Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-22 00:00:00

10 жовтня 2018 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, у якій просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку щомісячно до досягнення сином повноліття; та аліменти на її утримання до досягнення сином - [PERSON], [INFO], трьох років у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходу щомісячно. Обґрунтовуючи позовні вимоги вказала, що вона перебуває з відповідачем [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 30.12.2017 року. Від цього шлюбу у них є син - [PERSON], [INFO], який проживає з нею, перебуває на її утриманні. Позивач перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, тому не працює. Відповідач проживає окремо, добровільно коштів на утримання дитини і дружини не надає. Вищенаведені обставини є підставою для звернення до суду. У судове засідання позивач не з'явилась, просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позов. Відповідач у судове засідання не з'явився, подав заяву, у якій позов визнав та просив розглянути справу за його відсутності. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо за положеннями ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється (частина друга статті 247 ЦПК України). Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] зареєстровано 30.12.2017 року Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] (а.с. 8). Відповідач [PERSON] є батьком, а позивач [PERSON] - матір'ю [PERSON], [INFO], що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 10 лютого 2018 року Балаклійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 9). Малолітній син - [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю - [PERSON] (а.с. 10, 11). Позивач [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення Балаклійської районної державної адміністрації Харківської області, отримує допомогу при народженні дитини у сумі 860 гривень на місяць (а.с. 12). Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов'язок утримувати дитину є рівною мірою обов'язком як матері, так і батька, причому обов'язком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Згідно ст. 7 СК України, жінка та чоловік мають рівні права і обов'язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім'ї. Відповідно обов'язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч. 1ст. 183 СК України). Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1ст. 191 СК України). Відповідно до ч. 1ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дитини - [PERSON], [INFO], а тому вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання дитини підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Частиною 2 статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Судом встановлено, що відповідач не виконує свій обов'язок по утриманню дружини - [PERSON], з якою проживає їх дитина - [PERSON], [INFO], а тому вимоги позивача про стягнення аліментів на її утримання підлягають задоволенню. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суму платежу за один місяць. Внаслідок задоволення позову про стягнення аліментів на дитину і дружину, судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір», підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved