Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-30 00:00:00

10 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, третя особа - Служба у справах дітей Зміївської районної державної адміністрації Харківської області, в якому вказано, що 20.09.2003 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який на підставі рішення Зміївського районного суду від 28.10.2013 року було розірвано. Сторони мають доньку - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з позивачем та перебуває виключно на її утриманні. З моменту фактичного припинення шлюбних відносин з відповідачем (з 2012 року) [PERSON] сама утримує малолітню доньку, слідкує за її фізичним та психічним розвитком, навчанням, соціальними стосунками, зовнішнім виглядом та ін. Донька навчається у Шелудьківському ліцеї ім. Ю.Є. Кравцова, позивач систематично відвідує батьківські збори та турбується щодо шкільного життя доньки. [PERSON] перебуває на обліку в амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Шелудьківка, проте її лікуванням та проведенням профілактичних оглядів займається лише позивач. Через категоричну відмову відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання малолітньої доньки позивач змушена була звернутись до суду і рішенням Зміївського районного суду від 24.10.2014 року з [PERSON] на її користь стягнено аліменти на утримання доньки, однак, за період з 01.10.2014 року і по теперішній час відповідач жодного разу не сплатив аліменти та не допоміг матеріально іншим чином. За фактом злісного ухилення відповідача від сплати аліментів Зміївським відділенням поліції 14.07.2016 року розпочато кримінальне провадження № 12016220300000631 за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Крім того, через наявність значних боргів у відповідача на належний йому будинок [ADDRESS], у якому сторони проживали з донькою [PERSON], накладено арешт та опечатано. Через це позивач разом з дитиною вимушені були переїхати жити до батьків [PERSON], де для [PERSON] створені найліпші умови для проживання та зростання. [PERSON] проживає в одному селі з позивачем та їх донькою, проте більше року він не бачив доньку і не мав бажання її побачити, хоча заперечень чи заборон на спілкування чи побачення з дитиною відповідачу не було. [PERSON] не піклується про фізичний і духовний розвиток [PERSON], не спілкується з дитиною взагалі, тобто не дбає про її нормальне самоусвідомлення, не сприяє засвоєнню загальновизнаних норм моралі, не надає доступу до культурних та інших духовних цінностей, так як це встановлено ч.1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідач неодноразово повідомляв, що не має жодного бажання займатися вихованням дитини, цікавитись станом її здоров'я, не виявляє до неї ніякого інтересу. На підставі викладеного [PERSON] просила позбавити [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON], [INFO]. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, свої інтереси довірила представляти [PERSON], яка також у судове засідання не з'явилася, надавши заяву про розгляд справи за їх з позивачем відсутності, на задоволенні позовних вимог [PERSON] наполягала, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення по справі. Згідно з ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, про час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про отримання судової кореспонденції, про причини неявки суд не повідомив, заперечень проти позову, заяв про розгляд справи за його відсутності не надавав, тому зі згоди позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України, на підставі наявних у ній даних і доказів. Представник третьої особи [PERSON] у судове засідання не з'явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, рішення просила ухвалити в інтересах малолітньої дитини. Оскільки розгляд справи проводиться без участі сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає положенням ч. 2 ст. 197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного висновку: 20.09.2003 року Шелудьківською сільською радою Зміївського району Харківської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] - копія Свідоцтва про одруження, серія [NUMBER], актовий запис № 18. Вказаний шлюб рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 28.10.2013 року було розірвано (а.с. 12, 13). Відповідно до копії Свідоцтва про народження, серії [NUMBER], батьками [PERSON], [INFO], є [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 25 (а.с. 14). Рішенням Зміївського районного суду Харківської області від 24.10.2014 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнено аліменти на утримання неповнолітньої доньки - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.10.2014 року і досягнення дитиною повноліття (а.с. 15). Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов'язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім'ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов'язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Згідно зі ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, духовного та соціального розвитку. Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Постановою Пленуму ВСУ № 3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» у п.п. 15, 16 роз'яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Той факт, що [PERSON] не приймає участі у житті, вихованні, зростанні [PERSON], 2004 року народження, підтверджується, зокрема, довідками з Шелудьківського ліцею ім. Героя Радянського Союзу Ю.Є. Кравцова від 03.03.2016 року № 34, з Амбулаторії загальної практики сімейної медицини с. Шелудьківка від 24.02.2016 року № 88, якими встановлено, що догляд за дитиною, у її вихованні, лікуванні, навчанні приймає лише мати - [PERSON] Батько дитини - [PERSON] жодного разу не цікавився успіхами та здоров'ям доньки (а.с. 17, 18). Актом обстеження від 21.03.2016 року встановлено, що [PERSON] проживає разом із матір'ю [PERSON] Будинок, в якому вони мешкають, великий, з гарним ремонтом. Дівчинка має свою кімнату. Дитина завжди чиста, добре одягнена, що свідчить про дбайливе ставлення матері до дитини (а.с. 19). В той же час, відповідач [PERSON] не виконує рішення суду щодо сплати аліментів. Так, відповідно до Довідки Зміївського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області від 21.07.2016 року № 04-42/в-2/320 [PERSON] дійсно не отримувала аліментів від [PERSON] у період з 01.12.2014 року по 30.06.2016 року за виконавчим провадженням, відкритим на підставі виконавчого листа № 621/2724/14-ц про стягнення з відповідача аліментів. Крім того, відносно [PERSON] відкрито кримінальне провадження № 12016220300000631 за ч. 1 ст. 164 КК України (а.с. 16, 20). Відповідно до ч. ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв'язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Судом приймається до уваги Висновок комісії з питань захисту прав дитини районної державної адміністрації про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його дитини - [PERSON], [INFO], оскільки він складений з повним, всебічним, об'єктивним з'ясуванням обставин справи (а.с. 21, 22-23). Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що [PERSON] ухиляється від виконання своїх батьківських обов'язків відносно своєї дитини, [PERSON], [INFO], не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, не здійснює підготовку до самостійного життя, не надає фінансової допомоги, взагалі, зовсім не приймає участі у житті доньки. Даний факт розцінюється судом як свідоме нехтування відповідачем своїми обов'язками. З огляду на таке, суд дійшов висновку про можливість задоволення позову та позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його малолітньої доньки - [PERSON], [INFO].

Outcome: approved