Jurisdiction: civil
Date: 2018-10-01 00:00:00

11 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на житловий будинок , що знаходиться за адресою вулиця Садова,21, с.Тур Ратнівського району Волинської області, в порядку спадкування за заповітом, після смерті [PERSON] . 02 жовтня 2018 року [PERSON] звернувся із заявою про уточнення вимог,в якій просить визнати за ним право власності за адресою с.Тур вул.Садова,21А Ратнівського району Волинської області. 16 березня 2002 року [PERSON] на випадок своєї смерті склала заповіт , згідно до якого він та відповідач є спадкомцем вказаного майна. [PERSON] померла 16 грудня 2013 року Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказаний житловий будинок з господарськими будівлями . На даний час необхідно визнати право власності на спадкове майно, однак в приватного нотаріуса Ратнівського районного нотаріального округу [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями оформити не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи, витяг з Реєстру прав власності. Позивач звернувся до суду із письмовою заявою про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. 02 жовтня 2018 року відповідач звернувся із заявою про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги позивача отримав і визнає їх. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. У відповідності до ст. 200 ч.3, ст. 206 ч.4 ЦПК України суд ухвалює рішення, оскільки відповідачі визнають позов, що не суперечить закону,не порушує права,свободи чи інтереси інших осіб. Нормами ч.1 ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду з позовом за захистом своїх порушених,невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Статтею 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. З заповіту складеного 16 березня 2002 року [PERSON] , посвідченого секретарем Турської сільської ради та зареєстрованого в реєстрі за №36, який за даними сільської ради не змінено і не відмінено станом на 05.06.2018 року (а.с.9), вбачається , що остання свій жилий будинок ,всі будівлі що до нього прилежать,все належне їй майнове майно,сертифікат на право на земельну частку (пай) ВЛ0190247 від 17 червня 1997 року №47 заповіла своєму сину [PERSON],[INFO] жителю [INFO],онукові [PERSON]( а. с.9). Свідоцтвом про смерть серії 1-ЕГ №150173, виданого 17 грудня 2013 року виконавчим комітетом Турської сільської ради Ратнівського району Волинської області, стверджено, що [PERSON] померла 16 грудня 2013 року (а.с.6). Отже, у відповідності до ч. 1 ,ч.2 ст. 1220,ст. 1221 ч.1 ЦК України, 16 грудня 2013 року відкрилася спадщина після смерті [PERSON] за місцем її проживання та позивач є спадкоємцем за заповітом . Факт родинних відносин спадкодавці [PERSON] та позивача [PERSON] підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON], виданого 25 лютого 1974 року Старовижівським райвідділом ЗАГС Волинської області,згідно якого матір'ю [PERSON] є [PERSON]. Відповідач [PERSON],який є спадкоємцем за заповітом із заявою про прийняття спадщини не звертався,а отже він він вважається таким,що не прийняв спадщину. Позивач, у встановлений рішенням Ратнівського районного суду від 23.07.2018 року,яке набралор законної сили 23 серпня 2018 року строк для прийняття спадщини ,визначений ст. 1270 ЦК України, прийняв спадщину за заповітом,що підтверджено копією спадкової справи приватного нотаріуса Ратнівського районного нотаріального округу [PERSON] , Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53084235 від 27.08.2018 року . Інших спадкоємців , які звернулися із заявами про прийняття спадщини не встановлено. Відповідно до витягу з погосподарської книги №3 за 2013 рік , довідок 2664 від 27.08.2018 року,№ 798 від 19.09.2018, № 827,№828 від 02.10.2018 року Заболоттівської селищної ради Ратнівського району Волинської області, слідує, що спадковий житловий будинок з господарськими будівлями розташований на раніше виділеній земельній ділянці за адресою с.Тур вул.Садова,21 А Ратнівського району Волинської області, належав [PERSON], на день смерті проживала одна і була зареєстрована за цією адресою.Спадкоємцями за заповітом є позивач та відповідач. Спадкоємців згідно ст.1241 ЦК України у спадкодавця немає. Технічним паспортом на об'єкт нерухомого майна за адресою с.Тур вул.Садова,21 Ратнівського району Волинської області стверджено,що складається з кімнати площею- 9.8 кв.м.,кімнати площею- 15.7 кв.м,кімнати 17.0 кв.м.,підсобних приміщень : кухні 13.3 кв.м.,санвузол-6.8 кв.м..На земельній ділянці розташовано :житловий будинок - А-1,вбиральня-Б-1,літня кухня-В-1,прибудова-в,колодязь-Г,хлів-Д-1, колод(а. с. 14-17). Приватним нотаріусом Ратнівського районного округу [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно позивачу відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, витягу з Реєстру прав власності, що стверджено повідомленням №202/02-14 від 27.08.2018 року ( а. с. 13). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек ,Єдиного реєстру заборони відчуження об'єктів нерухомого майна щодо об'єкта нерухомого майна № 139956035 від 02.10.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно,що знаходиться в с.Тур, по вул.Садова,21А відомості відсутні. За таких обставин,оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням,що грунтується на всебічному,повному,об'єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що заявлений позов слід задовольнити. На підставі викладеного,

Outcome: approved