Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-19 00:00:00

11 липня 2016 року заявник звернувся до суду з вищезазначеною заявою, посилаючись на те, що 10 березня 2014 року помер його батько [PERSON], після смерті якого йому як спадкоємцю за заповітом відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (Державний акт серії ЯБ № 153772, виданий Згурівською районною державною адміністрацією 09.11.2004. У заповіті була допущена механічна помилка у зазначенні кадастрового номера земельної ділянки № 2, що унеможливлює успадкування за заповітом. На звернення заявника до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва за законом як спадкоємцю першої черги Згурівська районна державна нотаріальна контора відмовила йому у видачі такого свідоцтва у зв'язку із відсутністю доказів родинних відносин між ним та [PERSON] У його свідоцтві про народження відсутні дані про батька, оскільки батьки не перебували у зареєстрованому шлюбі, тому просить встановити, що він є рідним сином померлого [PERSON] В ході підготовки справи до розгляду представник заявника уточнив заявлені вимоги, посилаючись на те, що батьки заявника не перебували у зареєстрованому шлюбі. В свідоцтві про народження заявника в графі батько відсутня будь-яка інформація. [PERSON] за життя склав на заявника заповіт, де зазначив його своїм сином, тому з метою отримання спадщини, просить встановити факт визнання батьківства [PERSON] щодо заявника. В судовому засіданні представник заявника уточнив позовні вимоги та просить встановити факт батьківства [PERSON] щодо заявника, пояснивши уточнення опискою. \~\~\~\~\~\~\~\~\~ В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав повністю, заінтересована особа в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового розгляду була оповіщена у встановленому порядку, направила суду заяву з клопотанням про розгляд справи за відсутності її представника, заяву визнає повністю. В судовому засіданні представник заявника\~надав пояснення, які повністю відтворюють зміст заявлених вимог. В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] \~показали, що знають заявника та його померлих батьків\~\~[PERSON] та [PERSON], які проживали однією сімєю. Батьки заявника не перебували у шлюбі. Проте вели спільне господарство, разом виховували заявника. [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON] Оцінюючи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об'єктивному та безпосередньому дослідженні в судовому засіданні доказів, наявних у справі, суд дійшов висновку. Судом встановлено, що відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини [PERSON], [INFO], проведено за вказівкою матері (а.с.93-94 витяг з Державного Реєстру). [PERSON], який помер 10 березня 2014 року, за життя визнавав своє батьківство щодо [PERSON], проживав однією сімєю із останнім та матірю заявника [PERSON], не перебував з нею у шлюбі, проте вів спільне господарство, разом з останньою виховував та утримував заявника (а.с.5, 48 копії свідоцтв про смерть та про народження). Ці обставини підтверджуються копією заповіту [PERSON] на користь [PERSON] як його сина, довідкою Великокрупільської сільської ради Згурівського району Київської області від 01.08.2014 № 432, у якій зазначено що [PERSON] є сином [PERSON] (а.с.6, 12 копія заповіту, довідка), показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] \~ Згурівська районна державна нотаріальна контора відмовила заявнику у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв'язку із відсутністю доказів його родинних відносин із померлим [PERSON] (а.с.11 - лист Згурівської районної державної нотаріальної контори). Згурівський районний відділ драцс розяснив заявнику право на звернення до суду із заявою про визначення його походження як дитини, батьки якої не перебували у шлюбі (а.с.84). Метою встановлення факту батьківства між зазначеними вище особами є оформлення спадкових прав заявника (а.с.43-61 копія спадкової справи). Інших спадкоємців судом не встановлено, відтак не вбачається спору про право. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. За положеннями ст. 53 КпШС походження дитини від батьків, які не перебувають між собою в шлюбі, встановлюється шляхом подачі спільної заяви батьком і матір'ю дитини в державні органи реєстрації актів громадянського стану. В разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. При встановленні батьківства суд бере до уваги спільне проживання та ведення спільного господарства матір'ю дитини і відповідачем до народження дитини, або спільне виховання чи утримання ними дитини, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч. 2 ст. 55 КпШС України запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній, і можуть бути подані матірю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Тобто в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, належним способом захисту може бути лише встановлення факту батьківства (така правова позиція викладена в ухвалі ВССУ від 16 грудня 2015 року в справі № 6-24384св15). Диспозиція ст. ст. 57-59 ЦПК України не обмежує сторін у поданні лише письмових доказів на підтвердження факту батьківства. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів (ст. 57 ЦПК України). Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до п.п. 1 п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.95 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд розглядає заяви про встановлення факту батьківства в разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини, і вирішує їх з урахуванням обставин, передбачених ст. 53 Кодексу про шлюб та сім'ю України. Відповідно до п.п. 3 п. 15 цієї Постанови заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини (наприклад, відповідно до ч. 2 ст. 55 Кодексу про шлюб та сім'ю запис про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній) і можуть бути подані матір'ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Заслухавши пояснення представника заявника, показання свідків, дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає до задоволення повністю, так як в судовому засіданні доведено, що [PERSON] визнавав своє батьківство щодо [PERSON] та встановлення цього факту має юридичне значення. \~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved