Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-23 00:00:00

11.12.2018р. [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом про розірвання шлюбу (а.с. №3). Позивачка у позовній заяві в обґрунтування вимог посилалася на те, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 29.08.2015р. в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 189 (а.с. № 4). Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбно-сімейні відносини остаточно припинені з серпня 2018р. та з цього часу сторони проживають окремо. Причиною припинення шлюбно-сімейних відносин стала подружня зрада чоловіка, внаслідок чого - втрата почуття поваги один до одного, постійні сварки, байдуже ставлення до шлюбу. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. Позивачка вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена. Підготовче засідання відповідно до вимог ст. 197 ЦПК України у справі проведено 17.04.2019р. (а.с. № 24). В наданій до суду заяві від 24.09.2019р. позивачка позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та винести рішення в судовому засіданні за її відсутності та без фіксування процесу технічними засобами. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Не заперечувала проти винесення заочного рішення суду (а.с. № 39). Відповідач в підготовчі засідання по справі, які були призначені на 14.03.2019р. та 17.04.2019р. та в судові засідання 30.05.2019р. та 24.09.2019р. не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звернувся, а також не скористався своїм правом надання заперечень проти позову. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за адресою зареєстрованого місця проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача та направлення повісток у вигляді смс-повідомлень про день та час розгляду справи (а.с. № 21, 23, 27, 29, 30, 35, 36). Таким чином, суд вважає за можливе на підставі ч. 4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, ч. 1 ст. 280 ЦПК України ухвалити у справі заочне рішення суду в судовому засіданні за відсутності сторін та без фіксування процесу технічними засобами. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Судом встановлено, що 29.08.2015р. сторони зареєстрували шлюб в Відділі державної реєстрації актів цивільного стану по Павлоградському району Павлоградського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області під актовим записом № 189 (а.с. № 4). Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей у сторін немає. Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через подружню зраду чоловіка, внаслідок чого виникали постійні сварки, витратилось почуття взаємоповаги. Сторони не ведуть спільного господарства та проживають окремо. З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з серпня 2018р. і з цього часу більше не відновлювалися, позивачка від позову не відмовилася, а відповідач не надав заперечень проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, її відновлення та надання строку на примирення неможливе, і шлюб підлягає розірванню. Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст.141 ЦПК України, у зв`язку із задоволенням позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивачки понесені при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 грн. 80 коп. за ставками судового збору на 2018р. (а.с. №2). На підставі викладеного,

Outcome: approved