Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

11 грудня 2005 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб у відділі РАЦС по м. Золотоноша Золотоніського МУЮ у Черкаській області за актовим записом № 154, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 11.12.2005 року. Після одруження дружині присвоєно прізвище - [PERSON] . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які проживають із сторонами по справі. Позивач стверджує, що спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю подружжя, на час звернення з позовом до суду не існує. За твердженням позивача шлюбні відносини між подружжям припинені з 2019 року, причиною розпаду сім`ї є різні погляди подружжя на сімейне життя. На цьому грунті між подружжям виникали постійні непорозуміння та напружені стосунки. Оскільки сторони не підтримують шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть, хоча і проживають в одному будинку, вважаючи, що збереження шлюбних відносин неможливе, [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу із [PERSON] Позивач [PERSON] у підготовче засідання не прибула, у письмовій заяві, направленій на адресу суду, позивач позовні вимоги підтримала повністю та просила суд розглядати справу у її відсутності. Після розірвання шлюбу просила залишити шлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач [PERSON] у підготовче засідання не прибув, направивши до суду заяву, в якій позовні вимоги визнає у повному обсязі, просив справу розглядати у його відсутність. Оскільки у справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін, суд проводить підготовче засідання за відсутності позивача та відповідача. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Суд, вивчивши матеріали справи та враховуючи згоду сторін на розірвання шлюбу, вважає, що позов підлягає до повного задоволення з наступних підстав. Згідно із ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає і ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН від 10.12.1948 року, згідно з якою чоловіки та жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки у судовому засіданні було достовірно встановлено, що збереження шлюбу неможливе, так як сторони подружніх стосунків не підтримують досить тривалий час, мір до примирення не приймають, вільної згоди обох на проживання у шлюбі немає, а тому суд вважає, що подальше спільне життя подружжя буде суперечити інтересам сторін, і за таких обставин приходить до висновку про задоволення позовних вимог [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені повністю, суд на підставі ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача судові витрати, що складаються із судового збору На підставі зазначеного та

Outcome: approved