Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-03 00:00:00

11 грудня 2015 року [PERSON] звернулася до Кіровського районного суду м.Дніпропетровська з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказала слідуюче. Позивачка зареєстрована і проживає за адресою м.Дніпропетровськ, пр.-кт Кірова[ADDRESS]. Також в квартирі зареєстровані відповідачі по справі- Манжола [PERSON] (донька позивачки), [PERSON] (онук позивачки). Однак, у 1991 році відповідачка [PERSON] забрала всі свої речі та виїхала разом з малолітнім на той час сином (відповідачем [PERSON]С.) до свого чоловіка [PERSON] в Росію. В м.Дніпропетровську за вказаною адресою відповідачі не проживають, спірним житлом не користуються, своїх речей в ньому не залишили, комунальні послуги та витрати на утримання житла не сплачують. Цим вони перешкоджають позивачці у вільному розпорядженні та користуванні житлом. Просила суд винести рішення, яким визнати відповідачів такими, що втратили право користування спірним житловим приміщенням.. Позивачка, яка є людиною похилого віку та інвалідом 2 групи, в судове засідання не зявилась, завчасно надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просила розглянути справу за її відсутністю, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідачі в судове засідання не зявились, судом неодноразово викликались належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд вирішив про можливість та доцільність розгляду справи в заочному порядку, проти чого позивачка не заперечувала. Представник третьої особи- Кіровського районного відділу у місті Дніпропетровську головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області в судове засідання не зявився, завчасно надав суду письмову заяву, в якій просив розглядати справу у відсутність представника третьої особи, заперечень проти позову не надано. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Позивачка зареєстрована та постійно проживає за адресою [INFO], що підтверджено паспортом позивачки (а.с.4), довідками житлового органу (а.с.6,7). Вказаними довідками також підтверджено, що у вказаній квартирі також зареєстровані відповідачі по справі. Раніше, у 1976 році вказану квартиру отримав від підприємства чоловік позивачки [PERSON], що підтверджено ордером № 105 від 18 лютого 1976 року (а.с.5), до складу його сім'ї входила позивачка (дружина) та відповідачка [PERSON] (донька). З вищевказаних довідок житлового органу видно, що [PERSON] після одруження змінила своє прізвище на «Манжола». Чоловік позивачки помер 10 серпня 2015 року, що видно зі свідоцтва про смерть (а.с.8). Як видно з довідки МСЕК сер. МСЕ-ДНА-01 № 462526 (а.с.9) позивачка є інвалідом 2 групи безстроково (опора і рух виражено порушені). Вона є пенсіонером (а.с. 10). Довідкою Управління Пенсійного фонду України в Кіровському районі м.Дніпропетровська від 01 лютого 2016 року підтверджено, що позивачка, що проживає у спірній квартирі, знаходиться на обліку в УПФУ і отримує пенсію в разі втрати годувальника, померлого внаслідок загального захворювання на 1-го утриманця. Квитанціями, наданими позивачкою, підтверджується, що саме вона здійснює регулярні оплати комунальних послуг, відповідачами послуги не оплачуються. Вищевказані обставини підтверджені заявою сусідів позивачки- Петренко Є.Я., [PERSON], [PERSON], яка нотаріально посвідчена належним чином приватним нотаріусом [PERSON] Відповідачка [PERSON] зареєстровані за вказаною адресою з 05 березня 1999 року, а відповідач [PERSON] зареєстрований тут з 28 грудня 1998 року, що підтверджено довідками Кіровського районного відділу у місті Дніпропетровську головного управління державної міграційної служби України в Дніпропетровській області від 11 серпня 2015 року, та домовою книгою (а.с.16-21). Суд визнає переконливими посилання позивачки стосовно того, що відповідачі у вищезазначеному житловому приміщенні не проживають, їх особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги та витрати на утримання спірної квартири відповідачі не сплачують, чим створюють позивачці незручності, позбавляють її права на вільне розпорядження та користування своєю власністю і змушують нести зайві витрати, пов'язані зі сплатою квартирної плати та витрат на житлово-комунальні послуги. Згідно ч. 1ст. 71 ЖК України право на жиле приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім'ї зберігається протягом шести місяців. Відповідачу не проживають у вказаній квартирі більш ніж шість місяців, причин поважності не проживання не встановлено. Ст. 163 ЖК України передбачає, що у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім'ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім'ї не звільняє їх від виконання обов'язків за договором найму жилого приміщення. Відповідно до\~ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку. У звязку з вищевикладеними обставинами, суд визнає доводи позову аргументованими, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved