Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-10 00:00:00

11 квітня 2018 року позивач звернулась в суд з позовом до [PERSON], про позбавлення батьківських прав. Свій позов мотивувала тим, що з 05.09.2014 року вона перебувала з відповідачем в зареєстрованому шлюбі. Під час перебування у шлюбі у них народився син - [PERSON], [INFO]. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13 травня 2016 року шлюб розірвано. Після розірвання шлюбу, дитина залишилася проживати разом з нею. Оскільки відповідач не надавав матеріальної допомоги на утримання сина вона звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів. На даний час по аліментам існує заборгованість. Вказує, що вихованням та утриманням дитини займається лише вона. Відповідач не цікавився життям сина та не займався його вихованням. У зв'язку з наведеним просить суд позов задовольнити повністю. В судове засідання позивач не з'явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити у її відсутності, вказала, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча належним чином, був повідомлений про час та місце розгляду справи. В судове засідання представник служби у справах дітей Шосткинської районної державна адміністрація не з'явився, на адресу суду скерував клопотання про розгляд справи за їх відсутності, вказав, що вони позов підтримують в повному обсязі. За погодженням з позивачем суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що 05 вересня 2014 року сторони у справі [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб. [INFO] у сторін, як подружжя, народився син - [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 09.04.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом'янського районного управління юстиції у м.Києві. Рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.05.2016 року шлюб між сторонами розірвано та з відповідача в користь позивача стягнуто аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн. щомісячно. Зазначене рішення суду набрало законної сили 07.06.2016 року. З розрахунку суми заборгованості по сплаті [PERSON] аліментів вбачається, що заборгованість зі сплати аліментів боржника станом на 19.02.2018 року становить - 10612,90 гривень. Частиною 8 статті 7 СК України встановлено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Декларація прав дитини, прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначала, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Підстави за яких мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав визначені у ст. 164 СК України, в тому числі у зв'язку з ухиленням від виконання ними своїх обов'язків по вихованню дитини (п.2 ч. 1 даної норми). Положеннями ч.1-3 ст.150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Ухилення батьків від виконання батьківських обов'язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом (частина 4 ст. 155 СК України). Стаття 164 Сімейного кодексу України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дитини. Пунктом 16 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Згідно висновку Шосткинської районної державної адміністрації Волинської області від 22.05.2018 року, орган опіки та піклування дійшов висновку про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до його малолітньої дитини [PERSON], [INFO]. Відповідач, будучи обізнаним із заявленими позивачем вимогами, заперечень по суті позову не подав та на розгляд справи до суду не з'явився. Така поведінка відповідача, як батька, свідчить про байдуже ставлення до долі дитини. Таким чином, проаналізувавши матеріали справи в їх сукупності та давши їм об'єктивну оцінку, суд вважає доведеною винну поведінку відповідача в ухиленні від виконання ним своїх обов'язків по вихованню дитини, що є підставою для позбавлення його батьківських прав згідно п. 2 ч.1 ст. 164 СК України. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача понесені судові витрати. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: approved