Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-14 00:00:00

11.09.2018 року позивачка звернулась до суду з позовом, у якому просить визнати її сина таким, що втратив право користування квартирою №61 по вул.Стуса,12 в м.Червонограді Львівської області. В його обґрунтування послалась на те, що вона являється власником вказаної квартири. В даній квартирі був зареєстрований її син, як член сімї. Відповідач виїхав проживати в Росію і понад вісім років фактично не проживає в зазначеній квартирі. Останній не бере участь в утриманні житла, у квартирі відсутні його речі. Вважає, що відповідач втратив право користування даним житлом. Реєстрація відповідача перешкоджає їй вільно розпоряджатись належним майном. Тому просить позов задовольнити. 18.09.2018 року у справі було відкрито провадження правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання призначалось на 18.10.2018 року. 18.10.2018 року підготовче судове засідання не відбулось у звязку із звільненням судді Кріля М.Д.. 26.10.2018 року справа була передана шляхом повторного аторозподілу судді Новосаду М.Д.. Підготовче судове засідання призначалось на 12.03.2019 року, сторони не з'явилися, 17.10.2018 року через канцелярію суду подали письмові заяви, у яких просили розглянути справу у їх відсутності, позивачка позов підтримала, відповідач вказав, що позов визнає в повному обсязі. Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення немає потреби, а тому розгляд справи слід провести у письмовому провадженні у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Розгляд справи призначався на 12.03.2019 року, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 15.03.2019 року. Розглянувши заяви сторін, оцінивши докази по справі, суд прийшов до наступного висновку. За позивачем\~ \~ зареєстровано\~ \~ право\~ \~власності на\~квартиру,\~яка знаходиться\~за адресою\~ вул.Стуса,12/61 в м.Червонограді Львівської області, що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №19108302 від 06.06.2008 року. \~ \~ \~ \~Як вбачається з довідки про склад сімї №172997 від 13.08.2018 та копії будинкової книги у вказаній квартирі зареєстровані позивачка та відповідач, який являється її сином. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Актом КП «Червонограджитлокомунсервіс» від 28.08.2018 року стверджується, що відповідач за фактичним місцем реєстрації по вул.Стуса,12/61 в м.Червонограді Львівської області не проживає. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод в здійсненні ним права користуватись та розпоряджатись своїм майном. На підставі ч.2 ст.405 ЦК України член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно із ч.1 ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить вимогам чинного законодавства та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, наслідки визнання позову відповідачу відомі та зрозумілі. В силу того, що відповідач зареєстрований у зазначеній вище квартирі, але в ній не проживає понад 8 років, позивач не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй на праві власності житлом. Беручи до уваги вище наведене, а також заяву відповідача про визнання позову, суд приходить до висновку, що його слід визнати таким, що втратив право на користування даним житловим приміщенням. Згідно із ст.141 ЦПК України з відповідача у користь держави слід стягнути 704,80 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved