Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-18 00:00:00

12.03.2014 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з нього аліментів на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення донькою навчання або досягнення нею 23 років. При цьому позивачка вказує на те, що після розірвання шлюбу з відповідачем на її вихованні залишилася їхня спільна донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Як зазначає позивачка, на даний час донька є повнолітньою, однак, продовжує навчатись на 1-му курсі Національного університету харчових технологій, денної форми ячання, та не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Зі своїх доходів вона сама не може повністю забезпечити повноцінне навчання дочки. Посилаючись на викладені обставини, положення ст. 199 Сімейного кодексу України, [PERSON] просить задовольнити її позовні вимоги. Під час розгляду справи до участі у справі було притягнуто у якості 3-ї особи доньку сторін [PERSON] В судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] проти позову заперечують. При цьому відповідач в своїх запереченнях, наданих до суду 14.04.2014 року, посилається на те, що на сьогоднішній день він не має можливості надавати доньці матеріальну допомогу та продовжувати її утримувати до 23 років, оскільки останнім часом перебуває у скрутному матеріальному становищі. Як зазначає [PERSON], з червня по жовтень 2013 року він працював у ТОВ «Про-К» на посаді інженера-електромеханіка, його заробітна плата складала лише 1400 грн. Після звільнення він три з половиною місяці не міг влаштуватися на іншу роботу, не мав жодних доходів, тому змушений був позичити 10.000 грн., які до теперішнього часу не повернув. З 13.01.2014 року він працює в ТОВ «Катальпа-ЕКО» і отримує заробітну плату у розмірі 1474,92 грн. на місяць. З цих коштів він сплачує комунальні послуги у розмірі 400 грн. за себе свою доньку, яка є співвласником квартири, виплачує борг, та допомагає своїй матері, яка є пенсіонером за віком, інвалідом 2-ї групи, а також добровільно сплачував аліменти до повноліття доньки в розмірі, більшому ? частини своїх доходів. Йому на проживання залишається незначна сума - 400 грн. на місяць. Посилаючись на викладені обставини, положення ст.ст. 182,198,199,200 Сімейного кодексу України, Постанову Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», [PERSON] просить відмовити позивачці у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. 3-я особа [PERSON] позовні вимоги підтримала. При цьому зазначила, що відповідач останнім часом надає їй матеріальну допомогу нерегулярно та не в тому розмірі, як раніше. Вона ж бажає, щоб від батька надходила матеріальна допомога регулярно та у встановленому судом розмірі. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Судом встановлено, що [PERSON] т [PERSON] з 01.04.1988 року перебували в зареєстрованому шлюбі, якій розірвано між ними 21.11.2006 року. Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з матір'ю, позивачкою по справі (а.с. 3,4,6-7). Судом також встановлено, що на даний час донька сторін [PERSON] є повнолітньою, навчається на 1-му курсі Національного університету харчових технологій, денної форми навчання. Термін закінчення навчання - 30.06.2017 року (а.с. 5). Позивачка бажає отримувати від відповідача, який є батьком [PERSON], матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання у Національному університеті харчових технологій, у розмірі ? частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до закінчення донькою навчання або досягнення донькою 23 років. Відповідно до ст. 199 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Як встановлено судом, донька сторін [PERSON], [INFO], проживає з матір'ю, є студенткою 1-го курсу Національного університету харчових технологій, денної форми навчання. Судом також встановлено, що відповідач [PERSON] з 1995 по березень 2012 року мав постійну роботу в готельному комплексі «Братислава». Після звільнення з даної роботи відповідач працює з перервами, з березня по червень 2013 року йому призначалась допомога по безробіттю. З 13.01.2014 року [PERSON] працює в ТОВ «Катальпа-Еко» та отримує до виплати заробітну плату в розмірі 1.474 грн. 92 коп., з яких майже 500 грн. витрачає на квартплату та комунальні послуги по квартирі [ADDRESS], співвласниками якої є він та донька [PERSON] (а.с.31-38,39-44). Як вбачається з наданих відповідачем матеріалів, його мати [PERSON] є пенсіонеркою з віком, інвалідом 2-ї групи, при цьому проживає окремо від сина у [ADDRESS] (а.с.49,50,51,54). Однак, доказів того, що на повному утриманні відповідача перебуває мати-пенсіонерка або інші особи, [PERSON] суду не надав. Суд, також, враховує, що на даний час відповідач за віком та станом здоров»я є працездатним. При цьому надану [PERSON] довідку Київської міської клінічної лікарні № 3 за № 1600 від 05.2014 року суд оцінює критично і до уваги не приймає, оскільки стан працездатності особи визначає спеціальна МСЕК (а.с.55). На підставі викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання доньки [PERSON], яка навчається в університеті. Що стосується розміру аліментів, які стягуються з відповідача на користь позивачки на утримання доньки [PERSON] на період навчання в університеті, то, згідно вимог ст. ст.182, 183 Сімейного Кодексу України суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище повнолітньої доньки сторін, яка навчається на денній формі навчання та мала б отримувати стипендію, однак, не отримує її через задовільні успіхи в навчанні. Суд також враховує, що повнолітня донька сторін зареєстрована за адресою батька, а проживає разом з матір'ю, яка хоча і працює, однак, отримує заробітну плату, недостатню для утримання повнолітньої доньки, яка навчається в університеті, стипендію не отримує. Враховуючи викладені обставини, суд вважає, що донька сторін [PERSON] на період свого навчання у Національному університеті харчових технологій потребує матеріальної допомоги з боку обох батьків. Батько дитини - відповідач [PERSON] спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання доньки на період її навчання у вищезазначеному навчальному закладі. При цьому, з урахуванням вищевикладених обставин справи, розмір такої допомоги суд визначає в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дати звернення з позовом до суду 12.03.2014 року і до закінчення навчання, тобто по 30.06.2017 року. Оскільки суд частково задовольняє вимоги позивачки, то, згідно ст.ст.79,88 ЦПК України, стягує з відповідача на користь держави судовій збір в розмірі 243 грн. 60 коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial