Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-10 00:00:00

10 березня 2016 року Позивач, ПАТ КБ «Приватбанк», звернувся до суду з позовом про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 223791-СRED від 23.04.2008 року у розмірі 8256,38 доларів США, що в еквіваленті станом на 18.02.2016 р. складає 220610,52 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] 23.04.2008 року було укладено кредитний договір №223791-СRED, відповідно до якого банк зобов'язався надати їй кредит у сумі 4500,00 доларів США на термін до 23.04.2010 року, а відповідач зобов'язувалася повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строк та порядку, встановлені кредитним договором. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця, в період сплати, відповідач повинна надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається з заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Банк свої зобов'язання за договором та угодою виконав у повному обсязі, а саме видав відповідачу кредит у розмірі 4500,00 доларів США. В порушення умов кредитного договору, відповідач свої зобов'язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому договором порядку та строки. У зв'язку з зазначеними порушеннями зобов'язань за кредитним договором відповідач має заборгованість 10760,01 доларів США, що складається з наступного: 2681,54 долари США - заборгованість за кредитом, 8078,47 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; від цієї суми заборгованості віднімається сума у розмірі 2905,70 долари США, яка була стягнута з відповідачів на користь позивача рішенням Фрунзенського районного суду м.Харкова від 01.06.2010 року у справі №2-601/2010, різниця становить 7854,31 доларів США, а також штрафні санкції відповідно до договору: 9,36 доларів США - штраф (фіксована частина), 392,72 доларів США - штраф (процентна складова). Отже, загальна сума заборгованості становить 8256,38 долари США що за курсом 26,72 складає 220610,52 грн. В судове засідання зявились представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Представник [PERSON] [PERSON] та відповідачка [PERSON] проти позову заперечували. Посилалися, що в додатку до кредитного договору № 223791-СRED від 23.04.2008 року графіком погашення кредиту було встановлено останню дату погашення кредиту та процентів 23.04.2010 року. Отже перебіг позовної давності для звернення до суду почався зі спливом строку виконання , тобто 24.04.2010 року. Таким чином, трирічний строк протягом якого ПАТ КБ «Приватбанк» мав право звернутися до суду почався 24.04.2010 року і закінчився 24.04.2013 року. Крім того, кредитним договором передбачено , що кредит надавався на споживчі цілі, а тому підлягають застосуванню положення ч.11 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо заборони кредитодавцю вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Приймаючи до уваги вищезазначене та положення ч.4 ст.267 ЦК України, згідно якої сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставною для відмови у позові, у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «Приватбанк» відповідачка просила відмовити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не зявився, про дату і час повідомлений належним чином, надіслав поштою до суду заперечення на позов. Посилався, що положеннями кредитного договору № 223791-СRED від 23.04.2008 року зазначено, що порука за цим договором припиняється після закінчення пяти років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Таким чином порука припинила свою дію через пять років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, тобто з 24.04.2015 року. Суд, заслухавши пояснення осіб, що зявилися в судове засідання, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступне. 23.04.2008 р. між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №223791-CRED, відповідно до умов якого банк надав відповідачці кредитні кошти в розмірі 4500,00 доларів США. У п.1.4. договору закріплено строк повного погашення кредиту, а саме - 23.04.2010 року, в порядку та у строки встановлені Графіком погашення кредиту та процентів (Додаток №1 до договору №223791-CRED від 23.04.2008 року, який є його невідємною частиною. В додатку №1 до кредитного договору №223791-CRED від 23.04.2008 року в п.1 «Графік погашення кредиту та процентів» останньою датою погашення кредиту та процентів вказано 23.04.2010 року. Відповідно до п.3.1. Розділу 3 кредитного договору розрахунок нарахованих відсотків здійснюється з моменту зарахування коштів на картрахунок в розмірі суми, вказаної в п.1.3. даного договору, до дати погашення кредиту згідно Графіку та п.2.4.1, 3.3., 3.4. даного договору. Відповідно до Графіку погашення кредиту та відсотків (Додаток №1), який є невідємною частиною договору кредиту, кредит та відсотки мають сплачуватись 24 окремими щомісячними внесками, до 23 числа кожного місяця (окрім внесків №№7,13,16,21, строк сплати яких до 24 та 25 числа місяця), протягом 24 місяців з дня укладення договору, при цьому дата останнього платежу за кредитом та відсотками - до 23.04.2010 р. В забезпечення виконання зобовязань за кредитним договором між банком та чоловіком позичальника [PERSON] (відповідач 2) укладено договір поруки від 17.04.2008 р. Судом встановлено, що позивачка сплатила кредитні платежі не в повному обсязі, у звязку з чим рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.06.2010 року у справі №2-601/2010, яке набрало законної сили, судом постановлено стягнути з відповідачів солідарно суму заборгованості за вказаним кредитним договором в розмірі 22\~201 грн., що в еквіваленті станом на 19 липня 2009 року складає 2905,70 доларів США. Як вбачається зі змісту рішення суду, ця сума складається з 2710,50 доларів США основного боргу, 25,88 доларів США заборгованість по процентам, 32,72 доларів США - штраф, 136,82 доларів США також штраф. Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого банком до позовної заяви, позовні вимоги банку складаються зі штрафів за порушення позичальником умов кредитного договору та загальної заборгованості за процентами (накопичувальним підсумком). Відповідно до ч.1 статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Як вбачається з матеріалів справи, сторони встановили як строк дії договору до повного виконання сторонами зобовязань за кредитним договором, так і строки виконання зобовязань зі щомісячним погашенням платежів щомісяця до 23 числа включно кожного календарного місяця для основної заборгованості і для процентів за користування кредитом (пункт 3.3 кредитного договору, п. 1 Додатку 1 Графік погашення кредиту та процентів (окрім внесків №№7,13,16,21, строк сплати яких до 24 та 25 числа місяця)). Таким чином, умовами договору погашення кредитної заборгованості та строки сплати чергових платежів визначено місяцями. Отже, поряд з установленням строку дії договору сторони встановили й строки виконання боржником окремих зобовязань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов'язання, яке виникло на основі договору. Строк виконання кожного щомісячного зобовязання згідно із частиною третьою статті 254 ЦК України спливає у відповідне число останнього місяця строку. Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (стаття 253 ЦК України). Згідно зіст.256 ЦК України встановлено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Відповідно до ч. 5 ст. 261 ЦК України за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Оскільки в п. 1.4 кредитного договору № 223791-СRED від 23.04.2008 року чітко встановлений строк повного погашення кредиту (23.04.2010 р.), то зобовязання з погашення кредиту за вказаним договором, є зобовязанням з визначеним строком виконання. Згідно з ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.Відповідно до статті 259 ЦК України позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Кредитним договором № 223791-СRED від 23.04.2008 року, а саме п.5.7 передбачається, що строк позовної давності за вимогами про стягнення кредиту, відсотків за користування кредитом, винагород, неустойки - пені, штрафів за цим договором встановлюються сторонами тривалістю 5 років. Так, за зобов'язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч. 5 ст. 261 ЦК України). Оскільки умовами договору передбачені окремі самостійні зобовязання, які деталізують обовязок боржника повернути весь борг частинами та встановлюють самостійну відповідальність за невиконання цього обовязку, то право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового платежу, а отже і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення. Таким чином, ураховуючи, що за умовами договору погашення кредиту та процентів повинно було здійснюватись позичальником частинами до 23 числа кожного місяця, то початок перебігу позовної давності для стягнення цих платежів необхідно обчислювати з моменту (місяця, дня) невиконання позичальником кожного із цих зобовязань. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 01.07.2015 р. у справі №6-331цс15. Таким чином, строк позовної давності для заявлення кредитодавцем вимог за навіть останнім платежем сплив ще 24.04.2015 року. У відповідності до ч.2 та ч.3 статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідачами було подано до суду заяви про застосування строку позовної давності. В п 1.5. Кредитного договору № 223791-СRED від 23.04.2008 року зазначається, що кредит надається на наступні цілі: споживчі цілі. Таким чином, на правовідносини, які виникли між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]. поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки наданий кредит є споживчим. У ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» закріплено, що кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. Аналогічний припис міститься у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про окремі питання застосування строків позовної давності» від 16.01.2013 №10-70/0/4-13: пунктом 31 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» судам роз'яснено, що у спорах щодо споживчого кредитування кредитодавцю забороняється вимагати повернення споживчого кредиту, строк давності якого минув. У зв'язку із цим позовна давність за позовом про повернення споживчого кредиту застосовується незалежно від наявності заяви сторони у спорі. Зазначене роз'яснення стосується і позасудового порядку вирішення спорів, і в разі звернення з відповідним позовом до суду. Отже суд, дослідивши всі матеріали справи дійшов до висновку, що ПАТ КБ «Приватбанк» звернувшись з позовною заявою 10.03.2016 року про стягнення солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] (як поручителя) заборгованості за кредитним договором № 223791-СRED від 23.04.2008 року у розмірі 8256,38 доларів США, що є еквівалентом 220610, 52 грн. пропустив строк звернення з позовом до суду. Відносно договору поруки, укладеного між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON]від 17.04.2008 року суд зазначає наступне. В п. 12 договору поруки вказано, що порука за цим договором припиняється після закінчення 5 років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором. Відповідно до ч. 4 статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. Враховуючи те, що строк повного погашення кредиту 23.04.2010 р., то порука припинила свою дію через пять років з дня настання терміну повернення кредиту за кредитним договором, тобто з 24.04.2015 р. Враховуючи всі вищевикладені обставини суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На основі викладеного,

Outcome: approved