Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-17 00:00:00

10 квітня 2014 року, позивачі звернулися до суду з названим позовом, в якому просили суд, стягнути з відповідача на свою користь борг за спожитий газ на загальну суму 35775,50 грн. та суму судового збору 243,60 грн. Представниця позивачів, приймаючи участь в судових засіданнях позов підтримала повністю, просила його задовольнити, однак в подальшому, в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надіславши на адресу суду письмову заяву, в якій, посилаючись на ст. 158 ч. 2 ЦПК України, підтримала свої позовні вимоги та просила суд слухати справу за її відсутності, не заперечуючи проти прийняття заочного рішення по даній справі (а.с. 24). Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями про вручення судових повісток, причини своєї неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності, суду не надав (а.с. 18,21,26). Згідно з ч. 4 ст. 169 ЦПК України, якщо у суду не має даних про причину неявки відповідача, сповіщеного належним чином, суд вважає можливим розглянути справу на підставі даних, які є в матеріалах справи та зі згоди позивача ухвалити рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Заслухавши думку представниці позивачів та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до п.п. 6,17 Постанова КМУ № 2246 від 09.12.1999 р. - розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця. Припинення газопостачання здійснюється у випадках порушення споживачем термінів сплати за надані послуги з газопостачання. Статтею 509 ЦК України передбачено - зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Згідно із ст.ст. 6,627 ЦК України - сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Статтями 546,547 ЦК України передбачено - виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання. Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі. Також, статтею 617 ЦК України передбачено - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили. Не вважається випадком, зокрема, недодержання своїх обов'язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов'язання, відсутність у боржника необхідних коштів. Стаття 610 ЦК України зазначає - порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Згідно із статтями 611,612 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема : 1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов'язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до статті 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами. У судовому засіданні встановлено, підтверджено документально і поясненнями представниці позивачів, що 30.05.2013 р. Овідіопольським райсудом був винесений судовий наказ по справі № 509/2180/23 про стягнення з [PERSON], який проживає за адресою : Одеська область, Овідіопольський район, [ADDRESS] на користь Іллічівського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» заборгованість по газопостачанню 35775,50 грн. (а.с. 7). 16.07.2013 р., за заявою [PERSON], Овідіопольським райсудом Одеської області було винесено ухвалу про скасування вищевказаного судового наказу у зв'язку з тим, що він не є споживачем житлово-комунальної послуги - газопостачання до [ADDRESS] з посиланням на нотаріально-посвідчений договір купівлі-продажу земельної ділянки від 17.01.2006 р. (реєстр. № 51), згідно якого, власником вказаної ділянки є [PERSON] і відповідно до довідки ТОВ «Комунсервіс» № 01-01/62 від 21.06.2013 р. та паспорту [PERSON] останній, з 2008 р. проживає та зареєстрований за адресою : [ADDRESS] Як встановлено судом, будинок, розташований за вищезазначеною адресою підключений до мереж газопостачання з 24.10.2002 р. і відповідно, контрольні показання за споживання газу складають : 01.04.2006 р. - 7924 м3, 19.05.2009 р. - 24568 м3, 10.11.2009 р. - 25145 м3, 13.06.2012 р. - 33295 м3, а саме : 33295 м3 за 10 років - 3330 м3 на рік - 2-га категорія (33295 м3 Х 1,098 грн. = 36557,91 грн.). При чому, позивачами було надано суду обґрунтований розрахунок суми позову, зроблений у відповідності з діючим законодавством з урахуванням корегування вищевказаної суми боргу до суми позову - 35775,50 грн. (а.с. 6) Таким чином, суд вважає, що відсутність укладеного між сторонами по справі договору - не позбавляє відповідача [PERSON] обов'язку оплати наданих йому послуг з газопостачання, факт постачання якого було доведено представницею позивача та матеріалами справи. Крім того, у відповідності до вимог ст.ст. 85,88 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів мають бути стягнуті понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 243,60 грн. (а.с. 1-2). Після всебічного, повного дослідження й оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку щодо необхідності задоволення позовних вимог, які суд вважає обґрунтованими, доведеними позивачем документально та такими, що знайшли своє підтвердження у судовому засіданні.

Outcome: approved