Jurisdiction: civil
Date: 2017-02-19 00:00:00

12.10.2016 року ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що за договором про надання споживчого кредиту від 10.01.2008 року за № 11282191000 Банк «УкрСиббанк» надав відповідачу [PERSON] споживчий кредит в розмірі 5580,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.5 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений термін, банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в розмірі збільшеному вдвічі від ставки встановленої умовами договору. Відповідно Додатку №1 до Кредитного договору, погашення кредиту повинно відбуватися щомісячно, не пізніше визначеного числа кожного календарного місяця протягом всього строку дії договору. 04 лютого 2009 року між банком та відповідачем укладено Додаткову угоду № 2 до кредитного договору, відповідно до умов якої, сторони домовилися, що з 04 лютого 2009 року за використання кредитних коштів встановлюється процентна ставка в розмірі 30% річних. Всупереч умов Кредитного договору відповідач не здійснив платежів для погашення кредиту, чим порушує взяті на себе договірні зобовязання. 21 червня 2016 року відповідачу направлено вимогу про погашення заборгованості, однак станом на 05.10.2016 року вимога банку залишена без задоволення. Таким чином, станом на 05.10.2016 року утворилася заборгованість в розмірі 28 981,27 грн., що складається із кредитної заборгованості 3 979,82 грн., заборгованості по процентам 17 232,40 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 1 588,39 грн. пеня за прострочення сплати процентів 6 180,66 грн. Згідно законодавства боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобовязання у встановлений договором строк. Представник позивача, звернувся до суду із заявою про розгляд справи без його участі, а також у заяві зазначив, що підтримує позовні вимоги і просить задовольнити позов з викладених у позовній заяві підстав та не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач, [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав, та просив суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, та подав суду письмові заперечення на позов в якому зазначає, що позивачем пропущено строк позовної давності для звернення з позовом до суду. Дослідивши представлені докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Судом встановлено, що сторони уклали Договір про надання споживчого кредиту за № 11282191000 від 10.01.2008 року згідно з яким позивач надав відповідачу кредит в розмірі 5 580,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 14.50 % річних. Протягом дії кредитного договору відповідач не виконував його вимоги, внаслідок чого на час пред'явлення позову відповідач, [PERSON] має заборгованість, яка складається із кредитної заборгованості 3 979,82 грн., заборгованості по процентам 17 232,40 грн., пеня за прострочення сплати кредиту 1 588,39 грн. пеня за прострочення сплати процентів 6\~180,66 грн. З копії досудової вимоги вбачається, що позивач повідомляв відповідача, [PERSON] про невиконання взятих на себе зобовязань та сплати простроченої заборгованості за договором. Сторони у відповідності до вимог ст.ст. 1046-1048, 1054 ЦК України перебувають у договірних стосунках з приводу надання та отримання кредиту і відповідач не виконав умови кредитного договору і тому відповідно до вимог ст. 610 ЦК України вважається таким, що порушив зобов'язання, що у свою чергу згідно із ст.ст. 549, 550 ЦК України, виникає право на неустойку. Представлений позивачем розрахунок заборгованості і пені проведений на підставі умов договору. Окрім того відповідач зобов'язаний сплатити суму кредиту та відсотки за користування кредитом на підставі умов договору та ст. 1050 ЦК України. Представлений позивачем розрахунок заборгованості на підставі умов договору. Тобто доводи позивача є обґрунтованими. Тому суд приходить до висновку про підставність позовних вимог і про їх повне задоволення. Окрім того з відповідача слід стягнути понесені позивачем витрати по сплаті судового збору. На підставі вищевикладеного, відповідно до статей 16, 20, 526, 527 ч. 1, 530, 548 ч. 1, 549, 551 ч.3, 611, 612, 1054 ЦК України,

Outcome: approved