Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-06 00:00:00

10.08.2016 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та посилаючись на ст. ст. 319, ч. 2 ст.386 Цивільного кодексу України, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. 72 Житлового кодексу України просить суд визнати [PERSON], [INFO], уродженку [INFO], такою, що втратила право користування квартирою №31, розташованою в м. Шостка Сумської області по вул. Знаменська (Комуністична), 6. Позов мотивується тим, що 17.09.2001р. син позивача, [PERSON], уклав шлюб з відповідачем у даній справі - [PERSON]. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Після реєстрації їхнього шлюбу, оскільки існувало питання окремого життя для молодят, як батько, позивач запропонував сину та [PERSON] зареєструвати місце свого проживання у належній позивачу квартирі, розташованій в м. Шостка Сумської області по вул. Знаменській (Комуністична)[ADDRESS]. Майже два роки тому син позивача та [PERSON] припинили підтримувати шлюбі стосунки та вести спільне господарство і з того часу почали проживати окремо. У підсумку це призвело до того, що рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2016 було розірвано шлюб між сином, [PERSON], та відповідачем у даній справі - [PERSON]. Відповідач по справі досить тривалий час не проживає у вищевказаній квартирі та жодної участі в її утриманні не приймає, крім цього, кореспонденція на імя [PERSON] за даною адресою не надходить, особистих речей останньої в квартирі не залишилось. Слід зазначити, що у вказаній квартирі [PERSON] не проживала фактично з липня 2014 року, та на даний час проживає на території Російської Федерації, втім, вона інколи навідується до м. Шостка, оскільки на території Шосткинського району проживають її родичі. Зокрема, син ще до розлучення з [PERSON] звертався до комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Шосткинської міської ради з метою вирішення спірного питання щодо виховання спільної доньки на якому відповідач була присутньою. Останнє відоме місце проживання [PERSON] - це чинне місце реєстрації проживання відповідача, а саме: м. Шостка Сумської області, вул. Знаменська (Комуністична)[ADDRESS]. Особисто до [PERSON] позивач не звертався з проханням щодо можливого добровільного зняття з реєстрації місця проживання, т.я. особисто з нею взагалі не підтримує жодних відносин. Будь-які відомості стосовно неї та онуки позивачу стають відомими від сторонніх людей. На даний час, позивач змушений звернутися до суду з метою вирішення питання щодо визнання [PERSON] втратившою право на користування жилим приміщенням, оскільки через наявність її реєстрації в квартирі, виникають ускладнення при оформленні субсидії на оплату комунальних послуг, крім цього, усі рахунки на даний час доводиться оплачувати особисто позивачу, сплачуючи тим самим і частку за відповідача. Викладені у позовній заяві обставини підтверджуються, зокрема, актом ПП «ЖЄУ-1» від 04.08.2016, яким зазначено, що відповідач, починаючи з липня 2014 року не проживає за адресою реєстрації місця свого проживання та показаннями свідків: [PERSON] та [PERSON]. В судовому засіданні представник позивача адвокат [PERSON], вимоги позивача підтримав, мотивуючи тими ж самими обставинами, пояснив, що реєстрація відповідачки у квартирі покладає додаткове навантаження на невеликий бюджет позивача, що призводить до зайвих витрат коштів. Шлюбні відносини сина позивача з відповідачкою припинені з 2014 року та рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 11.04.2016 було розірвано шлюб між ними. Відповідачка разом з своєю донькою, а онукою позивача, виїхала зі спірної квартири. Батько дитини звертався до комісії з питань захисту прав дитини щодо усунення перешкод з боку матері дитини - відповідачки по справі, зустрічам батька з дитиною про що комісією від 18.05.2016 року було прийнято рішення яким був визначений порядок спілкування батька дитини з донькою, тобто син позивача та позивач по справі - дідусь онуки, зацікавлені та прагнуть спілкування з дитиною. Тому позивач не ставить і не буде ставити питання про зняття з реєстрації своєї малолітньої онуки, яка є зареєстрованою у спірній квартирі. Судові витрати по розгляду справи в суді в тому числі й витрати за розміщення оголошення в газеті, позивач бере на себе. Відповідачка [PERSON] про день та час розгляду справи повідомлена належним чином через засоби масової інформації шляхом розміщення оголошення в газеті «Урядовий курєр» від 31 серпня 2016 року за № 162, в судове засідання не зявилась, заяви про перенесення слухання справи не надала. Представник 3-ї особи спеціаліст служби у справах дітей виконавчого комітету Шосткинської міської ради - [PERSON], не заперечує проти позову, зазначивши, що визнання відповідачки, такою, що втратила право користування спірною квартирою не порушує права малолітньої дитини, яка залишається зареєстрованою у спірній квартирі. Суд вважає можливим слухати справу у відсутності відповідачки, оскільки в матеріалах справи є достатньо доказів про взаємовідносини сторін та ухвалити заочне рішення. Представник позивача та 3-я особа не заперечують. Вислухавши пояснення сторін та дослідивши докази по справі, а саме, копію паспорту позивача, рішення Шостикнського міськрайонного суду від 11.04.2016 року про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON], копію договору купівлі продажу квартири № 31 по вул. Знаменська (Комуністична) буд. № 6 м. Шостка, - покупця [PERSON], посвідчений приватним нотаріусом Шосткинського міського нотаріального округу Сумської області [PERSON], копію довідки ПП «ЖЄУ-1» про те, що власник спірної квартири дійсно мешкає в квартирі № 31 по вул. Знаменській б. № 6, та склад сімї становить 3 чоловіка в т.ч. і відповідачка по справі [PERSON] та онука [PERSON], [INFO], акт ПП «ЖЄУ-1» від 04.08.2016, який складений паспортистом ЖЄО у присутності сусідів по спірній квартири: [PERSON] та [PERSON] та затверджений в.о. директора ЖЄО, з якого вбачається, що відповідачка, починаючи з липня 2014 року не проживає за адресою реєстрації місця свого проживання, копію витягу з протоколу засідання комісії з питань захисту прав дитини № 5 від 18.05.2016 р., про визначення порядку спілкування [PERSON] [PERSON] з донькою, [PERSON], [INFO], суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт відсутності за місцем мешкання [PERSON] на протязі більше 2-х років, що свідчить про те, що [PERSON], тривалий час протягом більше 2-х років не цікавиться житлом та не проявляє ніякого інтересу до нього. За таких обставин згідно до ст. 71 ЖК України вона може бути визнана як особа, що втратила право користування житлом. У відповідності із ст. 319 Цивільного кодексу України, власник майна володіє користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. У той же час, положеннями ст. 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 2 ст. 386 Цивільного кодексу України - власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися де суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Крім цього, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, пре позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Згідно п. 9 ст. 110 Цивільного процесуального кодексу України, позови до відповідача, місце проживання якого невідоме, подаються за місцезнаходженням майна відповідача чи за місцем його перебування або за останнім відомим місцем проживання відповідача чи постійного його заняття (роботи).

Outcome: approved