Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-11 00:00:00

11 серпня 2016 року до суду надійшла заява завідуючого 11-м відділенням КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Яська В. В. про продовження госпіталізації до психіатричного закладу у примусовому порядку [PERSON] без його згоди. Свою заяву обгрунтовує тим, що [PERSON] був госпіталізований до лікарні 20.03.2016 року за рішенням законного представника згідно вимог ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу», і по теперішній час перебуває на стаціонарному лікуванні. Щомісяця [PERSON] оглядався комісією лікарів-психіатрів, виносилося рішення про необхідність продовження стаціонарного лікування. У зв'язку з Рішенням Конституційного Суду України від 01.06.2016 року подальше перебування на лікуванні пацієнта можливе лише за наявності рішення суду. [PERSON] страждає хронічним психічним розладом у вигляд: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», по своєму стану не здатний задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, що забезпечує його життєдіяльність на достатньому рівні. Необхідність продовження примусової госпіталізації [PERSON] підтверджується висновком комісії лікарів-психіатрів КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м. Ромни», що дає підстави для звернення до суду. У судовому засіданні лікар-психіатр КЗ СОР «Перша обласна спеціалізована лікарня м.Ромни» Ясько В. В. заяву підтримав, просив її задовольнити та продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку терміном на 6 місяців. Пояснив, що [PERSON] хворіє на психічну хворобу з 1979 року, неодноразово проходив стаціонарне лікування в КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни». Рішенням суду від 28 січня 1992 року був визнаний недієздатним. Згідно довідки КЗ СОР «Перша ОСЛ м. Ромни» № 01-55/5667 від 08.08.2016 року характер психічного захворювання [PERSON] перешкоджає йому перебувати в судовому засіданні (а.с.7). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, просить продовжити [PERSON] госпіталізацію в психіатричному закладі у примусовому порядку. Прокурор не заперечувала проти задоволення даної заяви. Суд, вислухавши думку осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Рішенням Народного суду м. Ромни Сумської області від 28 січня 1992 року [PERSON] визнаний недієздатним (а.с.8). Рішенням Роменського міськрайонного суду від 30 грудня 2010 року опікуном над недієздатним [PERSON] призначено [PERSON], яка в подальшому змінила прізвище на [PERSON] (а.с.8). З висновку комісії лікарів-психіатрів лікувального закладу від 05.08.2016 року вбачається, що [PERSON] страждає хронічним психічним розладом у виді: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервний тип перебігу», по своєму стану неспроможний самостійно задовольняти свої життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність на додатному рівні, потребує продовження госпіталізації у примусовому порядку до психіатричного закладу (а.с.5-6). Висновок лікарів будь-яких сумнівів у суду не викликає. Відповідно до ст. 14 Закону України «Про психіатричну допомогу» особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до психіатричного закладу без її усвідомленої згоди або без згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про психіатричну допомогу» перебування особи в психіатричному закладі в примусовому порядку може здійснюватися лише протягом часу наявності підстав, за якими було проведено госпіталізацію. Особа, яку було госпіталізовано до психіатричного закладу в примусовому порядку, повинна оглядатися комісією лікарів-психіатрів не рідше одного разу на місяць з метою встановлення наявності підстав для продовження чи припинення такої госпіталізації. У разі необхідності продовження госпіталізації в примусовому порядку понад 6 місяців представник психіатричного закладу повинен направити до суду за місцем знаходження психіатричного закладу заяву про продовження такої госпіталізації. До заяви, в якій повинні бути викладені підстави госпіталізації особи до психіатричного закладу в примусовому порядку, передбачені статтею 14 цього Закону, додається висновок комісії лікарів-психіатрів, який містить обгрунтування про необхідність продовження такої госпіталізації. В подальшому продовження госпіталізації особи в психіатричному закладі проводиться кожного разу на строк, який не може перевищувати 6 місяців. Суд вважає, що [PERSON] необхідно продовжити примусову госпіталізацію до психіатричного закладу в примусовому порядку без його згоди, згідно вимог ст.ст. 14, 17, 22 Закону України «Про психіатричну допомогу», так як він неспроможний самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує його життєдіяльність. На основі викладеного,

Outcome: approved