Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-19 00:00:00

11.04.2019 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вказаним позовом, відповідно до якого прохала суд визнати за нею право власності в порядку спадкування після смерті свого батька [PERSON] , а саме на садибний (індивідуальний) житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , який згідно з технічним паспортом ПП Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» від 02.11.2018 (інв.справа № 16708, реєстровий № 46-61) має наступні характеристики: житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 68,1 м.кв, житловою площею 32,1 кв. м.; Сарай (літ. Б) загальною площею 24,2 кв.м; Сарай (літ. б) загальною площею 7,7 кв.м;Вбиральня (літ Г); загальною площею 1,3 кв.м;Сарай (літ Е); загальною площею 20,1 кв.м;Погріб (літ. а1) загальною площею 5,4 кв.м;Погріб (літ. а2) загальною площею 5,4 кв.м;Огорожа № 1;Ворота № 2. В обґрунтування позову позивачем зазначено, що вона є єдиним спадкоємцем після смерті свого батька [PERSON] , після смерті якого була відкрита спадкова справа нотаріусом Першої полтавської державної нотаріальної контори. До складу спадщини входить належний батькові за життя житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] . Державним нотаріусом було відмовлено їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, про що винесена постанова від 10.12.2018 року у зв`язку із тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже містяться відомості про реєстрацію права власності на будинок з аналогічною адресою за іншими особами з 06.01.2010 року. Позивач зазначає, що вказана ситуація виникла через допущення описки (задвоєння адреси будинків). Виправити описку не вбачається можливим. Наявність описки чинить перешкоди позивачу у реалізації своїх майнових прав, як спадкоємця, на спадкове майно. Змінити адресу успадкованого будинку буде можливим лише після визнання за нею права власності на вказаний будинок. Вказане і стало підставою звернення позивача до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, прохала суд позов задовольнити. Від державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори Рой Тетяни Володимирівни 25.04.2019 року надійшов відзив на позов. У відзиві зазначено, що нотаріус не є заінтересованою особою у справі, не є належним відповідачем; нотаріусом правомірно відмовлено у вчинені нотаріальної дій на підставі ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». 21.05.2019 року від представника третьої особи у справі, Виконавчого комітету Полтавської міської ради, надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Інших письмових заяв по суті справи, відповідно до ст. 174 ЦПК України, до суду від учасників справи на надходило. Суд, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази в їх сукупності, встановив наступне. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є рідною дочкою [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується відповідними свідоцтвами (а.с. 7-8). Після смерті батька [PERSON] Першою Полтавською державною нотаріальною конторою 12.05.2015 р. була заведена спадкова справа № 213/2015 на підставі заяви [PERSON] про прийняття спадщини, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру (а.с. 9). Від інших осіб заяв про прийняття спадщини до нотаріальної контори не надходило, таким чином позивач є єдиним спадкоємцем. Відповідно до ст. 1218 ЦКУ до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 19.04.1977 року, виданим заступником старшого держ. нотаріуса Першої полтавської державної нотаріальної контори Тоцькою Н.А., вбачається, що за спадкодавцем [PERSON] на праві власності був зареєстрований житловий будинок з надвірними будівлями по [ADDRESS] (на сьогодні перейменована - провулок Карпенка-Карого). Згідно з даними технічного паспорту садибний (індивідуальний) житловий будинок за адресою [ADDRESS] відповідає наступним характеристикам: житловий будинок (літ.А-1) загальною площею 68,1 м.кв, житловою площею 32,1 кв. м.; Сарай (літ. Б) загальною площею 24,2 кв.м; Сарай (літ. б) загальною площею 7,7 кв.м;Вбиральня (літ Г); загальною площею 1,3 кв.м;Сарай (літ Е); загальною площею 20,1 кв.м;Погріб (літ. а1) загальною площею 5,4 кв.м;Погріб (літ. а2) загальною площею 5,4 кв.м;Огорожа № 1;Ворота № 2. Вбачається, що постановою нотаріуса від 10.12.2018 року було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку із тим, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вже містяться відомості про реєстрацію права власності на будинок з аналогічною адресою за іншими особами з 06.01.2010 року. Згідно зі свідоцтва про право на спадщину від 21.07.2010 року, виданого державним нотаріусом Першої Полтавської державної нотаріальної контори Шкляр Ю.В., зареєстрованим у реєстрі за № 5-1087, вбачається право власності на будинок за аналогічною адресою за іншими особами. Згідно з п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього порядку та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до ч. 1 п. 1 ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державний реєстратор відмовляє у державній реєстрації прав у разі наявності суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями. У зв`язку із встановленими суперечностями, нотаріусом правомірно було відмовлено позивачу, як спадкоємцю, у видачі свідоцтва про право на спадщину. Однак, матеріалами справи доведено, що право позивача на прийняття спадщини та оформлення права власності на спадкове майно є порушеним у зв`язку із встановленими суперечностями, а тому підлягає захисту у судовому порядку, оскільки внести зміни у Реєстр речових прав на нерухоме майно є неможливим за відсутності законних підстав. Згідно зі статтею 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Відповідно до статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація прав є обов`язковою. Інформація про права на нерухоме майно та їх обтяження підлягає внесенню до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до\~ст.\~16\~ЦК України кожна\~особа має\~право звернутися\~до суду\~за захистом\~свого особистого\~немайнового або\~майнового права\~та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, серед іншого, визнання права. За таких обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Outcome: approved