Jurisdiction: civil
Date: 2017-03-22 00:00:00

12.01.2017 року [PERSON], [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання договору купівлі-продажу домоволодіння дійсним, мотивуючи тим, що між ними та відповідачем було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку, розташованого за адресою: вул.Шпитальна, 70 в м.Болграді Одеської області, зазначений договір був зареєстрований на Бессарабській Товарній Біржі 29.10.2001 року за № 288,01, але не посвідчений нотаріально. Позивачі [PERSON], [PERSON] до суду надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали в повному обсязі та наполягали на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] до суду не з'явилася, про час та місце судового засідання повідомлялася належним чином, причину неявки суду не повідомила, із заявою про перенесення слухання справи до суду не зверталася, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 224 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача. Вивчивши усі матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно вимогам ст.ст. 10,60 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом \~встановлено, \~що 29 жовтня 2001 року \~на \~Бессарабській Товарній біржі \~між позивачами [PERSON], [PERSON]\~і \~відповідачем [PERSON]\~був \~укладений \~договір \~купівлі - продажу житлового будинку, який розташований по вул. Шпитальна, буд.70 в м. Болград Одеської області.\~ Під час укладання вищезазначеного договору були дотримані всі вимоги, пред'явлені до договору купівлі - продажу\~\~об'єкту нерухомості і сторони не оспорювалися будь-які пункти цього договору, сторонами також була обумовлена продажна вартість нерухомого майна. \~По \~всім пунктам \~договору \~сторонами \~була \~досягнута \~згода. Позивачами була сплачена відповідачу обумовлена сума вартості об'єкту нерухомості.\~\~Таким чином, \~при укладанні вищезазначеного договору купівлі - продажу нерухомості, сторонами \~були \~дотримані всі вимоги \~пред'явлені до цього договору. Договір \~купівлі - продажу житлового будинку, який розташований по вул. Шпитальна, буд.70 в м. Болград Одеської області був зареєстрований Болградським бюро технічної інвентаризації за №10, реєстраційний № 143. Згідно \~ст. 657 \~ЦК \~України договір купівлі - продажу \~житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації. Відповідно \~до ст. 15 \~Закону \~України «Про \~товарну \~біржу» договори, зареєстровані \~на біржі, \~не \~підлягають \~нотаріальному \~посвідченню. Згідно ст. 19 Закону України «Про \~державну \~реєстрацію \~речових \~прав \~на \~нерухоме \~майно та їх обмежень», підставою для державної реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав, є крім інших договір купівлі - продажу нерухомого майна, договір купівлі - продажу, зареєстрований на \~біржі в установленому порядку. Відповідно до ч.3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Згідно ч. 2 ст. 220 ЦК України, якщо сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним. В цьому випадку подальше нотаріальне посвідчення договору не потрібне. Оскільки укладення договору купівлі-продажу проведено з порушенням ст. 227 ЦК України, тобто не оформлення в нотаріальній конторі, а на товарній біржі, то позивачі не мають можливості розпоряджатися в повному обсязі належним їм майном.\~ Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки сторонами було в повному обсязі виконано усі умови договору, а невизнання договору купівлі-продажу домоволодіння позбавляє позивачів вільно розпоряджатися належним їм домоволодінням, суд приходить до висновку щодо задоволення позову про визнання дійсним договору № 288,01 \~купівлі - продажу нерухомості від\~29 жовтня 2001 року, зареєстрований Товарною біржею «Бессарабська». Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Outcome: approved