Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

10 квітня 2014 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з вказаним позовом до [PERSON], [PERSON] Свої вимоги обґрунтовують тим, що їм належить на праві власності по 1/5 частини житлового будинку № 14, розташованого по вул. Першотравневій в м. Очакові Миколаївської області, та по 1/5 частини земельної ділянки за цією ж адресою, загальною площею 0,0588 га. Відповідачці [PERSON] належить 1/5 частини житлового будинку, відповідачці [PERSON] - 2/5 частини житлового будинку. Посилаючись на те, що між ними та відповідачами не досягнута згода про добровільний поділ будинку та земельної ділянки, просять, з урахуванням уточнених позовних вимог виділити їм у власність 2/5 частини житлового будинку та 2/5 частини земельної ділянки відповідно до варіанту № 2 судової будівельно-технічної експертизи № 125-099 від 17 вересня 2014 року. В судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримав. Вважає, що поділ будинку та земельної ділянки за варіантом № 2 судової будівельно-технічної експертизи є більш прийнятним, оскільки шляхом перепланування можливо виділити їм ізольовану частину будинку з окремим виходом і ці витрати на перепланування за вказаним варіантом є меншими у порівнянні з витратами за варіантом №1. Згодні сплатити відповідачам грошову компенсацію за перевищення їх частки та витрати по переплануванню будинку приймають на себе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, надавши заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги підтримує. В минулих судових засіданнях, підтримуючи позовні вимоги, також вважав більш прийнятим розділ за варіантом № 2. Представник позивачів [PERSON] в судове засідання не зявилася, не повідомивши про причини неявки, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Відповідачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позов не визнали. Не заперечуючи наявності у позивачів права на частину спірного будинку та земельної ділянки, вважають їх розділ за запропонованими експертизою варіантами неможливим, оскільки розділ передбачає значний обсяг ремонтно-будівельних робіт по переплануванню будинку, дозвіл на проведення яких позивачами не надано. Враховуючи стан будинку, проведення робіт по переплануванню може привести до його руйнування. Крім того, із запропонованих варіантів розділу будинку не вбачається можливість виділення [PERSON] ізольованої частини з наявністю кухні та санвузла. Просять у задоволенні позову відмовити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні позов не визнала, зазначивши, що згідно рішення апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2011 року за нею визнано право власності на відокремлену частину житлового будинку з окремим входом та конкретними приміщеннями, а тому її частина будинку не може враховуватись при розділі будинку. Також відповідачі не згодні на перерозподіл часток у праві власності на будинок, як це передбачено варіантом №2 судової будівельно-технічної експертизи, на отримання від позивачів грошової компенсації за перевищення частки останніх, а також на сплату позивачам грошової компенсації за належні їм частки. Заслухавши пояснення сторін та представника відповідачки, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного. З копій договорів купівлі-продажу від 01 серпня 2003 року, посвідчених державним нотаріусом Першої Очаківської державної нотаріальної контори, зареєстрованих в реєстрі за № 288 та за № 290, [PERSON] купила у [PERSON] житловий будинок, розташований за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Першотравнева, 14 та земельну ділянку за цією адресою площею 588 кв.м. за цільовим призначенням - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель (т.1, а.с. 51-56). Вищевказана земельна ділянка належала [PERSON] на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії МК № 048707 від 18 липня 2003 року (т.1, а.с. 18). Згідно рішення апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2011 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON], [PERSON] про визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності на частину житлового будинку, за [PERSON] визнано право власності на 2/5 частини вищевказаного житлового будинку. Вказаним судовим рішенням встановлено, що будинок є обєктом спільної сумісної власності, як придбаний за кошти, отримані від продажу квартир, що належали [PERSON] та [PERSON], та визнано за останньою право власності на 2/5 частини будинку (т. 1, а.с. 13, 14). Рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 25 червня 2012 року 3/5 частини спірного житлового будинку визнано спільною сумісною власністю [PERSON], [PERSON] та [PERSON] та визнано за кожним право власності на 1/5 частину будинку (а.с. 6-8). Згідно рішення Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області від 05 лютого 2014 року, за [PERSON] та [PERSON] визнано право власності за кожним на 1/5 частки земельної ділянки, що розташована по вул.Першотравневій, буд. 14 в м.Очакові Миколаївської області, на якій знаходиться спірний будинок (т.2, а.с. 99-100), Згідно витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30 квітня 2013 року № 3157065, № 3157573, від 03 грудня 2013 року № 13862486, від 31 грудня 2013 року № 15788584, від 04 квітня 2016 року № 56617354, зареєстровано право власності: за [PERSON], [PERSON], [PERSON] - на 1/5 частку, за [PERSON] на 2/5 частки житлового будинку, розташованого за адресою: Миколаївська область, м. Очаків, вул. Першотравнева 14, а також за [PERSON] та за [PERSON] - на 1/5 частку земельної ділянки за цією ж адресою, за кожним (т.1, а.с. 15-17, 153, 158; т.2, а.с. 96, 97). Таким чином, спірний житловий будинок є обєктом спільної часткової власності з частками: [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 1/5, [PERSON] 2/5. Також визначено частки у праві власності на земельну ділянку за [PERSON] та [PERSON] по 1/5 частки. Розмір частки у праві власності на земельну ділянку відповідачки [PERSON] не визначався та право власності на земельну ділянку за відповідачкою [PERSON] не визнавалось. Відповідно до ч. 3 ст. 358, ч. 1 ст. 364 Цивільного кодексу України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності, та співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Судом встановлено, що співвласники житлового будинку та земельної ділянки не дійшли згоди про розділ будинку та земельної ділянки. Висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 вересня 2014 року № 125-099 запропоновано два можливих варіанти розділу спірного житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями та спорудами та два варіанти розділу земельної ділянки (т.1, а.с. 84 -123). Варіант № 1 передбачає розділ відповідно до ідеальних часток співвласників: позивачам - 2/3 частки, відповідачам - 3/5 частки. Варіант № 2 передбачає відступ від ідеальних часток сторін у праві власності на будинок, а саме: позивачам з реальною долею виділяється 42/100 частки, що на 2/100 більше від їх ідеальних часток, відповідачам залишається 58/100 частки, що на 2/100 менше від їх ідеальних часток. В рахунок грошової компенсації за перевищення їх частки за варіантом №2 позивачам слід сплатити на користь відповідачів 4162 грн. Також обидва варіанти розділу передбачають розділ земельної ділянки з виділенням позивачам 235,2 кв.м., відповідачам - 352,8 кв.м., що відповідає їх ідеальним часткам. Обидва варіанти розділу житлового будинку за висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 вересня 2014 року передбачають необхідність виконання ремонтно-будівельних робіт по переплануванню спірного житлового будинку, які слід погодити з компетентними органами у встановленому законодавством порядку. Згідно листа за підписом начальника відділу архітектури, містобудування управління житлово-комунального господарства, архітектури, містобудування, економіки, інвестицій та регулювання земельних відносин Очаківської міської ради [PERSON] від 18 лютого 2016 року № 04, представлені варіанти поділу житлового будинку № 14 по вул. Першотравневій, 14 в м. Очаків Миколаївської області на частки можуть бути використані під окремі житлові приміщення зі згоди співмешканців. Другий варіант розподілу земельної ділянки та житлового будинку по планувальним вимогам більше відповідає вимогам ДБН В.2.2-15:2015 «Житлові будинки. Основні положення». Не заперечує проведення реконструкції житлового будинку та надання відповідних дозвільних документів при умові спільної згоди співмешканців, завіреної в установленому законодавством порядку, або надання судового рішення щодо поділу будинку та земельної ділянки (т. 2, а.с. 95). Виходячи зі змісту норм статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України та розяснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 04 жовтня 1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним входом (квартиру). Виділ також може мати місце за наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовану квартиру. Зазначеним вище рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2011 року встановлено, що [PERSON], передаючи кошти на придбання частини будинку для неї особисто, сама обрала частину будинку, яка є відокремленою від іншої частини. При визначенні розміру частки співвласниці будинку [PERSON] суд виходив з розміру приміщень, якими вона володіла, користувалась та розпоряджалась на власний розсуд за згодою інших співвласників протягом тривалого часу, а саме: приміщеннями 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 (т. 1, а.с. 13, 14). Відповідно до ст. 61 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Обидва варіанти розділу житлового будинку, визначені висновком судової будівельно-технічної експертизи від 17 вересня 2014 року передбачають залишення приміщень будинку 1-1, 1-2, 1-3, 1-4 у спільній частковій власності [PERSON] та [PERSON] з частками 2/5 та 1/5 відповідно. Згідно висновку додаткової будівельно-земельно-технічної експертизи від 17 червня 2015 року № 125-035, провести реальний розділ 3/5 частин в житловому будинку з господарськими будівлями і спорудами с виділом співвласникам [PERSON] та [PERSON] 2/5 частин, а співвласниці [PERSON] - 1/5 частки, без врахування власниці [PERSON] з часткою 2/5 не представляється можливим, оскільки при розділі домоволодіння враховуються і надвірні господарські будівлі, а в ідеальній долі 2/5 частці [PERSON], визначеній рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2011 року конкретні надвірні господарські будівні не враховані, тобто надвірні господарські будівлі знаходяться в користуванні всіх співвласників (т.1, а.с. 216 233). Експерт [PERSON] в судовому засіданні зазначила, що визначити інші варіанти розділу житлового будинку, крім зазначених вище, є неможливим. Таким чином, суд вважає, що при такому розділі буде порушено право співвласника [PERSON] на самостійне володіння відокремленими приміщеннями будинку 1-1, 1-2, 1-3, 1-4, належність яких їй підтверджено рішенням апеляційного суду Миколаївської області від 26 травня 2011 року. З викладеного також слідує, що при розділі житлового будинку будуть порушені права співвласника [PERSON], оскільки не вбачається можливість реального виділення належної їй частки, окремо від інших співвласників. З врахуванням викладених обставин, суд вважає, що розділ будинку, та відповідно і земельної ділянки з дотриманням права власності всіх співвласників є неможливим, а тому в задоволенні позову слід відмовити. Позивачами при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір у розмірі 1000 грн., без проведення оцінки спірного майна та без визначення ціни позову. Згідно висновку судової будівельно-технічної експертизи від 17 вересня 2014 року, ринкова вартість спірного житлового будинку складає 498236 грн., земельної ділянки - 69030 грн., а всього 567266 грн. Таким чином, у відповідністю зі ст. 88 ЦПК України, з позивачів слід стягнути в дохід держави в рахунок недоплаченого судового збору по 634 грн. 53 коп. з кожного.

Outcome: approved