overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 05.12.2013 року, укладеного між\~ позивачем та відповідачем, у сумі 18097,63 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним\~чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 05.12.2013 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит\~у розмірі 300,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 16.03.2017 року склався борг перед банком у розмірі 18097,63 гривень, а саме борг за тілом кредиту 299,03 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 13060,62 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3400,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 837,98 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-21 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся до відповідача з вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача борг за кредитним договором від 27.02.2014 року, укладеного між\~ позивачем та відповідачем, у сумі 35595,58 гривень, так як відповідач добровільно сплатити борг відмовився. Представник позивача у судове засідання не зявився, надав заяву у якій просив розглядати справу у його відсутність. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним\~чином. Дослідив письмові матеріали справи суд встановив наступні обставини: 27.02.2014 року між позивачем та відповідачем було укладено кредитний договір, та відповідач отримав кредит\~у розмірі 2500,00 гривень. Відповідно до договору відповідач зобов'язався повернути кредит на умовах передбачених договором. На теперішній час відповідач не виконує умови договору. Тобто через неналежне виконання відповідачем договору кредиту станом на 16.03.2017 року склався борг перед банком у розмірі 35595,58 гривень, а саме борг за тілом кредиту 2499,48 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом 27674,88 гривень, заборгованість за пенею та комісією 3250,00 гривень, штраф (фіксована частина) 500.00 гривень, штраф (процентна складова) 1671,22 гривень. Відповідно до вимог ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором, або законом. Згідно ст. 526 зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу ,інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, відповідно до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобовязання. Відповідно до ст. 1054 за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець, зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах ,встановлених договором, а позичальник зобов'язується сплатити кредит та повернути проценти. Суд вважає, що відповідач суттєво порушив умови договору кредиту, прострочив виплати щомісячних платежів та у позивача є законні підстави вимагати стягнення заборгованості за договором кредиту з відповідача, тому позов слід задовольнити у повному обсязі. З відповідача слід стягнути також судові витрати з оплати судового збору у розмірі 1600,00 гривень,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 12.03.2016 року, посилаючись на те, що шлюб виявився невдалим, сімейне життя між ними не склалося і постійно погіршувалось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та спільного проживання, кожен з них має протилежні погляди на шлюб, сімю сімейні цінності, внаслідок чого між позивачем та відповідачем виникають непорозуміння. Від шлюбу сторони дітей не мають, спору про майно між ними не існує. Позивач у судове засідання не зявився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Від представника позивача за дорученням [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, у якій одночасно зазначив про те, що позов підтримує повністю. Відповідач у судове засідання не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи за її\~ відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов визнає. На підставі статей 158, 169 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту \~ ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити рішення у справі на підставі наявних в ній доказів. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без зясування і дослідження інших обставин справи. Суд дійшов обґрунтованого висновку, що визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав, свобод та інтересів сторін чи інших осіб. Враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем перебуває в шлюбі з 23.06.1996 року, актовий запис №448, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів. Мають дорослу доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через постійні конфлікти, образи, внаслідок чого сторони припинили шлюбні стосунки, перестали вести спільне господарство. З 2011 року сторони мешкають окремо. Кожен зі сторін створив нову сім'ю та не бажають відновлювати відносини. Відповідач не бажає розірвати шлюб через орган державної реєстрації актів цивільного стану. Позивач просить суд розірвати його шлюб із [PERSON] [PERSON] підтримав свою позовну заяву, просив строк на примирення не призначати, оскільки відновлення шлюбних відносин з відповідачем виключається, справу розглянути без його участі. Відповідач [PERSON] позов визнала, просила строк на примирення не призначати, оскільки вони не проживають однією сім'єю більше шести років, з 2011 року, справу розглянути без її участі, прізвище після розірвання шлюбу не змінювати, про що надала суду заяву. Розглянувши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено наступне. [PERSON], [INFO], перебуває в зареєстрованому шлюбі із [PERSON], [INFO]. Шлюб між сторонами зареєстровано 23 червня 1996 року, актовий запис №448, місце реєстрації: Відділ реєстрації актів громадянського стану виконкому Одеської міської Ради народних депутатів. Мають дорослу доньку [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через втрату почуття кохання один до одного, різні характери та погляди на сімейне життя, в зв'язку з чим вони стали проживати окремо із 2011 року, жодних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, що не заперечує і позивач, і відповідач. Шлюб між сторонами носить формальний характер. Суд вважає, що сторони не мають наміру відновлювати сімейні стосунки, на примирення не згодні. Спір про поділ майна відсутній. На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам обох сторін. Судовий збір у повному обсязі сплачено позивачем при подачі позовної заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-03 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25.02.2015 року, від якого дітей не мають. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. В судове засідання позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, просив позов задовольнити, проти заочного рішення не заперечувала. \~ Відповідач у судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи сповіщався завчасно і належним чином. Повістка відповідачу надсилалася за зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання. Відповідно ч. 5 ст. 74 ЦПК України, у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі, за місцем їх реєстрації, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене їм належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 224 ЦПК України. Фіксуванння судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст . 197 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Сторони перебувають у шлюбі з 25.02.2015 року. Сторони припинили шлюбні відносини. Вони ведуть окреме господарство і подальше збереження шлюбу не відповідає інтересам позивача. Примирення між сторонами з боку позивача не можливе. Зазначені обставини в сукупності є підставою для розірвання шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-20 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 01 серпня 2014 року. З травня 2016 року сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім'ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв'язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачено позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-15 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся з позовною заявою до відповідача, у якій просить позбавити [PERSON], [INFO], батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON], [INFO] та стягнення аліментів. В обґрунтування позову посилались на те, що [PERSON] народилась [INFO] р. у пологовому відділенні Коростишівської центральної районної лікарні. За час перебування дитини в пологовому будинку мати її не відвідувала та не піклувалась. У зв'язку з цим, дитину було поставлено на первинний облік та надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Представник позивач в судове засідання не прибула, подала заяву про розгляд справи без її участі, просила позов задовольнити. Представник третьої особи також подала заяву про розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не прибула повторно, про час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином. Про причини неявки суду не повідомила, заперечень проти позову або клопотань не подала. За таких обставин,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-15 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернувся із позовом, в якому просив визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою №7 в будинку №5 по вул. Коротченко в м. Первомайськ Миколаївської області з 07.01.2012 року. Позовні вимоги мотивовані тим, позивач є власником вказаного житла в якому булим зареєстровані її син та його дружина відповідач по справі, яка з 07.01.2011 року після припинення шлюбних відносин залишила квартиру, але не виписалась. Таким чином відповідач більше року не мешкає в квартирі без поважних причин. В судове засідання позивач не зявилась, але надала заяву в якій позов підтримала та просила його задовольнити, справу розглядати у її відсутність, згодна на заочний розгляд справи. Відповідач, належним чином повідомлена про розгляд справи, в судове засідання повторно не зявилась, заперечень по суті позову та відповідних доказів не надала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.3) підтверджено, що позивач є власником квартири №7 в будинку №5 про вул. Коротченко в м. Первомайськ на підставі договору купівлі-продажу від 11.02.2009 року. Копією довідки ТОВ «Комунтехбудсервіс» від 14.03.2017 року (а.с.5) підтверджено те, що у вказаній квартирі, яка належить [PERSON], зареєстровані син [PERSON] та [PERSON]. Адресною довідкою підтверджено, що відповідач зареєстрована у вказаній квартирі. Копією рішення Первомайського міськрайонного суду від 11.03.2011 року підтверджено, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Актом, складеним ТОВ «Комунтехбудсервіс» 28.04.2017 року підтверджено те, що [PERSON] не проживає в [INFO], з 07.01.2011 року. Ст. 60 ч.1 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Ст. 405 ч.2 ЦК України передбачає, що член сімї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сімї без поважних причин понад 1 рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла, або законом. На підставі викладеного, враховуючи відсутність заперечень та відповідних доказів відповідача по суті позову, суд знаходить позовні вимоги доведеними і вважає, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-11 00:00:00

12.04.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить розірвати шлюб, укладений між ними 17.07.2010 року, посилаючись на те, що спільне життя між сторонами не склалось, сторони не можуть дійти спільного погляду щодо порядку ведення домашнього господарства, щодо подружніх прав та обовязків, щодо розподілу коштів сімейного бюджету та з інших питань сімейного життя, позивач втратив почуття любові та поваги до відповідача. Подальше спільне життя та збереження сімї вважає неможливим, так як їхня сімя розпалась назавжди і зберегти її неможливо. Від шлюбу сторони неповнолітніх дітей не мають, спору про майно між ними не існує. Позивач у судове засідання не зявилась, до суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій одночасно зазначила про те, що позов підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не зявився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку ст.ст. 74, 76 ЦПК України, причини незявлення суду не повідомив. На підставі статей 158, 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України (надалі по тексту ЦПК України) суд вважає можливим розглядати справу за відсутності сторін та ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти заочного розгляду справи. Дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Сторони перебувають у шлюбі, який було зареєстровано 17.07.2010 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-ТП № 065590, виконавчим комітетом Бейзимівської сільської ради Чуднівського району Житомирської області, про що зроблено актовий\~ запис № 1 (а.с. 4). Відповідно до ч. 2 ст. 104 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, виходячи з наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають повному задоволенню, оскільки шлюб між сторонами носить формальний характер, збереження їх сімї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, а також положенням статті 51 Конституції України, відповідно до яких шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. На підставі наведеного вище та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-06 00:00:00

12.04.2017 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову посилається на те, що вони з відповідачем одружилися 25.07.2008 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Фактично сімейні правовідносини припинені. Спільне життя з відповідачем не склалося. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливі. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з'явилася, але надала суду заяву, в якій просить справу слухати в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просила його задовольнити. Вiдповiдач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, просив справу розглядати без його участі. Згідно ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 25.07.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Краматорського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 427, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER]. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] Згідно ст. ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки, та збереження родини стали неможливими. Суд вважає, що доводи позивача про розпад родини й неможливості надалі зберігати сімейні відносини знайшли підтвердження в судовому засіданні. Таким чином, суд вважає, що подальше збереження сімейних відносин при сформованих взаєминах між сторонами неможливо, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-22 00:00:00

12.04.2017 року позивачка звернулась до суду з зазначеним позовом, вказавши, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 16 грудня 2000 року, від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO] Так як відповідач в добровільному порядку не надає матеріальної допомоги на утримання дитини, просила стягнути з нього аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Позивачка надала заяву з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримує, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, судом про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, доказів про поважність причин неявки суду не надав. Зі згоди позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Вивчивши матеріали справ суд встановив наступні обставини. Позивач і відповідач перебувають у шлюбі з 16 грудня 2000 р., від спільного життя мають неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], який проживає з позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач добровільної допомоги на утримання дитини не надає, що порушує права позивачки передбачені ст. 180 Сімейного кодексу України відповідно до якої батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, тому позов про стягнення аліментів необхідно задовольнити та стягнути з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня звернення з позовом до суду і до повноліття дитини, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. На підставі ст. 88 ЦПК України суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь держави судові витрати.

Outcome: approved