Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-23 00:00:00

11.02.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування житлом по вул. Садова, 9 в с. Верхня Ланна Карлівського району. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачу належить житловий будинок по вул. Садова, 9 в с. Верхня Ланна Карлівського району, в якому крім нього зареєстровані [PERSON] та син позивача [PERSON] Починаючи з 19.02.2009 року відповідач не проживає в будинку позивача, в домі відсутні її речі та майно або облаштована для неї кімната. З цього ж часу позивач сам оплачує всі комунальні послуги, сам утримує будинок. Починаючи з 19.02.2009 року відповідач жодного разу не зявилася в будинку, не цікавилася житлом. Відповідач відсутня без поважних причин. Реєстрація відповідача в будинку порушує права позивача як власника. Позивач має намір подарувати будинок сину. Відповідач була зареєстрована в будинку, як дружина позивача, проте шлюб між ними розірвано 25.09.2009 року і з того часу сторони стали чужими людьми. Посилаючись на норми статей 317, 319, 391, 405 ЦК, а також 150, 156 ЖК України, позивач просить суд визнати відповідача такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Представник позивача в судовому засіданні підтримує позовні вимоги у повному обсязі і просить задовольнити позов, з зазначених у ньому підстав. Відповідач в судове засідання не зявилася. Причини неявки відповідача суду не відомі, жодних заяв від неї не надходило. Оголошення про виклик відповідача було опубліковане в газетах «Урядовий курєр» та «Зоря Полтавщини», відповідно до ухвали суду від 31 березня 2016 року. Згідно з положеннями ч. 9 ст. 74 ЦПК України відповідач вважається такою, що повідомлена належним чином. Відповідно до ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Представник позивача не заперечує проти винесення заочного рішення. Заслухавши пояснення представника позивача та вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що позивач є одноосібним власником будинку, що розташований по вул. Садова, 9 в с. Верхня Ланна Карлівського району. Право власності підтверджується свідоцтвом від 25.06.2004 року серії САА №169704. Право власності зареєстровано в реєстрі 07.07.2004 року. (а.с. 6-7) В належному позивачу будинку зареєстрована відповідач [PERSON], про що свідчить адресна довідка, видана станом на 12.02.2016 року та довідка про склад сімї від 08.02.2016 року. У довідці зазначено, що [PERSON] зареєстрована, проте згідно акта депутата фактично не проживає в будинку, а також що власником такого будинку є [PERSON] (позивач). (а.с. 14, 8) Акт депутата Верхньоланнівської сільської ради [PERSON] також міститься в матеріалах справи. Згідно акту, який складено 05.02.2016 року, в будинку що належить [PERSON] зареєстрований він, його колишня дружина [PERSON] та його син [PERSON]; після огляду будинку встановлено, що [PERSON] в такому відсутня, її речей та майна не виявлено, облаштованої для її проживання кімнати немає. Зі слів [PERSON] в акті зазначено, що [PERSON] не проживає в будинку з 19.09.2009 року. Акт складено в присутності 2 свідків. (а.с. 10) Вказаних у акті свідків опитано під час розгляду справи. На запитання суду [PERSON] пояснив, що проживає в [INFO] і знайомий з позивачем [PERSON], який проживає [INFO]. Свідок зазначає, що протягом останніх кількох років він жодного разу не бачив в належному позивачу будинку колишньої дружини [PERSON] [PERSON], хоча вони є односельцями, він знає де такий будинок розташований і часто проходить чи проїжджає повз нього. [PERSON] пояснила, що проживає в [INFO] - неподалік від будинку в якому проживає позивач. Свідок зазначає, що знайома як з позивачем, так і з відповідачем і приблизно з 2009 року вона не бачила [PERSON] в належному позивачу будинку, їй не відомо щоб такі спілкувались між собою, за будинком доглядає позивач. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що сторони перебували у шлюбі до 29.05.2009 року. (а.с. 9) Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з положеннями ст. 156 ЖК України, члени сім'ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Члени сім'ї власника будинку (квартири) зобов'язані дбайливо ставитися до жилого будинку (квартири). Повнолітні члени сім'ї власника зобов'язані брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і придомової території та проведенню ремонту. До членів сім'ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 64 ЖК України, до членів сім'ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім'ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно наданих суду доказів встановлено, що позивач є одноосібним власником будинку, в якому зареєстрована його колишня дружина [PERSON] Остання на даний час в будинку не проживає, що підтверджується дослідженим вище актом, поясненнями свідків, а також тим, що відповідач не отримувала судові виклики за такою адресою (а.с. 20). Виходячи з пояснень свідків, відповідач не проживає в будинку більше ніж протягом року. Зі свідоцтва про розірвання шлюбу вбачається, що сторони перебували у шлюбі до 29.05.2009 року і позивач зазначає, що саме після розірвання шлюбу відповідач виїхала. Врахувавши вказані вище обставини, а також норми ЦК та ЖК, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований, тому може бути задоволений у повному обсязі. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач не проживає в будинку, протягом останнього року, з поважних причин. Згідно з положеннями ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позову у повному обсязі, з відповідача має бути стягнуто на користь позивача понесений ним судовий збір у розмірі 551,20 грн.

Outcome: approved