Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

12.10.2017. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], в якому просить стягнути з відповідача на його користь суму збитку у розмірі 26260 грн. та судовий збір в розмірі 640 грн. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що 17 листопада 2015 року внаслідок ДТП водій марки «Дєу», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON], при зміні напрямку, не переконавшись, що це буде безпечним, скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON] та автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], тим самим порушив п. 10.1. ПДР України, та ст. 124 КУпАП. Цивільна відповідальність водія автомобіля [NUMBER], [PERSON] застрахована у Страховій компанії «Альфа Гарант» поліс АІ/602499 від 04.12.2014 року. 24 грудня 2015 року суддею Московського районного суду м. Харкова винесено постанову, якою [PERSON] визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за порушення ПДР. Страховою компанією «Альфа-Гарант» 07.04.2016 року позивачу сплачено за цим страховим випадком 7145 грн. Згідно з страховим полісом АІ/602499, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну, становить 50000 грн., а розмір франшизи 1000 грн. Ремонт свого транспортного засобу «VW Passat», д.н. [NUMBER], 2009 року випуску позивач зробив за власні кошти на СТО «Кузовсервіс» за адресою: м. Харків, пр. Пластичний, 17а, на загальну суму 33405 грн., що підтверджується [PERSON] приймання-здачі виконаних робіт від 11 січня 2016 року. Таким чином сума, яка підлягає відшкодуванню, становить: 33405 грн. (фактичний розмір) 7145 грн. (страхова виплата) = 26260 грн. (різниця). Виходячи з діючого законодавства, якщо позивачу недостатньо сплаченого страховиком відшкодування, він має право вимагати у винної у дорожньо-транспортній пригоді особи [PERSON] різницю між фактичним розміром і страховим відшкодуванням. Ухвалою суду від 29.01.2018 року до розгляду справи в якості третьої особи залучена Страхова компанія «Альфа-Гарант» (а.с. 21). В судовому засіданні представник позивача [PERSON], який діє на підставі виданої довіреності, підтримав позовні вимоги позивача, посилаючись на вищенаведене, та просив позов задовольнити. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги позивача не визнали у повному обсязі та надали заперечення, в яких зазначили, що позов не визнають цілком, в звязку з тим, що позивач вже отримав спричинені йому збитки в повному обсязі в сумі 7145 грн. за оцінкою визначеного розміру шкоди в порядку страхового відшкодування шкоди за страховим полісом цивільної відповідальності № А-і/602499 відповідача від страхової компанії «Гарант-Альфа» на підставі Закону України «Про обовязкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». За умовами полісу за строком його дії ліміт відповідальності страховика за шкоду майну на одного потерпілого становить 50000 грн. з франшизою 1000 грн. Згідно з положеннями ст. 22, 35, 36 вказаного вище Закону, при настанні страхового випадку страховик, відповідно до встановленого полісом ліміту відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінки шкоди, яка була заподіяна в результаті ДТП майну 3-ї особи. Якщо особа, яка має право на отримання відшкодування не задоволена рішенням страхової компанії щодо виплати страхового відшкодування, вона має право подати до Моторно-транспортного страхового бюро України скаргу на рішення страхової компанії. Якщо прийняте МТСБУ рішення не задовольняє таку особу, вона має право звернутись до суду з відповідним позовом до страхової компанії щодо відшкодування спричиненої шкоди в судовому порядку. Як видно з позову, позивач посилається на спричинену йому шкоду в результаті ДТП у розмірі 33405 грн., що не перевищує встановленого полісом ліміту. Однак він не вказує, з яких причин він оспорює суму спричиненої йому шкоди, встановлену страховою компанією після ДТП та з яких причин він не оспорював рішення страхової компанії. Звернення з позовом до застрахованої особи, тобто відповідача нічим не обгрунтовано. Фактичні витрати позивача на ремонт належного йому автомобіля також нічим не підтверджені, так як немає первинної оцінки спричиненої шкоди з урахуванням стану автотранспортного засобу, його огляду та діагностики. Крім того, позивач звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до СК «Альфа-Гарант» про відшкодування спричиненої шкоди в повному обсязі до ліміту страхового полісу, однак йому було відмовлено (а.с. 16). Третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» в судове засідання на неодноразові виклики не зявились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причину неявки суду не повідомили. Суд розглянув справу на підставі наявних доказів. Суд, заслухавши пояснення представників сторін, відповідача, дослідивши матеріали цієї справи та адміністративного матеріалу стосовно [PERSON] за ст. 124 КУпАП, надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] 17.11.2015 року, о 15 годині 35 хвилин, в м. Харкові керував транспортним засобом марки «Дєу», д.н.[NUMBER], по вул. Академіка Павлова біля буд. 51, при зміні напрямку руху водій не переконався, що це буде безпечним для інших учасників руху, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем [NUMBER], під керуванням [PERSON], який зіткнувся з автомобілем марки «Фольксваген», д.н. [NUMBER], під керуванням [PERSON] Постановою Московського районного суду м. Харкова від 24.12.2015 року встановлено, що [PERSON] порушив п.10.1. Правил дорожнього руху України та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили (а.с.4). Відповідно до ч.6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На дату вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача - водія [PERSON] була застрахована в ТДВ «Страхова компанія «Альфа-Гарант» (а.с. 19). Товариством з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» сплачено власнику автомобіля [NUMBER], [PERSON] страхове відшкодування у розмірі 7145 грн. (а.с. 5). Не погодившись з зазначеною сумою страхового відшкодування, [PERSON] звернувся до Київського районного суду м. Харкова з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Альфа-Гарант» про стягнення страхового відшкодування. Однак рішенням Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року в позові [PERSON] відмовлено (а.с. 37-38). Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 30 серпня 2017 року рішення Київського районного суду м. Харкова від 28 квітня 2017 року залишено без змін (а.с. 39-40). Як зазначив представник позивача в судовому засіданні, на цей час позивач оскаржує рішення Київського районного суду м. Харкова в касаційному порядку та справа витребувана судом вищої інстанції. Відповідно до вимог ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов'язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). \~ \~ Фактичні витрати позивача на ремонт автомобіля [NUMBER], склали 33405 грн., що підтверджується рахунком-фактурою № 08/12, [PERSON] приймання-здачі виконаних робіт від 11 січня 2016 року, квитанцією № 1092303 від 11 січня 2016 року, копії яких знаходяться в матеріалах справи (а.с.6, 7, 36). Виконані роботи по ремонту автомобіля [NUMBER], механічних ушкоджень, викладених в копії висновку судової автотоварознавчої експертизи № 11365/8 від 20.02.2017 по цивільній справі № 640/7090/16-ц за позовом [PERSON] до СК «Альфа Гарант» про стягнення страхового відшкодування та зафіксованим в схемі місця ДТП, яка сталася 17.11.2015 року (а.с. 52-58, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП). Різниця майнової шкоди між виплаченою сумою страхового відшкодування та фактичним розміром шкоди становить 26260 грн. Зазначена шкода особисто винуватцем ДТП [PERSON] не була відшкодована потерпілій особі. В судовому засіданні відповідач [PERSON] зазначав, що витрати на проведення ремонтних робіт завищені, однак належних доказів на підтвердження своїх пояснень не надав. На підставі викладеного, суд вважає можливим позовні вимоги [PERSON] задовольнити та стягнути з [PERSON] на його користь на відшкодування матеріальної шкоди 26260 грн. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача витрати, повязані зі сплатою судового збору в розмірі 640 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с.1).

Outcome: approved