Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-07 00:00:00

11 серпня 2016 року до Межівського районного суду Дніпропетровської області звернулось ПАТ КБ „Приват Банк з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обгрунтування позовних вимог зазначається, що 30 жовтня 2014 року з [PERSON] було укладено договір б/н, за яким останній отримав кредит у розмірі 6716,57 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 18 % на рік з суми залишку заборгованості по кредиту. З умовами та правилами надання банківських послуг відповідач ознайомлений. Підпис [PERSON] у заяві свідчить про те, що останній підтвердив згоду на умови надання кредиту, які складають договір. При укладанні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, за яким договір приєднання може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, а друга сторона позбавлена можливості запропонувати свої умови договору. Позивач зобовязання за договором виконав у повному обсязі, надавши [PERSON] кредит у розмірі, встановленому договором. Всупереч договірним зобовязанням, відповідач неналежно виконував умови договору. Станом на 25 липня 2016 року [PERSON] має перед позивачем заборгованість за кредитним договором в розмірі 11018,73 гривень, з яких: 6079,59 гривень - заборгованість за кредитом, 1752,54 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2258,01 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також 928,59 - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Позивач просить суд стягнути з [PERSON] зазначену вище заборгованість на користь ПАТ КБ „Приват банк та судові витрати. Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Згідні на заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Позов підтримують повністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом досліджені та надана оцінка таким доказам: На підтвердження домовленості між сторонами мається підписана відповідачем анкета - заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг у Приват Банку від 19 червня 2013 року та Генеральна угода про реструктуризацію заборгованості та приєднання до умов та правил надання продукту кредитних карт від 30 жовтня 2014 року, порушення істотних умов яких, зі сторониЧорняк В.В., у судовому засіданні достовірно встановлено. За розрахунком заборгованості за договором б/н від 10 жовтня 2014 року, укладеного між ПАТ КБ «Приват Банк» та клієнтом [PERSON] вбачається, що останній станом на 25 липня 2016 року має перед позивачем заборгованість у розмірі 11018,73 гривень, з яких: 6079,59 гривень - заборгованість за кредитом, 1752,54 гривень - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2258,01 гривень заборгованість за пенею та комісією, а також 928,59 - штраф відповідно до п.2.2 Генеральної угоди. Згідно з ч.1 ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. В силу ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Частиною другою статті 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Оскільки [PERSON] позов визнав повністю, суд приймає визнання позову відповідачем, яке на думку суду не суперечить вимогам закону, та обставини позову не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. На підставі викладеного,

Outcome: approved