Jurisdiction: civil
Date: 2018-02-01 00:00:00

10 листопада 2017 року [PERSON] звернулась до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини [PERSON], яка навчається, аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи стягнення з дня подачі заяви. 02 лютого 2018 року позивач подала до суду заяву, в якій змінила позовні вимоги і просить стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини - на період навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 700 гривень. Даний позов обґрунтовано наступним. 2 березня 2004 року між сторонами було розірвано шлюб. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], яка на даний час навчається в Вінницькому національному аграрному університеті, на денній контрактній формі навчання факультету обліку та аудиту. Період навчання складає з 1 вересня 2017 року по 30 червня 2018 року. Позивачка зазначає, що дочка потребує матеріальної допомоги, а вона не в змозі забезпечити дочці вказане навчання, а також необхідне матеріально-побутове забезпечення. Дочка проживає разом з нею і знаходиться на її повному утриманні. Разом з тим позивачка зазначає, що батько дитини [PERSON] працює в управлінні Держгеокадастру у Вінницькій області і отримує заробітну плату. В судове засідання позивачка [PERSON] не з»явилась, надала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі, змінені позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з»явився, надав до суду заяву, в якій змінені позовні вимоги визнав, не заперечує проти їх задоволення. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України не здійсновалося. Суд, розглянувши заяви сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов»язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом установлено, що у сторін є дочка [PERSON], [INFO], у свідоцтві про народження якої сторони записані батьками (а.с.5). Дочка сторін проживає разом з позивачкою та знаходиться на її утриманні, що підтверджується довідкою Великорусавської сільської ради Томашпільського району Вінницької області від 02 листопада 2017 року (а.с.7) Згідно ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з п.20 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Як встановив суд, [PERSON], [INFO], яка є дочкою сторін, досягла вісімнадцяти років, тобто є повнолітньою, та не досягла двадцяти трьох років. Також [PERSON] є студенткою, яка навчається у Вінницькому національному аграрному університеті з 1 вересня 2017 року і закінчує 30 червня 2018 року, на денній формі навчання, що підтверджується довідкою виданою деканом факультету обліку та аудиту Вінницького національного аграрного університету. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Отже, перевіривши зібрані у справі докази та давши їм оцінку в їх сукупності та враховуючи те, що донька позивача навчається на контрактній формі навчання, не отримує стипендії, змінені позовні вимоги відповідачем визнано, суд вважає позов задовольнити повністю, визначити розмір аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн. щомісячно, до закінчення [PERSON] навчання у Вінницькому національному аграрному університеті, а саме до 30 червня 2018 року, починаючи стягнення з 10 листопада 2017 року. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, -у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставка судового збору за поданням до суду позовної заяви майнового характеру справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму. Отже, якщо станом на 1 січня 2017 року прожитковий мінімум становив 1600 грн, тому ставка судового збору в даній справу становитиме 640 гривень. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави 640 гривень судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: approved