Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-11 00:00:00

10 вересня 2014 року позивач звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON], [PERSON], ПП «Білайс Агро»; про стягнення заборгованості за кредитним договором. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 11 березня 2008 року між ним та [PERSON] був укладений кредитний договір № МК/348, згідно з яким позивач надав відповідачеві грошові кошти у розмірі 236 434 гривні 00 копійок строком користування до 07 березня 2013 року включно. Відповідач зобов'язався своєчасно повертати кредит та відсотки за ним у відповідності із графіком. В якості забезпечення належного виконання [PERSON] своїх зобов'язань за укладеним договором з [PERSON] та ПП «Білайс Агро» були укладені договори поруки № МК/348 - 2 та № МК/348 - 3 від 11 березня 2008 року. Дотепер відповідачі свої обов'язки виконують неналежно, що явилося причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідачів у солідарному порядку заборгованості за кредитним договором № МК/348 від 11 березня 2008 року в сумі 435 618 гривень 34 копійки, з урахуванням відсотків та пені, а також судових витрат по справі (а.с. а.с. 2 - 5). Представник позивача у судове засідання не з'явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Відповідно до вказаної заяви, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує (а.с. а.с. 59, 60). Відповідачі в судове засідання не з'явилися про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки до суду не повідомили, тому суд відповідно до ст. ст. 169, 224, 225 ЦПК України, з урахуванням згоди представника позивача, вважає можливим провести заочний розгляд справи (а.с. 57). Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. Судом було встановлено, що 11 березня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», найменування якого змінено на ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № МК/348, згідно з яким позивач надав відповідачеві кредитні кошти у розмірі 236 434 гривні 00 копійок, строком користування до 07 березня 2013 року включно (а.с. а.с. 17 - 23). Того ж дня [PERSON] фактично отримав кредитні кошти. Одночасно з укладенням кредитного договору № МК/348 від 11 березня 2008 року між позивачем та [PERSON] й ПП «Білайс Агро» були укладені договори поруки № МК/348 - 2 від 11 березня 2008 року та № МК/348 - 3 від 11 березня 2008 року, за яким останні поручилися перед позивачем за належне виконання [PERSON] кредитних зобов'язань (а.с. а.с. 26, 27). Дотепер відповідачі не виконують свої зобов'язання із повернення грошових коштів за кредитним договором № МК/348 від 11 березня 2008 року та відсотків за ним і у них перед позивачем утворилася солідарна заборгованість станом на 15 травня 2014 року в сумі 435 618 гривень 34 копійки, з урахуванням процентів та пені відповідно до доданих позивачем розрахунків, а саме: - заборгованість за кредитом - 102 495 гривень 92 копійки; - заборгованість по процентам за користуванням кредитом - 197 807 гривень 21 копійка; - пеня за несвоєчасність виконання зобов'язань за договором - 135 315 гривень 21 копійка. Крім того, 16 квітня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на адресу [PERSON], [PERSON] та ПП «Білайс Агро» було направлено повідомлення про погашення заборгованості, у зв'язку з порушенням зобов'язань за кредитним договором № МК/348 від 11 березня 2008 року (а.с. 13). Вказані вище спірні правовідносини регулюються Цивільним кодексом України 2003 року, а також кредитним договором № МК/348 від 11 березня 2008 року. В силу п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав [PERSON] певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже, вказаний правочин, у розумінні ст. 1054 ЦК України, було укладено. В силу ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер не виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні наведеної норми. Зважаючи на те, що [PERSON] не виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у фактичному припиненні сплати за ним, суд вважає правильним звернення до суду з позовом про стягнення кредитних коштів. Згідно з ч. 1 ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. У відповідності з ч. ч. 1, 2 ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Судом було встановлено, що основне зобов'язання (кредитний договір) було забезпечене порукою за договорами поруки № МК/348 - 2 від 11 березня 2008 року, укладеним із [PERSON] та № МК/348 - 3 від 11 березня 2008 року, укладеним із ПП «Білайс Агро», отже, зважаючи на те, що дотепер боржник за кредитним договором не виконав свої зобов'язання, позивач вправі одночасно (солідарно) звернути свої вимоги й до поручителів. В силу ч. 1 ст. 14 ЦК України, цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Згідно з ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно статті 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити, а саме стягнути у солідарному порядку з відповідачів на користь позивача заборгованість за укладеним кредитним договором № МК/348 від 11 березня 2008 року в сумі 435 618 гривень 34 копійки, з урахуванням відсотків та пені. Крім того, у порядку ст. 88 ЦПК України з [PERSON], [PERSON] та ПП «Білайс Агро» судовий збір на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» в сумі 1 218 гривень 00 копійок з кожного.

Outcome: approved