Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-17 00:00:00

11 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON], [PERSON], у якому просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на автомобіль марки OPEL модель VIVARO 2001 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - пасажирський В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, 01.11.2007 року. В подальшому позивач, не змінюючи підстав та предмету позову, уточнив позовні вимоги та просив визнати договір купівлі-продажу від 3 жовтня 2012року автомобіля марки OPEL модель VIVARO 2001 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - пасажирський В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, 01.11.2007 року між [PERSON] від імені якого діяла [PERSON] та [PERSON] - укладеним; визнати за [PERSON] право власності на автомобіль марки OPEL модель VIVARO 2001 року випуску, колір червоний, номер шасі (кузов, рама) [NUMBER], тип ТЗ - пасажирський В, реєстраційний номер [NUMBER], зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, 01.11.2007 року. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 16 вересня 2010 року відповідачем - [PERSON] було видано генеральну довіреність посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №1434 на ім'я [PERSON]. Згідно даної довіреності [PERSON] було надано право представляти інтереси [PERSON], здійснювати усі необхідні дії та укладати відповідні правочини по розпорядженню та продажу автомобіля марки ОРЕL модель VIVARO реєстраційний номер [NUMBER], 2001 року випуску тип ТЗ - пасажирський В, зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, 01.11.2007 року. 2 квітня 2012 року між ним та [PERSON] було укладено попередній договір на купівлю вищезазначеного транспортного засобу. Згідно з умовами попереднього договору вони зобов'язались не пізніше 3 травня 2012 року укласти основний договір купівлі-продажу автомобіля (п.1 договору). В п.3 договору було передбачено, що ціна автомобіля на момент укладення основного договору складатиме 79 930,00 гривень, що еквівалентно 10 000,00 доларам США згідно курсу Національного Банку України (1 долар США -7,993 грн.) на дату укладення даного договору. За домовленістю сторін частину вартості автомобіля у розмірі 73535,60 гривень, що еквівалентно 9200,00 доларам США, на дату укладення даного договору, згідно курсу Національного Банку України, буде сплачено, згідно наступного графіка: - 36767,80 гривень, що еквівалентно 4600,00 доларам США до 6 квітня 2012року; 36767,80 гривень, що еквівалентно 4600,00 доларам США до 20 квітня 2012 року. Решта суми у розмірі 6394,40 гривень, що еквівалентно 800,00 доларам США він сплачує у день укладення основного договору. Отримання вищезазначених коштів сторони оформляють розписками, що є невід'ємними додатками до даного договору. Відповідно до п.4 та п.5 попереднього договору [PERSON] до моменту укладення основного договору зобов'язалась вчинити юридичні дії, в тому числі зняти з обліку автомобіль. Також, згідно з умовами попереднього договору між сторонами було домовлено, що моментом передачі автомобіля вважається дата його вручення, що підтверджується актом прийому-передачі, який є невід'ємною частиною договору (п.9 Попереднього договору). Згідно п.12 попереднього договору сторони домовились, що основний договір купівлі-продажу має бути укладеним 3 травня 2012 року о 16 год.00 хв., за адресою Тернопільська область, Монастирський район, село Бертники. На виконання умов попереднього договору 6 квітня 2012 року та 20 квітня 2012 року він передав [PERSON] грошові кошти в сумі 73535,60 гривень, що підтверджується відповідними розписками на отримання коштів. Окрім цього, на виконання умов попереднього договору 20 квітня 2012року між ним та [PERSON] було підписано акт прийому-передачі автомобіля згідно якого, [PERSON] передала, а [PERSON] прийняв у власність автомобіль марки ОРЕL модель VIVARO реєстраційний номер [NUMBER], 2001 року випуску тип ТЗ - пасажирський В, зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, 01.11.2007 року. На підтвердження намірів, викладених у попередньому договорі від 02.04.2012року, ним, 26 квітня 2012року було вручено [PERSON] проект основного договору купівлі-продажу для його ознайомлення та запропоновано [PERSON] з'явитись 03.05.2012року, згідно умов попереднього договору, за адресою вказаною в п.12 попереднього договору для підписання основного договору, а також передання усіх підтверджуючих документів, які стосуються знаття з обліку автомобіля. Факт отримання основного договору підтверджується пропозицією з відміткою [PERSON] про його отримання. Однак, [PERSON] у зазначений час та місце для укладення основного договору не з'явилась та станом на сьогоднішній день підписання основного договору купівлі-продажу від 03.05.2012 року так і не відбулось, автомобіль з обліку не знято, а відповіді про укладення чи відмову від укладення такого договору він не отримав. В зв'язку з вищевказаним, він вимушений звернутися за захистом свого порушеного права до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, давши пояснення аналогічні тим, що викладені в поданій до суду позовній заяві. В судовому засіданні представник відповідача [PERSON] - [PERSON] позовні вимоги визнав та не заперечував проти задоволення позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що стверджується відмітками в журналі реєстрації вихідної кореспонденції суду, заперечень на позовну заяву відповідачем суду подано не було. Заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, з'ясувавши дійсні обставини справи, дослідивши зібрані по справі докази суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 16 вересня 2010року [PERSON] було видано генеральну довіреність, посвідчену приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу [PERSON] за реєстровим номером №1434 на ім'я [PERSON]. Згідно даної довіреності [PERSON] було надано право представляти інтереси [PERSON], здійснювати усі необхідні дії та укладати відповідні правочини по розпорядженню та продажу автомобіля марки ОРЕL модель VIVARO реєстраційний номер [NUMBER], 2001року випуску тип ТЗ - пасажирський В, зареєстрований Львівським відділом реєстраційно-екзаменаційної роботи ДАІ, 01.11.2007 року. 2 квітня 2012 року між позивачем - [PERSON] та відповідачем - [PERSON] було укладено попередній договір на купівлю вищезазначеного транспортного засобу, згідно з умовами якого, вони зобов'язались не пізніше 3 травня 2012 року укласти основний договір купівлі-продажу автомобіля (п.1 договору). Однак, [PERSON] у зазначений час та місце для укладення основного договору не з'явилась та станом на сьогоднішній день підписання основного договору купівлі-продажу так і не відбулось, автомобіль з обліку не знято, а відповіді про укладення чи відмову від укладення такого договору [PERSON] не отримав. Відповідно до ст.635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов'язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Тобто, з вищезазначеної норми статті вбачається, що укладення попереднього договору є підставою для виникнення у сторін обов'язку укласти основний договір. Відповідно ухилення від укладення основного договору є порушенням цивільно-правового обов'язку. Всі істотні умови попереднього Договору між сторонами було виконано, а тому на думку суду позивач фактично є власником спірного транспортного засобу, однак переоформити право власності на автомобіль [PERSON] не має можливості, оскільки ні основного Договору купівлі-продажу, ні довіреності на ім'я позивача, [PERSON] надано не було. Згідно з положеннями ст. 638 ЦК України, угода вважається укладеною, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ст.655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму. Частиною третьою ст. 645 ЦК України передбачено, що за згодою особи, яка зробила пропозицію, договір може вважатись укладеним незалежно від того, що відповідь про прийняття пропозиції укласти договір було відправлено та (або) одержано із запізненням. Враховуючи наведене, суд вважає, що умови договору купівлі-продажу, який мав бути укладений між позивачем та [PERSON] 03.05.2012 року, про предмет та ціну, строк договору, були погоджені між сторонами при підписанні попереднього договору, а також шляхом узгодження сторонами проекту договору купівлі-продажу наданого [PERSON] та акцептованого [PERSON], а тому з сторони [PERSON] не надходило жодних заперечень чи зауважень стосовно проекту основного договору купівлі-продажу автомобіля. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Таким чином, не зважаючи на те, що фактично основний договір купівлі-продажу автомобіля, відповідачем - [PERSON] не був підписаний, однак такий договір є укладеним, оскільки усі істотні умови сторонами було узгоджено. Крім цього, статтею 334 ЦК України передбачено, що право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Із змісту даної статті випливає, що [PERSON] є власником транспортного засобу, оскільки даний автомобіль [PERSON] було передано позивачу, ще 20.04.2012року згідно акту прийому передачі автомобіля від 20.04.2012року. Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник, права якого не визнаються чи оспорюються, вправі вимагати їх визнання через суд. Крім цього у відповідності до ч. 1 ст. 61 ЦПК обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. З огляду на наведене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Outcome: approved