Jurisdiction: civil
Date: 2021-04-11 00:00:00

11.08.2020\~року [PERSON] звернувся до Самбірського міськрайонного суду Львівської області надійшла з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, матеріали якої надійшли до Солом`янського районного суду м. Києва 15.01.2021 року. У позовній заяві позивач посилається на те, що він є студентом 1 курсу Національного авіаційного університету денної форми навчання. Термін навчання до 30.06.2023 року. Зазначає, що спершу відповідач надавав матеріальну допомогу для продовження навчання, однак останні місяці не надає жодної допомоги. Враховуючи, що його утримання та оплата вартості проживання, харчування, витрат на одяг і навчання покладено на матір, просить стягувати з відповідача аліменти на утримання його як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 всіх видів доходу (заробітку) щомісяця, починаючи з дати звернення до суду та до закінчення навчання 30.06.2023 року, але не більше ніж до досягнення 23 років. Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання. Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17.12.2020 року цивільну справу було передано за підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.01.2021 року було прийнято справу до провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. У матеріалах справи міститься поданий відповідачем відзив на позовну заяву, у якому він просить стягувати аліменти з нього у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. Щодо заявленого позову пояснює, що проживання позивача в гуртожитку є безкоштовним, оскільки він користується пільгами як син учасника бойових дій. Витрат на проїзд до навчального закладу не потребує, оскільки університет знаходиться поруч з гуртожитком. Також звертає увагу, що на момент вступу до університету позивач отримував стипендію в розмірі 1300 грн. щомісяця до червня 2020 року. З липня 2020 року був позбавлений стипендії після здачі екзаменів. При цьому відповідач просить врахувати, що він не забезпечений житлом у м. Києві, тому винаймає житло. Крім того, має проблеми зі здоров`ям. Також зазначає, що його непрацездатна мати похилого віку та рідна сестра інвалід 2 групи потребують матеріальної допомоги. 05.02.2021 року до суду надійшла відповідь на відзив, у якій представник позивача зазначає, що вважає поданий відзив необґрунтованим з огляду на наступне. Так, на утримання позивачем стипендії у новому семестрі впливає ліміт кількості стипендій серед усіх студентів, які мають прав на її утримання. Що стосується втрат на лікування зазначає, то станом на момент судового розгляду, відповідач не надав жодних доказів понесених ним витрат на лікування. Крім того, лікування є безкоштовним для відповідача. Згідно довідки № 511 від 23.12.2020 року у період з січня 2020 року по грудень 2020 року відповідач отримав компенсацію від соцзахисту за сплату комунальних послуг, сума якої становила 15310,40 грн. а згідно відповіді в/ч [NUMBER] від 30.12.2020 року з грудня 2020 року відповідач отримує компенсацію від держави за оренду житла. Заперечень на відповідь на відзив від сторони відповідача до суду не надходило. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] (відповідача) та [PERSON] (а.с. 6). Позивач є студентом 1 курсу денної форми навчання Національного авіаційного університету. Термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року, що підтверджується довідкою від 04.08.2020 року № 22/190 (а.с. 7). Відповідно до ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Таким чином, у відповідача є обов`язок утримувати дитину до досягнення нею двадцяти трьох років, у разі продовження навчання, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи наявні в матеріалах справи документи, суд вважає, що вимога позивача про стягнення з відповідача аліментів на його користь, як повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, ґрунтується на законі. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Так, відповідачем до відзиву додані копії виписок із медичних карток стаціонарного хворого № 2890 (28.02.2020-10.03.2020), № 15717 (18.12.2019-28.12.2019), № 7892 (15.08.2019-27.08.2019) та копію огляду начальника клініки нейрохірургії та неврології від 10.12.2019 року, що підтверджують наявність проблем зі станом здоров`я. Також [PERSON] посилався на те, що його мати похилого віку - є непрацездатною, а сестра інвалід 2 групи, які потребують його допомоги. Суд враховує надані документи та пояснення відповідача, а щодо тверджень сторони позивача, викладених у відповіді на відзив відносно обставин стану здоров`я відповідача та того, що для нього лікування є безкоштовним, то такі доводи не приймаються судом до увагу, оскільки не стосуються предмету розгляду справи. Відповідно до частин 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 77 ЦПК України визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Крім того, наявність певних пільг, що передбачені чинним законодавством для військовослужбовців, зокрема і в частині компенсації за піднайом (оренду) житла, за сплату комунальних послуг, є соціальним захистом військовослужбовців, та не є доходом, а тому і не можуть враховуватися як підстава для неврахування положень ст. 182 СК України. Аналізуючи положення ч. 1 ст. 184 СК України, відповідно до якого суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі, суд приходить до висновку, що саме позивач має право просити суд визначити аліменти або в твердій грошовій сумі, або у частці від заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, оскільки позивач продовжує навчання, в зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на його утримання, аліменти в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, починаючи з 11.08.2020 року, та до закінчення ним навчання до досягнення ним двадцяти трьох років. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial