Jurisdiction: civil
Date: 2018-07-09 00:00:00

10 травня 2018 року до Добропільського міськрайонного суду Донецької області звернувся представник ПАТ КБ «Приватбанк» за довіреністю [PERSON] (далі - позивач) з позовом про стягнення з [PERSON] (далі - відповідач) суми заборгованості. Обґрунтовуючи вимоги представник позивача зазначив, що відповідно до укладеного договору № б/н від 26.05.2010 року відповідач отримав кредит у розмірі 1900,00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач належним чином не виконував свої зобовязання, у звязку з чим, станом на 03.04.2018 року існує заборгованість у розмірі 35508,50 грн. Позивач просить задовольнити його позовні вимоги в повному обсязі та стягнути з відповідача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору в сумі 1762,00 грн. Представник позивача в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Як вбачається зі змісту позовної заяви, в разі неявки в судове засідання відповідача, ПАТ КБ «Приватбанк» не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та винесення заочного рішення. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з'явився. Із заявою про розгляд справи у відсутність відповідача та з повідомленням причин неявки до суду не звертався, відзив на позовну заяву до суду не надавав. Відповідно до\~ст.\~280\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, причини неявки не повідомив, не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У звязку з викладеним, враховуючи заяву представника позивача, який не заперечував проти заочного розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність відповідача по матеріалам, які є в наявності в справі і постановити заочне рішення, направивши за місцем мешкання відповідача копію рішення суду для відома. Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини. Договір з ПриватБанком є договором приєднання, коли підписуючи відповідну заяву про надання картки та відкриття картрахунку, клієнт приєднується до розроблених фінансовою установою відповідних умов, які є однаковими для всіх клієнтів. Про зазначене свідчить, зокрема, назва цієї заяви «Анкета-заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПРИВАТБАНКУ». Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] будучи клієнтом ПАТ КБ «ПриватБанк» з використанням кредитної картки «Універсальна 30 днів пільгового періоду», з 26.05.2010 року за договором б/н отримав кредит у розмірі 1900,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 3,0 % на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом, що становить 36,00 % на рік. Згідно анкети-заяви про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку позичальника від 26.05.2010 року, відповідач підтвердив згоду, що заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, та Тарифами банку складають договір з банком, про ознайомлення з яким і розписався в заяві. Пунктом 1.1.7.12 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього терміну жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же термін. Відповідно до п. 2.1.1.2.4 Умов і Правил надання банківських послуг підписання договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Як встановлено із наданих документів, відповідач не виконав належним чином своїх зобовязань за кредитним договором. Згідно розрахунку заборгованості за договором, станом на 03.04.2018 року заборгованість становить 35508,50 грн., яка складається з: 1882,52 грн. - заборгованості за кредитом; 31258,91 грн. - заборгованості по відсоткам за користування кредитом; 200,00 грн. - заборгованість за пенею та комісією; 500,00 грн. штрафу (фіксована частина) та 1667,07 грн. штрафу (процентна складова). Пунктом 1.1.3.2.3 Умов і правил надання банківських послуг, які є складовою частиною договору визначено, що банк має право здійснювати заміну тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни розміру виданого кредиту (кредитної ліміту), зобовязаний не менше ніж за 7 днів до ведення в дію змін проінформувати клієнта, в тому числі у виписці за картковим рахунком згідно з п.1.1.3.1.9 цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримає повідомлення від клієнта про незгоду із змінами, вважається, що клієнт приймає нові умови. Право зміни розміру наданого на платіжну картку кредиту (кредитного ліміту) банк залишає за собою у односторонньому порядку, за власним рішенням банку і без попереднього повідомлення клієнта. Згідно розрахунку заборгованості позивачем змінювався розмір щомісячної процентної ставки з 01 вересня 2014 року з 30,00 % до 34,80 % та з 01 квітня 2015 року до 43,20 %. Даних, що клієнт повідомляв банк про незгоду із змінами судом не здобуто. Згідно умов договору, відповідач зобов'язався погашати кредит у порядку та строки відповідно до заяви. Сплатити відсотки за користування кредитом. Пунктом 2.1.1.7.6 Умов і правил надання банківських послуг передбачений обов'язок позичальника при порушенні ним строків платежів по кожному з грошових зобовязань більш ніж на 30 днів сплатити банку штраф. Умовами визначено два види штрафу у фіксованому розмірі 500 грн. і процентній складовій 5% від суми заборгованості по кредитному ліміту з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісії. Відповідно до п.п. 1.1.2.6 Умов та правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за Договором, за вимогою Банка виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплаті винагороди Банку. Відповідач належним чином свої зобов'язання за Договором не виконував, кредит в порядку та сумах, зазначених вище, не погашав, у зв'язку із чим станом на 03.04.2018 року, відповідно до наданого позивачем розрахунку, у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 1882,52 грн. грн. та 31258,91 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Відповідно дост.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1\~глави 71 цього кодексу, а саме положення про позику. Статтею 1050 ЦК\~передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 цього Кодексу. Згідно\~ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір та порядок процентів встановлюється договором. Статтею 1049\~ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій саме сумі, що були йому передані позикодавцем) у строк та порядку, що встановлені договором. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Частиною 1\~ст. 530 ЦК України\~передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно ст.ст.\~525,\~526ЦК\~України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Таким чином, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого у кредитному договорі строку повернення грошових коштів, а тому з нього на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, а також, з урахуванням положень ст. 1048 ЦК України, заборгованість по процентам за користування кредитом. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за пенею та комісією і штрафів, то суд виходить з наступного. Частиною 2\~статті 615 ЦК України\~передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов'язання. Згідно\~ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. Згідно приписів\~ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Згідно ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» від 02 вересня 2014 року №1669-VII, на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особам-підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому Кабінетом Міністрів України переліку, де проводилася антитерористична операція. Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобов'язані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобов'язань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції. Згідно з Переліком населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, затвердженим\~розпорядженнями Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року №1053-р\~та\~від 02 грудня 2015 року №1275-р, м. Добропілля Донецької області віднесено до вказаного переліку. Як вбачається з копії паспорта відповідача, яка долучена до матеріалів справи, остання відома адреса місця реєстрації [PERSON] є Донецька область м. Добропілля, вул. Луганського, 13/60. Згідно відповіді відділу реєстрації Добропільської міської ради від 14.05.2018 року на запит суду, відповідач знятий з реєстрації за вказаною адресою з 02.03.2017 року. Відповідно до розрахунку заборгованості позивачем зроблений розрахунок пені та комісії станом на 03.04.2018 року в розмірі 200,00 грн. З урахуванням того, що від сплати пені, нарахованої після 14 квітня 2014 року відповідач на підставі\~ЗУ «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~має бути звільнений, станом на 06.04.2014 року розмір нарахованої пені та комісії складав\~00,00 грн. На підставі\~Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції»\~не підлягають стягненню з відповідача штрафи в розмірі 500,00 грн. (фіксована частина) та 1667,07 грн. (процентна складова). Таким чином, на користь позивача з відповідача належить стягнути заборгованість в сумі 33141,43 грн., а саме: 1882,52 грн. заборгованості за кредитом; 31258,91 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом. Враховуючі викладені обставини, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог, які в свою чергу підлягають задоволенню частково. В іншій частині позовних вимог слід відмовити з вищенаведених підстав. В силу вимог ст. 141 ЦПК України, в користь позивача із відповідача слід стягнути понесені судові витрати по справі, зокрема 1644,54 грн. судового збору. Враховуючи викладене та

Outcome: partial