Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

12.09.2016 року позивач [PERSON] звернувся до Козельщинського районного суду із вищезазначеним позовом про стягнення грошової компенсації за невикористані відпустки, заборгованості по заробітній платі та моральної шкоди, посилаючись на те, що з 2001 року перебуває у трудових відносинах з відповідачем КП «Південукргеологія». Відповідач порушуючи трудове законодавство, вчасно позивачу не виплачував заробітну плату, а також не надав чергову відпустку за два роки починаючи з 2014 року та не виплатив компенсацію за не використану відпустку, а тому позивач прохає суд, стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі в розмірі 60\~000 грн., а також моральну шкоду в розмірі 10 000 грн. Ухвалою суду від 01.12.2016 року, позовна вимога позивача про стягнення грошової компенсації за невикористані відпустки залишена без розгляду. Позивач у судовому засіданні позов підтримав та прохав стягнути з відповідача заборгованість по заробітній платі, яка виникла за період з 2014 року по 31.08.2016 року включно, оскільки відповідач в добровільному порядку заробітну плату не виплачує. Середня заробітна плата, яка підлягає до виплати становить в розмірі 1 800 грн. Також, надав пояснення, що в результаті неправомірних дій відповідача йому була спричинена моральна шкода, яку він оцінює в розмірі 10 000 грн. Моральна шкода полягає в тому, що він починаючи з 2014 року по день звернення до суду існував за рахунок коштів своєї дружини. Між ним та дружиною, з приводу того, що він не отримує заробітну плату, постійно виникають сварки. Йому зараз потрібні грошові кошти для лікування, оскільки потрібно робити операцію на серці. Відповідач в судове засідання не зявився, належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи про причину неявки в судове засідання суд не повідомив. За усною заявою позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Згідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, в звязку з неявкою сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення позивача та дослідивши письмові докази по справі, встановив наступне. У відповідності до ч. 3 ст. 10, ч. 1 ст. 11 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] відповідно до наказу № 1-к від 01.01.2014 року переведений та працює на підприємстві на посаді чергового Кременчуцької геологічної експедиції КП «Південукргеологія», що підтверджується записами в трудовій книжці (а.с. 23-24). Відповідно до ст. 115 КЗпП України та ст. 24 ЗУ «Про оплату праці» вбачається, що заробітна плата виплачується працівникові не рідше 2 разів на місяць, через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів. Суд, звертає увагу на те, що відповідач до суду, на вимогу ухвали про забезпечення доказів від 07.10.2016 року, яка була отримана останнім своєчасно (а.с. 32-33), не надав довідки про заборгованості по заробітній платі, а тому бере до уваги твердження позивача, що за період з 2014 року по серпень 2016 року відповідач повинен сплатити позивачу заборгованість по заробітній платі в розмірі 60\~000 грн. Відповідно до ст. 57 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Ч.2 ст. 27 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази до або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 і 2 ст.10 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, з врахуванням вищевикладеного, а також те, що судом було своєчасно надано можливість відповідачу надати до суду письмові докази, зокрема довідку про заборгованість по заробітній платі, керуючи принципом змагальності, суд вважає, що вимога позивача про стягнення заборгованості по заробітній платі підлягає до задоволенню в розмірі 60\~000 грн., оскільки відповідач в порушення норм трудового законодавства своєчасно не сплачував нараховану заробітну плату позивачу. Згідно ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику проводиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих звязків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Суд, бере до уваги пояснення позивача, які були надані останнім в попередньому судовому засіданні, що він не отримуючи вчасно заробітну плату докладав зусилля для організації життя своєї родини, оскільки був позбавлений керівником підприємства вчасно отримати заробітну плату за виконану роботу. Також, суд бере до уваги період невиплати заробітної плати, а саме те, що відповідачем на протязі тривалого часу починаючи з 2014 року по 2016 рік, заборгованість по заробітній платі позивачу не сплачена. Отже, на підставі вищевикладеного, суд вважає, що вимога позивача про стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000 грн. підлягає до задоволенню, оскільки зазначена сума буде достатньою для сатисфакції. Згідно до частини 3\~ст. 88 ЦПК України вбачається, що \~якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до частини 3\~ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»\~вбачається, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. Отже, стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 551 грн. 20 коп. (за розгляд позовної вимоги майнового характеру щодо стягнення заборгованості по заробітній платі). Також, суд вважає за необхідно стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за розгляд позовної вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди в розмірі 551 грн. 20 коп. Відповідно до ст. 367 ЦПК України, рішення суду в частині присудження позивачу виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць в розмірі середньомісячного заробітку в сумі 1\~800 грн. без утриманням із цієї суми передбачених законом податків та обов'язкових платежів при їх виплаті підлягає негайному виконанню, оскільки в судовому засідання позивач пояснив, що він в середньому отримував заробітну плату в розмірі 1\~800 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved