Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-28 00:00:00

11.03.2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, який 17.03.2014 року уточнив, посилаючись на слідуючи обставини. Йому на праві приватної власності на підставі договору міни квартири на житловий будинок, посвідченого 15.03.1997 року приватним нотаріусом Алчевського міського і Перевальського районного нотаріальних округів Луганської області [PERSON], належить квартира [ADDRESS]. За даною адресою значиться зареєстрованою відповідач - [PERSON], колишня дружина, з якою шлюб розірвано на підставі рішення суду від 10.12.2013 року. Він неодноразово просив відповідача змінити реєстрацію свого місця проживання, оскільки вона мешкає в іншому місті. До теперішнього часу відповідач добровільно з реєстрації не знялася. Місце її фактичного проживання йому не відоме. За таких обставин позивач звернувся до суду та просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням за адресою: [ADDRESS]; зобов'язати Алчевський МВ УДМС України в Луганській області зняти відповідача з реєстрації за вищевказаною адресою. У судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав уточнені позовні вимоги, просив їх задовольнити та не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, хоча була належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи через засоби масової інформації - газету «Наша газета» № 56 від 16.04.2014 року (а.с. 32), ніякої поважної причини суду не повідомила. Суд прийняв рішення про розгляд справи по суті в заочному порядку. Представник третьої особи Алчевського МВ Управління державної міграційної служби України в Луганській області у судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, з позовною заявою згодні (а.с. 25). 29 квітня 2014 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, вислухавши пояснення позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що відповідають вимогам чинного законодавства і підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно зі ст. 6 та ч. 1 ст. 127 ЖК України жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку, як службових жилих приміщень і гуртожитків. Відповідно до договору міни квартири на житловий будинок, посвідченого 15.03.1997 року приватним нотаріусом Алчевського міського і Перевальського районного нотаріальних округів Луганської області власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] (а.с. 5). Право власності на дану квартиру належним чином зареєстровано КП «АБТІ» 16.04.1997 року (а.с. 5 зворот). З довідки, виданої паспортним відділом ЖЕД № 4 КП «АЖЕО» (а.с. 9) вбачається, що в спірній квартирі зареєстровані: [PERSON] (позивач), [PERSON] (син), [PERSON] (дружина). Згідно акту про фактичне проживання в [ADDRESS], складеного 31.01.2014 року комісією в складі повноважних осіб ЖЕД № 4 КП «АЖЕО» (а.с. 8), підтверджено, що відповідач [PERSON] за вищезазначеною адресою не мешкає з листопада 2012 року. З цього приводу у судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON], які є сусідами позивача, підтвердили, що дійсно [PERSON] у вищезазначеній квартирі не мешкає з кінця 2012 року, її речей в спірній квартирі немає. Даний факт також підтверджено письмовими заявами свідків [PERSON] (а.с. 35-36), [PERSON] (а.с. 33-34). Виходячи з положень ст. 71 Житлового кодексу України та роз'яснень, даних у п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12 квітни 1985 року № 2, право користування жилим приміщенням при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім'ї зберігається протягом 6 місяців або інших строків, передбачених цією статтею. Сторони шлюб розірвали на підставі рішення Алчевського міського суду Луганської області від 10.12.2013 року (а.с. 7), тобто на даний час відповідач не є членом сім'ї позивача. Згідно ст. 72 Житлового кодексу України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад шести місяців, провадиться в судовому порядку. Отже, при викладених вище обставинах, у зв'язку з тим, що відповідач добровільно покинула надане їй житлове приміщення, більше шести останніх місяців відповідач відсутня в житловому приміщенні без поважних причин, вона не є членом родини позивача, та неможливістю зняття її з реєстрації місця проживання, суд вважає, що [PERSON] має бути визнана такою, що втратила право користування житловою площею у вищевказаній квартирі. На підставі викладеного та

Outcome: approved