Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-07 00:00:00

11.10.2017 позивач [PERSON] звернувся в суд з цим позовом, в якому просив стягнути аліменти з відповідача [PERSON] на його користь на його утримання як такого, що продовжує навчання, в твердій грошовій сумі в розмірі 1500 грн. щомісячно, починаючи з дня пред'явлення позову та до закінчення навчання або до досягнення ним двадцяти трьох років - в залежності, яка з цих обставин настане першою. Стислий виклад позицій позивача та заперечень відповідача. Позивач вказав, що відповідач є його батьком, який вже сплачував аліменти на його утримання відповідно до рішення Жмеринського міськрайонного суду в розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, проте сплачував аліменти недобросовісно і станом на 15.05.2018 року заборгованість складає 19 624,44 грн. Зазначив, що наразі з 19.09.2018 року він продовжує навчання в Браїлівському професійному ліцеї 2 рівня акредитації та закінчує навчання 30.03.2020 року. Відповідно до довідки він навчається на денній формі навчання та не має змоги влаштуватись на роботу для самостійного отримання заробітку. Крім того, він є інвалідом другої групи, не проживає в гуртожитку та щодня добирається до навчання на маршрутному автобусі, купує різні канцелярські товари для навчання, платно харчується, купує сезонний гардероб, тому все потребує великих коштів. Вказав, що усі його доходи складаються з стипендії в розмірі 490 грн. та мізерна державна соціальна допомога, на які неможливо вижити, адже половина даних коштів йде на його лікування. Також в травні 2019 року йому назначений медичний переогляд, відповідно чи отримає знову групу інвалідності йому невідомо, а тому на державні кошти він покладатись не може. Відповідач, наскільки йому відомо працює не офіційно, аліменти нікому іншому не сплачує, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 16.10.2018 ухвалою судді позовна заява залишена без руху, надано строк на усунення недоліків. 01.11.2018 недоліки вказані в ухвалі суду усунені, а тому 27.11.2018 року ухвалою судді відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Одночасно роз'яснено учасникам справи їх право на звернення до суду із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін, встановлено відповідачу 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі для подачі до суду відзиву на позовну заяву. Роз'яснено відповідачу, що у разі ненадання відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Встановлено сторонам 5-денний строк з дня вручення цієї ухвали для подання заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Як вбачається з поштового повідомлення, яке повернулось на адресу суду, 05.11.2018 року позивач [PERSON] та 10.12.2018 року відповідач [PERSON] отримали копію ухвали про відкриття провадження. Відповідач також отримав копію позовної заяви разом з копіями доданих документів. У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву не подав. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Згідно копії виконавчого листа по справі № 2-2081/2007 виданого Жмеринським міськрайонним судом Вінницької області від 31.07.2007 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.07.2007 року до досягнення сином повноліття (а.с.6). Як вбачається з копії довідки УПСЗН Жмеринської міської ради від 01.10.2018 року № 2633 виданої [PERSON], останній знаходиться на обліку в УПСЗН Жмеринської міської ради і отримує державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства 2 групи, яка за вересень 2018 року становила 1452 грн. (а.с.8). Згідно довідки виданої Державним навчальним закладом «Браїлівський професійний ліцей» від 19.09.2018 року № 515 [PERSON] дійсно навчається в ДНЗ «Браїліаський професійний ліцей» ?? рівня акредитації з 19.09.2018 (наказ №5 «З - УДЗ») від 19.09.2018 р. «Слюсар електромонтажник; водій автотранспортних засобів категорії «С» на денній формі навчання». Закінчить ліцей 30.03.2020 року (а.с.11). Відповідно до копії Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання зареєстрованим місцем проживання [PERSON] є [ADDRESS] (а.с.23), що також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання Жмеринської міської ради від 08.09.2015 року (а.с.24). Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] являються [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Як вбачається з копії довідки Жмеринської м/р МСЕК до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААБ № 075548 [PERSON], [INFO], є інвалідом з дитинства 2 групи до 01 червня 2019 року (а.с.26), що також підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] виданого на ім'я [PERSON] (а.с.27). Відповідно до копії розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.09.2018 року Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів станом на 31.03.2018 року складає 18 509,81 грн., станом на 15.05.2018 року - 19624,44 грн. (а.с.28,29). Згідно копії постанови старшого державного виконавця Жмеринського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області Лаврової І.П. від 04.09.2018 року, виконавчий лист № 2-2081 від 29.02.2016 виданий Жмеринським міськрайонним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON], [INFO] повернено стягувачу [PERSON] у зв'язку з повноліттям дитини. Борг на момент повноліття складає 19624,44 грн. (а.с.31). Як вбачається з копії рішення Жмеринського міськрайнного суду Вінницької області від 06.05.2016 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] - розірвано (а.с.32). Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом. Як зазначено в Законі України «Про Державний бюджет на 2018 рік», прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність становить: з 1 липня - 1435 грн.; з 1 грудня - 1497 грн., такий же самий прожитковий мінімум залишився в Законі України «Про Державний бюджет на 2019 рік». Як встановлено в судовому засіданні позивач отримає грошові виплати: - 490 грн. стипендії, - 1452 грн. державної соціальної допомоги інваліда з дитинства 2 групи, що забезпечує його прожитковий мінімум визначений законом. Докази відхилені судом та мотиви їх відхилення. Суд не приймає до уваги твердження позивача про здійснення позивачем кожноденних витрат на проїзд до місця навчання, оскільки доказів цьому не надано. Позивачем в підтвердження своїх доводів не представлено суду доказів витрат на придбання канцелярських товарів для навчання та витрат на харчування, оскільки згідно довідки №539 він знаходиться на повному державному забезпеченні, а також доказів, які б вказували на недостатність отримуваних самостійно коштів позивачем для його потреб на навчання, а також можливість відповідача надавати йому матеріальну допомогу в розмірі вказаному в позовній заяві. Позивач також не надав суду розрахунок, з чого він виходив визначаючи суму аліментів. Крім того, вказуючи в позовній заяві про заборгованість відповідача по сплаті аліментів позивачем не надано до суду доказів, що підтверджують його навмисне ухилення від утримання сина, що не пов'язано з його матеріальним становищем. Вказані правовідносини регулюються Сімейним кодексом України, а саме Главою 16 «Обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання». Батьки зобов'язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (ст. 198 СК України). Частиною 1 ст. 199 СК України, передбачено підстави виникнення такого обов'язку, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ст. 201 СК України, до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. Відповідно до пункту 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов'язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов'язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ним навчання, потреба у зв'язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв'язку з цим стягуються аліменти. Відповідно до статей 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні, враховуючи, що на час звернення до суду з позовною заявою позивач отримував дохід у вигляді стипендії та державної соціальної допомоги у зв'язку з інвалідністю, що в сукупності забезпечує йому гарантований державою прожитковий мінімум, ним не надано жодних доказів щодо необхідності додаткових коштів на навчання та наявності можливості у батька, який має заборгованість по сплаті аліментів за недоведеністю його навмисного ухилення від сплати аліментів, надавати матеріальну допомогу, тому у позові слід відмовити. Позивач від сплати судового збору звільнений відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», як позивач у справі про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Оскільки в задоволені позову відмовлено, тому витрати по оплаті судового збору слід віднести на рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed