overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

10 грудня 2013 року позивач звернулась до суду із позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, вказавши, що вони уклали шлюб 23.11.2011 року. Від даного шлюбу у подружжя неповнолітніх дітей немає. Спільне життя з відповідачем не склалось через несумісність характерів. Збереження сім'ї вважає неможливим. Просить розірвати шлюб із відповідачем. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності позивача, вимоги позову підтримав. Відповідач в судове засідання не з'явився, подав до суду нотаріально посвідчену заяву, в якій позов визнав. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню оскільки згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Позивач не наполягала на стягненні з відповідача судових витрат. Відповідно до ст. ст. 105, 110, 112 Сімейного кодексу України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

10 грудня 2013 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом. При цьому посилався на ті обставини, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі з 19 липня 2002 року, який зареєстрований Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління .юстиції , актовий запис № 471. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON], [INFO]. Шлюбно-сімейні відн6осини між сторонами припинені, шлюб існує формально. Причиною припинення шлюбних стосунків між сторонами стало те, що за час спільного мешкання зрозуміли, що по різному дивляться на питання виникаючі в їхньому сімейному житті, через що стали відбуватися суперечки. З огляду на вищевказане, позивач переконаний, що примирення з відповідачем взагалі не можливе, подальше спільне життя їх як подружжя і збереження шлюбу об'єктивно суперечить інтересам кожного з них та їхньої спільної дитини, тому просить суд задовольнити позов та розірвати їх з відповідачем шлюб. В судове засідання позивач не з'явився, надав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутністю, просив позов задовольнити, та не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання також не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причину не явки суду не повідомила. За таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів при заочному розгляді справи. Фіксування судового засідання технічними засобами не здійснюється на підставі ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як слідує з матеріалів справи, шлюбні стосунки між сторонами втрачені, розірвання шлюбу не суперечить їх інтересам, а примирення між ними не можливе. Суперечки щодо розділу майна сторони не мають. Таким чином суд вважає за необхідне позов задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-27 00:00:00

10 грудня 2013 року позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дитини, посилаючись на те, що з 17 вересня 2005 року знаходилась в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від цього шлюбу вони мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO]. Відповідач на утримання дитини матеріальної допомоги не надає, тому позивач просить стягнути з нього на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову і до повноліття дитини. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказуючи, що позовні вимоги підтримує (а.с.14). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, вказуючи, що позов визнає в повному обсязі, заперечень проти задоволення позову не має (а.с.15). Дослідивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, тому що в судовому засіданні встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] і відповідач [PERSON] знаходились у зареєстрованому шлюбі з 17 вересня 2005 року (а.с.4), мають неповнолітню дитину [PERSON], [INFO] (а.с.3). Відповідач не виконує своїх обов'язків по утриманню дитини, передбачених ст.180 Сімейного кодексу України. Тому, з нього повинні бути стягнені аліменти в судовому порядку у відповідності із ст.181 ч.3 Сімейного кодексу України. Відомостей про наявність у відповідача інших утриманців і обставин, що перешкоджають задоволенню позову, суд не має. У відповідності із ст. 88 ЦПК України, у зв'язку із задоволенням позову, з відповідача [PERSON] на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст. 180-183,191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-06 00:00:00

10 грудня 2013 року позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача про визнання договору купівлі-продажу дійсним. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 27 лютого 1998 року між ним та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого він придбав у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу на підставі Договору №482 купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 21.03.1997 року Товарною біржою «Нерухомість-Південь», зареєстрованого в МБТІ 22.03.1997 року за №16685. В рахунок укладеного договору позивач передав відповідачу відповідну грошову суму, а він фактично передав йому у власність нерухомість, а саме квартиру [ADDRESS]. Посилаючись на те, що при укладенні угоди сторони досягли згоди з усіх її суттєвих умов та виконали умови договору, але на теперішній час відповідач ухиляється від нотаріального посвідчення укладеного договору, позивач просив визнати договір купівлі-продажу дійсним. Представник позивача надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач у судове не з'явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом через оголошення у газеті «Ріднє Прибужжя». Третя особа надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позову не заперечувала. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін, в порядку заочного розгляду. Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини. Як вбачається із матеріалів справи, 27 лютого 1998 року між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач придбав у власність квартиру [ADDRESS], яка належала відповідачу на підставі Договору №482 купівлі-продажу нерухомого майна, посвідченого 21.03.1997 року Товарною біржою «Нерухомість-Південь», зареєстрованого в МБТІ 22.03.1997 року за №16685, зареєстрованого в МБТІ МБТІ 22.03.1997 року за №16685. Договір купівлі-продажу був зареєстрований на Біржі нерухомості «Эдвайс-консульт» у журналі реєстрації біржових угод за №442 від 27 лютого 1998 року, зареєстрованого в М БТІ 02 березня 1998 року. Відповідно до довідки КП ММБТІ від 18.09.2008 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної власності за [PERSON] У відповідності до ч.2 ст.47 ЦК УРСР, який діяв на час укладення договору, постанови №9 Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною. Враховуюче вище викладене,на підставі ст. ст. 224, 228, ч.2 ст. 57, ст.220, 328, 655 ЦК України, суд вважає позов підлягаючим задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем при подачі позовної заяви до суду.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-14 00:00:00

10 грудня 2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем - [PERSON], з яким зареєструвала шлюб 10 вересня 1999 р., мотивуючи тим, що не знаходять спільної мови з більшості питань сімейного життя. Від шлюбу мають доньку - [PERSON], [INFO]. Позивач у судове засідання не з'явилася, але надала суду письмову заяву, в якій позов підтримала та просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі. Відповідач будучи своєчасно та належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи в судове засідання не з'явився, але також надав суду письмову заяву, в якій заявлені вимоги визнав повністю і не заперечував проти їх задоволення, а справу просив розглянути без його участі. Дослідивши обставини справи і перевіривши їх письмовими доказами, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Статтею 24 СК передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 10 вересня 1999 року. Від вказаного шлюбу мають неповнолітню дитину, а саме, доньку - [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачем. Як видно зі змісту позовної заяви, між сторонами виникають сварки і скандали стосовно того, що не можуть знайти спільної мови з більшості питань сімейного життя. З приводу цього сторони з жовтня місяця 2014 р. припинили шлюбні стосунки між собою і спільне господарство не ведуть, хоча продовжують проживати разом. У своїх письмових заявах до суду сторони кожен окремо наголосили про категоричну відсутність згоди на примирення один з одним. За таких обставин, суд дійшов висновку, що збереження вказаної сім'ї неможливе, так як залишення позивача та відповідача у шлюбі буде протирічити інтересам цих осіб, і вбачає необхідність в задоволенні позову та розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-01 00:00:00

10 грудня 2014 р. до Ленінського районного суду м. Харкова звернувся представник АК «Харківобленерго» з позовною заявою, в якій просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь АК «Харківобленерго» грошові кошти, тобто донарахування в сумі 7834 гр. 49 коп., мотивуючи тим, що відповідач в порушення закону споживав електричну енергію без приладів обліку. У судове засідання представник позивача з»явився. Відповідач, будучи належним чином повідомлений, до суду не з'явився, а тому суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-16 00:00:00

10 грудня 2014року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свій позов тим, що перебуває з відповідачем в шлюбі з 18 жовтня 2009 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, актовий запис № 1523. Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося. Одруження з відповідачем виявилось невдалим. Збереження сім'ї вважає неможливим. Посилаючись на вищенаведене, позивач просив шлюб розірвати. В судовому засіданні позивач позов підтримав з наведених у позовній заяві мотивів. Відповідач в судове засідання не з'явилася, хоча належним чином була повідомлена про час і місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про вручення судових повісток. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи по наявних доказах, відповідно до вимог ч. 1 ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов'язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім'ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов'язаний утверджувати в сім'ї повагу до матері. Дружина зобов'язана утверджувати в сім'ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім'ї за свою поведінку в ній. Судом встановлено, що [PERSON].(дівоче прізвище - [PERSON]) та [PERSON] перебувають в шлюбі з 18 жовтня 2009 року, який було зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції Волинської області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 03 грудня 2014 року. Від даного шлюбу у сторін є дитина [PERSON], [INFO] народження. Судом встановлено, що сторони не підтримують подружніх відносин. За таких обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з них, що має істотне значення. Як вбачається зі змісту ч.3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати .

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-01-15 00:00:00

10 грудня 2014 року [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб зареєстрований між ним та [PERSON] В своїй заяві зазначив, що 15 липня 2009 року було зареєстровано їх з відповідачкою шлюб. Вони мають спільну доньку - [PERSON], [INFO]. Проте шлюбні стосунки між ним та відповідачкою не склалися і були припинені. Позивач вважає, що сумісне життя і збереження шлюбу неможливе, тому звернувся до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але у своєму позові просив справу розглянути у його відсутності. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилася, причини неявки не повідомила, хоча про час та місце розгляду справи повідомлена, про що свідчать дані поштового повідомлення (а.с. 11), у зв'язку з чим суд вважає можливим розгляд справи за її відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд встановив, що згідно свідоцтва (повторне) про шлюб, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Жовтневого районного управління юстиції в Миколаївській області, сторони зареєстрували шлюб 15 липня 2009 року, про що виконавчим комітетом Миколаївської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області здійснено актовий запис про шлюб за №2. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]» (а.с. 5). Проте шлюбні стосунки між ними не склалися та сторони фактично припинили шлюбні відносини і мешкають окремо один від одного. Спір між сторонами про розподіл спільного майна та місця проживання їх дитини на час розгляду справи відсутній. Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України суд, з'ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. За встановлених обставин суд вважає, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача, що має істотне значення, а також враховуючи, що шлюб є вільним союзом між чоловіком та жінкою, тому шлюб між сторонами, відповідно до вимог ст.112, ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, має бути розірвано.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-28 00:00:00

10 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред'явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивує тим, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають спільну дитину - [PERSON], [INFO]. Відповідач добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання дитини відмовляється, офіційно працює в ПП «Ніка». На користь інших осіб аліменти не сплачує. У відкритому судовому засіданні позивачка підтримала позовні вимоги в повному обсязі, просила стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача. Відповідач до суду не з'явився, хоча був своєчасно та належним чином повідомлений про дату і час розгляду справи. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність відповідача на підставі ст. 224 ЦПК України та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, вивчивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Згідно свідоцтва про народження на ім'я - [PERSON], [INFO] її батьком є [PERSON], тобто відповідач по справі, який не заперечує свого батьківства (а.с. 7) У відповідності зі ст.180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст.ст. 182, 183 СК України, частина заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися, як аліменти, визначається судом. При цьому розмір аліментів на одну дитину за будь-яких обставин не може бути меншим 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідності з вимогами п.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред'явлення позову. За таких обставин суд вважає можливим задовольнити заявлені позивачкою вимоги, визначивши розмір аліментів на неповнолітню дитину в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача. Враховуючи, що позивачка при подачі позову була звільнена від сплати судового збору, у відповідності з ч.3 ст. 88 ЦПК України, судовий збір в розмірі 243 гривень 60 копійок належить стягнути з відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-08 00:00:00

10 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд (з урахуванням уточнень від 09 лютого 2015 року) стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грощовій сумі в розмірі 800 грн. щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позов мотивовано тим, що відповідач є батьком їх неповнолітньої дитини: [PERSON], [INFO], яка мешкає з позивачем. Між сторонами не було досягнуто згоди стосовно порядку та розмірів сплати аліментів. У судове засідання позивач та відповідач не з'явились, надали суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги позивач підтримала в повному обсязі, відповідач визнав. Суд дослідивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Матеріалами справи встановлено, що позивач та відповідач є батьками неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], яка знаходяться на утриманні у позивача. Згоди щодо надання матеріальної допомоги на утримання дитини сторони в досудовому порядку не дійшли. У відповідності до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.ч.1,2 ст.184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. У відповідності до п.3 ст.88 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-26 00:00:00

10 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/3 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не меншому ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав. Судом встановлено, що в період шлюбу в [PERSON] та [PERSON] народилася дочка [PERSON], [INFO]. Дитина проживає із позивачкою та знаходяться на її утриманні. Відповідач працює, але добровільно матеріальної допомоги не надає. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в порядку, передбаченому ст.174 ЦПК України, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-12-24 00:00:00

10 грудня 2014 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем уклали шлюб 24 грудня 2013 року. Від шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON], [INFO], який на даний час повністю перебуває на утриманні і вихованні позивачки, батько добровільно допомоги на утримання дочки не надає і участі у вихованні дитини не приймає. Звертаючись до суду позивач просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини в примусовому порядку в розмірі 1/4 частини заробітку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з'явилась, через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності. Додатково зазначила, що позов підтримує в повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з'явився. Через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність. Додатково зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Оскільки всі особи, що беруть участь у справі в судове засідання не з'явились, відповідно до ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи: копію свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 6), копію свідоцтва про народження [PERSON], [INFO] (а.с. 5), довідку про склад сім'ї (а.с. 3), суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. При визначені розміру аліментів, судом враховується стан здоров'я дитини і відповідача по справі, матеріальне становище та інші обставини справи, стягненню підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку відповідача. Суд визнає необхідним застосувати норми п.1 ч.1 ст. 367 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць. Крім того, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 243,60 грн.

Outcome: approved