Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-03 00:00:00

10 липня 2017 року представник позивача - [PERSON], звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом [PERSON] до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» про стягнення заборгованості по заробітній платі. Позовні вимоги обґрунтовано наступним. 16.05.2012 року [PERSON] був прийнятий на посаду директора Департаменту бізнес-інформації та IT-підтримки Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» за переведенням з ТОВ «ТНК-ВР Коммерс». 27.01.2016 року Позивача було звільнено з посади директора департаменту ТОВ «Восток». Станом на 04.07.2017 р. Відповідач, без зазначення причин, не виплатив Позивачу частину заробітної плати, а саме - щорічну премію за 2015 рік, порядок виплати якої передбачено Процедурою «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток», затвердженою Наказом Головного керуючого директора ТОВ «Восток» №1185/1 від 20.11.2014 року. Загальний розмір щорічної премії за 2015 рік [PERSON] до виплати складає 750602,48 грн. Вважають, що дії Відповідача є неправомірними, суперечать чинному законодавству України, та щорічна премія підлягає виплаті на користь [PERSON] . Процедурою про оплату праці працівників ТОВ «Восток», що затверджена Наказом від 23 липня 2012 року № 56/1, передбачено, що відповідно до п. 5.1 система оплати праці компанії складається з премій за результатами діяльності за рік. Таким чином, щорічна премія за 2015 рік є складовою заробітної плати відповідного працівника. Щорічна премія та її умови передбачені пунктами 7.1-7.4 Процедури, згідно з якими виплата здійснюється після захисту результатів і визнання результатів такими, що заслуговують заохочення. Оскільки колективні показники ефективності діяльності Товариства, встановлені на 2015 рік, досягнуті на 100% від цільового рівня, Відкритим товариством «Нафтова компанія «Роснєфть», яке здійснює опосередкований контроль над Відповідачем та є пов`язаною з Відповідачем особою, було прийнято рішення про узгодження розміру щорічної премії за 2015 рік для працівників Товариства (за винятком Головного керуючого директора і його заступників, а також працівників, прирівняних до них), який становить 100% від цільового рівня. Підведення підсумків діяльності товариства за 2015 рік для цілей річного преміювання здійснено ВАТ «НК «Роснєфть» для трудового колективу на підставі досягнутих колективних показників ефективності Товариства. Загальна сума премії трудовому колективу за підсумками роботи за 2015 р. доведена до Товариства листом віце-президента по кадрам та соціальним питанням ВАТ «НК «Роснєфть» в абсолютному вираженні, з урахуванням оцінки діяльності трудового колективу керуючим Товариство топ-менеджером га відповідно до сформованого Відповідачем цільового резерву коштів для цілей річного преміювання. Не приймаючи до уваги створений цільовий резервний фонд, заплановані кошти у фонді заробітної плати, доведену до Товариства оцінку діяльності трудового колективу Відповідача, досягнення колективних показників ефективності, узгоджений розмір премії на рівні 100% від цільового, керівництво ТОВ «Восток» відмовляється приймати рішення у відповідності до внутрішніх процедур Товариства по річному преміюванню працівників та проводити виплату премії Позивачу. Як вбачається із трудової книжки Позивача, він був звільнений з посади в ТОВ «Восток» 27.01.2016 року. Тобто, Позивач відпрацював на зазначеному підприємстві повний 2015 рік, а тому, на рівні з іншими працівниками підприємства має право на щорічну премію відповідно до Процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток». Розмір щорічної премії за 2015 рік до виплати [PERSON] складає: 750602,48 грн. Невиплата щорічної премії свідчить про невиплату частини заробітної плати відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», що вказує на грубе порушення трудових прав Позивача Вважають, що у даній ситуації відсутні будь-які підстави для зменшення або позбавлення Позивача премії за 2015 рік згідно Процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток». Враховуючи, що до дисциплінарної відповідальності Позивач не притягувався, а отже підстав для позбавлення щорічної премії не вбачається. Крім того, відповідно до Процедури про оплату праці ТОВ «Восток», така щорічна премія виплачується за результатами роботи підприємства за рік. Оскільки, Позивач відпрацював на посаді директора Департаменту бізнес-інформації та ІТ-підтримки Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» протягом 2015 року, він має безпосереднє відношення до результатів роботи підприємства за 2015 рік та такі результати напряму залежать від особистого вкладу в роботу підприємства кожного працівника, та особливо - керівника відповідного структурного підрозділу підприємства. Відповідач взагалі не пояснив Позивачу причини невиплати щорічної винагороди (премії) незважаючи на те. що така премія є частиною заробітної плати і при прийнятті Позивача на роботу з Відповідачем, як роботодавцем, обумовлювалася її щорічна виплата в обов`язковому порядку. Невиплата такої винагороди (премії) є грубим порушенням трудового законодавства. Зазначено, що до 2016 року щорічна премія Позивачу та іншим працівникам товариства виплачувалася Відповідачем у аналогічному порядку, після погодження ВАТ «НК Роснєфть», кожного року без затримок та у відповідності до положень Процедури про оплату праці працівників ТОВ «Восток» та Процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток». Таким чином, вважають, що наявні всі правові підстави для виплати [PERSON] як директору Департаменту бізнес-інформації та ІТ-підтримки Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» щорічної премії за результатом роботи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Восток» за 2015 рік. Посилаючись на викладені обставини справи, простять суд: стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» на користь [PERSON] щорічну винагороду (премію) за період роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 р. у розмірі 750602,48 гривень. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 11 липня 2017 року відкрито провадження у справі, призначено судове засідання (том №1, а.с.37). 06 вересня 2017 року представником відповідача ТОВ «Восток» подано письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що позовні вимоги є безпідставними та такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні існуючих норм чинного законодавства, аналізу судової практики і не відповідають положенням внутрішніх актів Відповідача, а тому не повинні буди задоволенні, виходячи з наступного (том №1, а.с.79-81). По-перше, зазначено, що всі передбачені трудовим законодавством грошові виплати Позивачу при звільненні були виплачені. Позивач був звільнений, згідно з п.1 ст. 36 Кодексу законів про працю, за згодою сторін. [PERSON] при звільненні, окрім суми заробітної плати, були виплачені всі передбачені штатним розписом грошові суми, в тому числі компенсація за невикористану відпустку. Відповідач провів розрахунок з Позивачем у зв`язку з його звільненням у повному обсязі та вчасно, у відповідності до вимог ст. 117 КЗпП. Жодних вимог (у тому числі у письмовій формі) щодо виплати будь-яких винагород (премій) Позивач при звільненні не висував. По-друге, премія не є складовою частиною заробітної плати. Відповідач може встановляти в локальних нормативних документах умови, за відсутності виконання яких працівники можуть бути позбавлені таких виплат або розмір останніх може бути зменшено. Виплата премій Відповідачем також залежить від загального стану фінансово-господарської діяльності і не може бути безумовною складовою заробітної плати працівників, оскільки є їх додатковою винагородою, яка регламентується внутрішніми актами підприємства. Отже, Позивач хибно тлумачить норми трудового законодавства України і п. 5.1. Процедури по оплаті праці працівників ТОВ «Восток» (далі - «Процедура»), яка була введена в дію Наказом В.о. Головного керуючого директора від 23.07.2012 р. за № 56/1 та скасована Наказом Головного керуючого директора від 29.01.2016 р. за № 113, щодо визначення премії в якості складової частини заробітної плати. По-третє, Позивачем не надано жодного доказу дотримання порядку преміювання працівників Відповідача. Процедура преміювання працівників ТОВ «Восток», на яку посилається Позивач у своїх вимогах, регламентувалася «Порядком короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток», який був введений у дію Наказом Головного керуючого директора № 1185/1 від 20.11.2014 року. Цей Порядок був змінений Наказом керівника Відповідача №1322 від 26.12.2014 та втратив свою чинність на підставі Наказу керівника ТОВ «Восток» № 112 від 29.01.2016 року «Про введення в дію нової Процедури короткострокового стимулювання...», яка у свою чергу також була скасована Наказом керівника ТОВ «Восток» № 139 від 04.02.2016 року. Таким чином, Позивач у своїх вимогах керується неактуальною на період 01.01.2015-27.01.2016 редакцією Порядку - без урахування зазначених змін. Відповідно до п. 7.9. Порядку від 29.01.2016 р., працівникам, звільненим за згодою сторін, премія у рамках програми короткострокового стимулювання не виплачується, якщо виплата премії та її порядок не передбачено такою згодою. Оскільки Позивач був звільнений саме за згодою сторін, про що свідчить запис №36 за 27.01.2017 року у його Трудовій книжці [NUMBER] , а дана згода не передбачала виплати жодних премій, то у Позивача відсутні правові підстави на отримання будь-яких щорічних винагород від Відповідача. Відповідно до п. 3.1. Порядку від 29.01.2016 р. та Додатку №1 до нього «Програма короткострокового стимулювання складається з таких елементів, кожний з яких має свою «вагу»: виробничий контракт підприємства (20%), виробничий контракт підрозділу (60%), особистий вклад працівника (20%)». Тобто призначення працівникам Відповідача преміальної винагороди базувалося на аналізі певних результатів в роботі у зазначених елементах. Згідно з п. 7.1. Порядку від 29.01.2016 р. та п. 10.3. Процедури, премія виплачується виключно у разі досягнення значних результатів у діяльності Відповідача і визнання Правлінням результатів фінансової діяльності Відповідача, які заслуговують заохочення. Згідно з п. 7.13 Порядку, премія виплачується на підставі наказу Головного керуючого директора, підставою для видачі наказу для визначених категорій працівників є рішення органів управління Відповідача у відповідності з повноваженнями, визначеними Статутом. Відповідно до п. 11.8.9. Статуту Відповідача, затвердження результатів фінансової діяльності Відповідача, зокрема надання економічної оцінки таким результатам, є виключною компетенцією Загальних зборів Відповідача. За підсумками 2015-2016 рр. Загальні збори Відповідача не проводилися, результати фінансової звітності Відповідача не затверджувалися, відповідних рішень з цього питання Головним керуючим директором Відповідача не приймалося. Тобто, у Відповідача відсутні правові підстави для виплати будь-яких преміальних винагород працівникам за 2015 звітний рік. Позивач, посилаючись на п.п. 7.1.-7.4. Порядку та стверджуючи, що їх умови виконані на 100%, аргументує свої вимоги лише Листом ВАТ «НК «Роснєфть» від 25.05.2016 р. за №ЮК-8737, що був підписаний Віце-президентом з кадрових та соціальних питань ВАТ «НК «Роснєфть». Дана особа не мала повноважень щодо визнання результатів фінансової діяльності Відповідача значними та такими, які заслуговують заохочення та приймати рішення щодо виплати премій працівникам Відповідача. Оскільки Віце-президент з кадрових та соціальних питань ВАТ «НК Роснєфть» Калінін Ю.І . на дату видачі листа не був посадовою особою жодного органу Правління Відповідача. ВАТ «НК Роснєфть» на дату видачі листа не входило до складу учасників Відповідача, а отже не могло брати учать у Загальних зборах Відповідача Зазначено, що Навіть, якщо припустити, що цей лист посадової особи ВАТ «НК Роснєфть» від 25.06.2016 року і мав би якусь юридичну силу для Відповідача, то цей доказ також нівелюється листом цієї ж посадової особи від 25.08.2016 р. № ЮК-15, яким лист від 25.06.2016 року відкликано. Відповідно до п. 7.3. Порядку, виплата премії відбувається після захисту результатів Виробничого контракту ВО «Маркетинг», Виробничого контракту підрозділів рівня 1, підведення підсумкової Оцінки особистого вкладу працівника за рішенням Головного керуючого директора. Згідно з п. 10.2. Процедури «розмір щорічної (короткострокової) премії залежить від виконання виробничого контракту Компанії, підрозділу та особистого вкладу Робітника у звітному році». Оцінка особистої ефективності працівника проводиться за бальною шкалою у відповідності до розділів 4, 5 Порядку, а на її підставі приймається рішення про нарахування індивідуальної премії в залежності від критеріїв особистого внеску працівника. У розпорядженні Відповідача відсутні будь-які документи (накази, акти, протоколи), які б підтверджували фактичне виконання/досягнення Позивачем або Департаментом бізнес-інформації та ІТ-підтримки Відповідача необхідних показників ефективності у трудовій діяльності за результатами роботи в 2015-2016 рр., відповідно до яких мала б обчислюватися та нараховуватися премія По-четверте, Позивач не надав докази наявності свого права на отримання суми позовних вимог. Позивач, аргументуючи свою правову позицію, зобов`язаний самостійно надати докази свого права на отримання суми позовних вимог і відповідні фактичні обґрунтування. Така позиція простежується у судовій практиці вирішення схожих чи аналогічних по своїй суті спорів до даної справи. Позивач не надав жодного належного доказу виконання вимог Порядку щодо його особистих трудових досягнень та власного трудового внеску, досягнення структурним підрозділом, в якому він працював та ТОВ «Восток» необхідних показників ефективності роботи і фінансових показників за 2015 рік для цілей преміювання. На підставі наведених заперечень, представник відповідача ТОВ «Восток» просить відмовити у задоволені позовних вимог [PERSON] 10 листопада 2017 року представник відповідача ТОВ «Глуско Рітейл» подав додаткові заперечення на позовну заяву, в яких зазначено, що позовні вимоги Позивача до Відповідача є безпідставними та такими, що не відповідають положенням внутрішніх актів Відповідача, оскільки зокрема: Позивач був звільнений за згодою сторін; Загальними зборами учасників Відповідача, які відбулися 11.10.2017 р., вирішено, що фінансові результати Відповідача за підсумками 2015 та 2016 рр. є незначними та такими, що не заслуговують заохочення співробітників для цілей внутрішніх процедур Відповідача. Зазначили, що навіть якщо, припустити право позивача на виплату короткострокової премії, ним було неправильно та абсолютно незрозуміло проведеного розрахунок. Позивачем не було підтверджено жодним доказом ні рівень власного грейду, ні встановлений для нього цільовий рівень преміювання, ні розмір отриманої ним у оцінки особистої ефективності, яка характеризує рівень досягнення показників програми короткострокового стимулювання, розмір позовних вимог розрахувати не можливо. Папірець з Розрахунком бонусу за 2012 рік, який додано до позовної заяви, не є правовстановлюючим документом, зовсім не стосується трудових правовідносин між Позивачем та Відповідачем у 2015 році та має бути визнаний судом неналежним доказом. Просили відмовити в задоволені позовних вимог в повному обсязі (том №1, а.с.172). 10 листопада 2017 року представник позивача [PERSON] , подав уточнену позовну заяву, вимоги якої обґрунтовано наступним (том №1, а.с.175-180). 16.05.2012 року [PERSON] був прийнятий на посаду директора Департаменту бізнес-інформації та IT-підтримки Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» (нині - ТОВ «Глуско Рітейл»)за переведенням з TOB «ТНК-ВР Коммерс». 27.01.2016 року Позивача було звільнено з посади директора департаменту ТОВ «Восток». Станом на 04.07.2017 р. Відповідач, без зазначення причин, не виплатив Позивачу частину заробітної плати, а саме - щорічну премію за 2015 рік, порядок виплати якої передбачено Процедурою «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток», затвердженою Наказом Головного керуючого директора ТОВ «Восток» №1185/1 від 20.11.2014 року. Загальний розмір щорічної премії за 2015 рік [PERSON] до виплати складає 750 602,48 грн. Вважають, що дії Відповідача є неправомірними, суперечать чинному законодавству України, та щорічна премія підлягає виплаті на користь [PERSON] , на що, зокрема, вказують такі обставини. По-перше, Відповідно до ч. 1 ст.94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану роботу. До структури заробітної плати, визначеної у статті 2 Закону України «Про оплату праці», входять: основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати. До заохочувальних та компенсаційних виплат належать виплати у формі винагороди за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми (абз. 3 ст.2 Закону України «Про оплату праці»). Таким чином, щорічна премія за 2015 рік є складовою заробітної плати відповідного працівника. Виплата щорічної премії здійснюється після захисту результатів і визнання результатів такими, що заслуговують заохочення. Оскільки колективні показники ефективності діяльності Товариства, встановлені на 2015 рік, досягнуті на 100% від цільового рівня, Відкритим товариством «Нафтова компанія «Роснєфть», яке здійснює контроль над Відповідачем та є пов`язаною з Відповідачем особою було прийнято рішення (лист ВАТ «НК« Роснєфть» від 25.05.2016 № ЮК-8737 «Про погодження виплати премії за підсумками роботи за 2015 рік»), про узгодження розміру щорічної премії за 2015 рік для працівників Товариства (за винятком Головного керуючого директора і його заступників, а також працівників, прирівняних до них), який становить 100% від цільового рівня. Підведення підсумків діяльності товариства за 2015 рік для цілей річного преміювання здійснено ВАТ «НК «Роснєфть» для трудового колективу на підставі досягнутих колективних показників ефективності Товариства. Загальна сума премії трудовому колективу за підсумками роботи за 2015 р. доведена до Товариства листом віце-президента по кадрам та соціальним питанням ВАТ «НК «Роснєфть» в абсолютному вираженні, з урахуванням оцінки діяльності трудового колективу керуючим Товариство топ-менеджером та відповідно до сформованого Відповідачем цільового резерву коштів для цілей річного преміювання. Не приймаючи до уваги створений цільовий резервний фонд, заплановані кошти у фонді заробітної плати, доведену до Товариства оцінку діяльності трудового колективу Відповідача, досягнення колективних показників ефективності, узгоджений розмір премії на рівні 100% від цільового, керівництво ТОВ «Восток» відмовляється приймати рішення у відповідності до внутрішніх процедур Товариства по річному преміюванню працівників та проводити виплату премії Позивачу. Як вбачається із трудової книжки Позивача, він був звільнений з посади в ТОВ «Восток» 27.01.2016 року. Тобто, Позивач відпрацював на зазначеному підприємстві повний 2015 рік, а тому, на рівні з іншими працівниками підприємства має право на щорічну премію відповідно до Процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток». Таким чином, розмір щорічної премії [PERSON] за 2015 рік складає: П = ІЗП * ЦП * Т * ИБ, де ?П - сума премії; ?ІЗП - індикативна заробітна плата; ?ЦП - цільовий рівень преміювання станом на 1 грудня звітного року встановлений в залежності від грейду займаної посади; ?