Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

11.04.2016 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до Львівської міської ради про визнання за нею права власності на майно в порядку спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона є спадкоємцем за законом після чоловіка - [PERSON], померлого [INFO]. Факт родинних відносин позивача з спадкодавцем підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Бюро запису актів громадянського стану м. Львова 02.11.1973 року. Спадкову масу, після померлого [PERSON] складає квартира за адресою: [ADDRESS], відповідно до Свідоцтва про право власності на квартиру від 11.03.2004 року серія [NUMBER], виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради. Позивачка прийняла спадщину після померлого [PERSON], оскільки у встановлений законом 6- місячний термін звернулась до Державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину. Однак, нотаріус Стефанишин М.В. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що 25.02.1016 року у відповідь на запит нотаріуса Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації» повідомило, що квартира [ADDRESS] на праві особистої власності не зареєстрована. [PERSON] був зареєстрований з 17.11.1977 року та постійно мешкав по день смерті - 30.05.2015 р. у згаданій квартирі. Відповідно до розпорядження Шевченківської районної адміністрації Львівської міської ради від 11.03.2004 року № 228 було вирішено оформити [PERSON] право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS]. Видане на підставі цього розпорядження Свідоцтво про право власності на квартиру [PERSON] не зареєстрував з невідомих причин. В судовому засіданні представник позивачки позовні вимоги підтримав, покликаючись на обставини, зазначені в позові. Представник Львівської міської ради в судовому засіданні у вирішенні спору поклалася на розсуд суду. Заслухавши пояснення сторін, з'ясувавши дійсні обставини справи, права та обов'язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] перебувала у шлюбі зі [PERSON], що підтверджується Свідоцтвом про шлюб [NUMBER], виданим Бюро запису актів громадянського стану м. Львова 02.11.1973 року. [PERSON] помер [INFO]. Він був зареєстрований з 17.11.1977 року та постійно мешкав по день смерті у квартирі [ADDRESS]. В судовому засіданні встановлено, що спадковим майном [PERSON] є квартира за адресою: [ADDRESS], яка належить йому на підставі Свідоцтва про право власності на квартиру від 11.03.2004 року серія [NUMBER], виданого Шевченківською районною адміністрацією Львівської міської ради. Згідно довідки, виданої ЖБК № 117 від 28.10.2016 р. у спірній квартирі зареєстровано троє осіб: позивачка, її донька - [PERSON] та внук - [PERSON] [PERSON] є спадкоємцем за законом. У встановлений законом 6- місячний термін вона подала Державного нотаріуса Третьої Львівської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Іншим спадкоємцем за законом є донька [PERSON], яка у встановленому порядку відмовилася від спадщини в користь [PERSON] Проте, нотаріус Стефанишин М.В. відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв'язку з тим, що 25.02.1016 року у відповідь на запит нотаріуса Обласне комунальне підприємство Львівської обласної ради «Бюро технічної інвентаризації» повідомило, що квартира [ADDRESS] на праві особистої власності не зареєстрована. Згідно ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином позивачка після смерті свого чоловіка [PERSON] є спадкоємцем усіх прав та обов'язків, що належали йому на момент смерті, в тому числі і права власності на спірну квартиру. У зв'язку з відсутністю реєстрації права власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] позивачка не може оформити свої спадкові права на це майно. Проте, відсутність реєстрації права власності на майно не позбавляє особу права власності на це майно. Оскільки [PERSON] на момент смерті належала на праві власності вищезгадана квартира, це право власності не припинилося у зв'язку з його смертю, увійшло до складу спадщини [PERSON], яку прийняла в порядку спадкування за законом його дружина - [PERSON] Відповідно до ч.1,3 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відсутність документу про реєстрацію права власності на квартиру позбавляє позивачку можливості отримати Свідоцтво про право на спадщину за законом на це майно в органах нотаріату. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільного права та інтересу є визнання права. Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи наведене, суд вважає, що позивачкою набуто у встановленому законом порядку - в порядку спадкування за законом право власності на вказану квартиру. Отже, за позивачкою суд визнає право власності на цю квартиру в порядку спадкування. При пред'явленні позову [PERSON] сплатила лише 551,20грн. судового збору. Враховуючи орієнтовну вартість спірного майна - квартири, суд вважає за необхідне стягнути з позивачки недоплачений судовий збір. Окрім цього, з позивачки слід стягнути в доход держави судовий збір в сумі 2 500,00 грн. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд робить висновок, що позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved