Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-13 00:00:00

11 лютого 2019 року [PERSON] звернувся до Рубіжанського міського суду Луганської області з позовом до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про витребування безпідставно набутого майна, в якому просить витребувати у відповідача належний йому автомобіль ВАЗ 2109, 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] та стягнути судові витрати у сумі 2768,40 гривень (768,40 гривень сума сплаченого судового збору і 2000,00 гривні витрати на правничу допомогу). В обґрунтування позову позивач зазначає, що 19.03.2016 він придбав та зареєстрував за собою автомобіль ВАЗ 2109, 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER] . 28 квітня 2017 року, [PERSON] , яка не є власником автомобіля, передала вказаний автомобіль [PERSON] , про що остання написала розписку. Згідно розписки відповідач придбала у [PERSON] , в розстрочку належний позивачу автомобіль з умовою повного розрахунку до 28.04.2018. При складанні розписки відповідач [PERSON] ніяких грошей не передавала та до 28.04.2018 в повному обсязі не розрахувалась. 16.01.2019 позивач звернувся до Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області з заявою про протиправні дії [PERSON] та отримав відповідь, що співробітники поліції вбачають в даній ситуації цивільно-правові відносини і рекомендують звернутися до суду, тому позивач звернувся до суду з цим позовом за захистом своїх прав 12 лютого 2019 року, через канцелярію суду [PERSON] надав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на автомобіль марки ВАЗ 2109, 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] , мотивуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення, оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку повернути належний йому автомобіль, при цьому повідомила, що автомобіль вона вже продала Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 14.02.2019 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено та накладено арешт на автомобіль марки ВАЗ 2109, 1993 року випуску, номерний знак [NUMBER] , кузов № [NUMBER] Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 27.02.2019 прийнято позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про витребування безпідставно набутого майнадо розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження . 08 травня 2019 року до Рубіжанського міського суду Луганської області від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що відповідач позовні вимоги [PERSON] не визнає з наступних підстав.Дійсно 28.04.2017 між нею та [PERSON] була складена розписка щодо придбання нею у [PERSON] автомобіля марки ВАЗ 2109,номерний знак [NUMBER] у розстрочку.Ця угода не була зареєстрована ні в МРЕО,ні у нотаріуса.Після цього вона зі своїм чоловіком [PERSON] поступово виплачували гроші за автомобіль і виплатили 500 доларів США,але потім змінилися обставини і вони вже не могли виплачувати кошти.Про це вони повідомили [PERSON] і запропонували забрати авто ,при цьому сплачені кошти не вимагали,на що [PERSON] їм відмовив. Через деякий час [PERSON] продав цей автомобіль іншим людям. З грудня 2018 [PERSON] почав вимагати у неї та членів її сім`ї начебто не виплачені кошти за автомобіль .Вона вважає його дії шахрайськими . В судовому засіданні представник позивача підтримав позові вимоги,надав пояснення аналогічні по суті позову. Відповідач в судовому засіданні 13.05.2019 позовні вимоги не визнала,пояснила наступне. Дійсно 28.04.2017 між нею та [PERSON] була складена розписка щодо придбання нею у [PERSON] автомобіля марки ВАЗ 2109, номерний знак [NUMBER] у розстрочку.Ця угода не була зареєстрована ні в МРЕО,ні у нотаріуса.Після цього вона зі своїм чоловіком [PERSON] поступово виплачували гроші за автомобіль і виплатили 500 доларів США,але потім змінилися обставини і вони вже не могли виплачувати кошти.В липні 2017 її чоловік повернув позивачу автомобіль ,не вимагаючи повернути сплачені 500 доларів США,оскільки вони користувались автомобілем Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав,пояснив,що доводи позивача про те,що автомобіль був проданий без його волі спростовуються тим фактом,що він був присутній при складанні розписки ,що підтверджується його підписом. В серпні 2017 позивач видав довіреність на автомобіль іншим особам,що підтверджує той факт,що автомобіль знаходився у нього. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явилась ,надала заяву про розгляд справи без її участі ,позовні вимоги підтримала в повному обсязі(а.с.52). В судовому засіданні свідок позивача [PERSON] пояснив,що з [PERSON] вони працювали разом у таксі.В квітні [PERSON] купив у [PERSON] машину в розстрочку,а потім перепродав її у м.Кремінна в липні 2017. В судовому засіданні свідок позивача [PERSON] пояснив,що зі слів [PERSON] йому відомо ,що він в 2017 продав свою машину [PERSON] в розстрочку,але гроші йому не віддають. Заслухавши представника позивача,відповідача та її представника,свідків,дослідивши матеріали справи,суд дійшов наступного. Судом встановлено,що за [PERSON] зареєстрований автомобіль марки ВАЗ 2109,номерний знак [NUMBER] , дата реєстрації 19.03.2016(довідка територіального сервісного центру № 4442 від 10.01.2019 № 31/12/4442-Н-2-а.с.9,витяг з Єдиного державного реєстру МВС-а.с.80). Відповідно відомостей ПП Екпертно-аналітичного центру «Рейтинг»,виходячи з даних,наданих [PERSON] ,середньоринкова вартість вищевказаного автомобіля складає 35000 гривень(а.с.10). 28.04.2017 [PERSON] купила в розстрочку до 28.04.2018 у [PERSON] автомобіль ВАЗ 2109,реєстраційний номер [NUMBER] ,1993 року випуску,зареєстрований на ім`я [PERSON] за 1200 доларів США. Присутні: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (розписка-а.с.11). Відповідно розписки від 28.04.2017 [PERSON] продала в розстрочку [PERSON] автомобіль ВАЗ 2109,реєстраційний номер [NUMBER] ,1993 року випуску,зареєстрований на ім`я [PERSON] за 1200 доларів США. Присутні: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.77).На звороті цієї розписки зазначено:14.06.17-100 доларів,12.07.17-100 доларів,19.09.17-100 доларів,01.11.17-100 доларів та відповідно стоїть чотири підписа. Вивчивши розписку ,суд вважає,що ці підписи належать [PERSON] (а.с.77зв.) 16.08.2017 [PERSON] уповноважив [PERSON] , [PERSON] користуватися та розпоряджатися транспортним засобом -автомобілем марки ВАЗ,модель 2109,реєстраційний номер [NUMBER] ,1993 року випуску(довіреність від 16.08.2017-а.129,витяг - а.с.137) . Дію цієї довіреності припинено 10.01.2019(а.с.137 зв.). 21.09.2017 в порядку передоручення [PERSON] видав довіреність користуватися та розпоряджатися вищевказаним транспортним засобом [PERSON] та [PERSON] (повний витяг з Єдиного реєстру довіреностей-а.с.137) 05.01.2019 [PERSON] звернувся до Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області з повідомленням ,що [PERSON] купила у нього автомобіль за 1200 доларів США, на цей момент винна йому 750 доларів США.(а.с.120). В поясненнях слідчому Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області [PERSON] зазначив,що він продав [PERSON] та її чоловіку за 1200 доларів США ,від них він отримав тільки 450 доларів.Йому відомо,що вони продали автомобіль [PERSON] та [PERSON] , на ім`я яких він видав довіреність 16.08.2017,а потім 10.01.2019 відкликав її. Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Стаття 400 ЦК України передбачає, що недобросовісний володілець зобов`язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов`язку заінтересована особа має право пред`явити позов про витребування цього майна. Аналізуючи матеріали справи та встановлені обставини,суд дійшов наступного. Сторони не заперечують,що спірний автомобіль був переданий дружиною позивача відповідачу та що деякий час чоловік останньої користувався цим автомобілем. В судовому засіданні відповідач пояснила,що її чоловік в липні 2017 повернув автомобіль [PERSON] . Суд приймає до уваги це пояснення відповідача,оскільки довіреністю від 16.08.2017 підтверджується,що [PERSON] уповноважив [PERSON] , [PERSON] користуватися та розпоряджатися спірним транспортним засобом. Складання вказаної довіреності 16.08.2017 свідчить про те,що в серпні 2017 спірний автомобіль знаходився у позивача ,оскільки неможливо передавати в користування та розпорядження річ,якої немає в наявності. В свою чергу в порядку передоручення [PERSON] видав довіреність користуватися та розпоряджатися вищевказаним транспортним засобом [PERSON] та [PERSON] . Суд вважає,що ці факти свідчать про відсутність у відповідача спірного автомобіля . Доказів того,що спірний автомобіль в цей час перебуває у відповідача позивачем не надано. Доводи позивача про те,що вищевказану довіреність від 16.08.2017 він зробив на прохання відповідача на її родичів [PERSON] та [PERSON] ,суд до уваги не бере,оскільки доказів цього не надано. З урахуванням наведеного,суд вважає позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: [PERSON] про витребування безпідставно набутого майна необґрунтованими та такими,щ не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed