Jurisdiction: civil
Date: 2021-06-22 00:00:00

12 березня 2021 року представник позивач [PERSON] адвокат Сидор Володимир Андрійович звернувся з даним позовом до суду, в якому просить змінити спосіб\~присудження аліментів,\~встановлений рішенням\~Бродівського районного\~суду Львівської\~області від\~26\~жовтня 2016\~року (справа\~№ 439/1121/16-ц)\~ та\~стягувати з\~ [PERSON] на\~користь [PERSON] \~аліменти на\~утримання дитини\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~щомісячно,\~у розмірі\~ј частини всіх доходів відповідача, з дня подачі позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Судові витрати стягнути з відповідача. 24 березня 2021 року відкрито провадження у справі. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася. Представник позивача адвокат Сидор В.А. в судове засідання не з`явився, однак, подав суду письмову заяву, в якій просить слухання справи проводити у його відсутності та у відсутності його довірителя, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує. В судове засідання відповідач [PERSON] не зявився повторно, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся у встановленому законом порядку. Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі\~ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи. Суд розглянув справу у відсутності позивача, представника позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання звукозаписувальними технічними засобами, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Взявши до уваги заяву позивача, з`ясувавши обставини по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з слідуючих підстав. Судом встановлено, що рішенням Бродівського районного суду Львівської області від 26 жовтня 2016 року (справа № 439/1121/16-ц) ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 1000,00 гривень до досягнення дитиною повноліття. З пояснень представника позивача, зазначених в позовній заяві, вбачається, що на даний час розмір аліментів, що стягуються з відповідача не є достатнім для покриття витрат на утримання дитини та повноцінного забезпечення її фізичних і духовних потреб. Крім того, щороку зростають витрати на комунальні послуги, на проживання, харчування тощо, і її доходів не вистачає для забезпечення повноцінного свого життя і дитини. Як зазначено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно до ст. 183 та ст. 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я якогось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Зокрема, до підстав визначення розміру аліментів в твердій грошовій сумі (що фактично є зміною розміру) ст. 184 СК України відносить: нерегулярний, мінливий дохід платника аліментів, одержання частини доходу в натурі та інші обставини, що мають істотне значення. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за. положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна і розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Значене повністю відповідає правовій позиції Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі \~ \~ \~ \~за № 6-143цс 13 колегія судді дійшла висновку про те, що з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Позивач вважає, що так як відповідач працює, то аліменти слід стягувати у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку. Згідно положень\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Таким чином, представником позивача подані належні докази щодо обсягу наданих послуг адвоката і виконаних ним робіт та їх вартості, які становлять 4200 грн.

Outcome: approved