Jurisdiction: civil
Date: 2018-06-11 00:00:00

11 червня 2018 року представник заявника [PERSON] [PERSON] звернувся до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно [PERSON], яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього такі обовязки, а саме: заборонити наближатись на відстань меншу ніж 100 метрів до місця реєстрації заявниці, за адресою: [ADDRESS], а також місця роботи заявниці, за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця Будівельників, будинок № 32, та дитячого садка № 4 «Русалонька», який відвідує її син, за адресою: Луганська область, місто Рубіжне, вулиця 30 років Перемоги, будинок 2/корпус. А; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати заявника, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON], переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею; заборонити вести листування, телефонні переговори з заявником або контактувати через інші засоби звязку особисто і через інших осіб протягом шести місяців. Обґрунтовує заяву тим, що з 21 вересня 2012 року заявник перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON], який розірвано рішенням Рубіжанського міського суду Луганської області від 31.07.2015. Від шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу [PERSON] постійно вчиняє щодо заявника фізичне та психічне насильство. Зокрема він висловлюється на адресу заявниці грубою нецензурною лайкою, ображає її та погрожує, декілька разів пошкодив вхідні двері квартири де вона проживає разом з сином, а також 10.04.2018 спричинив заявнику тілесні ушкодження у вигляді забиття мяких тканин голови. Все це відбувається в присутності дитини, у звязку з чим заявник зверталась за допомогою до психолога. [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП та на теперішній час у провадженні слідчого відділу Рубіжанського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Луганській області перебуває кримінальне провадження № 12018130330000381 за ч. 1 ст. 125 КК України, розпочате за фактом спричинення заявнику тілесних ушкоджень. У звязку з фізичним та психологічним насильством [PERSON] по відношенню до заявника, вона змушена звернутися до суду із заявою про застосування до заінтересованої особи заходів тимчасового обмеження його прав (а.с. 2-3). Ухвалою Рубіжанського міського суду Луганської області від 11.06.2018 дану заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у зазначеній цивільній справі та призначено судовий розгляд за правилами окремого провадження (а.с. 19). Заявник та представник заявника у судове засідання не зявилися, представник заявника надав суду заяву, в якій вимоги заяви підтримав у повному обсязі, просив справу розглянути без його участі (а.с. 21). Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не зявився, про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином, причин неявки не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису. Згідно ч.\~2\~ст.\~247\~ЦПК України,\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши справу, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов наступного. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі у період з 21 вересня 2012 року по 31.07.2015 року (копія паспорта заявника а.с. 5-6). Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] (копія свідоцтва про народження а.с. 22). [PERSON] постійно вчиняє відносно заявника дії, повязані з словесними образами, погрозами, переслідуванням та фізичним насильством тощо. Це вбачається з долучених відповідей на звернення заявника до Рубіжанського відділу поліції ГУНП у Луганській області щодо протиправних дій [PERSON], до координаційного центру допомоги мешканцям міста Рубіжне та психолога. Так, з копії листа начальника Рубіжанського ВП ГУНП в Луганській області № 6292/111/36-18 від 03.05.2018 вбачається, що з [PERSON] неодноразово проводилися бесіди профілактичного характеру, складалися протоколи про адміністративні правопорушення за ст. 173 КУпАП (дрібне хуліганство) та ст. 173-2 КУпАП (вчинення насилля в сімї), також в СВ Рубіжанського ВП ГУНП знаходяться кримінальні провадження у відношення вищезгаданого громадянина за ст. ст. 125, 164 КК України (а.с. 9). За фактом заподіяння заявниці тілесних ушкоджень у вигляді забиття мяких тканин голови, що мало місце 10.04.2018 приблизно о 18.00 годині біля СШ № 2 міста Рубіжне, Рубіжанським відділом поліції ГУНП у Луганській області проводиться досудове розслідування кримінального провадження, внесеного 12.04.2018 до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018130330000381 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України (а.с. 10). Згідно копії висновку психолога від 30.01.2017, за консультацією зверталася мати дитини у звязку з змінами у поведінці хлопчика, які мати звязує з важким розлученням та конфліктною ситуацією з батьком. Психологом рекомендовано пройти дитині курс корекційної роботи направлений на зниження рівня тривоги, усвідомлення нової сімейної ситуації та відвідування дитячого психолога для спостереження та психологічної корекції стану дитини (а.с. 14). З інформації наданої практичним психологом [PERSON] 29.01.2018, вбачається, що 07.12.2017 до неї звернулись мама та бабуся дитини [PERSON], [INFO], які отримали консультацію з приводу наслідків розлучення та конфліктної ситуації з [PERSON], [INFO] та за результатами проведеної корекційної роботи з дитиною, надані рекомендації (а.с. 15). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Відповідно до ст. 1 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнім насильством є діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоровю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, у тому числі, на колишнє подружжя. Згідно ст. 24 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника. Згідно ч. 2 ст. 26 Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обовязків. У відповідності до ч. 3, 4 цієї статті рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Враховуючи викладене, оцінюючи всі встановлені судом обставини та досліджені докази, суд дійшов висновку, що доводи заявника знайшли своє підтвердження, а тому заяву слід задовольнити і з метою запобігання та протидії психологічному та фізичному насильству, що має місце з боку заінтересованої особи по відношенню до заявника, суд вважає необхідним вжити заходи тимчасового обмеження прав [PERSON] Згідно ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі ст. ст. 4, 9, 141, 211, 247, 263-265, 350-1 350-8 ЦПК України, Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд -

Outcome: approved