overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-19 00:00:00

11.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання за ним права власності на квартиру [ADDRESS], в порядку спадкування майна матері, яка померла 21.02.2017 року. В обґрунтування позову зазначив, що за життя матір не оформила правовстановлюючи документи про право власності на вказану вище квартиру, що унеможливлює отримання ним свідоцтва про право на спадщину матері за законом у нотаріуса та змушує звертатися за захистом своїх прав до суду. У судовому засіданні позивач заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні; представник відповідача при вирішенні справи послалася на розсуд суду. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Позивач є сином [PERSON], яка у 1973 році як член житлово-будівельного кооперативу отримала в користування квартиру [ADDRESS] (натепер пр. Миру) в м. Чернігові (далі по тексту Квартира). Як убачається з реєстраційного посвідчення Чернігівського обласного виробничого обєднання технічної інвентаризації від 22.10.1991 року № 143, у 1991 році [PERSON] повністю сплатила свій пайовий внесок за Квартиру, що було підставою для реєстрації за нею права власності на вказану Квартирув реєстрових книгах Чернігівського обласного виробничого обєднання технічної інвентаризації. Відповідно до частини першої статті 15 Закону України „Про власність від 26.03.1991 року № 885-ХІІ, що діяв на час виплати пайових внесків [PERSON], член житлово-будівельного кооперативу, який повністю вніс свій пайовий внесок за квартиру, набуває на неї право власності. Таким чином, повністю сплативши пайові внески за Квартиру, [PERSON] автоматично набула на неї право власності. У звязку зі смертю [PERSON], відкрилася спадщина на її майно, в тому числі й на належну їй Квартиру. Згідно зі статтею 1261 Цивільного кодексу України позивач є єдиним спадкоємцем майна матері за законом першої черги. У встановлений статтею 1270 цього Кодексу шестимісячний строк від дня відкриття спадщини позивач звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського міського нотаріального округу [PERSON] із заявою про прийняття спадщини матері. Втім, у видачі свідоцтва про право власності на спадщину, до складу якої входить Квартира, позивачеві було відмовлено з підстав ненадання ним правовстановлюючих документів на Квартиру. Враховуючи те, що за життя матір позивача не оформила правовстановлюючи документи про право власності на Квартиру, на теперішній час позивач позбавлений можливості отримання в приватного нотаріуса свідоцтва про право на спадщину, що є підставою для захисту його прав у судовому порядку, а тому предявлений позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-24 00:00:00

11.09.2017 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за договором кредиту від 26.03.2012 року в сумі 27182 грн 87 коп., а також понесених судових витрат у сумі 1600 грн. Просив розглянути справу за відсутності представника позивача, при цьому повідомив про свою згоду на заочний розгляд справи. Сторони в судове засідання не зявилися, про час і місце розгляду справи сповіщалися належним чином; відповідач про причини неявки не повідомила, у звязку з чим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. 26.03.2012 року сторони уклали договір (б/н) відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою за користування кредитними коштами 30% річних (далі по тексту Договір, а. с. 6-31). Згідно зі статтями 526, 530 Цивільного кодексу України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та у встановлений ним строк. Відповідач умови Договору не виконує, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 31.07.2017 року становить 27182 грн 87 коп., зокрема: заборгованість по тілу кредиту 528 грн 38 коп., заборгованість по сплаті відсотків 21005 грн 38 коп., комісія 3878 грн 50 коп., штраф 1770 грн 61 коп. Розмір заборгованості підтверджується розрахунком позивача (а. с. 4, 5), правильність якого відповідачем не спростовано, що є підставою для її стягнення. Таким чином, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-11 00:00:00

11.09.2017 року позивач звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 23 серпня 1996 року, від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, подальше спільне життя є неможливим та суперечить їх інтересам, просила розірвати шлюб. Позивач та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивач підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 23.08.1996 року (актовий запис № 326). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-09 00:00:00

11.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням квартирою 55 в будинку 8 по вул. Л.Боднарука в м. Чернігові, з підстав, передбачених ч. 2 ст. 405 ЦК України. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач за вищевказаною адресою зареєстрована, але ніколи не проживала та не сплачувала нарахування за комунальні послуги. Позивач в судове засідання не зявилась, до його початку надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити, проти заочного розгляду не заперечує. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала. Відповідач в судове засідання не зявилась, про час і місце судового розгляду сповіщалась через оголошення у пресі, що відповідає положенням ст. 74 ЦПК України. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстровані в [INFO], власником якої є позивач. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до акту від 22.08.2017 року, затвердженого начальником дільниці з обслуговування житлового фонду №3 КП «Деснянське» Чернігівської міської ради, [PERSON], [INFO] у квартирі [ADDRESS], але не мешкає. Таким чином, судом вважається доведеним той факт, що відповідач у спірній квартирі не проживає без поважних причин понад встановлені законом строки, у звязку з чим втратила своє сервітутне право на житло. За таких обставин, позовна вимога про визнання відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-04 00:00:00

11.09.2017 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 14.08.2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 10.08.2017 року, шлюб між сторонами розірвано. Дитина проживає разом із позивачем, всі зобовязання по утриманню та вихованню дитини позивач виконує самостійно, відповідач же в свою чергу допомогу на утримання дитини не надає, хоча стан здоровя та матеріальне становище дозволяє це йому робити. Просить суд стягнути з відповідача на її користь, аліменти на утримання неповнолітньої дитини у розмірі 3000 гривень, щомісячно та досягнення дитиною повноліття. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, суду пояснив, що він офіційно не працевлаштований, має іншу сімю, не заперечує проти стягнення з нього на користь позивача на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], аліментів у розмірі 1500 гривень. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з наступних підстав: Згідно вимог ст. 180 СК України, батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 серпня 2013 року, про що свідчить свідоцтво про шлюб (а.с. 5). Згідно свідоцтва про народження, актовий запис № 17 від 08.01.2014 року, виданого Жовтневим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області, [PERSON] народився 30 грудня 2013 року, його батьками є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 6). Рішенням Приморського районного суду м. Маріуполя від 10.08.2017 року, шлюб між сторонами розірвано (а.с. 4). Ст. 184 Сімейного Кодексу\~передбачено, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів суд відповідно до\~ст. 182 СК України\~\~враховує, що аліментів на утримання інших дітей відповідач не сплачує, наявність інших непрацездатних осіб на утриманні не має, вад здоров'я які б заважали сплачувати аліменти у даному розмірі не має,\~\~\~\~тому суд вважає, що він може і повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання неповнолітньої дитини. Таким чином, виходячи з вимог ст. 181-182, 184 Сімейного кодексу України, враховуючи часткову згоду відповідача з позовом, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог. Оскільки суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог, з відповідача підлягають стягненню на підставі ст.. 88 ЦПК України судові витрати в дохід держави в розмірі 640,00 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-25 00:00:00

11.09.2017 року позивач звернулася в суд з позовом, в якому, із врахуванням заяви про зменшення позовних вимог від 26.10.2017 року, просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дітей. На обгрунтування позову послалася на те, що з 27.08.2005 року перебуває у шлюбі з відповідачем. Від подружнього життя мають двох дочок: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Вказує, що відповідач офіційно працевлаштований, працює військовослужбовцем, тобто має постійний дохід, однак участі, зокрема, в матеріальному забезпеченні дітей останній не бере. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач подала заяву зі зменшеними позовними вимогами, які просить задовольнити. Відповідач подав заяву про визнання зменшених позовних вимог. Відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з огляду на таке. Згідно ч.1\~ст.174 ЦПК України\~позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов протягом усього часу судового розгляду, зробивши усну заяву. Якщо відмову позивача від позову, визнання позову відповідачем викладено в адресованих суду письмових заявах, ці заяви приєднуються до справи. Також відповідно до ч.4\~ст.174 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи вищенаведене та згоду відповідача на сплату на користь позивача аліментів у визначеному нею розмірі на утримання дітей, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-26 00:00:00

11.09.2017 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 15.09.2008 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, через це у них постійно виникали непорозуміння, вони не мають спільного бюджету, не ведуть спільного господарства, тривалий час сторони разом не проживають і сім`я фактично розпалась. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. Спору про розподіл майна та місця проживання неповнолітньої дитини між сторонами на даний час не має. Позивач у судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов визнає. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Позивач також просить залишити їй після розірвання шлюбу її шлюбне прізвище «Шуляр». Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

11.09.2017 року позивачка звернулася до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 12.07.2014 року вона зареєструвала з відповідачем шлюб. Від спільного життя мають доньку [PERSON], [INFO]. Однак сімейне життя не склалося, в сімї немає взаєморозуміння, виникають постійні сварки. Тому позивачка вважає, що їх сімя розпалась, відновлювати стосунки з відповідачем не бажає. Просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON], зареєстрований 12.07.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Охтирка реєстраційної служби Охтирського міськрайонного управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 146. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила шлюб розірвати, так як примирення між ними не відбулося, сімя фактично розпалася, в сімї немає взаєморозуміння. Відповідач в судовому засіданні проти розірвання шлюбу не заперечував. Суд проаналізував матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12 липня 2014 року (а.с.6). Від спільного життя мають малолітню доньку [PERSON], [INFO] (а.с.7). 27 вересня 2017 року ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області сторонам надано строк для примирення один місяць, який було продовжено ще на один місяць, однак примирення не відбулося, про що позивач підтвердив у суді. Згідно зі\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до ст. 55 ч.1 СК України дружина та чоловік зобовязані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сімї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Однією із підстав припинення шлюбу відповідно до ст. 104 СК України є його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. В даному випадку суд вважає, що подальше збереження шлюбу не сприятиме збереженню сім'ї, оскільки подружні відносини між сторонами фактично припинені, тому суд прийшов до висновку, що шлюб необхідно розірвати. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути понесені нею судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-22 00:00:00

11.09.2017 року позивачка звернулася до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 09 червня 2007 року, від спільного життя мають малолітню дитину [PERSON], [INFO] Так як шлюбні відносини припинені, спільне господарство не ведеться, просила розірвати шлюб. Позивачка та відповідач надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, позивачка підтримала заявлені вимоги, відповідач визнав позов. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач вступили до шлюбу 09.06.2007 року (актовий запис № 175). Подружнє життя припинено з причини втрати взаєморозуміння, наміру продовжувати сімейні відносини подружжя не має, сторони вважають подальше збереження шлюбу неможливим. За таких обставин суд вважає, що позов про розлучення підлягає задоволенню, так як подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить їх інтересам.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-02 00:00:00

11.09.2017 року позивач КП Бахмут Вода звернувся до суду з заявою, в якій вказував, що відповідачу [PERSON] за адресою: м. Бахмут Донецької області, вул. Ювілейна, 73/60, підприємство регулярно надає послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод, за які необхідно щомісячно вносити оплату за встановленими тарифами. Порушуючи чинне законодавство, відповідач тривалий час ухиляється від сплати за надані йому послуги і, не зважаючи на попередження, добровільно заборгованість не погашає. В результаті цього він має борг, який виник за період з 01.07.2012 року по 31.05.2017 року і складає суму у розмірі 4 677 грн. 94 коп. Позивач просив стягнути з відповідача на свою користь вказану суму боргу, а також судовий збір у сумі 1 600 грн. 00 коп. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити, проти ухвалення по справі заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не зявився, він у встановленому законом порядку був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Про причини своєї неявки він суд не сповістив, від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши доводи та пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов має бути задоволено з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що відповідач зареєстрований в квартирі за вказаною адресою, що підтверджується довідкою Бахмутської міської ради. Позивач дійсно надає йому послуги по постачанню питної води та прийманню стічних вод. Відповідно до п. 33 „Правил надання населенню послуг з водопостачання та водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 30 грудня 1997 року №1497, які є обовязковими для виконання усіма споживачами та виконавцями послуг незалежно від форм власності і підпорядкованості, споживач зобовязаний своєчасно, в установлений термін оплачувати надані послуги (у разі наявності засобів квартирного обліку холодної і гарячої води та теплової енергії - щомісячно знімати їх показники та сплачувати вартість надання послуг за цими показниками і встановленими тарифами). Згідно зі ст. 32 Закону України Про житлово комунальні послуги та ст. 162 ЖК України, плата за послуги по водопостачанню та водовідведенню стягується за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Судом встановлено, що відповідач не виконує своїх обовязків по оплаті отриманих послуг і має заборгованість, що виникла за період з 01.07.2012 р. по 31.05.2017 р., яка становить 4 677 грн. 94 коп. Це підтверджено витягом з особового рахунку № 28703, відкритого на імя [PERSON] (а. с. 7 зворотній бік). Крім того, позивачем під час подання до суду позовної заяви були сплачені витрати по сплаті судового збору у сумі 1 600 грн. 00 коп., ці витрати також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved