Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-26 00:00:00

10 червня 2016 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, у якому просить визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням у будинку квартирі [ADDRESS]. Маріуполі [PERSON] та [PERSON] В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що вони є найманцем квартири [ADDRESS], житловою площею 39,24 кв.м. Її син [PERSON] та дочка [PERSON] мешкали за спірною адресою до березня 2013 року. У зв'язку з тим. Що відносини між нею та її дітьми не склались, кожен з них мав різні погляди на життя, ведення господарства. Син вів аморальний спосіб життя, з чим вона ніяк не могла погодитись, після сварки він забрав свої речі та більше в квартирі не з'являвся. Дочка під час бойових дій виїхала до Російської Федерації, де вона знаходиться та мешкає по теперішній час. Всі обов'язки по утриманню квартири покладено на неї. З квітня 2013 року та по теперішній час відповідачі в спірну квартиру не вселялись, квартирою не користувались, участі у витратах по утриманню житла та сплаті комунальних послуг не несуть. Не зважаючи на те, що відповідачі за вказаною адресою не мешкають. Вона вимушена сплачувати комунальні послуги за них. Просила визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням. У судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги та викладене в позовній заяві просила суд позов задовольнити, визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування квартирою 31 у житловому будинку [ADDRESS], зазначив, що вона є найманцем спірної квартири. За вказаною адресою зареєстровані [PERSON] та [PERSON]., проте з 2013 року не мешкають, речей їх в квартирі немає.Вона вимушена нести зайві витрати за комунальні послуги через реєстрацію відповідачів за спірною адресою. Відповідачі до судових засідань не з'явлись, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, у зв'язку з чим, суд, за згодою позивачки, ухвалив розглянути справу у відсутності відповідача згідно ст.224 ЦПК України. Суд, вислухавши пояснення позивачки, свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є найманцем квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS]. За вказаною адресою зареєстровані відповідачі [PERSON] та [PERSON], разом з тим з 2013 року до наступного часу не мешкають, витрат з утримання житла не несуть, договору оренди житлового приміщення між ним та позивачкою не укладалось, речей їх за спірною адресою немає. Витрати по сплаті комунальних послуг несе позивачка. Свідки [PERSON], [PERSON], [PERSON] у судовому засіданні підтвердили факт відсутності відповідачів [PERSON], [PERSON] за спірною адресою з 2013 року, при цьому зазначили, що їх речей за адресою : [ADDRESS] немає, перешкод у користуванні житловим приміщенням їм не чинилося, вони добровільно покинули це житлове приміщення. Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За змістом ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться у судовому порядку. Позивачкою доведено, що відповідачі не мешкають за адресою: [ADDRESS] з 2013 року, понад шість місяців без поважних причин, що підтверджується окрім пояснень свідків [PERSON], [PERSON], [PERSON] ., актом ЖКП Іллічівського району від 01.03.2016 року та іншими письмовими доказами (а.с.8,10,11-13,15,16, 19 ), але на теперішній час вони залишаються зареєстрованими за цією адресою, що унеможливлює розпорядження майном та додає додаткових нарахувань по сплаті за утримання майна. В зв'язку з вищевикладеним позов про визнання осіб такою, що втратили право користування житловим приміщення підлягає задоволенню.

Outcome: approved