Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-25 00:00:00

12.08.2020 року до суду звернулась позивач [PERSON] з позовом про стягнення аліментів на утримання дружини до відповідача [PERSON] 10.09.2020 року до суду надійшла довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 11.09.2020 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилами спрощеного провадження без виклику сторін на 26 жовтня 2020 року . Відповідачем не наданий відзив на позовну заяву. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось відповідно до ст. 247 ЦПК України Згідно заявлених позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання на час вагітності та продовжувати їх стягнення до досягнення дитиною трирічного віку в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: з 16.04.2019 року вона перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4 Останнім часом їх відносини з відповідачем значно погіршились. З березня місяця 2020 року вона з відповідачем вкотре посварилась. Чоловік безпідставно її лаяв, ображав, навіть бив. Його не зупиняло навіть те, що вона вагітна та виношує його дитину. Згідно довідки № 176 від 06 серпня 2020 року виданої Жіночою консультацією перинатального центру КНП « Міської клінічної лікарні Дніпропетровської міської лікарні» підтверджується факт її вагітності 35 тижнів. Наразі вона позбавлена матеріальної підтримки свого чоловіка, якої вона потребує, так як не працює та не може самостійно утримувати себе належним чином. Відповідач працює, отримує заробітну плату. Тому може надавати їй допомогу на її утримання, що й стало причиною звернення до суду. Справа розглядалась в спрощеному провадження без виклику сторін. Відповідачем не наданий відзив на позовну заяву. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, вивчивши матеріали справи, з`ясувавши зміст позовних вимог, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 16.04.2019 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхівцевської міської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, актовий запис № 4, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. За доводами позивача останнім часом їх відносини з відповідачем значно погіршились В березні місяці 2020 року позивачка з відповідачем вкотре посварились. Після даної сварки сторони перестали спілкуватись. Відповідачем будь яких доводів та доказів на спростування даного факту не надано. Згідно довідки № 176 від 06 серпня 2020 року, виданої Жіночою консультацією перинатального центру КНП « Міської клінічної лікарні Дніпропетровської міської лікарні» підтверджується факт вагітності позивачки 35 тижнів . Відповідно до ч. 1, 4 ст. 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу Так як позивачка є вагітною, що підтверджується довідкою № 176 від 06 серпня 2020 року, виданої Жіночою консультацією перинатального центру КНП « Міської клінічної лікарні Дніпропетровської міської лікарні» підтверджується факт її вагітності 35 тижнів відповідно вона має право на отримання аліментів від чоловіка-батька дитини, на час вагітності. Відповідно до ч. 5 ст. 84 СК України - Аліменти, присуджені дружині під час вагітності, сплачуються після народження дитини без додаткового рішення суду. Таким чином позивачка має право і на отримання аліментів після народження дитини до досягнення дитиною трирічного віку. Вирішуючи питання про розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача, суд враховує, що відповідач є особою працездатного віку та за доводами позивачки працює офіційно і отримує заробітну плату. Тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини під час її вагітності та до досягнення дитиною трирічного віку Відповідачем доказів того, що на його утриманні перебувають інші особи і про наявність інших обставин, які б могли вплинути на розмір призначених суду аліментів не надано. Також враховуючи строк вагітності позивачки, який позбавляє позивачку працювати та отримувати прибуток, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки на її утримання аліменти в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на час вагітності дружини і стягувати їх в подальшому до досягнення народженою дитиною трирічного віку. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України Суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах платежу за один місяць. Тому суд вважає за можливе допустити негайне виконання рішення суду про стягнення з відповідача аліментів в межах платежу за один місяць Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в суму 840.80 грн., так як позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до ЗУ «Про судовий збір». На основі ст. 84 СК України.

Outcome: approved