Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-17 00:00:00

12.11.2019 року [PERSON] звернулася до суду із даним позовом до [PERSON] , у якому просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання, як непрацездатної матері, у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, починаючи із дня пред`явлення позову і до зміни матеріального та сімейного стану сторін. В обґрунтування вимог позовної заяви зазначила, що їй пішов 73-й рік, ніде не працює, чоловік [PERSON] нещодавно помер і вона втратила годувальника, отримує пенсію за віком в сумі 3 416,46 грн. на місяць, інших джерел доходів не має. Вказала, що відповідач є її сином, але матеріальну допомогу їй добровільно не надає, хоча і працює начальником відділу в ПАТ«Київметробуд» і отримає велику заробітну плату, а також займається підприємницькою діяльністю. Позивач додає, що після смерті чоловіка одержала у спадок квартиру у м. Житомирі, три земельні ділянки і дачу у с Березівка Житомирського району, які вимушена утримувати самостійно, сплачуючи комунальні платежі і земельний податок, у зв`язку із чим також потребує грошей. Відповідач також прийняв спадщину і є співвласником зазначеної нерухомості, проте вищевказані платежі не сплачує навіть частково. Крім цього позивач потребує реабілітаційного лікування, проте путівку на лікування їй не дають і тому потрібні кошти не лише на ліки, а ще й на путівку. З огляду на викладене, посилаючись на положення ст. 202 СК України, [PERSON] просила задовольнити її позовні вимоги. Ухвалою судді Богунського районного суду м. Житомира Кузнєцова Д.В. від 27.11.2019 відкрито провадження у даній справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити. На запитання суду пояснила, що має другого сина 45 років, який проживає в Одеській області, але не може надавати їй допомогу, оскільки не працює. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання непрацездатної матері саме у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, в цілому у вирішенні спору поклався на розсуд суду. Надав письмовий відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що хоч і успадкував частину майна після смерті батька, однак не має з нього жодного доходу. Додав, що зараз важко працювати , змінюється керівництво, натомість розмір заробітної плати не збільшується, хоча і розуміє, що матері важко утримувати успадковане майно. Підтвердив, що здійснює підприємницьку діяльність як ФОП і від цього має додатковий дохід приблизно у 5 тис. грн. на місяць. Суду пояснив, що має старшого сина 24 років, який самостійно себе утримує, а також доньку 16 років, котра проживає з матір`ю. Відповідач живе сам, утриманців немає. Заслухавши пояснення сторін, вивчивши й дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог [PERSON] частково з наступних підстав. Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, [PERSON] , [INFO] , є сином позивача та [PERSON] . Із виписки по картковому рахунку [PERSON] , наданою філією ЖОУ АТ «Ощадбанк» вбачається, що позивач є пенсіонеркою та отримує пенсію у розмірі 3 416,46 грн. [INFO] помер чоловік позивача та батько відповідача [PERSON] . Згідно з довідкою в/ч [NUMBER] від 12.02.2019, [PERSON] поставлений діагноз ревматоїдний поліартрит з ураженням дрібних суглобів обох костей, ступнів та позивачу рекомендоване реабілітаційне лікування в санаторії курортного типу. Із матеріалів справи вбачається, що син позивача [PERSON] працює в ПАТ «Київметробуд» на посаді начальника юридичного відділу та його дохід за період із червня по листопад 2018 року склав 60\~637,04 грн. Як на підставу своїх вимог, позивач, посилаючись на ст. 202 СК України, вказувала, що відповідач, як її син, повинен піклуватися про неї та утримувати, оскільки у іншого її сина немає такої фінансової можливості, а чоловік позивача більше трьох років тому помер. Відповідно до статті 202\~СК України повнолітні дочка, син зобов`язані утримувати батьків, які є непрацездатними і потребують матеріальної допомоги. У пункті 21 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~Сімейного Кодексу\~України при\~розгляді справ\~щодо батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~N\~3\~від 15.05.2006\~року надано роз`яснення, що обов`язок повнолітніх дочки, сина утримувати своїх непрацездатних батьків, які потребують матеріальної допомоги (стаття 202 СК України), не є абсолютним. Відповідно до статті 205\~СК України суд визначає розмір аліментів на батьків у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) з урахуванням матеріального та сімейного стану сторін. При визначенні розміру аліментів та додаткових витрат суд бере до уваги можливість одержання утримання від інших дітей, до яких не пред`явлено позову про стягнення аліментів, дружини, чоловіка та своїх батьків. Необхідність матеріальної допомоги визначається в кожному конкретному випадку в залежності від матеріального становища батьків. До уваги приймається отримання батьками пенсії, державних пільг, субсидій, наявність у батьків майна, що може приносити дохід тощо. Сам факт непрацездатності батьків не зумовлює виникнення у дітей обов`язку надання їм утримання стан непрацездатності має супроводжуватися необхідністю отримувати сторонню матеріальну допомогу. Тобто, батьків слід визнавати такими, що потребують матеріальної допомоги. Свідченням такої потреби є отримання матір`ю чи батьком доходів, які є меншими за прожитковий мінімум. Згідно діючого законодавства, держава забезпечує необхідним утриманням непрацездатних осіб - пенсією за віком, пенсією з інвалідності, державною допомогою тощо. Статтею 7\~Закону України\~«Про державний\~бюджет на\~2017\~рік» встановлено, що у 2017 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для осіб, які втратили працездатність становив з 1 грудня 1 373 гривні. Із матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є пенсіонеркою та отримує пенсію у розмірі 3\~416,46 грн. станом на грудень 2017 року. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] вказувала, що пенсія за віком, яку вона отримує, є єдиним джерелом її доходів і її матеріальне становище є вкрай тяжким. Даних коштів не вистачає на ліки та оплату путівки на лікування, пов`язаного з її захворюванням. Факт отримання матеріальної допомоги позивачем від дітей на момент розгляду справи судом першої інстанції матеріалами справи не підтверджений. З огляду на встановлені в судовому засіданні обставини справи, зокрема наявність у позивача ще одного сина, до якого не пред`явлено позов про стягнення аліментів, непрацездатність позивача, матеріальний та сімейний стан сторін суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог та вважає, що з відповідача на утримання його матері підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/8 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. На підставі викладеного,

Outcome: partial