Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-13 00:00:00

11.05.2016 року позивач [PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання права власності на майно в якій просить визнати за нею право власності на автомобіль марки «ВАЗ» модель 21070, 2005 року випуску, червоного кольору, легковий седан - В, шасі (кузов,рама, коляска) № ХТА21070052166067, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікатор ХТА21070052166067. В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що 14.10.2001 р. між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб у міському відділі реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. 17.07.2008 р. їхній шлюб було розірвано. Під час спільного проживання ними було придбано автомобіль марки «ВАЗ» модель 21070, 2005 року випуску, червоного кольору, легковий седан-В, шасі (кузов,рама, коляска) № ХТА21070052166067, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікатор ХТА21070052166067. Під час шлюбу даним транспортним засобом вони користувались згідно домовленості. Після розлучення у [PERSON] виникли фінансові труднощі та він звернувся до позивача з проханням укласти договір позики на суму 20 000 грн. Однак, укласти такий договір з [PERSON] [PERSON] відмовилась, натомість, запропонувала йому укласти договір купівлі- продажу автомобіля, який був придбаний у шлюбі, але зареєстрований на ім'я. [PERSON] Він погодився на укладення такого договору. Проте, так як йому терміново були потрібні гроші, просив відкласти оформлення вищевказаної угоди. 26.08.2008 р. написав розписку, в якій стверджується про отримання [PERSON] 20 000 грн. від [PERSON], а натомість [PERSON] передає їй у власність автомобіль марки «ВАЗ» 21070 2005 р. випуску, червоного кольору з реєстраційним номером ВС 6448 АІ. Крім того, даною розпискою [PERSON] зобов'язувався перереєструвати даний автомобіль на [PERSON], що мало б зробити її єдиним власником, однак, по різних причинах, ця дія ним не була виконана. 13 серпня 2011 р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] для посвідчення довіреності, згідно якої відповідач уповноважив [PERSON] на вчинення від його імені будь-яких правочинів щодо розпорядження автомобілем марки «ВАЗ» модель 21070, 2005 року випуску, червоного кольору, легковий седан-В, шасі (кузов,рама, коляска) № ХТА21070052166067, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікатор ХТА21070052166067. Довіреність була видана терміном на три роки і їм було роз'яснено, що протягом вказаного терміну позивач може зняти автомобіль з реєстрації та переоформити на своє ім'я. Проте, у вказаний термін [PERSON] не мала можливості переоформити даний автомобіль, так як саме в той час у неї народилась друга дитина і вона перебувала у декретній відпустці. Коштів, які отримувала, як допомогу по догляду за дитиною, їй заледве вистачало для того, щоб придбати для дитини речі першої необхідності. Договір купівлі-продажу, за яким продавець зобовязується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити певну грошову суму, був фактично виконаний та відповідач ухиляється від належного оформлення переходу права власності. У звязку із вищенаведеним просить суд позов задовольнити. Позивач [PERSON] та її представник [PERSON] в судове засідання не зявились, однак подали до суду заяву, в якій підтримують позовні вимоги в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують та просять суд розглядати справу без їх участі, а тому суд вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився повторно з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції, оголошенням в газеті «Голос України» № 162 (6416) від 30 серпня 2016 року, заперечень на позовну заяву відповідачем до суду подано не було, а тому оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач та її представник не заперечували проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог статтей 169, 224 ЦПК України вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів. У відповідності до ст. 197 ЦПК України у звязку з неявкою всіх учасників процесу, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 14.10.2001 року. Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії 1-СГ №057238 від 31 липня 2009 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за №254 від 17.07.2008 року. Як вбачається з матеріалів справи, під час шлюбу подружжям було придбано автомобіль марки «ВАЗ», модель 21070, 2005 року випуску, червоного кольору, легковий седан-В, шасі (кузов,рама, коляска) № ХТА21070052166067, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікатор ХТА21070052166067. Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя. Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно копії розписки від 26.08.2008 року [PERSON] отримав від [PERSON] кошти в сумі 20 000 грн., а натомість передав їй у власність автомобіль марки «ВАЗ», модель 21070, 2005 року випуску, червоного кольору, легковий седан-В, шасі (кузов,рама, коляска) № ХТА21070052166067, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікатор ХТА21070052166067 та зобовязався перереєструвати вищевказаний транспортний засіб на [PERSON] 13 серпня 2011 р. [PERSON] звернувся до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу [PERSON] та отримав довіреність, згідно якої відповідач уповноважив [PERSON] на вчинення від його імені будь-яких правочинів щодо розпорядження автомобілем марки «ВАЗ» модель 21070, 2005 року випуску, червоного кольору, легковий седан-В, шасі (кузов,рама, коляска) № ХТА21070052166067, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікатор ХТА21070052166067. Довіреність була видана терміном на три роки і їм було роз'яснено, що протягом вказаного терміну позивач може зняти автомобіль з реєстрації та переоформити на своє ім'я. Проте, у вказаний термін [PERSON] переоформила даний автомобіль, так як саме в той час у неї народилась друга дитина і вона перебувала у декретній відпустці. Коштів, які отримувала, як допомогу по догляду за дитиною, їй заледве вистачало для того, щоб придбати для дитини речі першої необхідності. Згідно звіту про оцінку автомобіля марки «ВАЗ» модель 21070, 2005 року випуску, червоного кольору, легковий седан-В, шасі (кузов,рама, коляска) № ХТА21070052166067, реєстраційний номер [NUMBER], ідентифікатор ХТА21070052166067, складеного 24 травня 2016 року незалежним оцінювачем [PERSON] вартість транспортного засобу становить 24 716,86 грн. Статтею 3 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до частини 1 статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. У відповідності до положення статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 334 ЦК України Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Переданням майна вважається вручення його набувачеві або перевізникові, організації зв'язку тощо для відправлення, пересилання набувачеві майна, відчуженого без зобов'язання доставки. Виходячи з вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позивач набула право власності на спірний автомобіль у встановленому законом порядку, тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved