Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-27 00:00:00

10.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування квартирою [ADDRESS] зі зняттям останніх з реєстраційного обліку за вказаною адресою. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що 05.11.2015 року він уклав усний договір з громадянином Індії [PERSON] та з громадянином Індії [PERSON] про надання відповідачам тимчасову реєстрацію у своїй квартирі на 6 місяців, щоб відповідачі мали можливість оформити та тримати в органах МВД, міграційній службі тимчасову посвідку на проживання в Україні. Після спливу шести місяців від дня їх реєстрації в його квартирі вони зобов 'язувалися добровільно знятися з реєстрації. Позивач вказує, що фактично відповідачі в цій квартирі жодного разу не знаходилися, комунальними послугами не користувалися, особистих речей відповідачів в квартирі ніколи не було, жодну поштову кореспонденцію за цією адресою відповідачі ніколи не виписували та не отримували. Оскільки фізично за цією адресою їх ніколи не було, ключів від квартири в них також: не було. Оскільки весь цей час в цій квартирі мешкає позивач із своєю дружиною та сином, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування житлом. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Відповідачі та третя особа у судове засідання не з'явилися, про день та місце слухання справи були повідомлені належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Суд, вислухавши позивача,перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Квартира [ADDRESS] належить [PERSON] на підставі договору дарування від 28.10.2011 року, посвідченого приватни нотаріусом Харківського міського нотаріального округу [PERSON] / а.с. 5,6 / Згідно довідки з місця проживання про склад сім'ї та прописку № 2347 від 10.05.2015 року та №2180 від 15.08.2016 року КП Жилкомсервіс» дільниця [ADDRESS] відповідачі були зареєстровані 05.11.2015 року. / а.с.7,8 / Актом про не проживання від 28.11.2016 року підтверджено факт не проживання відповідачів за вищевказаною адресою. Особи, що підписали акт підтвердили, що ніколи не бачили, не чули про користування зазначеною квартирою та ніколи не зустрічали [PERSON], [PERSON]. Відповідно до ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. На підставі ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. В порядку ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання . При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства, підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту, підстав на право користування житловим приміщенням. Зняття з реєстрації здійснюється в день звернення особи. За заявою особи зняття з реєстрації може бути здійснено одночасно з реєстрацією нового місця проживання. Зняття з реєстрації місця проживання дітей - сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб, стосовно яких встановлено опіку чи піклування, здійснюється за погодженням з органами опіки і піклування. Разом із заявою особа подає: документ, до якого вносяться відомості про зняття з реєстрації місця проживання. Якщо дитина не досягла 16 - річного віку, подається свідоцтво про народження або свідоцтво про належність до громадянства України; військовий квиток або посвідчення про приписку (для громадян, які підлягають взяттю на військовий облік або перебувають на військовому обліку). У разі подачі заяви законним представником особи додатково подаються: документ, що посвідчує особу законного представника; документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника, крім випадків, коли законними представниками є батьки (усиновлювачі). Зняття з реєстрації місця проживання особи за заявою законного представника здійснюється за згодою інших законних представників. У відповідності до Постанови Верховного Суду України від 16 січня 2012 року, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою. Виходячи з того, що Закон України від 11 грудня 2003 року «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» є спеціальним нормативно - правовим актом, який регулює правовідносини, пов'язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов'язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред'явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72,116, 156 ЖК України; ст. 405 ЦК України). З урахуванням наведеного, суд вважає позов доведений, а тому підлягає задоволенню.

Outcome: approved