Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-22 00:00:00

11.12.2015 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, в якому вказала, що вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10.04.2015 року [PERSON] було визнано винним у скоєнні відносно позивача злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України. Враховуючи обставини, встановлені в ході досудового розслідування та судового розгляду, [PERSON] своїми протиправними діями завдав [PERSON] матеріальну шкоду у загальному розмірі 2460 грн. 49 коп., яка складається із суми викрадених речей (мобільний телефон ТМ «Samsung» Соrby II GT S3850», вартістю - 669 грн., з картою пам'яті «Verbatium USB Drive 8Gb CLASSIC», вартістю - 80 грн., сонцезахисні окуляри, вартістю - 212 грн., жіноча сумка із штучної шкіри, вартістю - 270 грн., жіночий сарафан, вартістю - 140 грн.) в розмірі 1371 грн., витрат на обстеження в сумі 270 грн. та вартості медичних препаратів, придбаних під час лікування, в розмірі 819 грн. 49 коп. Крім того, коли [PERSON] напав на [PERSON] та наніс тілесні ушкодження, остання знаходилася на порозі життя та смерті, її життєвий устрій дуже змінився, вона навіть на даний час страждає як психологічно, так і духовно. [PERSON] почала боятися виходити з дому та знаходитися у темний час на вулиці, у звязку з чим у неї змінилася життєдіяльність. Вона постійно озирається, намагається обійти підозрілих осіб. Після нападу на неї [PERSON] вона постійно відчуває агресію, що перешкоджає спілкуванню з людьми, а оскільки робота позивача повязана із обслуговуванням великої кількості людей (працює лікарем-інтерном), це перешкоджає в повній мірі виконувати її професійні обовязки. Також, [PERSON] звертала увагу суду на те, що вона, після скоєння відносно неї злочину, боїться носити прикраси, технологічні засоби та інші коштовні речі, а це призвело до погіршення її життєвого устрою. Позивач вважала, що вищевикладене, зокрема, повна зміна її колишнього світогляду та устрою життєдіяльності і стосунків до людей, доводить той факт, що їй нанесені моральні страждання, які вона оцінила в сумі 40000 грн. На підставі викладеного, [PERSON] просила стягнути з [PERSON] на її користь матеріальну шкоду у розмірі 2460 грн. 49 коп., моральну шкоду у розмірі 40000 грн., а також покласти на відповідача судові витрати по справі. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилася, до суду надала заву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] утримується в умовах Харківської установи виконання покарань № 27, у судове засідання не зявився, про розгляд справи був повідомлений належним чином. Крім того, [PERSON] надав суду письмові заперечення проти позовних вимог [PERSON], в яких зазначив, що він є незаконно засудженим, вирок грунтується на доказах, які є недопустимими, досудове розслідування проведено з порушенням норм чинного законодавства, крім того, в матеріалах кримінального провадження відсутні будь-які докази, які б підтверджували скоєння ним відносно позивача злочину, жодних речей, які належать [PERSON], у нього не вилучалося. Враховуючи викладене, [PERSON] просив відмовити [PERSON] у задоволенні позовних вимог. У звязку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 197 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний звязок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: Судом встановлено, що [PERSON] вироком Зміївського районного суду Харківської області від 10.04.2015 року було засуджено за скоєння злочинів, передбачених ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 15 ч. 2 ст. 186 КК України. Вказаним вироком встановлено, що 03.07.2014 року, близько 23 год. 20 хв., [PERSON], перебуваючи в стані алкогольного спяніння, знаходячись поблизу буд. № 7 по пров. Шкільному в м. Змієві Харківської області, побачив [PERSON], де у нього виник умисел на зґвалтування останньої. Реалізуючи свій злочинний намір, [PERSON], діючи умисно, підійшов впритул до [PERSON], притиснув її до себе, висловлюючи погрози, відтягнув в рів в кінець провулку, де повалив на землю та сів зверху, притиснувши руки ліктями, почав наносити удари руками в область обличчя останньої. Продовжуючи реалізовувати свій намір, [PERSON], висловлюючи погрози, зірвав нижню білизну, стиснув рукою шию потерпілої, що призвело до короткочасної втрати свідомості, після чого, з метою вчинення насильницького статевого акту, намагався розвести [PERSON] ноги та дістав статевий орган, з метою порушення її статевої свободи та статевої недоторканості, намагався вступити з нею в статеві зносини. В результаті фізичного опору потерпілої злочинним діям [PERSON], їй вдалося підвестися, однак, обвинувачений зняв з неї верхній одяг - сарафан, в цей час на мобільний телефон [PERSON] почали надходити вхідні дзвінки, потерпілій вдалося дістати його з сумки та натиснути клавішу прийняття виклику, що змусило [PERSON], побоюючись бути викритим на місці вчинення злочину, залишити потерпілу. В результаті протиправних дій [PERSON], потерпілій [PERSON], згідно висновку судової медичної експертизи за № 154-3м/14 від 14.08.2014 року, спричинені садна в правій щічній області, множинні садна в проекції нижньої щелепи справа, по одній ділянці травматичного набряку мяких тканин в області підборіддя і в лівій щічній області, множинні синці на передній поверхні шиї справа ліворуч, множинні садна на передній поверхні правого плеча, на передній поверхні лівого плеча, синці на передній поверхні лівого стегна, синці на внутрішній поверхні правого та лівого стегна в верхній третині, закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, посттравматичний лікворно-гіпертензійний, вестибулоатактичний синдроми, посттравматичний артрит скроневого нижньо - щелепного суглобу зліва. По ступеню тяжкості вказані вище садна та синці на різних ділянках тіла як в сукупності, так і кожне окремо, відносяться до легких тілесних ушкоджень. Закрита черепно-мозкова травма у формі струсу головного мозку, посттравматичний лікворно-гіпертензійний, вестибулоатактичний синдроми, посттравматичний артрит скроневого нижньо - щелепного суглобу зліва - до легких тілесних ушкоджень, що спричинили за собою короткочасний розлад здоровя. Крім того, в ході злочинних дій [PERSON] по реалізації умислу на зґвалтування із застосуванням насильства, в результаті опору [PERSON] та обставин, які стали підставою не можливості доведення умислу на зґвалтування до кінця та не залежали від його волі - дзвінок мобільного телефону, [PERSON], діючи умисно, з корисливих мотивів, повторно, вирішив відкрито заволодіти майном потерпілої, а саме - мобільним телефоном ТМ «Samsung» Соrby II GT S3850», вартістю - 669 грн., з картою памяті «Verbatium USB Drive 8Gb CLASSIC», вартістю - 80 грн., сонцезахисними окулярами, вартістю - 212 грн., жіночою сумкою із штучної шкіри, вартістю - 270 грн., жіночим сарафаном, вартістю - 140 грн., після чого покинув місце злочину. Заволодівши майном, [PERSON] розпорядився ним на власний розсуд, в результаті чого [PERSON] було спричинено матеріальну шкоду на загальну суму 1371 грн. Таким чином, [PERSON] вчинив, зокрема відносно [PERSON], злочини, передбачені ч. 3 ст. 15 ч. 1 ст. 152, ч. 2 ст. 186 КК України, а саме - незакінчений замах на зґвалтування, статеві зносини із застосуванням фізичного насильства та повторне відкрите викрадення чужого майна (грабіж) /а.с. 6-12/. Вирок Зміївського районного суду Харківської області від 10.04.2015 року було змінено Ухвалою колегії суддів Апеляційного суду Харківської області від 05.11.2015 року лише в частині призначеного покарання, в той же час, правова кваліфікація дій [PERSON], зокрема, щодо протиправних дій відповідача відносно [PERSON], залишена без змін /а.с. 13-19/. Відповідно до ч. 4 ст. 61 ЦПК України, вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, обов'язковий для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Отже, судом встановлено, що [PERSON] визнаний винним у вчиненні незакінченого замаху на зґвалтування [PERSON] та повторному відкритому викраденні її майна. Відповідно до ст. 10 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно зі ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Позивачем визначено розмір матеріальних збитків у сумі 2460 грн. 49 коп., який складається із суми викрадених речей (мобільний телефон ТМ «Samsung» Соrby II GT S3850», вартістю - 669 грн., з картою пам'яті «Verbatium USB Drive 8Gb CLASSIC», вартістю - 80 грн., сонцезахисні окуляри, вартістю - 212 грн., жіноча сумка із штучної шкіри, вартістю - 270 грн., жіночий сарафан, вартістю - 140 грн.) в розмірі 1371 грн., витрат на обстеження в сумі 270 грн. та вартості медичних препаратів, придбаних під час лікування, в розмірі 819 грн. 49 коп. та на підтвердження якого надано чеки, розрахунки /а.с. 20, 21-22, 23, 24, 25-31; крим. провадження за обв. [PERSON] № 621/2640/14-к - т. 1 а.с. 135, 136, 142-143, 148-149, 199-204, 205-206, 207-208/. Таким чином, в ході судового розгляду справи підтвердився факт заподіяння [PERSON] матеріальних збитків з вини [PERSON], наявний причинно-наслідковий звязок між збитками та діяннями відповідача, тому вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в повному обсязі. Посилання відповідача [PERSON] не знайшли свого підтвердження, відповідачем, в порушення ст. 60 ЦПК України, не надано жодного доказу на підтвердження своїх тверджень, крім того, вирок відносно нього набрав законної сили та не скасований, а отже, останній вважається засудженим та зобовязаний відшкодувати [PERSON] завдану шкоду. Згідно з ч. 1 ст. 23 ЦК України, підставою для відшкодування моральної шкоди є порушення прав особи, при цьому моральна шкода може полягати: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сімї чи близьких родичів. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.. Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України, моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Як зазначила в своїх поясненнях [PERSON], коли [PERSON] напав на неї та наніс тілесні ушкодження, остання знаходилася на порозі життя та смерті, її життєвий устрій дуже змінився, вона навіть на даний час страждає як психологічно, так і духовно. [PERSON] почала боятися виходити з дому та знаходитися у темний час на вулиці, вона постійно озирається, намагається обійти підозрілих осіб, постійно відчуває агресію, що перешкоджає спілкуванню з людьми, крім того, позивач боїться носити прикраси, технологічні засоби та інші коштовні речі. Таким чином, [PERSON] стверджувала, що відбулася повна зміна її колишнього світогляду та устрою життєдіяльності і стосунків до людей, а, отже, їй нанесені моральні страждання, які вона оцінила в сумі 40000 грн. На підтвердження своїх вимог позивач надала копії медичної документації, які підтверджують викладені нею обставини та завдані душевні страждання /а.с. 23, 24, 25-31, 32/. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до розяснень, викладених у п. п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Аналогічні вимоги містяться у п. 2 ч. 3 ст. 23 ЦК України. Отже, судом встановлено, що внаслідок протиправних дій [PERSON] [PERSON] було спричинено моральну шкоду, яка полягає в наявності сильних і тривалих душевних переживань та страждань, повязаних зі зміною устрою її життєдіяльності. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнала позивач внаслідок вчинення [PERSON] відносно неї злочинів, фактичні обставини справи, тяжкість злочинів, вік позивача, її стан здоровя, матеріальне становище, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо відшкодування моральної шкоди та вважає за доцільне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 20000 грн. Суд вважає дану суму розумною і достатньою. У відповідності до вимог ст. 88 ЦПК України з відповідача [PERSON] необхідно стягнути судові витрати як на користь [PERSON], так і на користь держави, по 487 грн. 20 коп. на кожного.

Outcome: partial