Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-14 00:00:00

10 червня 2020 року [PERSON] звернувся до Овідіопольського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Служба у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з неповнолітнім сином. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що у нього від шлюбу є син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачем. Відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, не дає можливості батькові виконувати належним чином свої батьківські обов`язки через, що останній змушений за захистом свого права звертатись до суду, де просить усунути перешкоди у спілкуванні з сином [PERSON] шляхом визначення наступного способу участі батька [PERSON] у вихованні сина [PERSON] , [INFO] , а саме, щосуботи з 11:00 години ранку до 17:00 години, враховуючи стан здоров`я та власне бажання дитини за попередньою домовленістю з матір`ю. Представник позивача, адвокат Ліферчук Т.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити, посилаючись на те, що спір щодо участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною не врегульовано. Представник відповідача, адвокат Кухаренко О.О. в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечувала, посилаючись на те, що відповідач не забороняла батькові спілкуватись із сином, сама ініціювала зустрічі, позивачем не надано до суду жодного доказу противоправної поведінки відповідача, свої позовні вимоги жодним доказом не довів. Вважає, що між сторонами відсутній предмет спору і тому це питання не підлягає розгляду в судовому порядку. Просила суд відмовити в задоволені позову. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, надав заяву в якій просить провести розгляд справи без її участі з урахуванням наданого висновку органу опіки та піклування . Ознайомившись з позовом, дослідивши надані суду письмові докази по справі, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як встановлено судом сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 08 грудня 2013 року по 21 січня 2016 року. Від шлюбу в них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із відповідачем. Позивач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до наданих банківських квитанцій, позивач з 02.12.2015 року по 08.11.2018 року добровільно надавав матеріальну допомогу на утримання дитини і відповідача до досягнення дитиною 3-х річного віку, поки кошти не стали відповідачу повертатись назад. Позивач зі своєї сторони на ім`я відповідача надав заяви про дозвіл на виїзд дитини за кордон та зворотно, згоду на перереєстрацію дитини. Позивач та відповідач були заслухані Комісією з питань захисту прав дитини при Овідіопольській районній державній адміністрації, де мати підтвердила, що не заперечує проти зустрічей позивача з дитиною і вважає, що спір відсутній. Відповідно до висновку органу опіки та піклування - Овідіопольської районної державної адміністрації про визначення порядку спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , [INFO] , батько має належні житлові умови, позитивно характеризується за місцем свого проживання: [ADDRESS] , надає дитині матеріальну допомогу бажає приймати участь у вихованні, спілкуванні з сином. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 142 СК України зазначає, що діти мають рівні права та обов`язки щодо батьків, незалежно від того, чи перебували їхні батьки у шлюбі між собою. Згідно ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. У відповідності до ч.2 та ч.3 ст.157 СК України той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею, а той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Частиною 2 ст.159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Висновком органу опіки та піклування - Овідіопольської районної державної адміністрації комісія з питань захисту прав дитини при Овідіопольській районній державній адміністрації встановлено порядок спілкування батька [PERSON] з малолітнім сином [PERSON] , а саме: щосуботи об 11:00 ранку батько забирає дитину за своїм місцем проживання та повертає матері в неділю о 17:00 годині вечора, враховуючи стан здоров`я та власне бажання дитини та графік роботи батька. З врахуванням вищевикладеного та того, що відповідач не заперечує, щодо участі батька у вихованні, спілкуванні з сином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволеною у повному обсязі.

Outcome: approved