Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-14 00:00:00

10 листопада 2020 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третіх осіб: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про зняття арешту з нерухомого майна. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що [INFO] в м. Миколаєві помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19.06.2019 року Веселинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області. В силу вимог ч. 3 с. 1268 ЦК України позивач [PERSON] прийняла спадщину після смерті сина. Крім позивача до спадщини закликанні батько померлого [PERSON] (прийняв спадщину в силу вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України), та донька померлого [PERSON] (малолітня, прийняла спадщину в силу ч. 4 ст. 1268 ЦК України). На даний час позивач має намір розпорядитись належним їй нерухомим майном та оформити спадщину, для чого звернулась до Приватного нотаріуса Євстратової О.М., однак при перевірці відомостей в ДРРПнНМ нотаріусом їй було повідомлено про наявність обтяження у вигляді арешту на все нерухоме майно спадкодавця. Так, відповідно до інформаційної довідки з ДРРПнНМ №228853102 від 20.10.2020 року вбачається, що постановою про арешт майна боржника від 21 лютого 2018 року, винесену начальником Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області Буланча О.В., у виконавчому провадженні 46894229 накладено арешт всього нерухомого майна [PERSON] . Виконавче провадження №46894229, в рамках якого державним виконавцем накладено арешт, перебувало у Веселинівському РВ ДВС Південного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Одеса) з 16.03.2015 року з примусового виконання виконавчого листа про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів заробітку (щомісячно), але не менше 30% прожиткового мінімуму необхідного для дитини відповідного віку, починаючи з 25 червня 2014 року і до досягнення повноліття. Виконавчий документ був виданий на підставі рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29.09.2014 року в справі №483/1439/14-ц, яке набрало законної сили 04.11.2014 року. На даний час виконавче провадження завершено. На даний час заборгованість відсутня а тому наявність обтяження майна, накладеного постановою державного виконавця від 21.02.2018 року, чинить перешкоди в отриманні спадщини. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Представник позивача [PERSON] підтримала позовну заяву та просила зняти арешт з нерухомого майно, оскільки це порушує права спадкоємців. Представник відповідача Веселинівського РВ ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси) Буланча О.В. не з`явилася до зали судового засідання, надала до суду заяву в якій зазначила, що вирішення питання про зняття арешту з нерухомого майна залишає на розсуд суду. Треті особи [PERSON] та [PERSON] не з`явилися до зали судового засідання, надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність не заперечують проти задоволення позову. Третя особа [PERSON] не з`явилася до зали судового засідання, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін, викладену у письмових заявах, оцінивши докази в їх сукупності, належності та допустимості, дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в м. Миколаєві помер [PERSON] , про що Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області складено відповідний актовий запис №2090 та 19 червня 2019 року видано свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №228853102 від 20.10.2020 року [PERSON] на підставі Державного акту на право приватної власності на землю, серія ІV-МК №020002, виданий 15.03.2001 року Луб`янською сільською радою народних депутатів Веселинівського району Миколаївської області належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 4821782000:02:000:0376, площею 8,6513 га, що розташована на території Луб`янської сільської ради Веселинівського району Миколаївської області. Позивач - [PERSON] являється матір`ю померлого [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] (рос. мовою) серії [NUMBER] , де в графі мати зазначено [PERSON] (рос. мовою). Згідно довідки Веселинівської селищної ради Веселинівського районну Миколаївської області №72 від 29.07.2020 року з якої вбачається, що гр. [PERSON] . 1978 року народження, постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 1996 року по день смерті - [INFO] . Знятий з реєстраційного обліку як померлий. За цією адресою разом з померлим на момент його смерті проживали та були зареєстровані: [PERSON] , 1957 р.н. - батько, [PERSON] , 1959 р.н. - мати. Згідно інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №63362532 від 29.01.2021 року виданої приватним нотаріусом Євстратовою О.М., після смерті [PERSON] заводилася спадкова справа №71/2019. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 29 вересня 2014 року у справі №483/1439/14-ц стягнуто з [PERSON] , який народився [INFO] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму необхідного для дитини відповідного віку, починаючи з 25 червня 2014 року і до досягнення повноліття. 06 лютого 2015 року Очаківським міськрайонним судом Миколаївської області видано виконавчий лист №483/1439-14-ц. 16.03.2015 року начальником відділу державної виконавчої служби Веселинівського районного управління юстиції Крецу Б.М. винесено постанову ВП №46894229 про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого листа №483/1439/14-ц виданого 06.02.2015р. Постановою ВП № 46894229 про арешт майна боржника Веселинівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області від 21.02.2018 року накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] у зв`язку з наявністю заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців. Відомості про арешт нерухомого майна, згідно зазначеної постанови Веселинівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, було внесено до Єдиного реєстру державної реєстрації обтяжень 21.02.2018 року за № 24947244. Рішенням Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 21.11.2018 року виключено з актового запису №9 про народження, зробленого 23.05.2013 року Куцурубською сільською радаою Очакіцвського району Миколаївської області відомості про [PERSON] як батька [PERSON] , [INFO] . Представник позивача [PERSON] 14.01.2021 року звернулась до Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) з адвокатським запитом з питанням зняття арешту із усього майна, що належало спадкодавцю [PERSON] отримала відмову у знятті арешту, у зв`язку з тим, що 02.12.2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження згідно п. 3 ч. 1 ст. 39, ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження». Позивач в інший спосіб, крім скасування арешту в судовому порядку захистити своє порушене право не може. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Відповідно до ч. 1 ст. 316, ст. 317 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснила відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Згідно ч.ч. 1,2 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно п. 2 Постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду україни з розгляду цивільних та кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику. Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до положень ч.ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкоємцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом встановленого ст. 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. На сьогодні позивач, яка прийняла спадщину, має намір оформити свідоцтво про право на спадщину, проте через наявність арешту на спадкове майно, позбавлена можливості це зробити. Таким чином, накладений арешт на спадкове майно порушує право спадкоємця, позивача у справі, на отримання свідоцтва про спадщину. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 39 ЗУ«Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті боржника. Відповідно до ч. 2 ст. 39 «Про виконавче провадження» постанова про закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, виноситься в день настання відповідних обставин або в день, коли виконавцю стало відомо про такі обставини. Згідно із ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. (ч. 2 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження»). Веселинівським районним відділом державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) відмовлено представнику позивача [PERSON] у знятті арешту в зв`язку із відсутню на виконанні у відділі державної виконавчої служби виконавчого провадження відносно [PERSON] так як 02.12.2020 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Судом було витребувано матеріали ВП №46894229, та встановлено, що Постановою від 02.12.2020 року винесеною начальником Веселинівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Буланчою О.В. - закінчено виконавче провадження, у зв`язку зі смертю боржника [PERSON] . У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті вищезазначеного майна. Виходячи з викладеного вище, на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право позивача на отримання спадщини, внаслідок чого вона позбавлена змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися спадковим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Outcome: approved