Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-06 00:00:00

11 жовтня 2018 року до Жовтневого районного суду м. Харкова звернулась [PERSON] із позовною заявою до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини, в якій просила суд збільшити розмір стягуваних аліментів, визначених рішенням суду з 700,00 грн. на 2000 грн. на місяць. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05.12.2013 року. Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO]. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17.06.2014 року з відповідача на користь позивача було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини [PERSON], [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 700, 00 грн., з подальшої індексацією відповідно до закону, починаючи з 16.04.2014 року та до досягнення дитиною повноліття. Дитина на теперішній час проживає з позивачкою, яка піклується про сина, самотужки його утримує та виховує. У звязку зі зміною фактичного розміру прожиткового мінімуму на дитину, аліментів, які були стягнуті за рішення суду, недостатньо для забезпечення потреб дитини. Оскільки відповідач офіційно не працює, має нерегулярний дохід, позивач просить стягнути аліменти у твердій грошовій сумі. Сторони надали суду заяви, відповідно до яких просили суд справу розглянути у їх відсутність, позивач просила суд стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в твердій грошовій сумі у розмірі 1500,00 грн. на місяць, відповідач проти стягнення даної суми не заперечував. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані сторонами та долучені до матеріалів справи докази, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 грудня 2013 року. ( а.с. 10) Під час шлюбу у сторін народилася дитина [PERSON], [INFO], що підтверджується Свідоцтвом про народження Серії І-ВЛ № 194744, виданим Жовтневим відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції. ( а.с. 5) Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 червня 2014 року стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON], [INFO], аліменти у твердій грошовій сумі щомісячно у розмірі 700 грн., з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 16.04.2014 року, до досягнення ним повноліття. ( а.с. 6-7) Позивач зазначає, що аліментів, які були стягнути з відповідача на утримання дитини, не достатньо для забезпечення потреб дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я платника або одержувача аліментів. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров'я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров'я одержувача аліментів. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Така ж правова позиція викладена у постанові ВСУ від 05.02.2014 при розгляді справи № 143цс13. Як розяснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у звязку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоровя когось із них. Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у звязку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не повязує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Статтею 181 Сімейного кодексу України визначено способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» встановлено у 2018 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2018 року - 1860 гривень, з 1 липня - 1944 гривні, з 1 грудня - 2027 гривень; Статтею 183 Сімейного кодексу України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. В судовому засіданні було встановлено, що малолітній [PERSON], [INFO], проживає разом із матірю, позивачем по справі. Враховуючи все вищевикладене, суд приходить до висновку, що дійсно, в судовому засіданні було встановлено, що розмір аліментів, які стягуються за рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 червня 2014 року є меншим ніж встановлено законом, відповідач на теперішній час офіційно не працює, а тому суд вважає, що позовна заява [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання дитини підлягає задоволенню та з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1500,00 грн. на місяць. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір», враховуючи те, що позивача звільнено від сплати судового збору, а її позов було задоволено, то суд приходить до висновку, що з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 704, 80 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved