Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-14 00:00:00

11.01.2017 позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 16.07.1994 Відділом реєстрації актів громадянського стану Уманського міськвиконкому Черкаської області, актовий запис за №\~302. Позивач посилається на такі обставини. 16.07.1994 він та відповідач зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають на теперішній час вже повнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Як одна сімя сторони фактично не проживають, відносини між сторонами мають формальних характер. Причинами розпаду сімї стали розбіжності в поглядах щодо сімейних відносин та сімейних обовязків, відсутність взаєморозуміння між ними, спільне господарство сторони не ведуть. Збереження шлюбу і примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, подавши до його початку заяву, в якій позов підтримав та просив задовольнити, не заперечує щодо ухвалення заочного рішення, просить справу розглядати за його відсутності. Відповідач [PERSON], повідомлена про місце, день і час судового розгляду, в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суду не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності чи заперечень проти позову суду не подала. У зв'язку з вказаними обставинами, враховуючи письмову згоду позивача, суд ухвалив: вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів ухвалити заочне рішення у справі відповідно до положень статей\~224, 225 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно зі Свідоцтвом про укладення шлюбу серії І-СР № 257847 від 16.07.1994 [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], уклали шлюб 16.07.1994 у Відділі реєстрації актів громадянського стану Уманського міськвиконкому Черкаської області, про що зроблений відповідний актовий запис за №\~302. Прізвища чоловіка і дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини не підтримують. Причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на життя, сім'ю, сімейні цінності та обов'язки. Позивач відновлювати подружні відносини не бажає та вважає, що примирення сторін і збереження сім'ї з відповідачем є неможливим, суперечить його інтересам. Частиною 1 ст. 110 СК України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З норм статей 55, 56 СК України вбачається, що дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги; чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері, а дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька, при цьому дружина та чоловік мають право на вільний вибір місця свого проживання, вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин і кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Конституцією України у ч. 1 статті 51 закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов'язки у шлюбі та сім'ї. З наведеної норми вбачається, що шлюб не може ґрунтуватися та існувати на примусі однієї із сторін, за відсутності наміру і волі одного з подружжя проживати в шлюбі з другим з подружжя. На підставі наведеного вище, суд вважає, що шлюб сторін носить формальний характер і подальше його збереження суперечить інтересам позивача, тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved