overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-25 00:00:00

12.09.2018 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором від 06.02.2012 року в сумі 13518 грн 93 коп. і 1762 грн у відшкодування понесених судових витрат. В обґрунтування своїх вимог позивач послався на невиконання відповідачем умов договору в частині порядку та строків розрахунку. Позивач просив розглянути справу за відсутністю його представника. Представник позивача в судове засідання не зявився, хоча про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Відповідач позов не визнала та пояснила, що самостійно виховує малолітню дитину, а тому не має фінансової можливості оплатити суму неустойки, яку заявляє до стягнення позивач, а основну суму боргу вона сплатила в повному обсязі. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Як випливає з матеріалів справи (а.с. 12), 06.02.2012 року відповідач звернулася до позивача із Анкетою-заявою про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (далі Умови), яка в сукупності з Умовами та Памяткою клієнта складають Договір про надання банківських послуг (а.с. 12 зв.). Посилаючись на невиконання відповідачем умов [PERSON] про надання банківських послуг, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість станом на 12.07.2018 року в сумі 13518 грн 93 коп., що складається із: -заборгованість по сплаті відсотків у сумі 3068 грн 16 коп., -нарахованої пені в сумі 9714 грн 10 коп., -штрафів у сумі 1119 грн 95 коп. Вирішуючи спір суд виходить з такого. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивач вказані приписи Кодексу не виконав і не надав суду копію Памятки клієнта. Таким чином, позивач не довів у суді сам факт укладення з відповідачем [PERSON] про надання банківських послуг. Крім того, додатково слід зазначити, що із заповненого особисто відповідачем стандартного формуляра бланка Анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та самих цих Умов не можливо зрозуміти до яких саме умов і правил приєдналася відповідач; якщо це умови і правила надання банком кредиту то в цих документах не визначена ані сума кредиту, ані процентна ставка за користування кредитними коштами, ані строк кредитування та наслідки порушення термінів розрахунків. За таких обставин, додані позивачем до позовної заяви документи, а саме: Анкета-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку та Умови в сукупності не визначають умови кредитного договору між сторонами та не підтверджують наявність у позивача права нараховувати відсотки за користування коштами, а також неустойку як наслідок порушення відповідачем договірного зобовязання. Виходячи з вищевикладеного, предявлений позов не підлягає задоволенню оскільки не підтверджується належними та беззаперечними доказами.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-11 00:00:00

12.09.2018 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання за нею права власності на 1/2 частку житлового будинку [ADDRESS], в порядку спадкування майна брата - [PERSON], який помер [INFO] В обґрунтування позову зазначила, що за життя брат не здійснив державну реєстрацію права власності на належну йому 1/4 частку вказаного домоволодіння, що унеможливлює отримання нею у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину брата за законом. У судовому засіданні представник позивача пред'явлений позов підтримав і наполягав на задоволенні; представник відповідача не з'явився, про час і місце розгляду справи сповіщався належним чином. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач була рідною сестрою [PERSON], який помер [INFO] Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.05.2008 року позивач є власником ? частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 8); відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 19.05.2008 року [PERSON] також був власником ? частки житлового будинку [ADDRESS] (а.с. 9; далі - Домоволодіння). У зв'язку зі смертю [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому на праві власності майно. Згідно зі статтею 1261 Цивільного кодексу України (далі - Кодекс) єдиним спадкоємцем майна [PERSON] першої черги за законом був його син - [PERSON], який у встановлений законом строк подав заяву про відмову від спадщини батька. За приписом статті 1262 Кодексу позивач є єдиним спадкоємцем майна [PERSON] другої черги за законом. У встановлений статтею 1270 Кодексу шестимісячний строк позивач реалізувала своє право на спадщину брата та подала нотаріусу заяву про прийняття його спадщини. У зв'язку з тим, що за життя [PERSON] не вчинив дії, спрямовані на здійснення державної реєстрації права на належну йому частку в Домоволодінні, натепер позивач позбавлена можливості отримання в у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину брата за законом, що є підставою для захисту її прав у судовому порядку шляхом визнання права власності на ? частку Домоволодіння, що належала спадкодавцеві. Водночас, суд не знаходить правових підстав для визнання за позивачем права власності на іншу ? частку Домоволодіння, оскільки вказане право ніким не оспорюється, при цьому підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 22.05.2008 року. За таких обставин, пред'явлений позов підлягає частковому задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-16 00:00:00

12.09.2018 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи його тим, що 26.09.2014 року уклала шлюб з відповідачем. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Позивач вказує, що подружнє життя не склалось, між подружжям припинено сімейні та шлюбні відносини, сторони мають різні погляди на життя. Позивач вважає, що збереження сімї суперечить інтересам кожного з подружжя, просить шлюб розірвати. У судове засідання позивач не зявилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. У судове засідання відповідач не зявилася, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов про розірвання шлюбу визнає, згоден на розірвання шлюбу. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Встановлено, що сторони 26.09.2014 року зареєстрували шлюб у Ковпаківському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Сумського міського управління юстиції, актовий запис №976, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 8). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO] (а.с.9). Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобовязані піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен із подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість. Враховуючи вищезазначені норми закону та особливий характер сімейних відносин і їх обєктивну недоступність для оточуючих, суд не може покласти обовязок збереження сімї на одного з подружжя при наявності на це його категоричного заперечення. Суд вважає, що оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, то подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, тому позовні вимоги підлягають задоволенню і шлюб підлягає розірванню. Судові витрати залишити за позивачем, згідно його заяви, зазначеній у позові (а.с.39).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-24 00:00:00

\~ \~ \~ \~12.09.2018 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом. На обгрунтування своїх вимог зазначила, що 28.03.1987 року\~ вона зареєструвала шлюб з відповідачем.\~ За час спільного проживання сімейні відносини не склались. Причиною розладу в сімї стали різні характери та погляди на життя. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали, в наслідок чого вони проживають окремо. \~ \~ \~ \~Посилаючись на те, що\~ подальше\~ спільне життя з відповідачем неможливе, просила суд розірвати їх\~ шлюб. \~ \~ \~ \~Сторони\~ в\~ судове засідання не\~ зявились,\~ повідомивши суд письмовими заявами\~\~ про розгляд\~ справи\~ у їх відсутність, у яких\~ просили суд\~ розірвати їх шлюб. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач в заяві надісланої до суду позов визнав, суд вважає можливим винести рішення за результатами підготовчого судового засідання. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 28.03.1987\~року,\~який був\~зареєстрований відділом\~ДРАЦСу Балаклавського\~райвиконкому м.\~Севастополя ( актовий запис № 74). \~ \~ \~ \~Як вбачається з\~ матеріалів\~ справи,\~ в сімї\~ склались\~ ненормальні\~\~ стосунки. Неодноразові спроби примиритися результатів не дали. Сторони\~ спільно \~\~не\~ проживають,\~ звернулись до суду з заявами,\~ у яких\~ просили\~ суд розірвати їх\~ шлюб. \~ \~ \~ \~ За таких обставин суд вважає, що збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них,що мають істотне значення. \~ \~ \~ \~ Згідно з ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу . В \~силу \~ст. 141 ЦПК України \~\~з відповідача \~\~на \~користь позивачки\~належить стягнути \~судовий \~збір \~\~у розмірі \~704 грн. \~80\~ коп., сплачений позивачкою при подачі позову. \~ \~ \~ \~ На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-21 00:00:00

12.09.2018 року ухвалено рішення, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, а саме відмовлено в частині визнання [PERSON] такою, що втратила право користування, та зняття її з реєстрації. 21.12.2018 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по вказаній цивільній справі, в якій просить ухвалити додаткове рішення про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування, та зняття її з реєстрації. У відповідності до\~ст.270 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд вказаної заяви про ухвалення додаткового рішення у відсутність сторін. Дослідивши матеріали справи із наявними в них заявою та судовим рішенням, розглянувши оригінали документів, надані заявником на підтвердження необхідності винесення додаткового рішення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви позивача. Відповідно до ст.270 ЦПК України, суд ухвалює додаткове рішення за заявою учасників справи чи з власної ініціативи у чітко визначених випадках. Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне задовольнити заяву та винести додаткове рішення у цивільній справі, оскільки вказана заява та додані до неї документи свідчать про реєстрацію [PERSON] за спірною адресою.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-11 00:00:00

12.09.2018р. позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 26.02.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського району управління юстиції у Луганській області, актовий запис №10. В обґрунтування своїх вимог, вказала, що з грудня 2016 року припинила з ним шлюбні відносини, мешкають окремо, спільне господарство не ведуть, ніяких спільних інтересів в них немає, примирятися з ним не має наміру, тому просить їхній шлюб розірвати. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 21.09.2018 було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 05.10.2018. Ухвалою Новопсковського районного суду Луганської області від 05.10.2018 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 12.10.2018. Позивач до судового засідання не з'явилася,про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач до судового засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі Суд відповідно до ст. 223 ЦПК України вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши наявні у справі письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони в справі одружені, шлюб зареєстрований 26.02.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану Новопсковського району управління юстиції у Луганській області, актовий запис №10, дошлюбне прізвище позивачки - [PERSON]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON], [INFO]. З грудня 2016 року чоловік і жінка перестали підтримувати шлюбні відносини. Зберігати свою родину сторони не мають наміру, про надання судом терміну для примирення категорично заперечують. За таких обставин, суд дійшов висновку про те, що дана родина розпалася остаточно, подальше спільне проживання чоловіка і жінки і збереження даної родини стали неможливими, а також, що це суперечить інтересам обох з подружжя. Тому такий шлюб відповідно до ст. 112 СК України необхідно розірвати, а позов - задовольнити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені нею судові витрати у вигляді сплати судового збору у розмірі 704,80грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-27 00:00:00

12.09.2018 р. позивач звернулася у суд з позовом, у якому просить розірвати шлюб з відповідачем, що укладений 28.04.2011 р. В обґрунтування позовних вимог послалася на те, що спільне життя у них з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, вони проживають окремо, сімейні відносини не підтримують, сім`я існує лише формально. 27.05.2019 р. у судове засідання сторони не з`явилися. Позивачка подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та на заочному розгляді справи не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, у судові засідання 08.02.2019 р. та 27.05.2019 р. не з`явився, заяв чи клопотань про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки не повідомляв. При цьому, відповідачем не було подано відзиву. На підставі норм ст.ст.280-281 ЦПК України суд провів заочний розгляд справи. З огляду на зазначені обставини, суд у відповідності до ст. 247 ЦПК України судовий розгляд справи здійснив на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання. Оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 28.04.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 28.04.2011 відділом ДРАЦС Червоноградського МУЮ Львівської області. Як вбачається з копій свідоцтв серії [NUMBER] № [NUMBER] від 27.08.2011 р. та серії [NUMBER] від 16.01.2013 р., у даному шлюбі у сторін народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та дочка [PERSON] , [INFO] .. Згідно позовної заяви та клопотань по суті справи, сімейне життя в сторін не склалося, позивач наполягає на розірванні шлюбу. При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін та збереження їх сім`ї є неможливе та суперечитиме моральним засадам суспільства, відтак шлюб між ними слід розірвати. Відповідно до ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у сумі 704,80 грн. підлягає стягненню з відповідача у користь позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-20 00:00:00

12.09.2018 р. позивачка звернулась до суду з вказаним позовом , обґрунтовуючи свої вимоги тим , що з вона перебувала з відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, під час яких у них народилося троє дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей не надає. Діти знаходяться на її утриманні. Посилаючись на викладене , позивачка просить суд щомісячно стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання дітей в твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину. Позивачка в судове засідання не з'явилася, повідомивши суд письмовою заявою про розгляд справи у її відсутність, вказавши, що позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з»явився. Про день, час і місце розгляду справи двічі поспіль був повідомлений належним чином, про що в матеріалах справи є відповідний доказ. Оскільки в даній справі одночасно існують усі умови передбачені ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд постановив розглянути дану справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони проживали однією сім'єю без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання у них народилося троє дітей:[PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO], які проживають з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.. 180 СК України батьки зобов»язані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ст.. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач має можливість сплачувати аліменти у визначеному позивачкою розмірі. Оскільки розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти в твердій грошові сумі в розмірі по 1000 грн на кожну дитину. В силу ст.. 430 ЦПК суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів- у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 704 гривні 80 коп. На підставі викладеного ,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-12 00:00:00

12.09.2019 [PERSON] , в особі представника - адвоката Середи Д.М.,звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 2250,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що дитина проживає разом із нею та перебуває на повному утриманні матері, у зв`язку із тим, що відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, просила стягнути з нього аліменти,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-10 00:00:00

12.09.2019 відкрито провадження у даній справі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 03.09.1981 зареєструвала шлюб з відповідачем, від шлюбу дочки повнолітні. Останнім часом сімейне життя не склалося, постійно виникають сварки, вважає, що сім`я розпалася, відновлювати шлюбні стосунки не бажає, тому просить шлюб розірвати. В судове засідання позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений в установленому законом порядку, заяв про відкладення розгляду справи не надавав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Приймаючи до уваги згоду позивача, суд проводить заочний розгляд справи на підставі доказів, наявних у справі, відповідно до положень ч. 4 ст. 223 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд проаналізував матеріали справи, врахував позицію позивача, дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного. Спірні правовідносини підлягають врегулюванню відповідно до положень Сімейного кодексу України. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 03 вересня 1981 року Хухрянською сільрадою Охтирського району Сумської області, актовий запис №20. Неповнолітніх дітей не мають. Відповідач не оспорив ту обставину, що стосунки між сторонами припинилися. Наміру відновлювати стосунки сторони не виявляють. За таких обставин суд дійшов висновку про розірвання шлюбу між подружжям, оскільки збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім`ї і порушуватиме права сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-12-09 00:00:00

12.09.2019 до Вінницького районного суду з позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов позивачем\~обґрунтовано тим,\~що 19.02.2017\~року між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб у Виконкомі Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області , актовий запис №01. Вказує, що в період шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що їх спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини й сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та сумісного проживання, а також через різні погляди щодо виховання сина, шлюбні відносини між сторонами фактично припинено з 12.04.2018. Просить суд розірвати шлюб між позивачем та відповідачем. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, проте надала до суду заяву в якій зазначила, що позов підтримує в повному обсязі, просить його задовольнити та розглядати справу у її відсутність. Відповідач [PERSON] також до судового засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено,\~що 19.02.2017\~сторони зареєстрували\~шлюб у Виконкомі Пултівецької сільської ради Вінницького району Вінницької області , актовий запис №01, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с.11). В період шлюбу в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , про що свідчать копія свідоцтва про народження дитини (а.с.6). Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. З`ясувавши фактичні взаємовідносини подружжя, обставини, викладені у позові, те, що позивач не бажає підтримувати подружні стосунки з відповідачем, їх взаємовідносини, суд вважає, що немає підстав для вжиття заходів для примирення подружжя, спільне життя подружжя та подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, що мають істотне значення, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved