Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-26 00:00:00

12.06.2017 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, відновлення її дошлюбного прізвища [PERSON]. та стягнення аліментів на утримання дочки [PERSON] у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. Позов обґрунтований такими обставинами. [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.07.2011 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. [INFO] у сторін народилася дочка [PERSON]. Їх подружнє життя не склалося, а тому у листопаді 2016 р. вони припинили шлюбні стосунки, з грудня 2016 р. проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Відтак їх шлюб носить формальний характер і його збереження неможливе та суперечить інтересам кожного з них та дитини. З моменту фактичного припинення шлюбних відносини відповідач їх дитині матеріально майже не допомагає. Від народження дочка має проблеми зі здоров'ям, що потребує значних витрат на лікування, реабілітацію, спеціальний дошкільний заклад тощо. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, а відповідач [PERSON] заявив про визнання позову у повному обсязі. Заслухавши сторони та вивчивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав. Відповідно до положень частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Правовими підставами для задоволення позову про розірвання шлюбу є положення частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України, згідно яких позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя, частини 2 статті 112 цього Кодексу, за приписом якої суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення, та ст. 113 цього Кодексу, відповідно до яких особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище. Правовими підставами для задоволення позову про стягнення аліментів є положення статті 180 Сімейного кодексу України, за приписом якої батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, ч. 1 ст. 181 цього Кодексу, якою визначено, що способи виконання батьками обов'язки утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, та статті 191 цього Кодексу, згідно яких аліменти на дітей присуджуються від дня пред'явлення позову. Отже враховуючи, що відповідач безумовно визнав позов, що не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наявні підстави для задоволення позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, суд відповідно до вимог статті 88 ЦПК України присуджує позивачу з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору, сплаченого за вимогу про розірвання шлюбу. Позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому суд відповідно до положень частини 3 статті 88 ЦПК України стягує з відповідача судовий збір в дохід держави.

Outcome: approved