Jurisdiction: civil
Date: 2021-08-16 00:00:00

10 червня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із позовом до свого сусіда у багатоквартирному будинку [PERSON] про про зобов`язання не чинити перешкод в доступі до димових та вентиляційних шляхів у багатоквартирному будинку. Позов обґрунтував тим, що є власником квартири [ADDRESS] . Вже кілька років у квартирі позивача відсутнє опалення з причин забруднення димовентиляційних шляхів у квартирі [ADDRESS] цього ж будинку, яка знаходиться над квартирою позивача, а власником її є відповідач. Неодноразово звертався до КП «УЖК» з вимогами про перевірку та очищення димових та вентиляційних каналів та приведення їх у робочий стан. Проте, як виявилось, їх очищення є неможливим з причин ненадання доступу до квартири [ADDRESS] її власником [PERSON] . Також позивач звертався особисто до відповідача з проханням надати доступ до квартири працівникам комунального підприємства, проте такі прохання були проігноровані останнім. Оскільки з вини відповідача порушуються його права на отримання теплової енергії, що унеможливлює комфортне проживання у квартирі в опалювальний період, позивач звернувся до суду з вимогою до відповідача, в якій просив його зобов`язати не чинити перешкоди працівникам КП «УЖК» у перевірці та очищенні димових та вентиляційних каналів в мережах квартири [ADDRESS] . Ухвалою суду від 14 червня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено його проводити за правилами спрощеного позовного провадження, з ініціативи суду залучено до справи третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору КП «УЖК». 02 липня 2021 року від КП «УЖК» до суду надійшла заява, за змістом якої встановлено, що будинок стосовно якого ведеться спір більше не перебуває на балансі вказаного комунального підприємства, а тому директор КП «УЖК» просив проводити розгляд справи без участі їх представника. 16 липня 2021 року позивачем подано до суду заяву про уточнення позовних вимог, за якою він просив зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод у перевірці та очищенні димових та вентиляційних каналів в мережах квартири [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали з підстав, викладених у ньому. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяву про розгляд справи за його відсутності не подавав, хоча вчасно і належним повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, оскільки судова повістка була направлена йому за адресою за якою він проживає. За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. З урахуванням вищезазначеного, суд вважає за можливе провести розгляд справи у судовому засіданні за відсутності сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. На підставі долученої до справи інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 260515740 від 08 червня 2021 року встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] . Штампом про реєстрацію місця проживання у паспорті серії [NUMBER] , виданого на ім`я [PERSON] підтверджено, що позивач проживає за адресою: [ADDRESS] . На підставі повідомлень КП «УЖК» від 11 березня, 26 жовтня, 18 грудня 2020 року встановлено, що позивач неодноразово звертався до комунального підприємства з проханням провести перевірку та очищення димових та вентиляційних каналів в мережах будинку [ADDRESS] . Проведеними обстеженнями встановлено блокування прохідності димового каналу квартири [ADDRESS] . На неодноразові прохання забезпечити доступ для проведення ремонтних робіт мешканець вказаної квартири згоди не дав. Отже, вказані роботи не були проведеними по причині відсутності доступу до квартири [ADDRESS] . На підставі ч.2 ст.382 ЦК України, усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, регулювання правових, організаційних та економічних відносин, пов`язаних з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, визначаються Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» (далі Закон). Частиною 1 статті 1 Закону визначаються основні терміни, зокрема: - багатоквартирний будинок - житловий будинок, в якому розташовано три чи більше квартири. У багатоквартирному будинку можуть також бути розташовані нежитлові приміщення, які є самостійними об`єктами нерухомого майна. - допоміжні приміщення багатоквартирного будинку - приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення); - спільне майно багатоквартирного будинку - приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. Згідно до ч.2 ст.4 Закону, власники квартир та нежитлових приміщень є співвласниками спільного майна багатоквартирного будинку. У відповідності ч.1-2 ст.5 Закону визначається, що спільне майно багатоквартирного будинку є спільною сумісною власністю співвласників. Спільне майно багатоквартирного будинку не може бути поділено між співвласниками, і такі співвласники не мають права на виділення в натурі частки із спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до\~п.1\~ч.1\~ст.6\~Закону,\~співвласники мають\~право вільно користуватися спільним майном багатоквартирного будинку з урахуванням умов та обмежень, встановлених законом або рішенням співвласників. На підставі ч.1 ст.7 Закону, співвласники зобов`язані: 1) забезпечувати належне утримання та належний санітарний, протипожежний і технічний стан спільного майна багатоквартирного будинку; 2) забезпечувати технічне обслуговування та у разі необхідності проведення поточного і капітального ремонту спільного майна багатоквартирного будинку; 3) використовувати спільне майно багатоквартирного будинку за призначенням; 4)\~додержуватися вимог\~правил утримання\~багатоквартирного будинку\~і прибудинкової\~території,\~правил пожежної\~безпеки,\~санітарних норм;\~… 9) забезпечувати поточний огляд і періодичне обстеження прийнятого в експлуатацію в установленому законодавством порядку багатоквартирного будинку протягом усього життєвого циклу будинку та нести відповідальність за неналежну експлуатацію згідно із законом, тощо . Згідно ч.2 ст.7 Закону, кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. У відповідності до п. 3.2. та 3.3. Розділу ІІІ Правил безпеки газопостачання, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 08 червня 2015 року за №674/27119, відповідальним за технічний стан і безпечне користування газопроводами, газовими приладами, димовими та вентиляційними каналами є власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)). Згідно з п.6.1. Глави 6 Розділу V ПБГ, безпечну експлуатацію та технічне обслуговування димових і вентиляційних каналів житлових і громадських будинків забезпечує власник (балансоутримувач та/або орендар (наймач)). На підставі ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.ч.4-5 ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. У відповідності до вказаних норм димові та вентиляційні канали багатоквартирного будинку [ADDRESS] , є спільним майном власників квартир вказаного будинку, а відтак вони вправі вільно користуватися ними. Встановлено, що позивач не має змоги користуватись димовим і вентиляційним каналами будинку [ADDRESS] з підстав їх засмічення, що призвело до блокування прохідності у кватирі № [NUMBER] цього ж будинку, власником якої є відповідач. Очищення каналів іншим способом, аніж з використанням доступу до вказаних каналів із квартири відповідача неможливе. За встановлених обставин справи відповідач надати такий доступ відмовляється, що є порушенням його обов`язків, визначених пунктами 1, 2, 4, 9 частини 1 статті 7 Закону. Отже, право позивача на отримання теплової енергії порушується з причин, що унеможливлюють з вини відповідача доступ для технічного обслуговування димових та вентиляційних каналів багатоквартирного будинку. За вказаних обставин, оскільки відповідач відмовляється у наданні такого доступу, право позивача повинно бути захищеним в судовому порядку, що відповідає вимогам ст.ст.4 та 13 ЦПК України. Враховуючи викладене, на підставі ст. 382 ЦК України, ст.ст.1-7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»,

Outcome: approved