Jurisdiction: civil
Date: 2018-01-25 00:00:00

11 грудня 2017 року до суду звернулася [PERSON] з вказаним позовом, посилаючись на наступні обставини. У 2001 році між нею та відповідачем укладено шлюб, від якого народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Після розірвання шлюбу, рішенням Татарбунарського районного суду Одеської області від 29.09.2009 р. з відповідача стягну- то аліменти на її користь на утримання дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.07. 2009 р. до повноліття дітей. Весь час з моменту набрання рішенням суду чинності, відповідач алі- менти не сплачував, декілька разів на рік надсилав 500-700 грн. на утримання обох дочок. Її доходів не достатньо на утримання двох дітей, крім того, згідно зі змінами у законодавстві мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим ніж 50 % прожиткового мінімуму для дити- ни відповідного віку. За таких обставин просила змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилася, надала заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала, не заперечувала проти заочного розгляду справи. В судове засідання на 11.01.2018 р. [PERSON] не з'явився, хоча про дату, час та місце ро- згляду справи за місцем реєстрації сповіщався належним чином - поштою з повідомленням.(а.с.23). До суду повернувся конверт із поміткою «за вказаною адресою не проживає». Відповідача викли- кано до суду шляхом опублікування оголошення в пресі на 26.01.2018 р. Але відповідач повторно до суду за викликом не з'явився, тому суд вважає можливим роз- глянути справу за його відсутності та ухвалити заочне рішення. Згідно з ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотан- ня про розгляд справи за її відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не зді- йснюється. За загальним правилом (ч.1 ст.13 ЦПК України), суд розглядає справу в межах заявлених ви- мог і на підставі доказів сторін, кожна з яких, відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, повинна довес- ти ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Згідно копій свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.3-4), у сторін у справі народились діти: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Довідкою виконкому Дивізійської сільської ради № 813 від 21.11.2017 р. (копія на а.с.7) під- тверджується, що [PERSON] зареєстрована та проживає в [ADDRESS], на її утриманні знаходяться діти - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які навчаються у школі. З копії довідки Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби № 41-43/ 18315 від 30.11.17 р. (а.с.10) видно, що [PERSON] не отримувала аліменти від [PERSON] за період з 01.05. по 31.10.2017 р., боржник ухиляється від сплати аліментів. Татарбунарським районним судом Одеської області 23.02.2009 р. видано виконавчий лист № 2-766/09 р. про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утри- мання неповнолітніх дітей - [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % про- житкового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.017.2009 р. до повноліття дітей (а.с.11). Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рі- вень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і со- ціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Як визначено в ст.180 СК України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) при- суджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. За змістом ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для за- безпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.ч.2,3 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягува- тися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстар- шою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за по- зовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погір- шення або поліпшення здоров'я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про засто- сування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, ма- теринства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів, аліменти у новому розмірі стягуються від дня набрання чинності рішенням суду. В судовому засіданні встановлено, що з [PERSON] на підставі рішення Татарбунарського районного суду Одеської області від 29.09.2009 р. стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.017.2009 р. до повноліття дітей. Однак вказаної суми аліментів не достатньо для утримання та виховання дитини, оскільки згідно ст.182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Тому суд вважає за необхідне змінити розмір аліментів стягнених за рішенням Татарбунар- ського районного суду Одеської області від 29.09.2009 р. з [PERSON] у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповід- ного віку, на стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дітьми повноліття. Крім того, з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved