Jurisdiction: civil
Date: 2016-06-05 00:00:00

12.04.2016 року перший заступник керівника Житомирської місцевої прокуратури звернувся до суду із позовом в інтересах держави в особі Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради до [PERSON] в якому просить суд стягнути з відповідача 8109,61 грн. на користь Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради коштів витрачених державою на лікування особи потерпілої від злочину. Сторони в судове засідання не з»явилися. Прокурор Житомирської місцевої прокуратури надав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач також надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає повністю. Суд, дослідивши матеріали, дійшов до наступного висновку. Матеріалами справи встановлено, що відповідач [PERSON] 09 листопада 2015року близько 16 години 45 хвилин керував технічно - справним автомобілем Ford р/н [NUMBER], який відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] належить [PERSON]. Рухаючись на вказаному автомобілі по вулиці Максютова в напрямку вулиці Перемоги на ділянці проїзної частини поблизу будинку №104 по вулиці Максютова в м.Житомирі, [PERSON] порушуючи вимоги п.2.3б Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001р. №1306, проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін, порушивши вимоги п.12.3 вказаних Правил, при виникненні небезпеки для руху, яку водій автомобіля Ford р/н [NUMBER] [PERSON] об'єктивно спроможний був виявити, не вжив негайних заходів для зменшення швидкості аж до повної зупинки керованого ним транспортного засобу та як наслідок допустив наїзд на пішохода [PERSON], який перетинав проїзну частину зліва направо відносно руху автомобіля Ford. В результаті дорожньо-транспортної пригоди пішохід [PERSON] отримав тілесні ушкодження у вигляді забійних ран та поверхневих забійних ран на голові, обличчі та кінцівках, які відносяться до легкого тілесного ушкодження з короткочасним розладом здоров'я та закритих переломів обох кісток обох гомілок у верхній третині та відкритого вивиху нігтьової фаланги 1-го пальця правої кисті, які відносяться до тілесного ушкодження середнього ступеню тяжкості, як такі, що не є небезпечним для життя, але призвели до тривалого розладу здоров'я. Своїми необережними діями, які виразились в порушенні водієм вимог пунктів 2.3б, 12.3 Правил дорожнього руху України, що перебувають у прямому причинному зв'язку із створенням аварійної обстановки, виникненням даної дорожньо-транспортної події та її наслідками у вигляді спричинення потерпілому [PERSON] середньої тяжкості тілесного ушкодження, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч.1 ст.286 КК України. У зв'язку з отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні Комунальної установи «Центральна міська лікарня №2» Житомирської міської ради в період з 09.11.2015 року по 08.12.2015 року і відповідно відповіді КУ «ЦМЛ №2» за №115 від 18.01.2016 року на лікування [PERSON], було витрачено державні кошти, а саме: 244,61 грн. вартість ліжко дня в листопаді (21 л/д х 244,61 грн.) та 371,60 грн. вартість ліжко дня в грудні (8 л/д х 371,60 грн.), а всього на загальну суму 8109,61 грн. На день розгляду справи у суді понесені державою витрати на лікування особи потерпілої від злочину відповідачем не відшкодовано державі в особі Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради. В результаті дій відповідача завдано матеріальної шкоди державі в особі Департаменту бюджету та фінансів Житомирської міської ради у виді витрат в сумі 8109,61 грн., понесених установою на лікування особи. Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд дійшов висновку, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються ст.ст.1166, 1206 ЦК України. Зокрема відповідно до ст.1166 ЦК України шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам юридичної особи, а також шкода, завдана майну юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов'язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров'я на лікування потерпілого від цього злочину. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров'я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Потерпілий [PERSON] знаходився на стаціонарному лікуванні в травматологічному відділенні КУ «ЦМЛ №2», що є закладом охорони здоров'я, яка є у власності держави, тому кошти за лікування особи потерпілої від злочину підлягають стягненню з відповідача. На підставі наведеного, враховуючи визнання відповідачем позовних вимог, та

Outcome: approved