Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-07 00:00:00

12.05.2016 року [PERSON], [PERSON], [PERSON] звернулися з позовом, в якому просили визнати недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію [PERSON], [PERSON], [PERSON], поширену [INFO] о 7:15 [PERSON] на його персональній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Facebook з доменним ім'ям [INFO], інформацію наступного змісту: «Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. Это мурло без мозгов и ярко выраженной вонью от него, гордо именующее себя активистом и волонтером майдана, а на самом деле титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]». Також просили зобов'язати відповідача спростувати вказану інформацію, шляхом розміщення на персональній сторінці відповідача в соціальній Інтернет-мережі Facebook не пізніше 10 днів з дня набрання рішенням законної сили інформації про те, що зазначена інформація є недостовірною. [PERSON] просила стягнути з [PERSON] моральну шкоду у розмірі 100 000 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачі посилаються на те, що [INFO] відповідач на своїй персональній сторінці у соціальній інтернет - мережі з доменним ім'ям [INFO] поширив інформацію (російською мовою) наступного змісту: «…... Можно блокировать, можно удалять, но это уже не поможет выродкам из аверлакса. Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. Это мурло без мозгов и ярко выраженной вонью от него, гордо именующее себя активистом и волонтером майдана, а на самом деле титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]». Поширена інформація про позивачів, стала доступною для перегляду, завантаження, тощо. Інформація є недостовірною, містить відомості про події, які не існували взагалі. Інформація створює негативну соціальну оцінку позивачів для оточуючих стосовно особистості позивачів, дискредитує їх як професіоналів, негативно впливає на їх суспільну поведінку при здійсненні ними трудових, службових, громадських та інших обов'язків, порушує їх право на повагу до честі, гідності та ділової репутації. Представник позивачів в судовому засіданні підтримала заявлені вимоги, посилаючись на викладені в позовній заяві обставини. Відповідач в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Подав заперечення, в яких просив відмовити у задоволенні позову повністю, посилаючись на те, що поширена ним інформація не ганьбить честь та гідність позивачів, а відображає реальні події та вчинки позивачів. Справу просив розглядати за його відсутності. Встановлено, що [INFO] на персональній сторінці [PERSON] у соціальній інтернет-мережі Facebook з доменним ім'ям [INFO] було поширено інформацію (російською мовою) наступного змісту: «По заказу каких - то высокопоставленных адвокатских выродков, Facebook блокирует мое размещение фактов, которые показывают настоящее лицо Украинской адвокатуры. Каких уродов держат в самой верхушке адвокатского сообщества. И как эти ничтожества пытаются все это скрыть. Боятся правды адвокатишки продажные. Но мне ведь совершенно все равно каким путем, но я донесу всю эту правду всем, через любые средства. Можно блокировать, можно удалять, но это уже не поможет выродкам из аверлакса. Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. Это мурло без мозгов и ярко выраженной вонью от него, гордо именующее себя активистом и волонтером майдана, а на самом деле титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]». Позивачі зазначають, що поширена відповідачем інформація в соцільній мережі Facebook є недостовірною, містить відомості про події, які не існували взагалі. Інформація створює негативну соціальну оцінку позивачів для оточуючих стосовно їх особистості, дискредитує їх як професіоналів, негативно впливає на суспільну поведінку позивачів при здійсненні ними трудових, службових, громадських та інших обов'язків, порушує їх право на повагу до честі, гідності та ділової репутації. На підтвердження позовних вимог позивачі надали Висновок експертного дослідження № 056/436 від 30.09.2016 року (т. 1 а. с. 99-135) щодо наявності негативної інформації, відображеної на інтернет-сторінці відповідача, Висновок експертного