Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

10 вересня 2020 року позивач [PERSON] звернулася до Варвинського районного суду Чернігівської області з зазначеним позовом та просить суд стягнути з відповідача [PERSON] на її ім`я, на користь сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів його доходів щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до закінчення навчання сином, до 30 червня 2023 року, але не довше чим до досягнення ним 23 років. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] посилається на те, що від шлюбних стосунків з відповідачем [PERSON] у них народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідач сплачував аліменти на утримання сина в розмірі 25% до досягнення ним повноліття. Після чого, зокрема 31 серпня 2018 року, сплата аліментів відповідачем припинилася, оскільки останній відмовся здійснювати виплати на утримання сина на період його навчання. В даний час їх спільний син навчається в Київському національному торгівельно-економічному університеті на 2 курсі денної форми навчання. Термін навчання складає 3 роки 10 місяців, тобто до 30 червня 2023 року. Позивач здійснює оплату навчання сина, адже останній навчається на контрактній формі, що потребує значних витрат. До того ж, син проживає в гуртожитку та потребує матеріальних коштів для його належного харчування, придбання одягу, навчальних посібників та канцелярських товарів. Позивач вказує, що вона працює та отримує дохід, проте її заробітної плати недостатньо для належного забезпечення всіх потреб сина на період його навчання. Відповідач в добровільному порядку надавати матеріальну допомогу позивачу відмовляється. Разом з тим, в останнього наявна така можливість, адже він має задовільний стан здоров`я, постійне місце роботи на Гнідинцівському ГПЗ та відповідно отримує дохід. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач відмовляється надавати матеріальну допомогу на утримання сина в добровільному порядку, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти в примусовому порядку. Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2020 року провадження у справі відкрито та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження на 20 жовтня 2020 року. Крім того, зазначеною ухвалою суду залучено до участі по справі повнолітню дитину, яка продовжує навчання - [PERSON] , як третю особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подав заяву про розгляд справи без його участі, просив заявлені вимоги позивача задовольнити (а.с. 32). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 36). Через канцелярію суду подав заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, вказав, що не заперечує щодо стягнення з нього аліментів в розмірі 1/4 всіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON] на період проходження ним навчання (а.с. 37). На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 11). 11 лютого 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується відповідним свідоцтвом серії [NUMBER] (а.с. 9). Після чого, 16 листопада 2005 року позивач уклала другий шлюб та змінила прізвище на [PERSON] , копія свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с. 10). Відповідно до довідки №19.4-28/5868/20, виданої 28 серпня 2020 року в.о. начальника Варвинського районного відділу ДВС Коротун О., станом на 28 серпня 2020 року на примусовому виконанні перебувало виконавче провадження АСВП №54757278, виконавчий лист №2-247 від 02 червня 2004 року виданий Варвинським районним судом про стягнення аліментів з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 25% усіх доходів щомісячно і до повноліття дитини. Заборгованість зі сплати аліментів відсутня (а.с. 19). З копії договору №2930 д/6к- про навчання (підготовку) від 22 серпня 2019 року укладеним між виконавцем - ректором Київського національного торгівельно-економічного університету Мазаракі А.А. та замовником - [PERSON] , вбачається, що виконавець бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника здійснити освітні послуги (навчання) щодо - [PERSON] , за першим (бакалаврським) рівнем, факультет - підприємництво, торгівля та біржова діяльність, денна форма здобуття освіти. Термін навчання 3 роки 10 місяців. Загальна вартість освітньої послуги становить 83 930 грн. (а.с. 12-13). Надані позивачем копії квитанцій підтверджують факт здійснення витрат останньою на оплату за навчання [PERSON] та проживання ним в гуртожитку (а.с. 16, 17). Таким чином, з наведеного вбачається, що повнолітній син сторін по справі - [PERSON] , якому ще не виповнилося 23 роки, продовжує навчання у Київському національному торгівельно-економічного університеті та потребує матеріальної допомоги у зв`язку з його навчанням. У затвердженому Варвинським селищною головою Акті обстеження матеріально-побутових умов проживання від 10 вересня 2020 року, зазначено, що [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] , але зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 20). Вказане місце реєстрації [PERSON] також підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання №43295967 від 23 вересня 2019 року (а.с. 8). З довідки № 262 від 07 вересня 2020 року, вбачається, що [PERSON] працює в ПАТ «Укрнафта» на посаді лаборанта хімічного аналізу і отримала загальний дохід за період з вересня 2019 року по серпень 2020 року в розмірі 187 861, 06 грн (а.с. 18). Згідно з ч. 1, 3 ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до п. d ст. 16 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року), суд зобов`язаний забезпечувати права чоловіка та жінки на основі їх рівності та враховувати однакові права і обов`язки чоловіків і жінок, як батьків незалежно від їхнього сімейного стану в питаннях, що стосуються їхніх дітей. В усіх випадках інтереси дітей мають перевагу. У зв`язку з цим, суд зобов`язаний враховувати фактичну рівність батьків, зважаючи на обставини справи та встановивши для обох батьків дійсно рівні обов`язки з утримання дитини. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Зважаючи на наведені норми, які на думку суду підлягають застосуванню при вирішенні даного спору, суд доходить наступного висновку. Позивачем доведено, що відповідач є батьком [PERSON] , який набув повноліття та не досяг віку 23 років. Повнолітній [PERSON] продовжує навчання в Київському національному торгівельно-економічному університеті та потребує відповідної матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням. Відповідно до ст. 200 СК України, визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітньої дитини у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, суд ураховує матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення у зв`язку з її навчанням; наявність у платника аліментів місця роботи та можливості сплачувати аліменти, задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, наявність у відповідача інших утриманців - дружини та другої неповнолітньої доньки; а також ту обставину, що положення ч. 2 ст. 182 СК України про мінімальний гарантований розмір аліментів, не поширюється на повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Таким чином, судом встановлено, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи та отримує дохід. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи. Крім того, судом також не встановлено наявності у нього інших утриманців. Згідно зі ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Проаналізувавши всі обставини справи у їх сукупності та взаємозв`язку, беручи до уваги факт визнання відповідачем заявлених до нього вимог, матеріальне становище дитини, яке потребує поліпшення у зв`язку з його навчанням; наявність у платника аліментів місця роботи та можливості сплачувати аліменти, задовільний стан здоров`я дитини та відповідача, оскільки відомості щодо їх інвалідності чи наявності хронічних захворювань у суду відсутні, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, у розмірі однієї четвертої частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, розмір якого буде достатнім для його належного забезпечення на період навчання. Оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору, то відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на відповідача та стягується з нього в дохід держави. Разом з тим, суд зважаючи на факт визнання відповідачем позовний вимог, та

Outcome: approved