Jurisdiction: civil
Date: 2015-04-29 00:00:00

11.11.2014 року районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя в інтересах [PERSON] із позовом до [PERSON], [PERSON], треті особи: відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як орган опіки та піклування, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини. 11.11.2014 року ухвалою судді Комунарського районного суду м. Запоріжжя Піх Ю.Р. було відкрито провадження у справі. 06.02.2015 року суддя Холод Р.С. прийняв до провадження зазначену справу. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що на профілактичному обліку служби у справах дітей Запорізької міської ради перебуває неповнолітній [PERSON], [INFO], батьки якого ухиляються від виконання батьківських обовязків. У січні 2013 року до відділу у справах дітей Запорізької міської ради надійшов лист прокуратури Комунарського району м. Запоріжжя та звернення [PERSON] для організації та проведення перевірки, прийняття відповідного процесуального рішення з виходом на місце ([ADDRESS]), встановити стан здоровя дитини, життєві умови, крім цього, перевірити чи зловживає [PERSON] мати дитини, алкогольними напоями та займається проституцією та інші обставини щодо захисту прав дитини, за необхідності вжити вичерпаних заходів щодо негайного відібрання дитини у матері, яка становить загрозу для життя дитини. 30.01.2013 року комісією на підставі заяви [PERSON] щодо утримання та виховання неповнолітнього було проведено перевірку за адресою: [ADDRESS] умов проживання родини, які визнано задовільними. В квартирі мешкають [PERSON] (не зареєстрована), неповнолітній [PERSON] (не зареєстрований), [PERSON] по зазначеній адресі зареєстрована, але не проживає. Під час проведення перевірки [PERSON] знаходилась в стані алкогольного спяніння, поводила себе зухвало, не заперечувала той факт, що кошти на життя заробляє проституцією. Районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району неодноразово проводились з [PERSON] профілактичні бесіди, але безрезультатно. З лютого 2013 року [PERSON] перестала виконувати обовязки щодо медичного обслуговування дитини, не виконувала рекомендації лікарів. [PERSON] [PERSON] відвідував лікарню самостійно, а при відвідуванні лікарями хлопця вдома з останнім перебувала бабуся, мати знаходилась в стані алкогольного спяніння. У навчально-виховному процесі [PERSON] участі не приймала, батьківські збори не відвідувала, не підтримувала звязок з класним керівником. Також відповідач [PERSON] протягом 2012 року притягувалась до кримінальної відповідальності за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України. У 2013 році зафіксовано факт наркопритона. Протягом 2011-2012 р.р. неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності за ст.44, ст. 188-1 КУпАП. Батько неповнолітнього [PERSON] [PERSON], який мешкає окремо від сина, має окрему родину, матеріально дитині не допомагає. З інформації, наданої з лікарні та школи [PERSON] лише один раз відвідував лікарню разом із своїм сином, навчанням хлопця не цікавиться, батьківські збори не відвідує, не слідкує за станом фізичного та морального розвитку дитини. У 2013 року спеціалісти відділу служби викликали [PERSON] на профілактичні бесіди, але останній не приходив. У липня 2014 року до відділу звернувся самостійно неповнолітній [PERSON] з проханням позбавити його батьків [PERSON] та [PERSON] батьківських прав щодо нього, оскільки вони самоусунулись від виховання та утримання неповнолітнього. На підставі викладеного, районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району звернулась до суду за захистом порушеного права дитини, передбаченого ст.12 Закону України «Про охорону дитинства», просить суд позбавити батька [PERSON], батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]; позбавити матір [PERSON] батьківських прав відносно дитини [PERSON], [INFO]; передати неповнолітнього [PERSON] органу опіки та піклування для подальшого влаштування; стягнути з [PERSON] на користь будь-якої особа або закладу, що буде здійснювати функції опіки\\піклування на неповнолітнім аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття; стягнути з [PERSON] на користь будь-якої особа або закладу, що буде здійснювати функції опіки\\піклування на неповнолітнім аліменти на утримання [PERSON], [INFO] у розмірі 1\\4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення ним повноліття. Представник позивача - районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала, просила його задовольнити, так як [PERSON] та [PERSON] не піклуються про здоровя [PERSON], його фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач [PERSON] заперечував проти задоволення позову у повному обсязі та пояснив суду, що з 1999 року він мешкав разом з [PERSON] та [PERSON]. Після того, як з [PERSON] розлучилися, дитина до 13 років по черзі проживала або у нього або з матірю. Спору про місце проживання дитини з [PERSON] у нього не було. З 2010 року [PERSON] з [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS]. Третя особа [PERSON] (бабуся дитини) періодами мешкала по вул. Чумаченка. У нього були добрі стосунки з дитиною до 07.07.2014 року, поки [PERSON] не написав заяву в орган опіки та піклування про позбавлення батьківських права його та [PERSON] [PERSON] на цей час мешкає по вул. Чумаченко з бабусею [PERSON] та [PERSON] Чи зареєстрований [PERSON] у вказаній квартирі, він не знає, але він питанням реєстрації дитини не займався. У період 2012-2013 р.р. [PERSON] мешкав у нього за місцем мешкання, він його утримував та матеріально забезпечував. У нього з братом двокімнатна квартира, де він, його цивільна дружина [PERSON] мешкали в одній кімнаті, а [PERSON] в іншій. На початку 2014 року [PERSON] поранив ногу, тому він неодноразово возив останнього до хірурга у лікарню. Разом з дитиною проходив медичний огляд у серпні 2014 року перед школою. Влітку 2012-2013 р.р. він разом з цивільної дружиною та [PERSON] їздили на море. До спортивних секцій [PERSON] не хотів ходити, тому він його туди і не водив. Одним з хобі [PERSON] є компютер, так як останньому не тільки подобається грати у компютер, але він може працювати на ньому, робити різні програми тощо. Саме він навчив [PERSON] як користуватися компютером, показував різні програми. У школу, де на цей час навчається [PERSON], саме він привів його до директора та писав на яву на перевід з іншої школи. На батьківських зборах у [PERSON] був лише один раз, але саме він сплачує за [PERSON] благодійні фонди у школі. Коли [PERSON] навчався до 10 класу у останнього був класний керівник [PERSON], з яким він спілкувався з приводу успішності сина. Влітку 2012 року він придбав декілька дитячих машинок на акумуляторах для їх оренди та до цього бізнесу долучив [PERSON], який допомагав йому катати дітей. Грошові кошти, отримані від оренди цих машинок [PERSON] йому не віддав, а залишав собі. Так як [PERSON] мешкає з бабусею, остання йому дуже багато чого дозволяє, наприклад, довго сидіти за компютером, а наступного дня не йти до школи. Після того, як [PERSON] почав відвідувати орган опіки та піклування в районній адміністрації по Комунарському району Запорізької міської ради, дитина різко змінилася, [PERSON] почав не поважати батьків, грубити йому та взагалі потім перестав спілкуватися. На його думку заяву про позбавлення батьківських прав [PERSON] написав за порадою спеціалісту відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей [PERSON] та своєї бабусі [PERSON] На його думку, [PERSON] просто позбавивши прав батьків бажає від держави отримувати грошову допомогу та мати відповідні пільги при поступленні до ВУЗу. Починаючи з літа 2014 року [PERSON] взагалі перестав приймати його подарунки, гроші, зазначаючи, що не має такої необхідності. На цей час він не працює, так як у січні 2015 року звільнився з посади водія на фірмі «Гюрсай». Відповідач [PERSON] також заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що до 2005 року вона з відповідачем та [PERSON] проживали разом. У 2007 році вона вийшла заміж за [PERSON], тому змінила прізвище. З 2010 року постійно з [PERSON] та [PERSON] мешкають за адресою: [ADDRESS]. Так як вона раніше зловживала спиртними напоями, декілька разів лікувалася у реабілітаційному центрі, розташованому поблизу м. Енергодар, Запорізькій області. Останній раз вона там лікувалася з травня по серпень 2014 року. У цей час [PERSON] мешкав з бабусею [PERSON] Коли вона 28.08.2014 року повернулася до м. Запоріжжя, дізналася, що [PERSON] написав заяву до органу опіки та піклування про позбавлення її та [PERSON] батьківських прав. На її думку це питання ініціювала її матір бабуся [PERSON] [PERSON] Коли вона проходила реабілітацію, то до м. Запоріжжя приїжджала дуже рідко, в основному телефонувала раз на тиждень додому. У січні лютому 2014 року вона перебувала в алкогольному запої, тому дома практично не була, а у березні-травні 2014 року перебувала у лікарні, так як отримала сильні опіки на тілі, коли себе підпалила. Таким чином, починаючи з січня по кінець серпня 2014 року [PERSON] практично не бачила. На цей час вона працює двірником, але отримує за свою роботу не більше 770 грн., яких якій на життя практично не вистачає, тому матеріально допомагати [PERSON], вона не може. Школу, де навчається [PERSON], вона не відвідує, так як про це просив останній, так як соромиться її виду. [PERSON] часто ввечері сидить за компютером, а зранку просить бабусю, щоб остання написала записку класному керівнику. Коли була можливість вона з [PERSON] їздила на море: у 2005 році (Бердянськ), 2010 році (Кирилівка). Хоч вона і проживає разом з [PERSON] та [PERSON] в одній квартирі, але вони харчуються різними продуктами: бабуся з [PERSON], а вона самостійно. З вересня 2014 року вона намагається наладити відносини із сином, він її вже називає «мамою», коли необхідно, вона може його покормити, допомогти вчити уроки. [PERSON], коли хворіє [PERSON] вона викликає «швидку» допомогу. Останнім часом [PERSON] не приймає подарунки та гроші від батька [PERSON], який на її думку, належним чином виконує свої батьківські обовязки. У 2013 році вона була судима Жовтневим районним судом м. Запоріжжя та на цей час відвідує КВІ та відмічається. [PERSON] по характеру такий, що на нього легко вплинути, тому на нього дуже сильно впливає [PERSON] Представник [PERSON] та [PERSON] [PERSON] також заперечував проти задоволення позову, зазначаючи, що відповідачами по своїй можливості здійснюють належне виховання дитини [PERSON]. . Представник третьої особи відділу по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради [PERSON] підтримала позовні вимоги та до матеріалів справи долучила висновок про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав. Третя особа [PERSON] підтримала позовні вимоги у повному обсязі та пояснила, що у неї 45 років трудового стажу, з них 5 педагогічного, є у власності квартира, гаража та інше майно, тому твердження відповідачів, що це вона порадила [PERSON] з корисливих мотивів написати заяву про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав не відповідає дійсності. Після того, як [PERSON] вийшла заміж за [PERSON] остання почали зловживати спиртними напоями, так як родина останнього продала самогон. З 2005 року [PERSON] почала жити з [PERSON], вона та [PERSON] (її чоловік) віддали [PERSON] у користування квартиру, з якої остання зробила наркопритон. [PERSON] з 2007 року почала займатися проституцією і на цей час остання також цим займається. З 2010 року [PERSON] періодично мешкає разом з нею та [PERSON] за адресою: [ADDRESS], але остання там не зареєстрована. Коли вона не проживала у цій квартирі, [PERSON] додому запрошувала чоловіків, яким надавала за гроші інтимні послуги. В той же час [PERSON] навіть не міг попасти із-за цього додому. [PERSON] приходилося виганяти з квартири незнайомих чоловіків, які приходили до [PERSON] Неодноразово вона приходила додому та виганяли різних чоловіків з квартири. 01.01.2013 року вона написала на [PERSON] заяву у міліції про скоєння останньою крадіжку, у подальшому, вона пожалкувала [PERSON], тому і забрала свою заяву. Влітку 2013 року [PERSON] працював на машинках, так як це йому запропонував [PERSON], але майже усі гроші [PERSON] віддавав останньому. Протягом січня-лютого 2014 року у [PERSON] був довготривалий запій, після чого остання у стані алкогольного спяніння заснула та загорілася цигарка, після чого вона остання отримала опіки. Тому, у березні-квітні 2014 року [PERSON] перебувала у лікарні. Весною 2014 року [PERSON] знову почали зловживати спиртними напоями, тому у травні остання поїхала лікуватися до реабілітаційного центру у м. Енергодар, де була з травня по серпня 2014 року. На цей час, хоча [PERSON] і не вживає спиртні напої, але кожну ніч у період з 23-00 до 01 або 02-00 не буває вдома, тобто на її думку продовжує займатися проституцією. [PERSON] також ніколи належним чином не виконував свої батьківські обовязки. Останній шукає тільки вигоду з [PERSON]: то змушує дитину працювати на машинках возити дітей та отримувати за це гроші, в дитинстві змушував [PERSON] колядувати, а гроші забирав собі. [PERSON] лише один раз возив дитину до лікаря, коли [PERSON] зламав ногу. У 2012 чи 2013 році [PERSON] побив [PERSON], через що у дитини залишилася образа на батька. [PERSON] закривається на замок, через можливість крадіжки [PERSON] Уроками з [PERSON] займається тільки вона, [PERSON] та [PERSON] до цього відношення не мають. [PERSON] лише у квітні 2015 року вперше пішла на батьківські збори. На цей час [PERSON] з батьком не підтримує відносин, а з матірю дуже холодні відносини. У січні 2015 року, коли вже був судовий розгляд, [PERSON] запросив [PERSON] до себе додому, де разом із якимось чоловіком погрожували [PERSON], що якщо позов буде задоволено, то [PERSON] відправлять в інтернат. Прокурор Шунькіна Н.О. не заперечувала проти задоволення позовних вимог, вважає за доцільне позбавити [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно дитини - [PERSON]. Поведінка батьків не свідчить про те, що вони належним чином піклуються за дитиною, а інколи взагалі поведінка відповідачів несе загрозу здоровю та життю дітей. Відповідно до ч.1 ст. 171 Сімейного кодексу України дитина, яка може виловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав. Суд у присутності соціального педагога школи № 84 м. Запоріжжя, де навчається [PERSON] отримав пояснення від останнього, згідно яких в 2011 році його батько [PERSON] купив квадроцикл, для того, щоб він влітку катав дітей та таким чином заробляв гроші. На той час йому було 12 років. У кінці дня він віддавав батьку усі зароблені гроші. Приблизно 2 роки потому, коли він мешкав у батька вдома, [PERSON] його побив поясом, після чого він вже не жив у батька. Влітку 2013 року батько також купив машинки на акумуляторах, на яких він працював та заробляв гроші, які у подальшому віддавав батькові. Дідусь йому купив компютер, який у подальшому забрав батько та тривалий час не віддавав йому. Також, батько якось купив йому кофту, яку у подальшому і забрав. У 2014 році він приходив до батька привітати останнього з Днем народження, але той навіть не відкрив вхідних дверей, хоча він точно знає, що [PERSON] знаходився у той час у квартирі. [PERSON] батько його декілька разів возив до лікарні, коли у нього була зламана нога, але у подальшому бабуся батькові віддавала вартість витраченого бензину. Свою матір він памятає лише таку, коли остання перебуває у стані алкогольного спяніння. У 2014 році матір пиячила, потім перебувала у лікарні через опіки, а з травня по серпень 2014 року знаходилася на лікуванні у реабілітаційному центрі. Перед цим [PERSON] у 2012 році також два місяці перебувала у реабілітаційному центрі, а він весь цей час знаходився вдома сам. У квартиру, де вони мешкали, [PERSON] постійно приводила якихсь чоловіків, тобто займалася проституцією. Він через це іноді навіть не міг потрапити додому. [PERSON] приходилося йому виганяти з квартири таких клієнтів матері. З вересня 2014 року матір не пє, але і на цей час продовжує займатися проституцією, так як в нічний час кудись зникає. Уроки батько та матір з ним не вчили та не вчать, а займається з ним бабуся. На батьківські збори батьки не ходять, лише матір, коли вже були судові засідання пішла до школи на збори. Він дуже соромиться того, що хтось дізнається, що його мати займається проституцією. На цей час поваги та любові до батьків у нього не залишилося, він не має бажання жити з батьком або з матірю. Свою позицію з приводу позбавлення відносно нього батьківських прав він виклав у своїй заяві та на цей час від неї не відмовляється. Вважає, що без спілкування з батьками йому буде краще з бабусею [PERSON] та дідусем [PERSON], які його останнім часом виховують та утримують. Допитаний у якості свідка [PERSON] пояснив суду, що він на цей час працює вчителем математики у школі № 84 м. Запоріжжя. [PERSON] на цей час навчається у зазначеній школі у 10 класі. У 8 та 9 класі саме він був класним керівником класу, де навчався [PERSON]. [PERSON] до школи привів батько, але у подальшому батько не цікавився успішністю дитини, лише один раз приходив на батьківські збори. Матір [PERSON] він бачить тоді, коли [PERSON] відвідували на дому. Остання у школу та на батьківські збори також не приходила. Цікавилася успішністю у школі та по всіх питаннях він звертався до бабусі [PERSON] [PERSON] у 9 класі батько почав приходити до школи та декілька разів сплачував благодійні внески батьківському комітету. У 9 класі на останньому дзвонику [PERSON] стало погано на «лінійці». Він першій зателефонував [PERSON], яка не взяла слухавку, а потім він зателефонував [PERSON], який приїхав та забрав [PERSON]. Взагалі усі телефонні дзвінки з приводу [PERSON] з батьком останнього було лише з його ініціативи. [PERSON] бувало жалівся йому, що не хоче мешкати з батьком. Більшим авторитетом та повагою у дитини користується його бабуся [PERSON], а не батьки. Допитаний свідком у судовому засіданні [PERSON] пояснив, що порад [PERSON] щодо написання заяви на позбавлення батьківських прав не надавав, але у подальшому відмовився від своїх слів та пояснив, що дійсно казав таке дитині. Враховуючи встановлення судом факту надання вказаним свідком відомостей, які не відповідають дійсності, суд вважає за необхідне не приймати до уваги усі показання свідка [PERSON] Допитана свідком у судовому засіданні [PERSON] пояснила, що вона є дружиною [PERSON], з яким мешкає з 2005 року. Приблизно з того часу та до 2009 року [PERSON] мешкав з ними за адресою: [ADDRESS]. У них двокімнатна квартира: в одній кімнаті мешкала вона, [PERSON] та [PERSON], а в іншій брат чоловіка [PERSON]. У 1-3 класи [PERSON] до школи водив [PERSON] У [PERSON] з батьком були завжди добрі відносини, які погіршилися з моменту написання [PERSON] заяви про позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав. Коли [PERSON] з ними мешкав, то останній знаходився на утриманні [PERSON], до них часто приходила [PERSON] та інколи [PERSON] Коли [PERSON] попереджував, [PERSON] завжди ходив на батьківські збори. На цей час [PERSON] сплачує за [PERSON] фонди у школі та у квітні 2015 року її чоловік був присутнім на батьківських зборах у [PERSON] в школі. Допитаний у якості свідка [PERSON], пояснив суду, що він є рідним братом відповідача [PERSON] та разом з ним та [PERSON] мешкають у двокімнатній квартирі за адресою: [ADDRESS]. Коли [PERSON] навчався у 1-3 класах, останній жив у них в квартирі, потім переїхав жити до своєї матері [PERSON] Хто утримував [PERSON] у той час не знає, але іноді було, що [PERSON] приходив до батька вчив уроки, а ночувати уходив до матері. Знає, що [PERSON] сплачував фонди у школі, де навчався [PERSON]. Коли [PERSON] жив у них, до останнього приходила і [PERSON] і [PERSON] [PERSON] не бачив униз вдома, приблизно рік або навіть півтора року. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, опитавши неповнолітнього [PERSON] у відповідності до вимог діючого законодавства, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Відповідно до ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, а відповідно до ст. 165 СК України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, орган опіки та піклування, а також інші особи. Обов'язки батьків щодо дитини закріпленні в ст. ст. 150, 180 Сімейного Кодексу України. Згідно Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім'ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов'язані виховувати дитину, піклуватися про її здоровя, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Судом встановлено, що [PERSON] народився 10.02.1999 року, його батьками є: [PERSON] та [PERSON], про що 23.11.2010 року Комунарським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління видано Свідоцтво про народження, серії 1-ЖС № 158243 (а.с. 5). 03.12.2008 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] та змірила прізвище на «Цекова», про що свідчить відмітка в паспорті громадянина України, серії СЮ 133766, виданого 25.05.2009 року Комунарським РВ Запорізького ЗМУ УМВС України в Запорізькій області на імя [PERSON] (а.с. 6). Зазначений факт сторонами у судовому засідання ніким не оспорюється, тобто, на час розгляду справи [PERSON] та [PERSON] є батьками дитини, а тому і належними відповідачами по справі. 30.01.2013 року комісією на підставі заяви [PERSON] (бабусі дитини) щодо утримання та виховання неповнолітнього було проведено перевірку за адресою: [ADDRESS], умов проживання родини, які визнано задовільними. В квартирі мешкають [PERSON] (не зареєстрована), неповнолітній [PERSON] (не зареєстрований), [PERSON] зареєстрована, але не мешкає. Під час проведення перевірки [PERSON] знаходилась в стані алкогольного спяніння, поводила себе зухвало, не заперечувала той факт, що кошти на життя заробляє проституцією (а.с. 9). Відповідно до акту від 04.07.2014 року про обстеження умов проживання за адресою: [INFO], проведеного на підставі перебування дитини [PERSON] на профілактичному обліку у відділ служби, умови проживання задовільні, помешкання мебльовані необхідними меблями та побутовою технікою, санітарно-гігієнічні норми не порушені. У квартирі мешкають [PERSON] (бабуся) та [PERSON], [INFO]. На час перевірки матері [PERSON] вдома не було, за слів [PERSON] відповідач [PERSON] за даною адресою мешкає періодично, її місце знаходження невідоме. Від виховання та утримання сина [PERSON] самоусунулась (а.с. 9). З інформації, наданої завідувачем сектору адресно-довідкової роботи УДМС України в Запорізькій області від 18.02.2015 року [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не зареєстрована, знята з реєстрації у 2013 році до м. Харків (а.с. 69), [PERSON] зареєстрований за адресою: [INFO] А, кв. 66 (а.с. 70). Відповідно до довідки обласного АДС УДМС України в Запорізькій області неповнолітній [PERSON], [INFO] ніде не зареєстрований (а.с. 10). Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоровя, в якому вона проживає. Отже, батьки дитини не виконали вимоги закону та не зареєстрували [PERSON] за адресою будь-кого з них. З відповіді Дитячої лікарні № 1 Запорізької міської ради № 53\\01-15 від 04.07.2013 року встановлено, що неповнолітній [PERSON], [INFO], спостерігається в дитячій лікарні №1 поліклінічному відділенні №1 з серпня 2011 року з діагнозом: спазм акомодації лівого ока. Група здоровя - 2. В 2012 році при проходженні поглибленого огляду з дитиною була матір [PERSON], але рекомендації лікаря щодо лікування дитини не виконала. За 2013 рік тричі звертались до поліклініки за медичною допомогою, захворювання ГРВІ, але при від відвідуванні лікарем дитини матір була відсутня, про хвору дитину піклувалась бабуся (а.с. 11). КЗ «Центром первинної медико-санітарної допомоги №6» повідомлено, що [PERSON], [INFO] мешкає за адресою: [ADDRESS]. Разом з дитиною проживають: мати та бабуся. Хлопчик в квітні 2014 року пройшов поглиблений медичний огляд та був проконсультований вузькими фахівцями: невропатологом, хірургом, офтальмологом та ендокринологом. Дитині був встановлений діагноз:«S-образний сколіоз ІІ ступеню, прокольна плоскостопість 1 ступеню, група здоровя 2. При відвідуванні дитини вдома з хлопчиком перебувала бабуся, мати в цей час була в стані алкогольного спяніння. Батько дитини один раз (16.04.2014 року) відвідував поліклініку з хлопцем (а.с. 11). На запит суду головний лікар КЗ «Центру первинної медико-санітарної допомоги №6» 24.04.2015 року повідомив суду, що [PERSON], [INFO], який мешкає за адресою: [ADDRESS] знаходиться на обліку в амбулаторії № 9 КУ Центр ПМСД №6». Згідно записам в амбулаторній картці хлопчику у 2014 році до лікарів амбулаторії № 9 зі скаргами на біль у нозі не звертався. При, цьому у судовому засіданні відповідач [PERSON] пояснював, що саме він з дитиною неодноразово їздив до лікаря з приводу пошкодження ноги сина. Враховуючи відповідь лікарні на запит суду та пояснення [PERSON], які спростовують показання відповідача з цього приводу, суд не приймає їх до уваги, крім того дії [PERSON] порушують ст. 6 Закону України «Про охорону дитинства». Згідно довідки № 42 від 19.02.2013 року ЗОШ І-Ш ступенів № 84 [PERSON], [INFO] дійсно навчається у даній школі. Мати, [PERSON] не бере участі в навчально-виховному процесі свого сина: школу та батьківські збори не відвідує, не підтримує звязок з класним керівником, не цікавиться успішністю сина, не слідкує за станом його здоровя. Через це дитина дуже часто хворіє. (а.с. 12). 08.04.2015 року ЗОШ І-Ш ступенів № 84 видана довідка про міру участі батьків у вихованні дитини № 85. Довідка містить наступну інформацію: протягом 2014-2015 року батько [PERSON] двічі відвідач школу. 26.11.2014 року та 12.02 2015 року звертався до класного керівника [PERSON] та соціального педагога взяти участь у судових засіданнях. 09.02.2015 року батьки звернулись до директора школи із заявою про сприяння школи у спілкуванні батьків с власною дитиною. Мати, [PERSON], на даний час не бере участі в навчально-виховному процесі дитини, а саме: не спілкується з учителями, класним керівником, не бере участі в батьківських зборах, не підтримує звязок з класним керівником, не цікавиться успішністю та поведінкою сина. Батько, [PERSON] не бере участі у навчально-виховному процесі дитини, а саме: батьківські збори не відвідує, успішністю сина у школі не цікавиться. До класного керівника звертався двічі з приводу судової справи з проханням провести бесіду щодо необхідності спілкування сина з батьками (а.с. 149). Також, до суду надана довідка ЗОШ І-Ш ступенів № 84 від 07.04.2015 року про міру участі батьків у вихованні дитини з таблицею успішності учня [INFO], де успішність учня задовільна, а по деяких предметах «українська література», «література» взагалі незадовільні (а.с. 152-153). Таким чином, суд доходить висновку, що [PERSON] та [PERSON] своїми діями звертались за допомогою до працівників школи за різними питаннями, але вони не стосувалися навчально-виховного процесу дитини, його фізичного та морального стану. Дитина це особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосованим до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше. Дитинство період розвитку людини до досягнення повноліття. Згідно ч. 1 ст. 19 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на освіту. Відповідачі по справі не сприяють повному та всебічному розвитку своєї дитини [PERSON], якщо навіть вони не мешкають разом, і сімя є неповною ніхто з обох батьків не позбавляється обовязків щодо піклування, виховання, фізичного, психічного, соціального, духовного та інтелектуального розвитку дитини, його соціально-психологічної адаптації та активної життєдіяльності, зростання в сімейному оточенні в атмосфері миру, гідності, взаємоповаги, свободи та рівності. Судом досліджувались матеріали, які характеризують відповідачів як особистості. З відповіді № 949 від 12.03.2015 року КУ «Обласного клінічного наркологічного диспансеру» Запорізької міської ради [PERSON], [INFO] перебуває на диспансерному обліку з 20.07.2012 року з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіатів та алкоголю. Синдром залежності. Проходила в н\\в № 4 з 05.06.2012 року по 11.06.2012 року лікування з діагнозом: психічні та поведінкові розлади внаслідок поєднаного вживання опіатів та алкоголю. Синдром залежності. Виписана за відмову від лікування (а.с. 90). Згідно інформації № 950 від 12.03.2015 року КУ «Обласного клінічного наркологічного диспансеру» Запорізької міської ради [PERSON], [INFO] на обліку не знаходився, за медичною допомогою не звертався (а.с. 91). Відповідно до інформації № 1292-дпв від 13.03.2015 року КУ «Обласна клінічна психіатрична лікарня» [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] на обліку у лікаря-психіатра не знаходяться, за медичною допомогою не звертались (а.с. 94). Начальником Комунарського РВ УМВС України в Запорізькій області надано інформацію № 68\\9-2327 від 11.03.2015 надано інформацію: - [PERSON], [INFO], яка мешкає за адресою: [ADDRESS], була притягнута до адміністративної відповідальності: 17.09.2012 року за ч. 1 ст. 44 КУпАП України (незаконне зберігання наркотичних засобів у невеликих розмірах, штраф 425 грн.); 15.09.2012 року за ч.1 ст. 181-1 (заняття проституцією), ч.2 ст. 181-1 КУпАП (заняття проституцією повторно, протягом року, штраф 170 грн.); 12.02.2012 року за ч. 1 ст. 175-1 КУпАП (куріння тютюнових виробів у заборонених місцях, попередження); 23.12.2011 року за ст. 44 КУпАП (незаконне зберігання наркотичних засобів у невеликих розмірах, штраф 425 грн.); 18.11.2011 року за ч. 1 ст. 181-1 КУпАП (заняття проституцією, штраф 85 грн.); 17.11.2009 року за ст. 184 КУпАП (невиконання батьками обовязків щодо виховання дитини, попередження); - притягалась до кримінальної відповідальності протягом 2012 року за ч. 1 ст. 309, ч. 2 ст. 307 КК України; № 12013089990000132 від 17.01.2013 року за ч. 1 ст. 317 КК України (закрито за п.1 ч. 1 ст. 284 КПК України 14.09.2013 року); № 12013089990000132 від 17.01.2013 року за ч. 1 ст. 185 КК України (закрито п. 2 ч. 1 ст. 284 КПК України 28.02.2013 року). Відносно [PERSON], [INFO], кримінальні провадження не порушувались і не перебувають (а.с. 92-93, 95). 09.04.2015 року членами комісії було складено акт обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS]. Умови проживання задовільні. Наявні газо-, водо-,електропостачання, помешкання умебльовано. З даною адресою мешкають: [PERSON] - мати дитини, [PERSON] - бабуся дитини, [PERSON], [INFO]. Стан житла та санітарно-гігієнічні умови проживання [PERSON] в родині матері [PERSON] задовільні (а.с. 195). Згідно Висновку про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON], [INFO] від 22.01.2015 року №01/01-41/0048, складеного головою районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському районі [PERSON], районною адміністрацією Запорізької міської ради по Комунарському району як органу опіки та піклування під час участі представника по цивільній справі за позовом районної адміністрації Запорізької міської ради по Комунарському району в інтересах [PERSON] до [PERSON], [PERSON], треті особи: відділ по Комунарському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради як орган опіки та піклування, [PERSON] про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини, вивчено надані сторонами докази. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] ухиляються від виконання батьківських обовязків, не займаються вихованням дитини, не цікавляться його інтелектуальним, фізичним, духовним та психічним розвитком, матеріально не утримують. [PERSON] опинився у складних життєвих обставинах, за категорією проживання дитини у сімї, в якій батьки ухиляються від виконання своїх обовязків. [PERSON] проживає разом з матірю за адресою: [ADDRESS] в м. Запоріжжі. Мати від утримання, виховання, навчання дитини самоусунулася, веде аморальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Батько [PERSON] мешкає окремо від дитини, матеріально не утримує, не піклується про його фізичний, духовний та інтелектуальний розвиток. [PERSON] мешкає з бабусею [PERSON], [INFO], яка і займається його утриманням. Встановлено, що батьки не приділяють належної уваги щодо утримання та виховання дитини, [PERSON] веде асоціальний спосіб життя, зловживає алкоголем. Враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини та в інтересах неповнолітніх вважають доцільним позбавити батьківських прав [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] відносно неповнолітнього [PERSON]. Таким чином, у судовому засіданні встановлено, що відповідачі ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини, не піклуються про неї, а крім того не утримують сина. За таких обставин суд вважає за необхідне позбавити [PERSON], та [PERSON] батьківських прав щодо неповнолітнього [PERSON], [INFO]. При прийнятті зазначеного рішення суд враховував зібрані по справі докази у сукупності, а також думку дитини з цього приводу. Поспілкувавшись з дитиною суд зробив висновок, що [PERSON] є досить самодостатньою особою, яка у повному обсязі, незважаючи на його вік, правильно сприймає життєві обставини та може робити логічні та правильні висновки. Рішення, яке ним було прийнято щодо позбавлення батьківських прав [PERSON]ПА. та [PERSON] не є емоціональним та навязаним іншими особами, а є обдуманим та остаточним. Разом із тим, суд зазначає, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, у разі\~ зміни\~поведінки\~особи, позбавленої батьківських прав, та обставин, що були підставою для\~ позбавлення батьківських прав. Якщо дитина проживала з тим із батьків, який позбавлений батьківських прав, суд вирішує питання кому передається дитина на виховання: другому з батьків, органу опіки та піклування, чи опікуну \\піклувальнику, якщо він вже визначений в установленому порядку, ст. 167 СК України. При неможливості передати дитину іншому з батьків, або у випадку позбавлення батьківських прав обох батьків, коли опікун\\піклувальник\\ ще не визначений, або якщо під час судового розгляду буде встановлено, що ні батьки, ні особи, в яких знаходиться дитина, не в змозі забезпечити його належне виховання та розвиток, суд передає неповнолітнього під опіку органу опіки та піклування з тим, щоб були прийняті міри для захисту прав та інтересів дитини та вибрано найбільш кращий спосіб подальшого влаштування долі дитини. В судовому засіданні встановлено, що неповнолітній [PERSON] мешкає разом з [PERSON] та [PERSON], бабусею, яка на теперішній час ним опікується. Позивачем не було заявлено вимоги в порядку ст. 167 СК України щодо вирішення питання про можливість подальшого проживання в одному житловому приміщенні мати, позбавленої батьківських прав разом з дитиною. Крім того, на момент розгляду справи судом не встановлено хто саме в змозі піклуватися неповнолітнім [PERSON], так як до суду не надано рішення про призначення піклувальника або про бажання когось з родичів це у подальшому зробити, тому суд вважає за доцільне передати неповнолітнього під опіку органу опіки та піклування. Відповідно до ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обовязку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. У випадку задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав аліменти на утримання дитини стягуються на користь другого з батьків, опікуна чи піклувальника дитини, а також зараховуються на рахунки виховних установ, де знаходяться неповнолітні, з врахуванням вимог ст.ст.182-184, ч.1,2 ст. 193 СК України. Якщо дитина передається органу опіки та піклування, суди стягують аліменти з перерахуванням їх на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України ч. 3 ст. 193 СК України. [PERSON] та [PERSON], на думку суду, мають можливість сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON], так як є працездатними, не мають на утриманні інших осіб та заборони до певних видів робіт. Проте, до суду позивачем не надано даних щодо особи, яка може бути призначеною піклувальником [PERSON] та не надано особистого рахунку дитини, відкритого у відділенні Державного ощадного банку України, а тому вимогу в частині стягнення аліментів з відповідачів на утримання неповнолітнього суд вважає за доцільне залишити без задоволення. Проте, після призначення над неповнолітнім [PERSON] піклувальника, останній не позбавлений права звернутись до суду з відповідним позовом на підставі ч. 2 ст. 247 СК України. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Відповідно до абзацу 2 пункту 36 Постанови №10 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визнати неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Враховуючи, що вимоги позивача судом були задоволені частково, тому на думку суду, з відповідачів необхідно стягнути половину судового збору, який повинен був сплачений позивачем, а саме: 121 грн. 80 коп. З урахуванням викладеного,

Outcome: partial