Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-12 00:00:00

11.02.2021 позивач [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом, відповідно до якого просила суд: стягнути з відповідача на свою користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3000 гривень на кожну дитину щомісячно, починаючи стягнення з моменту подачі позову і до повноліття дітей( а.с.1-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 05.01.2011, у якому народилися діти: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] . Позивач стверджує, що діти проживають разом з нею та знаходяться на повному її утриманні. Вказує, що відповідач покинув родину, проживає окремо, ухиляється від виконання обов`язку по утриманню дітей, кошти на їх утримання не надає. Зазначила, що відповідач працює неофіційно та отримує нерегулярний і мінливий дохід, інших осіб на утриманні немає, тому вважає може сплачувати по 3000 гривень на кожну дитину щомісячно. Ухвалою від 04 березня 2021 року ( а.с.24) відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду. У судовому засіданні позивач повністю підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Зазначила, що розмір 3000 грн., які вона просить стягнути на утримання кожної з дитини, це приблизно половина її заробітної плати, і саме так нею обрахована ця сума. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність та відзиву на позов до суду не подав. Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05 січня 2011 року, що підтверджується відповідною копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.4). Від шлюбу мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] та відповідно серії [NUMBER] ( а.с. 5,6). Та обставина, що малолітні діти проживають разом з позивачем за вказаною в позовній заяві адресою зареєстрованого місця проживання позивача по [ADDRESS] , підтверджується довідкою (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописку) № 17-16-03/68 від 25.03.2021 (а.с.39). Відповідачем не оспорюється, що малолітні діти сторін проживають з позивачем. Згідно з вимогами ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.1 ст.181 Сімейного кодексу України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Як передбачено ч.2 та 3 вказаної статті за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом ч.2 вказаної статті, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Так, за змістом ч. 1 та ч.2 ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітніх дітей та на його утриманні є інші непрацездатні особи, суду надано не було. При цьому, при визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідно до ст.ст.7,8 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, також, що мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня становить - 6000 гривень, у погодинному розмірі: з 1 січня - 36,11 гривні. З урахуванням викладеного, а також, враховуючи рівний обов`язок позивача та відповідача брати участь у матеріальному забезпеченні дитини, з урахуванням усіх обставин справи, матеріального становища платника аліментів, враховуючи працездатний вік відповідача, вищенаведений розмір прожиткового мінімуму, визначений законом, суд дійшов висновку, що зазначений позивачем розмір аліментів є необґрунтовано завищеним, а також, що розмір аліментів слід визначити в твердій грошовій сумі у розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину щомісячно, що є співмірним з мінімальним рекомендованим розміром аліментів на одну дитину, визначеного законом. За змістом ст.191 Сімейного кодексу України суд стягує аліменти від дня пред`явлення позову. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial