Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-23 00:00:00

10 січня 2014 року позивачка [PERSON], звернулась до суду з вищевказаним позовом та просить суд ухвалити рішення яким встановити факт батьківства [PERSON], померлого [INFO] р, відносно [PERSON], народженого [INFO] року в м. Шостка. Позовні вимоги мотивуються тим, що позивачка [PERSON], разом зі [PERSON] проживала однією сім'єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з початку вересня 1996 року і до його смерті, тобто до [INFO] року. На час їхнього сумісного проживання з 1996 року, перший шлюб в кожного з них вже було розірвано та кожний з них мав дитину від першого шлюбу. Зокрема у паспорті [PERSON], мається штемпельна відмітка відділу РАЦС Шосткинського міського управління юстиції від 17.01.1995 року про розірвання шлюбу з [PERSON] Увесь час позивачка [PERSON], та [PERSON], мешкали в квартирі, яка була в користуванні [PERSON] за договором найму, він був квартиронаймачем [ADDRESS]. Під час їхнього спільного проживання у них народилась дитина - син [PERSON], [INFO]. Факт народження сина [PERSON] було зареєстровано у відділі РАГСу по місту Шостка Шосткинського міськвиконкому Сумської області, про що у книзі реєстрації зроблено відповідний запис. По-батькові сина [PERSON] у Книзі реєстрації народжень було записано у відповідності з статтею 55 КпШС Української РСР, за вказівкою матері дитини. Проте в свідоцтві про народження сина в графі батько прізвище записано [PERSON], а ім`я по-батькові записане [PERSON], тобто ім`я та по-батькові записане саме біологічного батька дитини [PERSON]. Шлюбні відносини вони не реєстрували, оскільки їх влаштовували такі відносини, але стосовно сина, вони домовилися, що коли сину виповниться 16 років, то син отримає паспорт на батьківське прізвище -[PERSON], але батько дитини передчасно помер. За час свого життя [PERSON] визнавав себе батьком їхнього сина, що виявлялося у наступному. Разом з нею ходив до жіночої консультації Шосткинської ЦРЛ, підчас перебування вагітною на обліку в лікарській установі, здавав аналізи, а після народження сина, забрав її з сином з пологового будинку, з моменту народження сина опікувався ним, надавав посильну матеріальну допомогу на утримання сина та називав його «синочком». 13 листопада 2007 року [PERSON] дав згоду на реєстрацію в квартирі наймачем якої він був, її та свого сина [PERSON]. При реєстрації в квартирі [PERSON]. [PERSON] вказав, що це його син, що підтверджується відповідною довідкою ПП «Івушка-Шостка». Стосунки між ними були добрі. Вони сімейно відмічали всі свята, дні народжень, на які запрошували друзів, знайомих і при цьому її чоловік, тобто [PERSON], всім гостям представляв свого сина [PERSON]. Також були хороші відносини між її старшою дочкою від першого шлюбу та [PERSON], який її дочку називав своєю дочкою, а вона його татом. Між дітьми також є добрі відносини. Про добрі взаємовідносини та факт визнання батьківства відносно народженого сина [PERSON] свідчать сімейні фотографії, на яких саме [PERSON] який сидить обнімаючи сина [PERSON], якому на той час було ще 5 років, а також його старшу доньку, що свідчить про теплі батьківські та дружні, сімейні відносини. [INFO] року [PERSON] помер. Батьки його також вже давно померли, а тому позивачка здійснила обряд захоронення [PERSON] та провела усі необхідні поминальні обряди. У зв'язку з його смертю у дитини виникло право на пенсію у зв'язку із втратою годувальника, але оформити право на пенсію позивачка не має змоги, так як батьком дитини в свідоцтві про народження зі слів матері було записано як «[PERSON]», а не як - [PERSON]. Так як у [PERSON], є повнолітня донька від першого шлюбу - то вона є співвідповідачем по справі, оскільки син [PERSON], у разі задоволення судом заяви, стане таким же спадкоємцем за законом першої черги спадщини після смерті [PERSON] В судовому засіданні позивачка та її представник [PERSON],вимоги підтримали, мотивуючи тими ж самими обставинами та при цьому пояснили, що витрати по розгляду справи в суді позивачка бере на себе. Представник відповідача управління ПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі -головний спеціаліст-юрисконсульт Брикун О.Г., заперечує проти позову, просить відмовити в повному обсязі за недоведеністю, посилаючись на те, що у позивачки було достатньо часу, 17 років, на відповідне оформлення шлюбних відносин, шляхом реєстрації в органах РАЦC, а також на встановлення батьківства. Той факт, що позивачка проживала в квартирі [PERSON], яка була в його користуванні та що вони разом відвідували жіночу консультацію, фотографувалися, то на думку відповідача цього є недостатньо, занадто малозначно для повного констатування факту батьківства. Представник співвідповідача [PERSON] - [PERSON], не заперечує проти встановлення факту батьківства та вважає доведеним позивачкою даний факт. Оскільки як з матеріалів справи, так і з показів самого сина [PERSON] та свідків свідчать про те, що покійний [PERSON], за життя вважав народженого [PERSON] своїм рідним сином. Допитаний в судовому засіданні неповнолітній [PERSON], [INFO], пояснив, що померлий [PERSON], є його рідним батьком, він його називав татом, а батько його називав синочком. За життя батько опікувався про нього, цікавився його життям, допомагав йому у всьому, приділяв йому дуже багато часу. Допитані свідки: [PERSON], яка є хрещеною матір`ю покійного, [PERSON],- сусідка позивачки та [PERSON], чоловік якої є хрещеним батьком сина померлого, однозначно підтвердили факт батьківства [PERSON], відносно [PERSON], народженого [INFO] року та при цьому пояснили, що тривалий час добре знають сім'ю, часто як за життя [PERSON], так і на даний час бувають в гостях його дружини, тобто позивачки по справі. Вони вважали їх чоловіком та дружиною, відносини яких були дуже добрі, вони разом вели спільне домашнє господарство, мали один загальний сімейний бюджет, оскільки купували необхідне майно для домогосподарства, обробляли разом земельну ділянку, відмічали свята, дні народження. Коли народився син, то батько, тобто [PERSON], говорив їм, що він щасливий народженням сина, опікувався про нього, проявляв ніжність та всіляку турботу про сина, забезпечував матеріально. Вони разом займалися вихованням вихованням сина. Крім цього однозначно зазначили велику біологічну зовнішню схожість дитини на батька, тобто на покійного [PERSON], та однозначно зазначили, що у них не було ніякого сумніву, що щодо батьківства відносно народженого сина. Вислухавши пояснення сторін, свідків та дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню зі слідуючих підстав. Відповідно до ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, звуко- і відеозаписів, висновків експертів. Як встановлено в судовому засіданні у позивачки [PERSON], [INFO] року народився син [PERSON]. Як вбачається з копії свідоцтва про народження [PERSON], батьком дитини записано як «[PERSON]», з копії свідоцтва про смерть вбачається написання прізвище, ім.*я та по-батькові покійного [PERSON], з копії паспорту позивачки -[PERSON], вбачається, що вона з 11.03.2007 року зареєстрована за адресою [ADDRESS], з копії довідки ПП «Івушка-Шостка» від 25.11.2013 р., також вбачається реєстрація та склад сім`ї, що квартиронаймачем є [PERSON], який прописаний за адресою: [ADDRESS] має сім`ю: [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], які прописані за цією ж адресою з 13.11.2007 року. На час видачі довідки за вказаною адресою з 03.11.2013 року зареєстровані 2 особи: [PERSON], та [PERSON], з медичної документації допологового патронату, з історії пологів та з історії розвитку новонародженого № 207, вбачається, що чоловіком вагітної [PERSON], записаний саме [PERSON], також зазначене його місце роботи та вказані його медичні дані щодо стану здоров`я та адреса вагітної вказана [ADDRESS], з сімейних фотокарток вбачається, [PERSON], тримає на руках свого сина [PERSON], що свідчить про прихильність батька до сина та сина до батька, що також в судовому засіданні підтверджено свідками, які однозначно свідчили про біологічну зовнішню схожість дитини на батька, тобто на покійного [PERSON], та про сумісне проживання однією сім'єю як чоловіка та жінки [PERSON], та [PERSON] Покази свідків у суду не викликають сумніву, оскільки вони збігаються з показами свідків між собою, з показами позивачки та у сукупності з підтверджуючими матеріалами справи, а тому ці покази суд враховує при вирішенні цього питання та вважає доведеними факти: -спільне проживання [PERSON] та [PERSON], ведення ними спільного господарства до народження дитини, спільне виховання та утримання ними дитини, та докази, що з достовірністю підтверджують визнання за життя нині покійним свого батьківства. Аналізуючи доводи сторін, суд вважає, що в судовому засіданні доведений факт батьківства [PERSON], померлого [INFO] р, відносно [PERSON], народженого [INFO] року в м. Шостка. Щодо доводів відповідача управління ПФУ в м. Шостці та Шосткинському районі, то суд вважає їх необґрунтованими та недоведеними відповідно до ст. 60 ЦПК України, оскільки кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у ст. 128 СК, відрізняються від підстав його встановлення, передбачених ст. 53 чинного на момент виникнення спірних правовідносин КпШС 1969 р., суд, вирішуючи дане питання виходить з дати народження дитини. Враховуючи, що дитина народилася до 1 січня 2004 року, тому суд застосовує відповідні норми КпШС 1969 р., беручи до уваги докази, що достовірно підтверджують факт батьківства, в сукупності, зокрема спільне проживання [PERSON], з матір'ю дитини [PERSON], ведення ними спільного господарства, єдиного бюджету до народження дитини та визнання за життя нині покійним свого батьківства та виховання та утримання дитини за життя нині покійним. Крім цього, суд також зазначає та звертає увагу на той факт, що спосіб законодавчого вирішення нешлюбного батьківства є не лише засобом охорони материнства і дитинства, а й дієвим засобом підтримування рівня суспільної моралі. Встановлення у судовому порядку факту батьківства позивачці необхідно для оформлення пенсії по втраті годувальника. На підставі викладеного та

Outcome: approved