Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-29 00:00:00

10 березня 2020 року [PERSON] звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на дочку, що продовжує навчання. В позові позивач [PERSON] зазначила, що відповідач є її батьком. Зараз вона навчається на денному стаціонарі у Олімпійському коледжі імені Івана Піддубного. Термін закінчення навчання - [INFO]. Сама не працює, самостійного доходу немає. Виникають додаткові витрати на посібники, необхідні для навчання, канцелярські товари, купівлю одягу та взуття, витрати на харчування, предмети особистої гігієни, проїзд. Вона не має можливості матеріально себе забезпечувати і потребує допомоги батьків. Мати надає матеріальну допомогу наскільки це можливо, але її недостатньо. Батько інвалідом не являється, інших дітей не має і аліментів на інших дітей не сплачує, а отже може надавати їй утримання на період навчання. Просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на період навчання в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 10 березня 2020 року до закінчення нею навчання, але не більш, ніж до досягнення 23 років. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день та час судового розгляду справи, від неї надійшла заява в якій вона повністю підтримала заявлений позов та просила його задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві та розгляд справи провести без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав клопотання, в якому заперечував проти задоволення заявлених позовних вимог. Свої заперечення обґрунтував тим, що має зобов`язання фінансового характеру, а саме кредит, ніде не працює, а тому не може сплачувати аліменти у вказаному розмірі. Також зазначив, що не ухиляється від виконання своїх батьківськиї обов`язків, надає фінансову підтримку позивачу, а тому просив визначити суд реальну мінімальну суму допомоги дитині на період навчання. Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з таких підстав. Оцінюючи усі докази, що є у справі в їх сукупності, суд вважає встановленим, що між сторонами виникли спірні правовідносини, що полягають в обов`язку матері, батька утримувати повнолітню дочку, яка продовжує навчання. Встановлено, що позивач [PERSON] є дочкою відповідача [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 02 квітня 2002 року. Позивач навчається на денному стаціонарі у Олімпійському коледжі імені Івана Піддубного. Термін закінчення навчання - [INFO]. За правилами частини першої статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. За змістом статей 191, 200 СК України аліменти присуджуються рішенням суду від дня пред`явлення позову. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Частина заробітку (доходу) матері, батька, яка стягуватиметься як аліменти на повнолітніх дочку, сина, визначається судом з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Звертаючись до суду з позовом, позивач зазначила, що потребує матеріальної допомоги батька, посилаючись, зокрема, на витрати, пов`язані з навчанням, проживанням, харчуванням, проїздом, оскільки не працює і немає самостійного доходу. У запереченнях на позовну заяву відповідач, вказав на неспроможність сплачувати аліменти на свою повнолітню дочку [PERSON] в розмірі 1/4 частини від його доходу, посилаючись на те, що має зобов`язання фінансового характеру, а саме кредит, ніде не працює. Відповідно до частини першої статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Разом з тим, обов`язок по утриманню повнолітньої дочки в період її навчання не може бути покладений виключно на матір дитини. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків. Також судом враховується та обставина, що позивач, як повнолітня особа, повинна та може вживати заходи для свого власного забезпечення. За наведених обставин суд приходить до висновку, що відповідач є особою працездатного віку, тому спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги. Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Окрім того ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Статтею 79 ЦПК України визначено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Зважаючи, що між сторонами добровільно не досягнуто умов матеріального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, вимоги позивача про стягнення аліментів ґрунтуються на законі і тому підлягають до задоволення. При вирішенні питання щодо розміру аліментів, які мають бути стягнуті з відповідача на користь позивача, суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог в частині розміру аліментів 1/4 частини, яку остання просить стягнути з відповідача щомісячно. Оскільки, в супереч вимог ст. 12, 81 ЦПК України, позивачем не надано суду жодних доказів на підтвердження того, що відповідач може надавати грошову допомогу на утримання повнолітньої дочки саме в такому розмірі. При визначенні розміру аліментів, які слід стягнути з відповідача, суд враховує обставини, визначені в ст.182 СК України, стан здоров`я сторін, матеріальне становище відповідача. Також суд враховує необхідність придбання продуктів харчування, засобів особистої гігієни, одягу, предметів і речей для навчання тощо, проїзд, ту обставину, що дочка, як повнолітня особа, повинна і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення. Тому суд визначає розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача - 1/6 частину від усіх видів його заробітку щомісяця до закінчення дочкою навчання - [INFO] . Зважаючи на положення ч.6 ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 840 грн. 80 коп., оскільки позивач, при зверненні до суду з даним позовом звільнений від сплати судового збору. Також, згідно з квитанцією до прибуткового касового ордеру від 25 лютого 2020 року до Договору про надання правової допомоги та про представництво в суді від 25 лютого 2020 року, винагорода адвоката Ігнатенка В.М. за надання правової допомоги [PERSON] , становить 1000 грн., що також підтверджується розрахунком по договору про надання правової допомоги №25/02/20-2 від 25 лютого 2020 року, а тому відповідно до ч.2 ст 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача 1000 грн. документально підтверджених судових витрати на правову допомогу.

Outcome: approved