Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-03 00:00:00

10 липня 2020 року до суду звернувся позивач з вищевказаною позовною заявою, в якій позивач зазначив, що 30 липня 2012 року судом першої інстанції було прийнято рішення, згідно якого з відповідача на користь банку була стягнута заборгованість за кредитним договором в розмірі 318547.01 грн., в рамках виконавчого провадження судове рішення було виконано частково та на 26 червня 2015 року у відповідача залишилась заборгованість в розмірі 270181.68.грн. В подальшому 26 лютого 2020 року між банком та позивачем був укладений договір про відступлення прав вимоги, на підставі чого були передані гроші. 28 травня 2020 року відповідно до процесуального рішення суду стягувачем в рамках виконавчого провадження є позивач, який свої зобов`язання виконав в повному обсягу, а тому позивач просить стягнути з відповідача інфляційні витрати в розмірі 60 012.10 грн. та 3 % річних за користування грошима в розмірі 23 661.25 грн. та судові витрати. В ході судового розгляду представник позивача направив на адресу суду заяву в якій вказав, що позовну заяву підтримує та просить розглянути справу у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові докази по справі суд вважає можливим задовольнити позов з наступних підстав. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 625ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так судом встановлено, що 30 липня 2012 року Овідіопольським райсудом Одеської області в рамках цивільної справи № 2/1521/2866/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ) про стягнення боргу за кредитним договором, згідно якого з відповідача на користь банку підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором та судові витрати на загальну суму 318547.01 грн. Рішення суду є чинним. 18 січня 2013 року на підставі виконавчого листа та заяви представника банку було відкрито виконавче провадження № 36171525. В рамках виконавчого провадження рішення суду було виконано частково та на 26 червня 2015 року залишилась заборгованість в розмірі 270181.68 грн. 26 лютого 2020 року між банком та позивачем був укладений нотаріально посвідчений договір відступлення прав вимог. Здійснивши аналіз доказів, які надійшли з боку позивача, суд прийшов до висновку, що відповідач [PERSON] рішення суду першої інстанції від 30 липня 2012 року не виконав в частині 270 181.68грн., тобто у відповідача виникли зобов`язання перед позивачем в частині повернення грошей, які відповідач у добровільному порядку не виконує. Позивач надав суду розрахунок інфляційних витрат в розмірі 60 012.10 грн., 3% річних за користування грошима в розмірі 23 661.25 грн., судом перевірений, складений вірно. Виходячи з вищевказаного та в зв`язку з тим, що відповідач свої зобов`язання по поверненню грошей не виконує, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні витрати в розмірі 60 012.10 грн., 3% річних за користування грошима в розмірі 23 661.25 грн. Позивач при поданні позову сплатив судовий збір у сумі 2102 грн., позовні вимоги підлягають задоволенню, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на корись позивача в повному обсязі.

Outcome: approved