Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-29 00:00:00

11.04.2019 [PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом про стягнення зі [PERSON] (далі - відповідач) на її користь аліментів на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову послалася на ухилення відповідача від матеріального утримання своєї дочки. Виходячи з малозначності справи, ухвалою судді від 23.04.2019 відкрито провадження в цивільній справі та призначено її розгляд у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами, при цьому відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк для подання відповіді на відзив. Одночасно судом було витребувано у сторін довідки про їх доходи за останні шість місяців. 02.05.2019 позивач через канцелярію суду подала довідку про її доходи. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позов не надіслав. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. Сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 16.08.2010. Від шлюбу мають спільну малолітню дочку [PERSON] , [INFO] (а.с. 5). Як убачається з позовної заяви сторони проживають окремо; дитина проживає разом із позивачем і знаходиться на її утриманні, водночас, відповідач не надає позивачеві матеріальної допомоги на утримання дочки. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України (далі - Кодекс) батьки зобов`язані утримувати своїх дітей. В силу положень статті 181 Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. В силу положень статті 182 Кодексу при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Згідно зі статтею 184 Кодексу суд за заявою одержувача аліментів визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Виходячи з наведених вище положень Кодексу суд вважає можливим стягнення аліментів в розмірі 2000 грн, проте без визначення мінімального розміру на рівні 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який може встановлюватися рішенням суду лише в разі встановлення порядку сплати аліментів не в твердій грошовій сумі, як вимагає позивач, а в частці від доходу платника аліментів.

Outcome: partial