Jurisdiction: civil
Date: 2015-08-24 00:00:00

11.08.2015 року [PERSON] звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Мотивуючи позовні вимоги [PERSON] зазначила, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 05.06.2011 року. Від даного шлюбу вона та відповідач мають неповнолітню дитину дочку [PERSON], [INFO]. [PERSON] просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя в шлюбі з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, утримання сімї, що призводило до непорозумінь та конфліктів в сімї. Однією сімєю вона та відповідач не проживають, подружніх стосунків не підтримують. Вважає, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе, так як це суперечить її інтересам та інтересам дитини, шлюб існує формально. Судові витрати просить покласти на відповідача. В судовому засіданні представник позивачки [PERSON] [PERSON], який діє на підставі довіреності від 17.08.2015 року, підтримав позовні вимоги, зсилаючись на ті самі обставини. Суду пояснив, що позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, так як перебування в шлюбі суперечить її інтересам. Однією сімєю з відповідачем позивачка не проживає приблизно півроку. Розлад в сімї позивачки та відповідача носить тривалий характер. Позивачка та відповідач не можуть знайти спільної мови, внаслідок чого постійно виникають сварки та суперечки, які негативно впливають на дитину, у звязку із чим позивачка перестала проживати з відповідачем та переїхала разом з дитиною в м. Шаргород до своїх батьків, де має намір проживати в подальшому, працевлаштуватися. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні під час додаткових пояснень та промови в судових дебатах позов визнав, щодо розірвання шлюбу з [PERSON] не заперечує. Вирішуючи спір, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 05.06.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії 1-АМ №095614 (а.с.5). Від даного шлюбу позивачка та відповідач мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії І-АМ № 285739 (а.с.7). Сторони не бажають миритися, позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу. Причиною розладу в сімї стали різні погляди на сімейне життя, внаслідок чого виникають сварки та непорозуміння, які шкодять інтересам позивачки та неповнолітньої дитини сторін. Подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе і суперечить інтересам позивачки та її неповнолітньої дитини, оскільки сторони не проживають однією сімєю приблизно півроку. Встановленим судом фактам відповідають сімейні правовідносини, які регулюються Конституцією України та Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України. Згідно із ст.51 Конституції України та ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обовязки у шлюбі та сімї. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обовязками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ст.ст.105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України). Згідно зі ст.112 СК України, суд зясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивачка наполягає на розлученні, а відповідач згоден на розірвання шлюбу, що позивачка має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, а також, що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивачки, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Згідно з вимогами ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки сплачений нею при зверненні в суд судовий збір в сумі 243,60 грн. (а.с.1).

Outcome: approved