Т - період участі працівника в програмі короткострокового стимулювання в звітному році. Отже, розмір щорічної премії за 2015 рік до виплати [PERSON] складає: П = 1154773,05 * 0,65 * 1 (100/100) = 750602,48 грн. Невиплата щорічної премії свідчить про невиплату частини заробітної плати відповідно до ст. 2 Закону України «Про оплату праці», що вказує на грубе порушення трудових прав Позивача. У даній ситуації відсутні будь-які підстави для зменшення або позбавлення Позивача премії за 2015 рік згідно Процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток» від 23 липня 2012 року. Враховуючи, що до дисциплінарної відповідальності Позивач не притягувався, а отже підстав для позбавлення щорічної премії не вбачається. Крім того, відповідно до Процедури про оплату праці ТОВ «Восток», така щорічна премія виплачується за результатами роботи підприємства за рік. Оскільки, Позивач відпрацював на посаді директора Департаменту бізнес-інформації та IT-підтримки Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» протягом 2015 року, він має безпосереднє відношення до результатів роботи підприємства за 2015 рік та такі результати напряму залежать від особистого вкладу в роботу підприємства кожного працівника, та особливо - керівника відповідного структурного підрозділу підприємства. Відповідач взагалі не пояснив Позивачу причини невиплати щорічної винагороди (премії) незважаючи на те, що така премія є частиною заробітної плати і при прийнятті Позивача на роботу з Відповідачем, як роботодавцем, обумовлювалася її щорічна виплата в обов`язковому порядку. Невиплата такої винагороди є грубим порушенням трудового законодавства. Наголосили, що до 2016 року щорічна премія Позивачу та іншим працівникам товариства виплачувалася Відповідачем у аналогічному порядку, після погодження ВАТ «НК Роснефть», кожного року без затримок та у відповідності до положень діючої Процедури. По-друге, зазначили, що враховуючи, що до структури заробітної плати входить щорічна премія за результатом роботи підприємства за рік, вважається, що при звільненні з ТОВ «Восток» з [PERSON] не було повністю проведено розрахунок із виплати заробітної плати, а тому підлягає також стягненню середній розмір щомісячної заробітної плати за ввесь час прострочення. Враховуючи, що Позивач звільнився з ТОВ «Восток» 27.01.2016 року, та станом на сьогодні Позивачеві не виплачена щорічна премія, на користь [PERSON] з ТОВ «Глуско Рітейл» підлягає стягненню, окрім щорічної премії за 2015 рік, також середній розмір заробітної плати за ввесь час затримки виплати, тобто - з 27.01.2016 року по 10.11.2017 року (на момент подання позовної заяви в новій редакції). Розмір середнього заробітку [PERSON] за ввесь час затримки виплати складає 1651743,06 грн. Таким чином, вважають, що наявні всі правові підстави для виплати [PERSON] як директору Департаменту бізнес-інформації та ІТ-підтримки Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» щорічної премії за результатом роботи фінансово-господарської діяльності ТОВ «Восток» за 2015 рік, що входить до структури заробітної плати, а також стягнення середнього заробітку з ТОВ «Глуско Рітейл» на користь [PERSON] за весь час прострочення виплати (з 27.01.2016 по 10.11.2017 року). Посилаючись на викладені обставини, з урахування заяви про збільшення позовних вимог від 10.11.2017 року, сторона позивача просить суд: 1.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» на користь [PERSON] щорічну винагороду (премію) за період роботи з 01.01.2015 року по 31.12.2015 р. у розмірі 750602,48 гривень; 2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Глуско Рітейл» на користь [PERSON] середній заробіток за весь час затримки виплати у розмірі 1651743,06 грн. 3.Допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення середньої заробітної плати за один місяць у сумі 75 079, 23 грн. 15 грудня 2017 року набули чинності зміни, внесені до Цивільного процесуального кодексу України Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» від 03.10.2017, № 2147-VIII, яким ЦПК України викладено в новій редакції. Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017, справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. Заяви і скарги, подані до набрання чинності цією редакцією Кодексу, провадження за якими не відкрито на момент набрання ним чинності, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу. В порядку ст. 178 ЦПК України, 19 січня 2018 року відповідач ТОВ «Глуско Рітейл» подав Відзив на позовну заяву в якому виклав наступне (том №1, а.с.185-186). Зазначено, що власна юридична оцінка обставин, зазначених у позовній заяві, заперечення щодо підстав позову із посиланням на відповідні норми права та надані докази були викладені Відповідачем у Запереченні на позовну заяву від 06.09.2017, Листі ТОВ «ГЛУСКО РІТЕЙЛ» на виконання ухвали суду від 25.10.2017, Додаткових запереченнях на позов від 10.11.2017 та подані до суду у порядку, передбаченому процесуальним законодавством, що був чинний на момент їх подання, а отже мають бути враховані судом при прийнятті рішення у справі. Вказано, що Відповідач не визнає усіх позовних вимог, оскільки вони є безпідставними та такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні існуючих норм чинного законодавства, аналізі судової практики і не відповідають положенням внутрішніх актів Відповідача, а тому не повинні бути задоволені. Додатково повідомили наступне. По-перше, щодо збільшення Позивачем у новій редакції позовної заяви, ціни позову на 1 651 743,06 грн., зазначено, що відповідно до п.п. 7.3, 7.4., 7.13 Процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток», затвердженої Наказом Головного керуючого директора Відповідача за № 1185/1 від 20.11.2014 (далі - «Порядок»), премія виплачується у строки та на підставі наказу Головного керуючого директора Відповідача, який, у свою чергу, видається на підставі рішення Загальних зборів Відповідача. Оскільки на дату звільнення Позивача (27.01.2016 року) Загальні збори Відповідача щодо преміювання працівників товариства за підсумками роботи в 2015 році не проводилися, відповідних чи похідних рішень щодо виплати короткострокової премії Головним керуючим директором Відповідача не приймалося, то на дату звільнення Позивача короткострокова премія не була йому належна до виплати, оскільки були відсутні підстави для її нарахування. При звільненні Позивача, окрім суми заробітної плати, йому були виплачені всі належні компенсації, зокрема, компенсація за невикористану відпустку. У зв`язку з тим, що всі належні до сплати Позивачу виплати були здійснені, відповідальність, передбачена ст.117 КЗпГІ, до Відповідача не застосовується. Зазначили, що у новій редакції позовної заяви абсолютно некоректно проведено розрахунок розміру середнього заробітку Позивача за нібито весь час затримки виплати йому премії, оскільки такий розрахунок має проводитися у відповідності до положень Постанови Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995 року. По-друге, у провадженні Апеляційного суду Полтавської обл. перебувала цивільна справа №524/2418/17 за позовом звільненого працівника Відповідача до Відповідача з аналогічними предметом та підставою позовних вимог, схожим предметом доказування. У своєму Рішенні від 16.11.2017 року суд у задоволенні позову відмовив за недоведеністю. 24 січня 2018 року представник позивача - [PERSON] подав письмові пояснення (том №1, а.с.198-204), де зазначено, що з наданими суду запереченнями сторони відповідача не погоджуються. Вказав, що [PERSON] не вчиняв жодних дисциплінарних проступків та інших порушень під час роботи в ТОВ «Восток», що є підставою позбавлення його премії. Щодо посилання Відповідача на висновки суддів в інших справах, то зазначив, що врахування таких не є обов`язковим при розгляду справ іншими судами, оскільки це не передбачено нормами ЦПК України. Наголосив, що премія в даному випадку є обов`язковим елементом заробітної плати Позивача та таку зобов`язаний був виплатити йому Відповідач при звільненні. Стосовно посилання Відповідача на Процедуру короткострокового стимулювання, введену в дію на підприємстві з 29.01.2016 року, зазначили, що як вбачається із трудової книжки Позивача, він був звільнений з посади Директора Департаменту бізнес-інформації та IT-підтримки в ТОВ «Восток» 27.01.2016 року. Тобто, на момент введення на підприємстві Процедури від 29.01.2016 року Позивач вже не працював в ТОВ «Восток», а тому норми на які посилається Відповідач в своїх запереченнях не регулювали відносини з оплати праці [PERSON] за 2015 рік в ТОВ «Восток». Отже, застосування до даних спірних правовідносин норм Процедури від 29.01.2016 року є неправомірним. Щодо змін, внесених в Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток» від 20.11.2014 року Наказом Головного керуючого Директора від 26.12.2014 року, то такі зміни були внесені тільки в п. 7.6 Порядку від 20.11.2014 року, зокрема вони стосуються лише порядку виплати премії працівникам, які звільнились, відпрацювавши неповний календарний рік. Тому доводи представника Відповідача про посилання Позивача в позовних вимогах на неактуальні внутрішні процедури товариства не є вірними. Додатково зазначили, що порядок виплати щорічної премії за результатами року було врегульовано Додатком №1 від 18.02.2013 року до трудового договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Восток». Відповідно до п. 1.1 Додатку № 1 Товариство зобов`язується виплатити працівнику короткострокову премію за підсумками роботи у разі припинення дії локального нормативно-правового акту Товариства, що встановлює порядок розрахунку і виплати короткострокової премії і при виконанні працівником сукупності таких умов: добросовісне і якісне виконання (відсутність заходів дисциплінарного реагування /дисциплінарних стягнень) Працівником обов`язків, передбачених трудовим договором. Посадовою інструкцією, внутрішнім нормативними документами товариства; відсутність у Працівника на кінець звітного періоду (календарний рік) не знятих дисциплінарних стягнень. працівник пропрацював в Товаристві/Товариствах групи ТНК ВР більше 91 календарного дня в звітному періоді. Відповідно до п. 1.2 Додатку № 1 сторони погодили, що під припиненням дії локального нормативного акту Товариства, що встановлює порядок розрахунку і виплати короткострокової премії вони розуміють настання будь-якої з подій, які зазначені нижче, зокрема, припинення дії процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток» затвердженої Наказом Головного керуючого Директора Товариства від 23 липня 2012 року № 56/1; внесення змін (доповнень) в процедуру, в результаті якої виплата короткострокової премії не зможе бути здійснена (виплата премії може бути здійснена в меншому розмірі, ніж за раніше діючих обставин); ухвалення рішення уповноваженого органу/особи Товариства про невиплату короткострокової премії за 2013 рік (за винятком рішення, прийнятого на підставі виконання виробничого контракту Товариства нижче за порогове значення). Отже, у зв`язку із тим, що строк дії Додатку № 1 до трудового договору обмежується строком дії трудового договору (в даному випадку трудовий договір між [PERSON] та ТОВ «Восток» є безстроковим), застосуванню до такого роду спірних правовідносин підлягала саме Процедура «Про оплату праці працівників ТОВ «Восток» затверджена 23 липня 2012 року. Проте, у зв`язку із втратою чинності даної процедури, даний спір між [PERSON] та ТОВ «Глуско Рітейл» (ТОВ «Восток») регулюються саме Додатком № 1 до трудового договору, відповідно до якого у випадку скасування Процедур від 23 липня 2012 року, в обов`язковому порядку проводиться виплата короткострокової премії при досягненні умов, прописаних п. 1.1 Додатку. Таким чином, укладення зазначеного додатку до безстрокового трудового договору є гарантією виплати щорічної премії працівнику навіть у випадку скасування відповідної процедури, внесення змін в процедуру при якій виплата премії не може бути здійснена, тощо. Трудовий договір між [PERSON] та ТОВ «Восток» було укладено безстроково, а тому Додаток №1 до договору був чинний протягом строку дії трудового договору. При цьому, у зв`язку із тим, що застосування умов виплати щорічної премії, прописаних в п. 1.1 Додатку № 1 до трудового договору обумовлюється настанням однієї із підстав передбачених а п. 1.2 Додатку № 1, вважають, що [PERSON] за 2015 рік в будь-якому випадку підлягає виплаті щорічна премія, оскільки, процедура «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток» затвердженої Наказом Головного керуючого Директора Товариства від 23 липня 2012 року № 56/1 була скасована. При цьому, Позивач пропрацював в звітному періоді (2015 році) ТОВ «Восток» більше 91 календарного дня; дисциплінарні стягнення до такого під час роботи в ТОВ «Восток» не застосовувались. Таким чином, вважають, що виплата премії за результатом роботи на підприємстві за звітний рік є гарантованою виплатою працівнику, на підтвердження чого надаємо копію Додатку № 1 до трудового договору [PERSON] та копію трудового договору. Стосовно посилання представника Відповідача на п. 7.9 Процедури від 29.01.2016 року, відповідно до якого працівникам, звільненим за згодою сторін, премія в рамках програми короткострокового стимулювання не виплачується, якщо виплата премії та її порядок не передбачені згодою сторін, зазначив, що в даному випадку, порядок розрахунку щорічної премії врегульовано процедурою від 23 липня 2012 року незалежно від припинення дії такої та в цій процедурі не прописано пункту згідно якого, у випадку звільнення за згодою сторін, працівник позбавляється виплати щорічної премії. Доводи представника Відповідача про те, що правові підстави для виплати [PERSON] щорічної премії за 2015 рік відсутні у зв`язку із звільненням за згодою сторін не узгоджуються з правовими нормами, які підлягають застосуванню в даному випадку. Крім того, [PERSON] пропрацював в ТОВ «Восток» повний 2015 рік, а тому результати діяльності підприємства за 2015 рік досягнуті також завдяки особистому трудовому вкладу директора Департаменту бізнес-інформації та ІТ-підтримки. Крім того, представник позивача в поданих до суду письмових поясненнях від 24 січня 2018 року виклав доводи обґрунтування досягнення значних фінансових результатів ТОВ «Восток» (ТОВ «Глуско Рітейл») за 2015 рік. На підстав викладеного, просив позовні вимоги задовольнити. 05 березня 2018 року представник відповідача ТОВ «Глуско Рітейл» подав письмові заперечення (том №2, а.с.13-19), в яких зазначено, що Відповідач не визнає усіх позовних вимог, оскільки вони є безпідставними та такими, що ґрунтуються на хибному тлумаченні існуючих норм чинного законодавства, трудового договору між Позивачем і Відповідачем, аналізі судової практики і не відповідають положенням внутрішніх актів Відповідача, а тому не повинні бути задоволені, в тому числі у зв`язку з наступним. По-перше, зазначили, що позиція Позивача, яка полягає в тому, що в Додатку №1 від 18.02.2013 р. до трудового договору, укладеного між Позивачем та Відповідачем, згідно наказу ТОВ «Восток» № 102-ОС від 16.05.2012 обов`язок Відповідача виплачувати Позивачу щорічну премію не обмежений в часі, є невірним трактуванням його умов та не відповідає дійсності. Зазначили, що Додаток № 1 не встановлює безумовне зобов`язання Відповідача виплачувати премію Позивачу за будь-який період роботи