Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

12.11.14 року позивач [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за борговою розпискою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11 вересня 2014 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у розмірі 258 161 грн. 68 коп. та 9 900 Євро в гривнях за курсом НБУ станом на 11.09.2014р. складає - 166 122 грн.,00коп, а всього 424 283 гри. 68коп. про що складена боргова розписка. 10 листопада 2014 року відповідачем було повернуто частину позичених коштів за розпискою, в розмірі 270 000 грн. 00 коп. таким чином заборгованість становить 154 283 грн. 68 коп. Представник позивачка [PERSON] надала суду заяву в якій просила суд розглянути справу у її відсутності. Відповідач, надав суду заяву в якій позов визнав повністю та просив розглядати справу у його відсутність. Суд, дослідивши письмові докази по справі, дійшов висновку, про наявність правових підстав для задоволення позову з огляду на наступне. 11 вересня 2014 року між позивачем [PERSON] та [PERSON] було укладено договір позики у розмірі 258 161 грн. 68 коп. та 9 900 Євро в гривнях за курсом НБУ станом на 11.09.2014р. складає - 166 122 грн.,00коп, а всього 424 283 гри. 68коп. про що складена боргова розписка. 10 листопада 2014 року відповідачем було повернуто частину позичених коштів за розпискою, в розмірі 270 000 грн. 00 коп. таким чином заборгованість становить 154 283 грн. 68 коп. Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Статтею 1047 ЦК України встановлено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій же сумі, що були передані йому позичальником) у строк та в порядку встановлені договором. Відповідно до ч.1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно зі ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Крім того, відповідно до ст. 88 ЦПК України встановлено, що стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved