Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-24 00:00:00

11.02.2015 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до ТОВ «Джерело» про розірвання договору оренди земельної ділянки від 02.01.2012 р. та стягнення заборгованості по орендній платі, пені за несвоєчасне внесення орендної плати за 2013-2014 р.р., сплаченого судового збору, обґрунтовуючи вимоги тим, що згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку вона є власником земельної ділянки площею 17,19 га, розташованої на території Мар'янівської сільської ради П'ятихатського району. 02.01.2012 р. з ТОВ «Джерело» уклала договір про оренду цієї ділянки, яку передала товариству на 7 років. Відповідач взяв на себе зобов'язання сплачувати за користування землею 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки не пізніше 25 грудня кожного поточного року. За 2013 р. орендна плата частково була сплачена натуроплатою 31.10.2013 р. на суму 1296 грн., а решта 10719,77 грн. лише 22.10.2014 р.. За 2014 р. отримала натуроплату на суму 2120 грн., а решту 9855,70 грн. не отримала досі. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки у 2013 р. і 2014 р. становить 353405,04 грн., тому орендна плата повинна складати 12015,77 грн.. Нехтуючи визначеними термінами товариство досі не розрахувалося з нею, на усну вимогу про необхідність розрахуватися бухгалтерія товариства повідомила про відсутність коштів, що є підставою для розірвання договору. Крім того, просить стягнути пеню в розмірі 0,1 % від несплаченої суми за кожен день прострочення з 26.12.2013 р. по 21.10.2014 р. у сумі 3205,21 грн. і з 26.12.2014 р. по 30.01.2015 р. у сумі 335,09 грн.. Вона пенсіонерка і інших доходів окрім пенсії не має, а порушення умов договору є систематичним. У судовому засіданні позивач [PERSON] та її представник [PERSON] кожен окремо позов підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою, про що свідчать поштові повідомлення, від одержання судових повісток в судові засіданні на 20.02.2015 р., 04.03.2015 р. і 25.03.2015 р. відмовився (а.с. 22, 39-40, 66, 67), а також за адресою, зазначеною у спірному договорі, однак судова повістка повернулася з поштовим написом «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 44-59), за адресою генерального директора товариства Касьянова С.П., надану позивачем, та судова повістка повернута до суду з написом «не проживає» (а.с. 62-63). В судове засідання відповідач не з'явився повторно і причину неявки свого представника суду не повідомив, заперечення проти позову не подав. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.. 224 ЦПК України. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що позивачеві на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 17,190 гектар, розташована на території Мар'янівської сільської ради П'ятихатського району (а.с. 11). 02.01.2012 р. між сторонами було укладено договір оренди земельної ділянки, відповідно до якого ТОВ «Джерело» в особі директора Садурського В.П. прийняв від [PERSON] в оренду земельну ділянку розміром 17,19 га терміном на сім років (а.с. 8-10). На виконання вказаного договору орендар взяв зобов'язання протягом строку дії договору за кожен рік користування земельною ділянкою сплачувати 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, не пізніше 25 грудня кожного поточного року (п. 8, 14 Договору). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки на дату укладання договору становила 353405,04 грн., тому розмір орендної плати за умовами договору з розрахунку: 353405,04 х 3 : 100 мав складати 10602,15. Згідно довідки бухгалтера ТОВ «Джерело» Пушкіної Г.В. від 10.02.2015 р. № 63 дохід за оренду земельної ділянки за 2014 р. становить 12015,77 грн., з яких [PERSON] отримала натуроплатою на суму 2120 грн., заборгованість складає 9895,77 грн.. Дохід за оренду земельної ділянки у 2013 р. також становив 12015,77 грн., з яких [PERSON] 31.10.2013 р. отримала частину орендної плати натуроплатою на суму 1296,00 грн., а решту, - 10719,77 грн., їй видано у грошовому виразі 22.10.2014 р. (а.с. 12). Відповідач ані заперечень проти позову, ані будь-яких інших доказів на підтвердження сплати орендної плати [PERSON] суду не подав. Статтею 96 ч. 1 п.п. в, г) ЗК України визначено, що землекористувачі зобов'язані своєчасно сплачувати земельний податок або орендну плату, підвищувати родючість грунтів та зберігати інші корисні властивості землі. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» (далі - Закон) передбачено, що відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст. 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 14 ч. 1 Закону в редакції, чинній на момент укладення договору, визначено, що договір оренди укладається в письмовій формі. Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 629 цього Кодексу договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності зі ст. 24 Закону орендодавець землі має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати, що визначено і п. 29, 31 Договору оренди земельної ділянки від 02.01.2012 р.. Крім того, ст. 32 Закону передбачає, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірвано за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов'язків, передбачених ст.ст. 24, 25 Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Згідно п. 32 п.п. г Договору відповідач взяв на себе зобов'язання своєчасно сплачувати орендну плату, а п. 14 Договору визначено, що орендна плата сплачується орендарем до 25 грудня поточного року. Орендар за погодженням з орендодавцем може перенести термін виплати орендної плати. Відповідно до ст. 651 ч. 2 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ст.. 15 Закону України «Про оренду землі» істотними умовами договору оренди землі є: об'єкт оренди (місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; умови використання та цільове призначення земельної ділянки, яка передається в оренду; умови збереження стану об'єкта оренди; умови і строки передачі земельної ділянки орендарю;умови повернення земельної ділянки орендодавцеві; існуючі обмеження (обтяження) щодо використання земельної ділянки; визначення сторони, яка несе ризик випадкового пошкодження або знищення об'єкта оренди чи його частини; відповідальність сторін. Згідно ст. 141 ч. 1 п. «д» ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Судом встановлено, що умови договору оренди земельної ділянки відповідачем не виконуються в частині своєчасної сплати орендної плати. Суд зазначає, що підставою для розірвання договору є саме систематична несплата орендної плати, адже за 2013 р. орендна плата сплачена лише 22 жовтня 2014 р., а за 2014 р. вона не сплачена на момент розгляду справи, що свідчить не про разове порушення умов договору, а про системність, що є підставою для його розірвання. Така правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду України від 12 грудня 2012 р. (справа № 6-146цс12). Відповідач ухиляється від виконання договору, уникає і від участі в розгляді справи в суді, тричі відмовляючись від одержання судових документів (а.с. 22, 40, 44, 622-63, 66). Крім того, договором визначено відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання договору. Так, п. 42 Договору передбачено, що за несплату орендарем орендної плати в строк, передбачений договором, орендар виплачує орендодавцю неустойку у розмірі 0,1 % від суми боргу за кожний день прострочення. Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що не заперечується відповідачем у довідці про наявність заборгованість по орендній платі та строки її несвоєчасної виплати (а.с. 12), що встановлена орендна плата за договором оренди ТОВ «Джерело» не сплачена за 2014 р. у повному обсязі, а за 2013 р. порушені строки її виплати. Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення з відповідача на його користь пені є обґрунтованими і задовольняючи цю вимогу суд виходить з наступного розрахунку: з 26.12.2013 р. по 21.10.2014 р. прострочено 299 днів, тому розмір неустойки, належної до стягнення, становить 3205,21 грн. (10719,77х299:0,1=3205,21). З 26.12.2014 р. по 30.01.2015 р. прострочено 34 дні, тому до стягнення підлягає 335,09 грн. з розрахунку: 9855,70х34:0,1. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому сплачений [PERSON] судовий збір у сумі 487,20 грн. покладається на відповідача (а.с. 1). На підставі ст.ст. 2, 13-15, 24, 32 Закону України «Про оренду землі», ст.ст. 526, 549, 629, 651 ч. 2 ЦК України, ст.ст. 96, 141 ч. 1 п. «д» ЗК України,

Outcome: approved