в майбутньому: це зобов`язання поширює свою дію лише на 2013 рік. Такий висновок можна зробити за результатами комплексного аналізу змісту тексту Додатку № 1, а отже, його неможливо застосувати до трудових відносин між Позивачем і Відповідачем за результатами роботи в 2014 році і в подальшому. По-друге, відповідно до Додатку № 1 у Позивача відсутні правові підстави на отримання короткострокової премії Відповідно до п. 2.3. Додатку № 1, порядок розрахунку і умови виплати премії описані в Процедурі-2012 і використовуються в розрахунку суми фактичної премії незалежно від припинення дії Процедури-2012 або внесення в Процедуру-2012 змін після підписання Додатку №1. Таким чином, Додаток №1 не зобов`язує Відповідача безумовно виплачувати працівникам короткострокову премію, а лише «реанімує» в чинності редакцію Процедури-2012, яка була чинна на момент 18.02.2013 року, в разі її скасування /внесення до неї змін, які погіршують інтереси працівника. Усі без виключення положення цієї Процедури-2012 в такому випадку стають імперативними і визначальними з питань виплати премії згідно Додатку №1. Відповідно до п. 7.9. Процедури-2012, працівникам, звільненим за згодою сторін, премія у рамках програми короткострокового стимулювання не виплачується, якщо виплата премії та її порядок не передбачено такою згодою. Оскільки Позивач був звільнений саме за згодою сторін, а дана згода не передбачала виплати жодних премій, то у Позивача відсутні правові підстави на отримання будь-яких щорічних винагород від Відповідача. Зазначено, що Позивач навмисно вводить в оману суд, зазначаючи у своїх Письмових поясненнях від 24.01.2018, той факт, що в Процедурі-2012 не прописано положення, згідно якого у випадку звільнення за згодою сторін працівник позбавляється виплати щорічної премії. Застосування п. 7.9 Процедури-2012 жодним чином не залежить від кількості відпрацьованих працівником календарних днів у звітному році. Аналізуючи п.п. 2.4., 3.2. Додатку № 1 стосовно виплати премії працівникам при звільненні, то можна зробити висновок, що ці положення не підлягають застосуванню до Позивача, оскільки така умова звільнення як «за згодою сторін» не передбачена зазначеними пунктами як підстава для виплати короткострокової премії. Відповідно до п. 3.1 Додатку № 1 та п.п. 7.4, 7.9 Процедури-2012, виплата короткострокової премії здійснюється після затвердження результатів діяльності Товариства за звітний період на підставі і в строки, згідно наказу Товариства, виданому уповноваженою особою. Підґрунтям для видачі такого наказу є рішення органів управління Відповідача, у відповідності з повноваженнями, визначеними Статутом. Загальними зборами учасників Відповідача (Протокол №11/10/2017 від 11.10.2017 р.) вирішено, що фінансові результати Відповідача за підсумками 2015 року є незначними та такими, що не заслуговують заохочення співробітників для цілей внутрішніх процедур Відповідача. Таким чином у виконавчого органу Відповідача відсутні підстави видавати наказ про виплату працівникам короткострокової премії за результатами роботи у 2015 році. Відповідно до п. 2.2 Додатку № 1 та п.п. 6.1, 7.3 Процедури-2012, сума фактичної премії розраховується виходячи з індикативної заробітної плати Працівника за фактично відпрацьований час, цільового рівня короткострокової премії і підсумкового балу Працівника за звітний період. Виплата премії відбувається після захисту результатів Виробничого контракту ВО «Маркетинг», Виробничого контракту підрозділів рівня 1, підведення підсумкової Оцінки особистого вкладу працівника за рішенням Головного керуючого директора. Однак Позивачем не надано інформації щодо отриманого ним підсумкового балу, підсумкової оцінки особистого вкладу в результати роботи Відповідача, у зв`язку з чим розрахувати суму фактичної премії, згідно Додатку №1, не вбачається можливим. Таким чином, п.п. 1.1., 1.2. Додатку №1 можна було б застосовувати до трудових правовідносин між Позивачем та Відповідачем лише комплексно разом з п.п. 2.2., 2.3.. 3.1. Додатку №1 та п.п. 6.1.. 6.2., 7.1.-7.4., 7.9., 7.13. Процедури-2012. По-третє, щодо редакції Процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток», яка підлягає застосуванню у правовідносинах між Позивачем та Відповідачем, зазначив Процедура-2012 втратила чинність на підставі Наказу Головного керуючого директора ТОВ «Восток» № 1185/1 від 20.11.2014, яким була затверджена нова редакція Процедури «Порядок короткострокового стимулювання працівників ТОВ «Восток». Процедура-2014 була змінена Наказом Головного керуючого директора ТОВ «Восток» № 1322 від 26.12.2014 та втратила свою чинність на підставі Наказу Головного керуючого директора ТОВ «Восток» № 112 від 29.01.2016 року. Таким чином, Відповідач у своїх Запереченнях на позовну заяву від 06.09.2017 року, Додаткових запереченнях на позов від 10.11.2017 року та Відзиві на нову редакцію позовної заяви від 19.01.2018 викладав свою правову позицію щодо даного судового спору,

Outcome: dismissed