Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-08 00:00:00

11.06.2014 року [PERSON] звернулась з позовом до суду до [PERSON], Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області про усунення перешкод в користуванні власністю, визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зняття з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що вона є власником житлового приміщення по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.10.2012 року. В даному будинку зареєстрований відповідач, який не проживає в ньому тривалий час, його речей там немає, житлом не користується, де він мешкає їй не відомо. Відповідач з нею договір найму не укладав, не є членом її сім*ї, втратив право користування житловим приміщенням, а його реєстрація позбавляє її права на розпорядження своєю власністю. В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання повторно не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у зв'язку з чим суд розглядає справу у його відсутність на підставі доказів позивача при заочному розгляді справи. Представник Київського РВ у м. Харкові ГУ ДМС України в Харківській області в судове засідання не з'явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, просив розглядати справу у їх відсутність. Суд, вислухавши учасників судового розгляду, свідків. дослідивши матеріали справи, задовольняє позовні вимоги, виходячи з наступного. Відповідно до ч.1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст.ст. 319-321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. В судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину від 26.10.2012 року належить житловий будинок площею 28,8 кв.м. по [ADDRESS], право власності зареєстровано в реєстрі 14.11.2012 року. (а.с. 7-8). Відповідно до довідки КП «Благоустрій» від 13.06.2014 року відповідач [PERSON] значиться зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 09.01.1980 року (а.с. 24). Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою та інше. Судом встановлено, що з листопада 2012 року відповідач [PERSON] в спірному приміщенні не мешкає, житловою площею не цікавиться, ніякої участі в оплаті комунальних платежів не приймає. Жодних дій щодо збереження за ним житлової площі відповідач не вживав, перешкод в користуванні житловою площею йому ніхто не чинив, договір найму з ним не укладався. Відповідно до ст.ст. 71,72 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. В разі відсутності особи понад встановлені строки, вона в судовому порядку визнається такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Згідно ч.1 ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму житлового приміщення. Відповідно до даних, викладених в акті про непроживання від 05.06.2014 року відповідач [PERSON] не проживає в житловому приміщенні по [ADDRESS] з 26 жовтня 2012 року, його речей в будинку немає, будинок для житла є непридатним. Згідно відповіді Київського РВ ХМУ ГУМВС УКраїни в Харківській області від 10.06.2014 року [PERSON] з заявами щодо порушення його прав не звертався. За даними Харківського Поштамту від 06.06.2014 року на ім'я [PERSON] за період з 01.06.2013 року по 31.05.2014 року поштові перекази в оплаті не значаться, періодичні видання не передплачувались, реєстрова кореспонденція в видачі не значиться. Дані обставини підтвердили в судовому засіданні і допитані свідки: [PERSON] та [PERSON] Таким чином, судом достовірно встановлено та підтверджено дослідженими в судовому засіданні доказами, що [PERSON] не проживає у будинку понад строків, передбачених законом без поважних причин, і втратив право користування нею. Перешкод в користуванні житловою площею йому ніхто не чинив, договір найму з власником приміщення не укладався. В порушення вимог закону, що охороняє інтереси власника - позивача по справі, відповідач залишається зареєстрованим в будинку, що грубо порушує права позивача володіти, користуватися і розпоряджатися належною йому власністю. Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв'язку з чим підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved