. по 9.06.2013р. з відсотковою ставкою у розмірі 2% від суми наданого кредиту за кожен день користування кредитом, що становить 732% річних. Пунктом 5 договору також передбачено з дня, наступного за датою остаточного розрахунку, нарахування пені в розмірі 2,5% за кожен день, до дня подання позовної заяви до суду, а також щтраф у розмірі 100,00 грн. (а.с.4-6). Відповідач скористався лімітом кредитування, про що свідчить розрахунок суми заборгованості. Відповідно до розрахунку заборгованості за кредитним договором ПУ-01413001532, [PERSON] має заборгованість станом на 03 березня 2014 року в розмірі 9694 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за кредитом - 1200грн; - відсотків за користування кредитом за 16 днів - 384 грн; - пені за прострочу з 10.06.2013р. по 3.03.2014р. - 8010 грн; - штрафу - 100 грн. (а.с.3). Дані правовідносини регулюються Цивільним кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України умовами кредитного договору є обов'язок кредитодавця надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язаний повернути кредит та сплатити проценти. Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі. За змістом ст. ст. 610, 611, 612 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В силу ч.1 ст.14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Даючи правову оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам, суд доходить висновку, що в дійсності у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість по сплаті кредиту, відповідач не виконав прийняті на себе відповідно до договору зобов'язання, що і послугувало підставою для звернення позивача до суду із цим позовом. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] особисто підписував кредитний договір, що свідчить про те, що кредитний договір було укладено і зі сторони позивача належним чином виконано його умови. Наразі кредитний договір ПУ-01413001532 відповідачем не оскаржується, судовим порядком останній не просить визнати його недійним, нікчемність цього договору матеріалами справи не підтверджена, а тому він має законну силу і сторони пов'язані взаємними правами та обов'язками щодо його виконання, а отже в нього виникли зобов'язання перед позивачем з їх повернення в розумінні ст. 11, 14 та 1054 ЦК України. Враховуючи той факт, що відповідач дотепер не виконує свої обов'язки з повернення отриманого ним кредиту, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні наведеної норми, а тому позовні вимоги підлягають безумовному задоволенню, у заявлений позивачем спосіб. Крім того, суд вважає, що з відповідача необхідно стягнути сплачений судовий збір на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved