overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-13 00:00:00

11.11.2013 року [PERSON] звернулася з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказує, що вони з відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 31.08.2001 року, який був зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, Україна, актовий запис №314. Від даного шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини припинили з березня 2013 року. З цього часу вони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Таким чином позивач вважає, що їх сім'я розпалася повністю та остаточно і ніякого бажання на примирення в неї немає. Спору про місце проживання дітей не мають. Майновий спір мають намір вирішувати в судовому порядку в іншому провадженні. В судове засідання позивач не з'явилась, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, надавши суду письмову заяву в якій позов визнає в повному обсязі та просить суд розглядати справу за його відсутністю. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що з 31.08.2001 року сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про одруження, - а.с.5. Від даного шлюбу мають дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO], - а.с.4, 6. Шлюбні відносини припинили з березня 2013 року. З цього часу вони спільне господарство не ведуть, взаємних інтересів не мають. Спору про місце проживання дітей не мають. Майновий спір мають намір вирішувати в судовому порядку в іншому провадженні. За таких обставин, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, таким чином позов слід задовольнити. На підставі ст.ст.110-112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10, 11, 60, 130, 205, 212-215 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-04-29 00:00:00

11.11.2013 року до Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області звернулася позивачка з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. В обґрунтування позову позивачка зазначає, що шлюб з відповідачем, зареєстрований 16.08.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області за актовим записом № 234, не склався. В судове засіданні сторони не з'явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність. У цих заявах позивачка позов підтримала та прохала залишити їй після розірвання шлюбу прізвище [PERSON], а відповідач позов визнав. В судове засідання сторони не з'явилися, тому відповідно до правил ч. 2 ст. 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Вказані вище спірні правовідносини регулюються Сімейним кодексом (далі - СК) України. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється шляхом його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду у відповідності зі ст.110 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 112 СК України суд з'ясовує фактичні взаємовідносини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, приймає до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інших обставин життя подружжя. Суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило би інтересам одного з них, інтересам їх дітей, які мають суттєве значення. Судом встановлено, що сторони знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.08.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER], видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макіївського міського управління юстиції у Донецькій області, актовий запис № 234. До реєстрації цього шлюбу позивачка мала прізвище [PERSON]. Спільне господарство вони не ведуть, проживають окремо. Заяв щодо застосування заходів до примирення сторони до суду не надали. Претензій майнового характеру один до одного сторони не мають. За таких обставин суд дійшов висновку, що примирення сторін неможливе, подальше спільне життя сторін, як подружжя, і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам, що мають істотне значення, тому позовні вимоги є обґрунтованими та, відповідно до ч. 2 ст.104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України їх шлюб необхідно розірвати. У сторін це був перший шлюб. Позивачка просить суд покласти сплату судового збору на відповідача [PERSON]. Розмір судового збору за подачу позову про розірвання шлюбу визначений ст.4 Закону України «Про судовий збір» та складає 243 (двісті сорок три) грн. 60 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-08 00:00:00

11.11.2013 року до суду звернулася [PERSON] з заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У судовому засіданні заявник заяву підтримала і просила задовольнити. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з»явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечує. Заслухавши пояснення заявника, свідка [PERSON], дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви. В судовому засіданні встановлено, що з 2008 року [PERSON] , [INFO], постійно проживала за адресою [INFO] разом з матір»ю [PERSON], в зв’язку з тим, що остання потребувала постійного догляду 06.01.2013 року [PERSON] померла (а.с. 7). За час життя [PERSON] склала заповіт на ім’я [PERSON] (а.с. 14). Факт постійного проживання заявниці та її матері [PERSON] підтверджується довідкою Кукшинської сільської ради Ніжинського району №502 від 10.10.2013 року (а.с.17) та свідком [PERSON]. Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. У судовому засіданні встановлено, що заявниця постійно проживала зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, нічим не спростовано, інших спадкоємців не має.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-28 00:00:00

11.11.2013 року до суду звернулася [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У судове засідання позивач не з'явилася, про дату судового засідання повідомлялася належним чином, на адресу суду направила заяву про слухання справи без її участі, позовну заяву підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати. Відповідач у судове засідання не з'явився, про дату судового засідання повідомлявся належним чином, письмово про причини неявки суд не повідомляв, заперечень на адресу суду не направив. Суд, вивчивши письмові матеріали справи, встановив наступне: Сторони по справі одружились 23.09.06 року, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис № 576; місцем реєстрації шлюбу є Крюківський відділ реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області. Від шлюбу мають малолітню дитину: доньку [PERSON], [INFO]. Шлюбні відносини сторони припинили з листопада 2013 року. Причинами розпаду сім'ї є відсутність взаєморозуміння та довіри; різні погляди на життя та обов'язки подружжя; спільне господарство сторонами не ведеться, проживають окремо. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Встановлені обставини дають суду підстави вважати, що подальше спільне життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить їх інтересам, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

11.11.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 10199,97 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору №003-26034-050111 від 05.01.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 6755 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язалась погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 05.08.2013 року становить 10199,97 грн., яка складається з наступних сум: 6041,15 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 0,46 грн. - заборгованість за відсотками; 4158,36 грн. - заборгованість за комісіями. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 05.01.2011року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.7-12. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії, згідно графіку погашення кредиту не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» по кредитному договору в сумі 10199,97 грн., яка складається з наступних сум: 6041,15 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 0,46 грн. - заборгованість за відсотками; 4158,36 грн. - заборгованість за комісіями, - а.с.6. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 10199,97 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-02-26 00:00:00

11.11.2013 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 17144,16 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно кредитного договору №003-26063-120111 від 12.01.2011 року, ПАТ «Дельта Банк» надало [PERSON] кредит в сумі 11355,80 грн. на придбання певного майна/послуг. Відповідно до вимог договору відповідач зобов'язався погашати заборгованість за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також інші витрати згідно умов кредитного договору. Заборгованість відповідача станом на 05.08.2013 року становить 17144,16 грн., яка складається з наступних сум: 10152,72 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 0,78 грн. - заборгованість за відсотками; 6990,66 грн. - заборгованість за комісіями. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача сплачені при подачі позову судові витрати - 229,40 грн. судового збору. В судове засідання представник позивача не з'явилася, надавши суду письмову заяву в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутністю, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що в порядку заочного розгляду справи зі згоди представника позивача, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судом встановлено, що 12.01.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, - а.с.6-11. Відповідач взяті на себе зобов'язання передбачені в договорі по поверненню кредиту, сплаті відсотків, комісії, згідно графіку погашення кредиту не виконує, має заборгованість перед ПАТ «Дельта Банк» по кредитному договору в сумі 17144,16 грн., яка складається з наступних сум: 10152,72 грн. - заборгованість за сумою кредиту; 0,78 грн. - заборгованість за відсотками; 6990,66 грн. - заборгованість за комісіями, - а.с.12. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином з [PERSON] слід стягнути на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 17144,16 грн., а також, сплачені при подачі позову судові витрати в розмірі 229,40 грн. На підставі ст.ст.526, 611 Цивільного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-13 00:00:00

11.11.2013 року позивач [PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом до відповідача [PERSON], в якому зазначила, що з листопада 2009 року вона проживала разом з відповідачем однією сім'єю без реєстрації шлюбу. Від спільного проживання у них народився син, [PERSON], народжений [INFO], якого відповідач визнав своїм. Спільне життя між ними не склалося, шлюбні стосунки припинилися і в червні 2013 року вона покинувши відповідача, переїхала разом з дитиною проживати за іншою адресою до своїх батьків. З цього часу відповідач припинив будь-яким чином надавати будь-яку допомогу в утриманні їх спільної дитини. Тому, посилаючись на відмову відповідача [PERSON] добровільно надавати таку допомогу, просила ухвалити судове рішення про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання цієї неповнолітньої дитини, що проживає разом з нею, до досягнення дитиною повноліття. У судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала суду письмову заяву про можливість розгляду справи без її участі, заявлені вимоги підтримала і просила їх задовольнити, не заперечувала проти розгляду справи в заочному порядку. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився та не повідомив суд про причини своєї неявки. Про дату, час та місце розгляду судової справи повідомлявся належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення судової повістки. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ч. 1ст. 224 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, суд приходе такого висновку. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття. Зазначені положення передбачені також статтею 180 СК України. Відповідно з даними, зазначеними у свідоцтві про народження (копії) серії [NUMBER] від 31.01.2012 року, позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] являються батьками неповнолітнього сина [PERSON], [INFO]. Згідно довідок, виданих виконкомом Шевченківської сільської ради Новобузького району Миколаївської області за №№ 1072 та 1067 від 07.11.2013 року, на утриманні громадянки [PERSON], яка проживає в с. Шевченкове Новобузького району Миколаївської області, перебуває неповнолітній син [PERSON], 2011 року народження. Дослідженні матеріали справи, вказують на те, що з червня 2013 року батько неповнолітнього сина [PERSON], відповідач у справі [PERSON], проживає окремо від нього, майнової чи грошової допомоги на його утримання не надає, позивач самостійно утримує дитину, а відповідач добровільно не виконує свого обов'язку щодо її утримання жодним способом. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, тому ухвалює рішення про задоволення позову про стягнення аліментів з врахуванням положень, викладених у ст.182, ст.183 СК України. Відповідно до вимог ч.3 ст.88 ЦПК України з відповідача належить стягнути в дохід держави судовий збір у розмірі 243 грн. 60 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-12 00:00:00

11.11.2013 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути з нього аліменти на утримання дитини: сина [PERSON] [INFO], який проживає разом з нею і перебуває на її утриманні. У судове засідання позивач не з'явилась, надала заяву про розгляд справи в її відсутності, вимоги підтримала, просить стягнути з відповідача на утримання дитини аліменти у розмірі 1/4 частини від всіх видів заробітку (доходів) відповідача, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку. Відповідач в судове засідання не з'явився, хоч і був належним чином повідомлений, причини його не явки не відомі. Відповідно до вимог ч.4 ст.169 ЦПК України, якщо суд не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Сторони одружились 05 листопада 2005 року, рішенням Городнянського райсуду від 14.07.2011 року, шлюб було розірвано. Відповідач кошти на утримання дитини не надає і дитина знаходяться на утриманні позивача. Відповідно свідоцтва про народження дітей сторони є батьками. Враховуючи, що відповідно до ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням матеріального становища обох сторін, а також те, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-16 00:00:00

11.11.2013 року позивачка звернулася до суду з дійсним позовом до відповідача про розірвання шлюбу, в обґрунтування свого позову вказала наступне: Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 12.04.2008 року, який був зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Луганського міського управління юстиції Луганської області, актовий запис № 102. Від шлюбу спільних дітей не має. Позивачка просить розірвати шлюб, посилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через зловживання останнього спиртними напоями, відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні цінності та сімейні обов'язки. Сторони припинили спільне проживання. Спору про розподіл майна не існує. Відповідач відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС в порядку ст. 109 СК України. Сторони в судове засідання не з`явилися, надали заяви про розгляд справи в їх відсутність, позивачка позов підтримала в повному обсязі, відповідач позов визнав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін за існуючими доказами. У відповідності зі ст. 110 СК України - позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним з подружжя. Стаття 112 вказаного кодексу наголошує, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Окрім того, відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвища «[PERSON]», а тому, суд прийшов до переконання, про відновлення відповідачці її дошлюбного прізвища - «[PERSON]». Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільно життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, суд визнав позов обгрунтованим, доведеним та таким, що підлягає задоволенню, тому що родина розпалася остаточно і зберегти її неможливо. У відповідності до ст. ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-19 00:00:00

11.11.2013 р. позивачка звернулася до суду з позовом до відповідача та просить стягнути з нього аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] у розмірі 1 000 гривень щомісячно. При цьому посилається на те, що 07.11.2008 р. між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2013 року. Під час шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає разом з нею. Відповідач ухиляється від будь-якої фінансової та матеріальної допомоги, і взагалі не підтримує ні її, ні своєї неповнолітньої дитини. Інших утриманців відповідач не має та кожні три місяці він виїжджає за кордон у Російську Федерацію на роботу. Оскільки відповідач має нерегулярний мінливий дохід просить встановити аліменти у твердій грошовій сумі. Позивачка в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву про те, що позов підтримує та просить розглянути справу за її відсутністю. Відповідач в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Тому згідно ст.224 ЦПК України суд вважає за можливе, зі згоди позивачки, розглянути позов за відсутністю відповідача та ухвалити по справі заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 07.11.2008 р. між сторонами було зареєстровано шлюб, який було розірвано рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 30.01.2013 року, яке набрало законної сили 11.02.2013 р. Від шлюбу сторони мають дочку [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER], що видано 28.05.2009 р. Кошти на утримання дочки відповідач не надає, дочка знаходиться на повному забезпечені позивачки. Згідно довідки з місяця мешкання від 31.10.2013 р. позивачка разом з донькою [PERSON] зареєстрована та мешкає за адресою: [ADDRESS]. Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Суд вважає, що за вказаних обставин з урахуванням матеріального стану сторін слід визначити розмір аліментів та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 1000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, а саме до [INFO]. Суд вважає, що рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць. Крім того у відповідності до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 229,40 гривень.

Outcome: approved