дослідження № 056/356-6 від 25.07.2016 року (т. 1 а. с. 141-169) щодо авторства текстів, а також Висновок № 2-10/10 експертного психологічного дослідження від 10.10.2016 року щодо заподіяння моральної шкоди та її розміру. У висновку експертного дослідження № 056/436 від 30.09.2016 року зазначено наступне. Текстовий матеріал, наданий для експертного дослідження, містить негативну інформацію, яка стосується [PERSON], [PERSON] та [PERSON]. Негативна інформація, яка стосується [PERSON], міститься в таких висловленнях: - Но мне ведь совершенно все равно каким путем, но я донесу всю эту правду всем, через любые средства. Можно блокировать, можно удалять, но это уже не поможет выродкам из аверлекса. - Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. - Это ... титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]. Негативна інформація, яка стосується [PERSON], міститься в таких висловленнях: - Но мне ведь совершенно все равно каким путем, но я донесу всю эту правду всем, через любые средства. Можно блокировать, можно удалять, но это уже не поможет выродкам из аверлекса, - Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. - Это ... титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]. Негативна інформація, яка стосується [PERSON], міститься в таких висловленнях: - Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. - Это мурло без мозгов и ярко выраженной вонью от него, гордо именующее себя активистом .... Текстовий матеріал, наданий для експертного дослідження, містить негативну інформацію, яка стосується [PERSON], як у формі твердження, так і у формі оцінних суджень. У формі твердження негативну інформацію, яка стосується [PERSON], містить висловлення Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. У формі оцінного судження негативну інформацію, яка стосується [PERSON], містять такі висловлення: - Но мне ведь совершенно все равно каким путем, но я донесу всю эту правду всем, через любые средства. Можно блокировать, можно удалять, но это уже не поможет выродкам из аверлекса. - Это ... титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]. Текстовий матеріал, наданий для експертного дослідження, містить негативну інформацію, яка стосується [PERSON], як у формі твердження, так і у формі оцінних суджень. У формі твердження негативну інформацію, яка стосується [PERSON], містить висловлення Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. У формі оцінного судження негативну інформацію, яка стосується [PERSON], містять такі висловлення: - Но мне ведь совершенно все равно каким путем, но я донесу всю эту правду всем, через любые средства. Можно блокировать, можно удалять, но это уже не поможет выродкам из аверлекса. Это ... титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]. Текстовий матеріал, наданий для експертного дослідження, містить негативну інформацію, яка стосується [PERSON], як у формі твердження, так і у формі оцінного судження. У формі твердження негативну інформацію, яка стосується [PERSON], містить висловлення Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. Слово тупица, що входить до складу цього висловлення, передає негативну інформацію у формі оцінного судження. У формі оцінного судження негативну інформацію, яка стосується [PERSON], містить висловлення Это мурло без мозгов и ярко выраженной вонью от него, гордо именующее себя активистом .... Є лінгвістичні підстави стверджувати, що у висловленнях, до складу яких входять слово выродок та вислів мурло без мозгов и ярко выраженной вонью от него негативну інформацію, яка стосується [PERSON], [PERSON] та [PERSON], виражено в брутальній, принизливій і непристойній формі. Згідно висновку експертного дослідження № 056/356-6 від 25.07.2016 року, результати дослідження дають лінгвістичні підстави стверджувати, що автором текстів, наданих для експертизи, оприлюднених у соціальній Інтернет-мережі Facebook без підпису, є [PERSON]. У висновку № 2-10/10 експертного психологічного дослідження від 10.10.2016 року зазначається, що в ході спрямованого діагностичного опитування стосовно психологічного стану, який виник після досліджуваної ситуації та в певній мірі продовжується досі, підекспертна позначає наступні зміни: фіксованість на переживаннях щодо ситуації, насторога стосовно її наслідків, побоювання можливого продовження аналогічних обставин, емоційні реакції при спогадах; знижений та нестійкий настрій, безсоння, напруженість, знервованість; труднощі зосередження на поточній діяльності, важкість виконання повсякденних обов'язків внаслідок фіксованості уваги на вирішенні проблеми; прагнення уникати поверхневих контактів, очікування ворожого до себе ставлення з боку певного оточення, страх можливої загрози життю, відчуття сорому через безпідставну суспільну дискредитацію, почуття приниженої гідності, скривдженого суспільного авторитету, ушкодженої професійної, материнської та особистої репутації, тривога щодо майбутнього. Психологічний аналіз наданих матеріалів дозволяє зробити наступне узагальнення. [PERSON] є відомою в місті та країні особою, професіоналом з тривалим досвідом роботи в юриспруденції, оцінена як найкращий спеціаліст в декількох галузях права. Є кандидатом юридичних наук та членом декількох юридичних об'єднань; нагороджена численними званнями, дипломами та подяками правозахисних організацій, має публікації в українських та англомовних юридичних виданнях. Як адвокат працює на українському та міжнародному правових ринках, веде резонансні справи, у зв'язку з чим має особливу потребу в доброму імені на інформаційних теренах. Є керуючим партнером в юридичній компанії, відомої в державі та за кордоном. Заміжня, має двох дітей. В 2014-2015 роках перенесла важке розлучення, з проблемним визначенням місця проживання дітей, судовими сімейними справами з колишнім чоловіком, котрий ускладнив ситуацію розлучення своїми діями. Після одруження та початку спільного проживання [PERSON] з новим чоловіком ([PERSON].), її колишній чоловік [PERSON] розпочав дискредитацію колишньої дружини в Інтернет-мережі «Фейсбук» шляхом розміщення інформації, яка визначена лінгвістичною експертизою як негативна, принижуюча, непристойна. Інтернет-мережа «Фейсбук» на даний час є одною з найпоширеніших соціальних мереж, в якій підписано більше 1,7 млрд. користувачів. Наявність на сторінці [PERSON] в рубриці «фотографії» примірників фото [PERSON] відображує його ревнощі щодо нового чоловіка колишньої дружини, що в поєднанні зі змістом «постів» у вигляді звернень до синів, виглядає як використання теми дітей задля помсти колишній дружині за розлучення. Незважаючи на сімейні підстави виниклого конфлікту, як вбачається з Інтернет-сторінки [PERSON], дану негативну інформацію він свідомо розповсюджував переважно організаціям, які є значущими для [PERSON] з професійної точки зору, чим дискредитував колишню дружину в значущій для її особистості сфері життя, водночас використовуючи не менш значущу для жінки та матері тему материнства. За аналізом висловлювань, які [PERSON] розміщав у соцмережі «Фейсбук» в період грудня 2015 р. - квітня 2016р., з соціально-психологічної точки зору вбачається, що оприлюднена стосовно [PERSON] інформація прямо поєднує її прізвище та місце роботи з конкретною особою, містить фотографію особи, посилання на її родинні та ділові контакти. Викладена інформація за своїм загальним змістом містить прямі звинувачення [PERSON] у нападах, викраденнях, побиттях, крадіжці, замовленнях вбивства, фабрикуваннях карних справ, підкупі суддів, вживанні наркотиків, дискредитацію особи як матері («бросила», «калечит жизнь», «издевалась», «унижала и запугивала», «продаст тебя за деньги», «отказывалась рожать»). Дані висловлювання викликають у читача такої інформації враження стосовно [PERSON] як щодо аморальної особи, кримінального правопорушника, безвідповідальної матері, з виключно асоціальними настановами як в професійній діяльності, так і в сімейному житті. Сукупний психологічний аналіз результатів діагностичного обстеження [PERSON], бесіди з підекспертною та наданих матеріалів дозволяє зробити наступні висновки. Ситуації, що досліджуються, призвели до тривалої проблематизації життя [PERSON], що проявилось у наступних обставинах: На початку ознайомлення з оприлюдненою в мережі «Фейсбук» негативною щодо себе інформацією перенесла стресові переживання, розгублення та приниження, обурення несправедливими звинуваченнями, тривоги за своє професійне та життєве майбутнє, з напруженим очікуванням неприємностей. У подальшому була вимушена проявляти відповідну активність щодо відстоювання своїх інтересів, витрачати час та душевні зусилля на реабілітацію свого імені в очах оточуючих, звертатися в правові інстанції, контролювати процес захисту своїх прав. Тривалий період протікання негативних та проблемних обставин призводить до формування хронічної психологічної напруги та несприятливих психосоматичних змін: знижений настрій, внутрішня знервованість, фіксованість на неприємних переживаннях та спогадах, підвищена тривожність з очікуванням нових неприємностей при контактах з новим оточенням, прагнення уникати поверхневих суспільних контактів, відчуття певної соціальної та професійної неповноцінності; а також - порушення сну, апетиту, реакції хвилювання при торканні болісної теми як ознаки внутрішньої (стримуваної) психоемоційної напруженості. Декількамісячний перебіг існуючої проблеми з витрачанням часу та душевних сил на подолання її наслідків у певній мірі обмежує реалізацію поточних життєвих планів, створення нових професійних та сімейних перспектив, погіршує можливості активної особистісної самореалізації. Внаслідок досліджуваних подій у підекспертної на даний період залишаються тривожне очікування дискредитації з боку певного оточення, відчуття ворожого до себе ставлення, страх за наслідки скоєного щодо неї аж до загрози її життю, що в певній мірі обмежує соціальну реалізацію. У зв'язку зі змістом оприлюдненої інформації до теперішнього часу у постраждалої зафіксовані почуття приниженої гідності, скривдженої суспільної честі, порушеної професійної репутації, переживання життєвої невизначеності, тривоги щодо майбутнього з відчуттям обмеженої життєвої перспективи, приниженням необхідністю виправдовуватися та захищатися. Впродовж тривалого часу і досі вимушена відстоювати справедливість у суді, переживати наново всі негативні емоції, пов'язані з раніше розповсюдженими відомостями та їх наявністю в ЗМІ дотепер. Таким чином, досліджена за матеріалами ситуація призвела до негативних змін психоемоційної та соціальної сфер існування постраждалої, обумовила необхідність витрачання продуктивного життєвого часу, залучання душевних і матеріальних ресурсів на подолання та компенсацію її наслідків. Узагальнюючи вищенаведене, можна зробити висновок, що наслідки ситуації, досліджені за наданими матеріалами, обумовили негативні зміни психоемоційної та соціальної сфер особистості [PERSON], ушкодили її професійну, сімейну та особисту репутації, погіршили можливості продуктивної суспільної самореалізації, тобто спричинили [PERSON] психологічні (моральні) страждання. Кількісний еквівалент компенсації заподіяних моральних страждань може становити 86,4 МЗП (вісімдесят шість цілих чотири десятих мінімальних заробітних плат). Ситуація розповсюдження [PERSON] ображаючих відомостей в ЗМІ (соціальна Інтернет-мережа Facebook) постала для [PERSON] як психотравмуюча, ушкодила її професійну, сімейну та особистісну репутації, чим заподіяла негативні психологічні переживання (моральні страждання). Орієнтовний еквівалент компенсації завданих [PERSON] моральних страждань становить 86,4 мінімальних заробітних плат. Також позивачами надані докази того, що провідними юридичними виданнями вони неодноразово включалися до рейтингів кращих юристів України у різних номінаціях в період з 2013 по 2017 роки, відзначалися у вказані періоди як керівник, відомі юристи та адвокати юридичної фірми, що по рейтингах відносилася до провідних (т. 1 а. с. 174-233, т. 2 а. с. 4-76) і т. д. Наданими позивачами письмовими доказами підтверджується, що вони є відомими в країні особами, професіоналами з тривалим досвідом роботи в юриспруденції, оцінені як найкращі спеціалісти в певних галузях права, нагороджені званнями, дипломами та подяками правозахисних організацій, мають публікації в українських та англомовних юридичних виданнях, ведуть резонансні справи, у зв'язку з чим мають особливу потребу в доброму імені. При вирішенні даного спору суд керується наступним. Відповідно до ст. 3 Конституції України, людина, її життя і здоров'я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Кожному гарантується судовий захист права спростовувати недостовірну інформацію про себе і членів своєї сім'ї та права вимагати вилучення будь-якої інформації, а також право на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої збиранням, зберіганням, використанням та поширенням такої недостовірної інформації (ст. 32 Конституції України). Інформацією є будь-які відомості та/або дані, які можуть бути збережені на матеріальних носіях або відображені в електронному вигляді (ч. 1 ст. 200 ЦК України). Особистими немайновими благами, які охороняються цивільним законодавством, є: здоров'я, життя; честь, гідність і ділова репутація; ім'я (найменування); авторство; свобода літературної, художньої, наукової і технічної творчості, а також інші блага, які охороняються цивільним законодавством. Відповідно до Конституції України життя і здоров'я людини, її честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються найвищою соціальною цінністю (ст. 201 ЦК України). Частиною 1 ст. 277 ЦК України зазначено, що фізична особа, особисті немайнові права якої порушено внаслідок поширення про неї та (або) її сім'ї недостовірної інформації, має право на відповідь, а також на спростування цієї інформації. Спростування недостовірної інформації здійснюється особою, яка поширила інформацію (ч. 4 ст. 277 ЦК України). Фізична особа, особисті немайнові права якої порушено у друкованих або інших засобах масової інформації, має право на відповідь, а також на спростування недостовірної інформації у тому ж засобі масової інформації в порядку, встановленому законом (ч. 6 ст. 277 ЦК України). Фізична особа має право на недоторканність своєї ділової репутації. Фізична особа може звернутися до суду з позовом про захист своєї ділової репутації (ст. 299 ЦК України). Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» від 27.02.2009 N 1, зазначено, юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право. Під поширенням інформації слід розуміти: опублікування її у пресі, передання по радіо, телебаченню чи з використанням інших засобів масової інформації; поширення в мережі Інтернет чи з використанням інших засобів телекомунікаційного зв'язку; викладення в характеристиках, заявах, листах, адресованих іншим особам; повідомлення в публічних виступах, в електронних мережах, а також в іншій формі хоча б одній особі. Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені). Негативною слід вважати інформацію, в якій стверджується про порушення особою, зокрема, норм чинного законодавства, вчинення будь-яких інших дій (наприклад, порушення принципів моралі, загальновизнаних правил співжиття, неетична поведінка в особистому, суспільному чи політичному житті тощо) і яка, на думку позивача, порушує його право на повагу до гідності, честі чи ділової репутації. Спростування поширеної недостовірної інформації повинно здійснюватись незалежно від вини особи, яка її поширила. Вирішуючи питання про визнання поширеної інформації недостовірною, суди повинні визначати характер такої інформації та з'ясовувати, чи є вона фактичним твердженням, чи оціночним судженням. Відповідно до частини другої статті 47-1 Закону України «Про інформацію» оціночними судженнями, за винятком образи чи наклепу, є висловлювання, які не містять фактичних даних, зокрема критика, оцінка дій, а також висловлювання, що не можуть бути витлумачені як такі, що містять фактичні дані, з огляду на характер використання мовних засобів, зокрема гіпербол, алегорій, сатири. Оціночні судження не підлягають спростуванню та доведенню їх правдивості. Таким чином, відповідно до статті 277 ЦК не є предметом судового захисту оціночні судження, думки, переконання, критична оцінка певних фактів і недоліків, які, будучи вираженням суб'єктивної думки і поглядів відповідача, не можна перевірити на предмет їх відповідності дійсності (на відміну від перевірки істинності фактів) і спростувати, що відповідає прецедентній судовій практиці Європейського суду з прав людини при тлумаченні положень статті 10 Конвенції. Якщо суб'єктивну думку висловлено в брутальній, принизливій чи непристойній формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію, на відповідача може бути покладено обов'язок відшкодувати моральну шкоду. (п. 19 Постанови від 27.02.2009 N 1). З матеріалів справи вбачається, що відповідачем була поширена інформація в мережі Інтернет в соціальній мережі Facebook, що стала доступною для користування, перегляду, завантаження тощо усім користувачам соціальної мережі Facebook, тобто інформація поширена невизначеному колу осіб. Встановлено, що відповідачем було розміщено інформацію наступного змісту : «Они даже нормально организовать мое убийство не смогли. Все задания провалил тупица [PERSON]. Это мурло без мозгов и ярко выраженной вонью от него, гордо именующее себя активистом и волонтером майдана, а на самом деле титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]». Вказаною інформацією стверджується про вчинення кримінального правопорушення, проте будь-яких доказів на підтвердження зазначеного не існує. Вказана інформація є недостовірною та викладена неправдиво, вона (інформація) є негативною, оскільки в ній стверджується про порушення норм чинного законодавства, порушення принципів моралі. Відповідачем викладно вказану інформацію в брутальній, принизливій формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивачів. У Висновку експертного дослідження № 056/436від 30.09.2016 (стор. 17-21, 25-29) зазначається, що вказаний вислів містить інформацію про те, що [PERSON] і [PERSON] робили спробу організувати вбивство автора тексту. Інформація про причетність [PERSON] і [PERSON] до замаху на вбивство автора тексту підтримується змістом наступного речення: Все задания провалил тупица [PERSON], яке пов'язане за змістом із попереднім реченням причинно-наслідковим зв'язком. Неуспіх замаху на його життя автор тексту пояснює тим, що [PERSON] не зумів виконати завдання, отримані від [PERSON] і [PERSON] (все задания провалил тупица [PERSON]). Інформація про причетність до замаху на людське життя сприймається як порушення етичних і юридичних норм, а отже є негативною. Відповідач у своїх запереченнях вказує на те, що поширена ним інформація, яку Позивачі просять спростувати підтверджується аудіозаписом із телефонною розмовою. Однак, такий аудіозапис не може вважатися допустимим та належним доказом підтвердження тих обставин, про які йде мова у поширеному ним висловлюванні, оскільки з аудіозапису не вбачається можливості ідентифікувати осіб, які були учасниками подій, та невідомо коли, та на якому технічному пристрої, зроблений цей аудіозапис. Інші, додані Відповідачем до заперечень, документи та аудіо та відео- записи не підтверджують достовірність поширеної інформації. Також висловлювання містить інформацію про те, що [PERSON] є «титушка [PERSON], а точнее его жалких адвокатишек [PERSON] и [PERSON]». У зв'язку з наведеним звертається увага на те, що в суспільстві слово «тітушка» асоціюється з кримінальними елементами, злочинцями. Слово «тітушка» негативно характеризує особу до якої воно застосовується. Однак, відсутні докази того, що до [PERSON] існують підстави вживати слово «тітушка». Вказане висловлення містить негативну інформацію, яка виражена в брутальній, принизливій та непристойній формі із застосуванням вислову «мурло без мозгов и ярко выраженной вонью от него», яка принижує честь та гідність особи. Також у вищевказаному висловленні носієм негативної інформації по відношенню до позивачів є вислів «жалкие адвокатишки», яка принижує їх честь, гідність та ділову репутацію. Аналізуючи наведену вище інформацію, щодо спростування якої подано позов, суд дійшов висновку, що поширена відповідачем інформація, яка стосується позивачів, не відповідає дійсності, зазначені події не існували, поширена інформація є негативною, непристойною, висловленою в брутальній, принизливій формі, що принижує гідність, честь чи ділову репутацію позивачів. Поширення інформації була доведення до відома значного кола осіб, вона стосується позивачів і є недостовірною, такою, що не відповідає дійсності. Поширення відповідачем такої інформації порушує особисті немайнові права позивачів. На підставі зазначеного, суд дійшов висновку про обґрунтованість та необхідність задоволення позовних вимог позивачів у частині визнання недостовірною та такою, що принижує честь, гідність та ділову репутацію поширену [INFO] відповідачем на його персональній сторінці у соціальній Інтернет-мережі Facebook інформацію, що стосується [PERSON], [PERSON] та [PERSON], а також зобов'язання [PERSON] спростувати таку інформацію. Щодо вимоги про стягнення моральної шкоди. Позивачі зазначають, що розміщеними висловлюваннями [PERSON] завдано моральну шкоду в розмірі 100 000,00 грн. Стаття 23 ЦК України встановлює, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов'язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті (ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Пунктом 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» постановлено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров'я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. В підтвердження завдання моральної шкоди, позивач посилається на приниження честі, гідності та ділової репутації. З пояснень представника позивача, позовної заяви, висновку експертного психологічного дослідження від 10.10.2016 року встановлено, що ситуація розповсюдження [PERSON] ображаючих відомостей в ЗМІ (соціальна Інтернет-мережа Facebook) постала для [PERSON] як психотравмуюча, ушкодила її професійну та особистісну репутації, погіршила можливості продуктивної суспільної самореалізації, чим заподіяла негативні психологічні переживання (моральні страждання). Відповідач свідомо розповсюдив негативну інформацію щодо [PERSON] переважно організаціям, які є значущими для останньої з професійної точки зору, чим дискредитував її в значущій для її особистості сфері життя. Спосіб і форма розповсюдженої інформації, зазначені висловлювання викликають враження стосовно [PERSON] як щодо аморальної особи, кримінального правопорушника, з виключно асоціальними настановами. Внаслідок зазначеного позивач перенесла стресові переживання, розгублення та приниження, обурення несправедливими звинуваченнями, тривоги за своє професійне та життєве майбутнє, з напруженим очікуванням неприємностей. Тривалий період протікання негативних та проблемних обставин призводить до формування хронічної психологічної напруги та несприятливих психосоматичних змін: знижений настрій, внутрішня знервованість, фіксованість на неприємних переживаннях та спогадах, підвищена тривожність з очікуванням нових неприємностей при контактах з новим оточенням, прагнення уникати поверхневих суспільних контактів, відчуття певної соціальної та професійної неповноцінності, а також порушення сну, апетиту, реакції хвилювання при торканні болісної теми як ознаки внутрішньої (стримуваної) психоемоційної напруженості. До теперішнього часу у [PERSON] зафіксовані почуття приниженої гідності, скривдженої суспільної честі, порушеної професійної репутації, переживання життєвої невизначеності, тривоги щодо майбутнього з відчуттям обмеженої життєвої перспективи, приниженням, необхідністю виправдовуватися та захищатися. Згідно висновку експертного психологічного дослідження від 10.10.2016 року, орієнтовний еквівалент компенсації завданих [PERSON] моральних страждань становить 86,4 мінімальних заробітних плат, що на сьогоднішній день становить 86,4 * 1450 = 125 280 грн. Проте, вказаним висновком досліджувалися низка опублікованих відповідачем в Інтернет-мережі Facebook текстів, у суді на сьогодні розглядається 8 цивільних справ про захист честі, гідності та ділової репутації, спростування недостовірної інформації і в усіх заявлено вимоги про стягнення моральної шкоди. Зазначений у висновку розмір моральної шкоди стосується усіх текстів, поширених [PERSON] За таких обставин, враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнала [PERSON], характер немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення), тяжкість вимушених змін у життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, внаслідок поширеної щодо позивача інформації, що є предметом даного судового розгляду, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у розмірі 3 000 (сто тисяч) грн.

Outcome: partial