Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-18 00:00:00

12.02.2018 року [PERSON] звернулась із заявою, в якій просила встановити факт смерті 02.11.2017 року [PERSON], [INFO]. В обґрунтування заяви [PERSON] послалась на те, що є донькою померлого. 02.11.2017 року [PERSON] помер в м. Севастополь, де і проведено його поховання. Заявник стверджувала, що, звернувшись до Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного ГТУЮ в Одеській області з метою реєстрації смерті батька, отримала відмову від 22.12.2017 року за №9108/47-47. Підставою відмови стала видача свідоцтва про смерть від 03.11.2017 року відділом записів актів цивільного стану Гагарінського району м.Севастополя Управління ЗАГС м.Севастополя, що є невідповідністю вимогам законодавства. Іншого способу захисту порушеного права окрім звернення до суду із зазначеною заявник не має. Заявник в судове засідання не з'явилась, повідомлялась судом про розгляд справи. Заінтересована особа Відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті [PERSON] територіального управління юстиції в Одеській області в судове засідання не зявився, повідомлявся судом про розгляд справи. Зясувавши обставини справи, дослідивши наявні докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Кожна особа відповідно до ст. 4 ЦПК України має право в порядку, встановленому ЦПК України звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Зазначене узгоджується із Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року. В порядку п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті, встановлення факту смерті особи в певний час вирішується судом. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є донькою [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження заявника, актовий запис №2695. 02.11.2017 року [PERSON] помер (свідоцтво про смерть від 03.11.2017 року, актовий запис №1603). В заявника наявні договір-замовлення на організацію проведення поховання від 06.11.2017 року, квитанції про сплату за проведення ритуальних дій. [PERSON], звернувшись до Відділу державної реєстрації актів цивільного у м.Одесі із заявою про реєстрацію смерті [PERSON], отримала відмову №9108/47-47. Відмова обумовлена ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», а наявне у заявника свідоцтво про смерть батька не відповідає вимогам законодавства. Зазначена норма закону узгоджується із Правилами державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року за № 52/5, за яким за заявами громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території України або переселилися з неї, державну реєстрацію актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання здійснюють відділи державної реєстрації актів цивільного стану за місцем звернення заявника. Від встановлення факту смерті [PERSON] в певний час залежить зміна майнових прав заявника, досудовий порядок встановлення якого законом не передбачений. Встановлення юридичного факту не повязано із послідуючим вирішенням спору. При таких обставинах, суд вважає, що вищевказаний факт є юридичним, доведеним в процесі розгляду справи та підлягає встановленню за рішенням суду.

Outcome: approved