Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-13 00:00:00

11.03.2020 [PERSON] звернувся з позовом до відповідача про стягнення завданої йому матеріальної шкоди внаслідок ДТП, яка сталася 22.08.2019 за участю транспортного засобу MAN спеціалізований вантажний самоскид д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та транспортним засобом VOLKSWAGEN CADDY днз [NUMBER] , під його керуванням. Транспортний засіб MAN спеціалізований вантажний самоскид д.н.з. [NUMBER] належить Представництву ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ. Водій [PERSON] визнав свою вину у вчиненні ДТП, про що було складено повідомлення про ДТП, а також зобов`язався відшкодувати заподіяну йому шкоду, яка була спричинена пошкодженням належного йому транспортного засобу. Про настання страхового випадку було повідомлено ПАТ « Страхова компанія «Українська страхова група», яка відшкодувала йому частину матеріальної шкоди у розмірі 5 327.12 грн, але ним понесені значно більші витрат на ремонт пошкодженого автомобіля. Так на ремонт автомобіля ним були придбані запасні частини та проведені ремонті роботи. Загальна сума понесених ним збитків становить 18 262. 00 грн. Страховою компанією йому відшкодовано 5 327.12. грн. Невідшкодованими залишись збитки на загальну суму 12 934.88 грн, які позивач просив стягнути з відповідача , а також просив стягнути витрати по справі. 11.03.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. 30.03.2020 надійшло пояснення третьої особи ПАТ « Страхова компанія «Українська страхова група», в якому третя особа зазначила, що страхова компанія виконала свої обов`язки за страховим полісом, виплатила позивачеві страхове відшкодування у розмірі 5 327.12 грн та жодних зобов`язань матеріального характеру перед позивачем немає. Просили розглядати справу провести у відсутність їхнього представника. 21.04.2020 від відповідача надійшов відзив на позов, в якому відповідач позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що між позивачем та страховою компанією було досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, отже позивач добровільно погодився на відшкодування заподіяної шкоди у розмірі 5 327.12 грн, а тому відповідач не повинен нести матеріальної відповідальності поза межами визначеної страховиком та позивачем суми страхового відшкодування. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити з підстав, що зазначені в позовній заяві. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, що викладені у відзиві на позов. Третя особа, ПАТ « Страхова компанія «Українська страхова група», свого представника у судове засідання не направила, просила розглядати справу у відсутність їхнього представника. Третя особа [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомляв, не надавав заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність. Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи суд керується наступним. Встановлено, що транспортний засіб MAN спеціалізований вантажний самоскид д.н.з. [NUMBER] належить на праві приватної власності Представництву ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ в Україні. З вини водія Представництва ОНУР ТААХХУТ ТАШИМАДЖИЛИК ІНШААТ ТІДЖАРЕТ ВЕ САНАЇ АНОНІМ ШИРКЕТІ [PERSON] , який керував транспортним засобом MAN спеціалізований вантажний самоскид д.н.з. [NUMBER] , сталася ДТП в результаті якої автомобіль позивача VOLKSWAGEN CADDY днз [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Зазначені обставини визнаються відповідачем та підтверджуються матеріалами справи. Не заперечується відповідачем та обставина, що на ремонт автомобіля позивач витратив18 262. 00 грн та отримав страхове відшкодування у розмірі 5 327.12 грн, що також підтверджується матеріалами справи. Не визнання позову відповідачем обґрунтоване лише тим, що між позивачем та страховою компанією 13.09.2019 досягнуто згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, а саме підписано протокол-Узгодження про розмір страхового відшкодування в порядку, передбаченому п. 36.2 ст. 36 ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», відповідно до якого позивач отримав страхове відшкодування у розмірі 5 327.12 грн. Відповідач вважає, що оскільки позивач узгодив суму страхового відшкодування, то немає права на повне відшкодування, заподіяної ДТП, матеріальної шкоди. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Отже та обставина, що страховик та позивач досягли згоди про розмір страхового відшкодування не суперечить вимогам ЗУ « Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та не позбавляє позивача отримати повне відшкодування матеріальної шкоди завданої ДТП з винної особи , у разі, коли сума страхового відшкодування не прокриває понесених ним матеріальних збитків. Відповідно до приписів статей 1187 та 1172 Цивільного кодексу України особа,яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових)обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо)володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду,завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець, а тому шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Відповідач визнає, що [PERSON] на час ДТП перебував з відповідачем у трудових відносинах, вчинив ДТП під час виконання трудових обов`язків. Отже спричинена позивачеві шкода повинна бути відшкодована відповідачем, як володільцем джерела підвищеної небезпеки ( постанова ВС від 05.09.2019 справа № 534/872/16-ц Визначаючи розмір шкоди, заподіяної позивачеві, суд виходить різниці з між фактичною сумою заподіяних збитків, встановленої накладними на придбання запасних частин та накладними щодо вартості ремонтних робіт ( а. 12-15) та розміром отриманого позивачем страхового відшкодування. Як зазначалось вище відповідач не оспорює суми матеріальних збитків, які заподіяні позивачеві ДТП, що підтверджується накладними на придбання запасних частин та відновлювальних робіт з ремонту автомобіля, які відповідно до наданих доказів становлять 18 262. 00 грн. Отже враховуючи розмір страхового відшкодування у розмірі 5 327.12 грн до стягнення з відповідача на користь позивача підлягає 12 934.88 грн. заподіяної матеріальної шкоди внаслідок ДТП. Так як суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, підлягають задоволенню вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по справі, які складаються із судового збору у розмірі 840.80 грн, витрат на правничу допомогу 6 000 грн, 54.40 грн почтових витрат, які пов`язані з направленням відповідачеві претензії про відшкодування шкоди. Всього підлягають стягненню судові витрати у розмірі 6 895.2 грн.

Outcome: approved