Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-01 00:00:00

12 березня 2020 року [PERSON] звернувся до Миргородського міськрайонного суду з вищевказаною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті було відкрито спадщину, до якої ввійшла, зокрема, земельна ділянка площею 2,34 га, з кадастровим номером 5323286000:00:004:0116, яка розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області. Вказану земельну ділянку в порядку спадкування прийняла сестра померлої [PERSON] , але не оформила спадкових прав. Матеріали спадкової справи щодо майна померлої [PERSON] знаходяться в державного нотаріуса Першої миргородської державної нотаріальної контори. [INFO] померла [PERSON] . Після її смерті спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , який з нею проживав, але також не оформив спадкових справ. [INFO] помер [PERSON] . Як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв батько позивача, [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер. Після його смерті до складу спадщини на підставі ч. 1 ст. 1218 ЦК України увійшла також земельна ділянка площею 2,34 га, кадастровий номер 5323286000:00:004:0116, яка належала померлій [PERSON] та після її смерті була прийнята [PERSON] , а після її смерті - [PERSON] та, на яку не було оформлено спадкові права. Коли [PERSON] , як спадкоємець за заповітом звернувся до нотаріуса із заявою щодо оформлення свідоцтва про право на спадщину на вказану земельну ділянку, постановою державного нотаріуса Чорнухинської державної нотаріальної контори, виконуючої обов`язки в порядку заміщення завідувача Другої Миргородської державної нотаріальної контори № 149/02-31 від 11.09.2018 року було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,34 га, кадастровий номер 5323286000:00:004:0116, що належала померлій [PERSON] . Підставою відмови стало те, що не було підтверджено факт родинних відносин померлих [PERSON] та [PERSON] , оскільки свідоцтво про народження [PERSON] було втрачено. На запит до Миргородського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області вищезазначеним органом було надано довідку про те, що внаслідок перевірки актових записів книги реєстрації актів цивільного стану про народження за 1923-1926 роки по зазначеному населеному пункту не збереглися; перевірено поновлені актові записи про народження по Миргородському району відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області за період з 1943р. по теперішній час і також запису про народження не виявлено. Жодних інших документів про те, що [PERSON] та [PERSON] були рідними сестрами - відсутні. У зв`язку з цим виникла необхідність встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , для отримання свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку площею 2,34 га, кадастровий номер 5323286000:00:004:0116, що належала померлій [PERSON] та була успадкована батьком позивача, [PERSON] , але не переоформлена. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є син [PERSON] позивач по справі, який як спадкоємець, звернувся із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миргородського районного нотаріального округу Карбан Є.О., на підставі якої була заведена спадкова справа № 165/2018. 30 вересня 2019 року позивачем було подано до Миргородського міськрайонного суду Полтавської області заяву про встановлення факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . Однак, 26 листопада 2019 року суд ухвалив залишити без розгляду вищезазначену заяву. [PERSON] просить суд встановити факт родинних відносин між фізичними особами, а саме встановити факт, що померла [INFO] [PERSON] була рідною сестрою померлої [INFO] [PERSON] , а також визнати за [PERSON] в порядку спадкування право власності на земельну ділянку (пай) площею 2,34 га, з кадастровим номером 5323286000:00:004:0116, що належала померлій [PERSON] та була успадкована батьком позивача [PERSON] , але не переоформлена. Ухвалою від 03 квітня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду і призначено до підготовчого судового засідання (а.с.43). 25.06.2020 року відповідач [PERSON] звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до [PERSON] в якій просила визнати за нею [PERSON] в порядку спадкування право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 2,34 га, кадастровий номер 5323286000:00:004:0116, що належала померлій [PERSON] та була успадкована батьком позивача [PERSON] . Право власності на іншу половину земельної ділянки площею 2,34 га. кадастровий номер 5323286000:00:004:0116, що належала померлій [PERSON] та була успадкована батьком позивача [PERSON] визнати за відповідачем [PERSON] . Обґрунтування своїх позовних вимог зазначила як і первісний позивач. Ухвалою від\~02\~липня 2020\~року відкрито\~провадження у\~цивільній справі\~за зустрічним\~позовом [PERSON] \~до [PERSON] \~про визнання\~права власності\~в порядку\~спадкування на\~земельну ділянку.\~Прийнято зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту родинних відносин та спадкування земельної ділянки. В судовому засіданні позивач [PERSON] подав заяву про зміну позовних вимог, в якій просив визнати за ним право власності в порядку спадкування на Ѕ частину спірної земельної ділянки, що є предметом спору. Зустрічну позовну заяву визнав в повному обсязі. Представник позивача по первісному позову та відповідача по зустрічному адвокат Жага Е.Г. змінені позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити з підстав вказаних у позовній заяві не заперечував проти задоволення зустрічних позовних вимог [PERSON] . Відповідач по первісному позову і позивач по зустрічному позову [PERSON] уточнені позовні вимоги [PERSON] визнала, свої зустрічні позовні вимоги підтримала. Суд, заслухавши пояснення сторін по справі, адвоката Жаги Е.Г., дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, архівну справу №541/2251/19, суд приходить до переконання, що первісний та зустрічний позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ч.1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.4\~ст.206 ЦПК України\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно копії свідоцтва про народження [PERSON] , остання народилася [INFO] , батьками вказані [PERSON] та [PERSON] (а.с.23). Згідно копії листа Миргородського міськрайонного відділу ДРАЦС ГТУЮ у Полтавській області актового запису про народження [PERSON] , [INFO] за період 1920-1926 роки не збереглися, також відсутній такий актовий запис серед поновлених актових записів про народження за період з 1943 року по теперішній час (а.с.17 справа №541/2251/19). 08.02.1976 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , і змінила своє дівоче прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією запису акта про укладення шлюбу №6 (а.с. 59-60 справа №541/2251/19). 06.04.1985 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] і змінила своє прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією запису акту про кладення шлюбу №1 (а.с.24-25). Згідно копії витягу з погосподарської книги основних виробничих показників господарств, колгоспників, робітників та службовців Попівської сільської ради за 1944-1946 року головою господарства значиться [PERSON] , дружина [PERSON] , дочки [PERSON] , 1922 року народження та [PERSON] , 1924 року народження (а.с.22). Згідно копії витягу з погосподарської книги основних виробничих показників господарств, колгоспників, робітників та службовців Попівської сільської ради за 1947-1949 року головою господарства значиться [PERSON] , дочки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , 1924 року народження, зять [PERSON] , 1924 року народження (а.с.21). Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. У п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31 березня 1995 року з подальшими змінами роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. У зв`язку з тим, що актовий запис про народження [PERSON] не зберігся, позивач по первісному позову, а відповідач по зустрічному позову [PERSON] не може реалізувати свої спадкові права. Аналізуючи зазначені докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку про доведеність факту того, що [PERSON] була рідною сестрою [PERSON] , а тому вважає за необхідне встановити відповідний факт. Щодо позовних вимог про визнання права власності на спірну земельну ділянку суд становив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.14). Після її смерті було відкрито спадщину, до якої ввійшла, зокрема, земельна ділянка площею 2,34 га, з кадастровим номером 5323286000:00:004:0116, яка розташована на території Попівської сільської ради Миргородського району Полтавської області та належала спадкодавиці на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ПЛ №7110184 виданого на підставі розпорядження голови Миргородської райдежадміністрації від 11 жовтня 2004 року №227 (а.с.16). Вказану земельну ділянку в порядку спадкування прийняла сестра померлої [PERSON] , але не оформила спадкових прав. Після її смерті спадщину прийняв її чоловік [PERSON] , який з нею проживав, але також не оформив спадкових справ. [INFO] помер [PERSON] . Як спадкоємець за заповітом, спадщину після смерті [PERSON] прийняв батько позивача, [PERSON] подавши у встановлений законом строк відповідну заяву до нотаріальної контори (а.с.6, 27), але не оформив спадщину у зв`язку з не підтвердженням факту родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.29) . Після його смерті до складу спадщини на підставі ч. 1 ст. 1218 ЦК України увійшла також земельна ділянка площею 2,34 га з кадастровим номером 5323286000:00:004:0116, яка належала померлій [PERSON] та після її смерті була прийнята [PERSON] , а після її смерті - [PERSON] та, на яку не було оформлено спадкові права. Після смерті [PERSON] спадкоємцем першої черги є його діти син [PERSON] та дочка [PERSON] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.12, 13). Позивач по первісному позову і відповідач по зустрічному позову [PERSON] як спадкоємець, звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька і на підставі якої була заведена спадкова справа 165/2018 (а.с.25). Відповідно до ст. 25 та 346 ЦК України право власності на нерухоме майно не може бути зареєстровано за особою, яка померла, оскільки зі смертю особи її право та дієздатність припиняється. Відповідно до роз`яснення Міністерства Юстиції України від 21 лютого 2005 року №19-32/319 в разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. За\~ст.6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. \~Право [PERSON] та [PERSON] на спадкове майно в порядку спадкування за законом є невизнаним, нотаріус відмовив у видачі\~\~ свідоцтва про право на спадщину за законом, що надало позивачам, в порядку\~ст.4 ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх\~\~прав. Ст. 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної творчої діяльності. Право власності набувається у порядку, визначеному законом. Відповідно\~\~до ст.1216,\~1217 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця), яке здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до\~ст.1258 ЦК України\~спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених\~статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України\~у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1\~ст. 1268 ЦК України). В силу\~ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10\~постанови Пленуму ВСУ від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Таким чином, беручи до уваги неможливість оформлення спадкових прав у встановленому законом порядку, враховуючи визнання первісного і зустрічного позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, суд вважає, що позови слід задовольнити. Згідно положень ч. 1\~ст. 142 ЦПК України\~у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір». Оскільки відповідачем по первісному позову і відповідачем по зустрічному позову позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу по первісному позову та позивачу по зустрічному позову необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору.

Outcome: approved