Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-27 00:00:00

11 серпня 2016 року позивачка звернулась з позовом до відповідача, в якому просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2010 року. Свої вимоги позивачка мотивувала тим, що 16.03.2010 року рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області було стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] в твердій грошовій формі в розмірі 250 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини. На момент прийняття даного рішення відповідач мав невеликий мінливий та нерегулярний дохід, що було підставою для визначення розміру стягнення аліментів. На даний час матеріальне становище відповідача змінилось, він перебуває на військовій службі за контрактом та має стабільних дохід. Кошти присудженні до стягнення рішенням суду від 16.03.2010 року не можуть в повній мірі задовольнити потреби дитини, тому вона просить змінити спосіб стягнення аліментів, призначених рішенням суду від 16.03.2010 року та стягнути з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягання дитиною повноліття. В судовому засіданні позивачка позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні частково визнав позов, однак заперечував проти зміни способу стягнення аліментів з твердої грошової суми на 1/4 частку від його заробітку. В обґрунтування своїх заперечень вказав, що згідно рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.10.2016 року у справі № 484/2454/16-ц з нього стягнуто аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Просив врахувати вищезазначене рішення суду та визначити спосіб стягнення аліментів на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/6 частини всіх його видів заробітку (доходу). Дослідивши письмові матеріали справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2010 року по справі № 2-691/2010 було стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 250 грн., але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини, починаючи з 01.03.2010 року. З мотивувальної частини даного рішення вбачається, що підставою для визначення розміру стягнення аліментів в твердій грошовій сумі було те, що відповідач мав невеликий мінливий та нерегулярний дохід. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого 22.02.2011 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Первомайську Первомайського МРУЮ Миколаївської області шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, актовий запис №15 та присвоєно їй прізвище [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 30.09.2016 року Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 312. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу стало [PERSON] . Син [PERSON] , [INFO] , проживає разом з позивачкою, що підтверджується довідкою про склад сім`ї, виданою квартальним комітетом м. Первомайська Миколаївської області № 65. З копії довіреності наданої відповідачем своїй матері від 06.06.2016 року вбачається, що [PERSON] є головним сержантом, командиром бойової машини. Дана довіреність затверджена печаткою та підписом т.в.о. начальника штабу військової частини [NUMBER] , що не дає підстави сумніватись в її достовірності. В судовому засіданні також встановлено, що рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 24.10.2016 року по справі № 484/2454/16-ц було стягнуто з відповідача [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь [PERSON] на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 02.08.2016 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до положень ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною другою зазначеної статті передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків передбачених ст. 184 СК України. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Частиною 2 ст. 184 СК України передбачено, що якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини(ст. 183 СК України). Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до ч. 3 ст. 10, 60 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 11 ч. 1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше, як в межах заявлених вимог та на підставі доказів наданих сторонами. Враховуючи те, що позивачка довела наявність зміни матеріального становища відповідача, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивачки законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню, про стягнення аліментів у розмірі 1/5 частини з усіх видів заробітку відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України слід стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 640,00 грн.

Outcome: partial