Jurisdiction: civil
Date: 2016-04-24 00:00:00

11 квітня 2016 року до Слов'янського міськрайонного суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON]., про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем він перебуває у зареєстрованому шлюбі з 01 червня 2001 року, що був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 522. Зазначає, що від даного шлюбу мають неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. З березня 2015 року не мешкають разом та не ведуть спільне господарство. Вважає, що їх сім`я розпалась та шлюб між ними необхідно розірвати. Тому просить суд, розірвати шлюб укладений між ним та відповідачем. Позивач у судове засідання не з'явився, про дату, час та місце розгляду повідомлявся належним чином, проте надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, в яких позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з'явилася, про дату, час та місце розгляду повідомлялася належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в яких позовні вимоги [PERSON] підтримала, просила їх задовольнити. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. Так, у судовому засіданні встановлено, що сторони одружені з 01 червня 2001 року, що був зареєстрований Горлівським міським відділом реєстрації актів громадського стану Донецького обласного управління юстиції, про що зроблено актовий запис № 522. Шлюбні відносини між ними припинені. Спору про розподіл майна - немає. Від наведеного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину: [PERSON], [INFO]. При таких обставинах суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбних відносин суперечили б їх інтересам. При вирішенні питання про розірвання шлюбу, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Сімейні відносини у них не склалися, вони перестали розуміти один одного, виникли суттєві непорозуміння та різні погляди на життя, зникла любов та спільні інтереси. Сторони проживають окремо та не ведуть спільного господарства. За таких обставин, примирення між сторонами неможливе. Вказані обставини сторонами не оспорюються, ними визнаються. Крім того, що зазначені обставини сторонами визнаються, вони підтверджуються матеріалами справи, їх визнання відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи і інтереси інших осіб, тому підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову суд не вбачає. В зв'язку з цим, судом у відповідності із ст. 61 ЦПК України, визнані вказані обставини такими, що не підлягають доказуванню. У відповідності із ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу, суперечило б інтересам одного з них. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити, оскільки подальше спільне життя та збереження шлюбу є неможливим і суперечить інтересам позивача. У відповідності із ст.. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно із ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. З огляду на викладене, враховуючи той факт, що відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище, суд приходить до висновку, що слід його залишити. На підставі викладеного,

Outcome: approved