Jurisdiction: civil
Date: 2017-08-21 00:00:00

12.06.2017 року позивач звернулася до суду із зазначеним позовом та просила ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь щомісячно на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з вересня 2016 року. Заявлені вимоги позивач обґрунтувала тим, що з 08.10.1993 року вона перебуває в шлюбі з [PERSON], від шлюбу вони мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина залишилася проживати з матірю. Відповідач матеріально неповнолітню доньку [PERSON] не забезпечує та в добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Донька страждає на різні хронічні захворювання, позивачу важко самостійно утримувати сім'ю, оскільки дитина потребує багато додаткових витрат. Відповідач офіційно ніде не працює, має нерегулярний мінливий дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків немає. Таким чином, матеріальне становище відповідача дає йому можливість сплачувати щомісячно аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 гривень щомісячно. 22 серпня 2017 року постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Позивач [PERSON] та її представник в судове засідання не зявилися, надали заяви, в яких просять справу розглянути у їх відсутність, на задоволенні позову наполягають, не заперечують проти заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про місце та час слухання справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за його відсутності від відповідача не надходило. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність позивача та відповідача, на підставі наявних у справі даних і доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, відповідач є батьком неповнолітньої [PERSON], [INFO] (а.с.10- свідоцтво про народження). Судом встановлено, що з 08.10.1993 року позивач перебуває в шлюбі з [PERSON] (а.с.9- свідоцтво про укладення шлюбу). Шлюбні відносини з відповідачем припинені, дитина залишилася проживати з матірю (а.с.11 довідка).. Приймаючи рішення та задовольняючи частково вимоги позивача щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини суд виходить з положень\~ст. 51 Конституції України, та ст.180 СК України, згідно з якими батьки зобовязані утримувати дітей до їх повноліття. У відповідності до\~ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обовязки у сімейних відносинах, шлюбі та сімї. Відповідно обовязок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави-учасниці признають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здатностей та фінансових можливостей. Відповідно до\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~ст.191 СК України\~аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Судом встановлено, що спільне проживання сторони припинили, неповнолітня дочка проживає з матірю, а відповідач, як батько, повинен сплачувати аліменти для утримання доньки. Позивачем пред'явлено до суду позов про стягнення з [PERSON] на утримання дочки [PERSON], [INFO], аліментів у твердій грошовій сумі, рівній 2000 гривень. Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі обґрунтовано тим, що офіційно відповідач не працює, має нерегулярний, мінливий дохід. Відповідно до\~ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів,\~згідно з вимогами ст. 182 СК України, суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів. Позивач не надала допустимих та переконливих доказів, що відповідач має значні доходи і має можливість сплачувати щомісячно по 2000 гривень аліментів, тому суд вважає, розмір стягнення аліментів у твердій грошовій сумі визначити по 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Так, Законом України «Про Державний бюджет України на 2017 рік» прожитковий мінімум для дітей від 6 до 18 років з 1 січня 2017 року по 30 квітня визначено рівним 1689 грн., з 1 травня 2017 року по 30 листопада 1777 грн., з 1 грудня 2017 року - 1860 грн. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька дитини. Виконання передбачених\~статтею 150 СК України обов'язків батьків щодо виховання та розвитку дитини пов'язане з належним утриманням дитини, від якого залежить забезпечення умов для розвитку дитини здоровою як фізично так і духовно. Тому, визначений на законодавчому рівні прожитковий мінімум для дитини певного віку має забезпечуватись насамперед батьками дитини. Відповідач не надав доказів виключних обставин, з огляду на які суд мав би звільнити його як батька від обов'язку на рівні з матір'ю забезпечувати своїй дитині утримання на рівні законодавчо визначеного прожиткового мінімуму. Виходячи з прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, який має забезпечуватись насамперед батьками, рівного обов'язку батька та матері по утриманню дитини, зважаючи на зміну розміру прожиткового мінімуму в сторону збільшення, присудженню підлягають аліменти у твердій грошовій сумі, рівній 1000 гривень щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову до повноліття дитини. У разі зміни матеріального чи сімейного стану платника аліментів одержувач аліментів, рівно як і платник аліментів вправі в порядку\~статті 192 СК України\~звернутися до суду з позовом відповідно про збільшення чи зменшення розміру аліментів. Стосовно вимог позивача про стягнення аліментів за минулий час, а саме: з вересня.2016 року, суд приходить до наступного. Відповідно до частини 2\~статті 191 СК України\~аліменти за минулий час можуть бути присуджені якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержувати у зв'язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за три роки. Таким чином, ухилення від сплати аліментів є винною протиправною поведінкою, тобто це свідоме невиконання своїх обов'язків в умовах, коли позивач звертався до відповідача особисто або через суд з вимогою про сплату грошової суми, необхідної для утримання. Згідно із\~ст. 57 ЦПК України: доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем не надані докази, відповідно до вимог\~ст. 57-61 ЦПК України, які б підтверджували вимогу щодо стягнення з відповідача аліментів за минулий час, а саме з вересня 2016 року і до моменту звернення до суду з позовом 12.06.2017 року, а тому у вимогах за вказаний період слід відмовити. [PERSON], як одержувач аліментів на утримання дитини, від сплати судового збору за подання позовної заяви до суду першої інстанції звільнена (п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»), відтак, відповідно до положень частини 3\~статті 88 ЦПК України\~судовий збір в сумі 640 грн. підлягає стягненню з [PERSON] до спеціального фонду Державного бюджету України. Згідно п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial