overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-03 00:00:00

11.10.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб з [PERSON], стягнути з нього аліменти на утримання дитини - доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1531 грн., починаючи з дня звернення до суду і досягнення дитиною повноліття (а.с. 2-4). В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовні вимоги у повному обсязі, просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 14). Відповідач повторно до суду не з'явився, про слухання справи повідомлявся належним чином (а.с. 13, 17), про причини неявки не повідомив. Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З`ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі, зареєстрованому 23.08.2008 р. відділом реєстрації актів цивільного стану Іллічівського міського управління юстиції Одеської області за актовим записом № 340 (а.с. 5), мають спільну дитину - доньку [PERSON], [INFO] (а.с. 8), яка мешкає з позивачкою. Сім'я сторін розпалася, її збереження неможливо. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі 1531 грн. щомісячно. За таких обставин суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, бо подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При цьому суд бере до уваги правові норми, встановлені ст.ст. 24, 56 СК України, щодо добровільності шлюбу, права кожного із подружжя припинити шлюбні відносини. Відповідно до ст. 180 СК України закон покладає на батьків обов'язок щодо надання утримання своїм неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років. Обов'язок батьків утримувати своїх дітей виникає з моменту їх народження та зберігається до досягнення дітьми повноліття. Такий обов'язок не припиняється і в тому випадку, коли діти набувають повну дієздатність до досягнення ними повноліття при укладанні шлюбу у випадку зниження їм шлюбного віку. Лише після досягнення повноліття діти втрачають право на утримання. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-21 00:00:00

11.10.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на навчання дитини. В обґрунтування позову вказує, що з 08.10.1993 р. вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого у них народилася донька [PERSON], [INFO] Шлюб між нею та відповідачем 07.05.2008 р. розірвано. В теперішній час їх донька навчається на денній формі у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу», на спеціальності кухар, кондитер, термін навчання до 30.06.2017 р., однак відповідач добровільно матеріальної допомоги на навчання дитини не надає, в звязку з чим вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, надав суду заяву про визнання позову та розгляд справи в його відсутність. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно зясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, обєктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи із наступного. Відповідно до ст.ст.182, 199, 200 Сімейного Кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини ти платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружину, батьків та інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження відповідач являється батьком, а позивач матірю [PERSON] а.с.6, з довідки № 191 від 23.05.2016 р. вбачається, що [PERSON] навчається на денній формі у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Криворізький центр професійної освіти робітничих кадрів торгівлі та ресторанного сервісу», на спеціальності кухар, кондитер, термін навчання до 30.06.2017 р. а.с.9. Оскільки, [PERSON] продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, а відповідач добровільно не надає такої допомоги, то для забезпечення права доньки на утримання в період її навчання, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-24 00:00:00

11.10.2016 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання дитини, яким просить стягнути з відповідача аліменти на утримання доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, посилаючись на те, що відповідач будучи батьком дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому вона змушена звернутися до суду. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутність. Відповідач в судове засідання не зявився, про час, день та місце слухання справи повідомлений належним чином. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного розгляду, позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.ст.180-182, 184 Сімейного Кодексу України батьки повинні утримувати своїх малолітніх дітей. При встановленні розміру аліментів в частці до заробітку або в твердій грошовій сумі, суд враховує матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього утриманців, стан здоровя та інші суттєві обставини. Розмір аліментів за жодних обставин не може бути менший від 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Судом встановлено, що відповідач являється батьком дитини [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження а.с.8, рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 27.04.2016 р. шлюб між позивачем та відповідачем розірвано а.с.9, із довідки виконавчого комітету Центрально-Міської районної у місті ради м.Кривого Рогу від 09.09.2016 р. вбачається, що [PERSON] проживає з позивачем а.с.10, однак як слідує з матеріалів справи відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

11.10.2016 р. до Слов'янського міськрайонного суду звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, підтверджуючи свої позовні вимоги тим, що вона є опікуном неповнолітнього [PERSON], [INFO], батьки якого - [PERSON] та [PERSON] рішенням Слов'янського міськрайонного суду від 10.06.2016р. позбавлені батьківських прав. Відповідач добровільно матеріальної допомоги не надає, хоча має таку можливість, так як від є інвалідом II групи з дитинства, має постійних дохід, отримує державну допомогу. Тому, просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частки усіх видів його заробітку, але не менш 30% від прожиткового мінімуму у місяць для дитини відповідного віку. Позивач [PERSON] у судове засідання не з'явилась, але надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, просила позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. Відповідач [PERSON] про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, але до суду не з'явився надіслав заяву про визнання позовних вимог та розгляд справи за його відсутністю. Відповідно до ч. 1 ст. 61 ЦПК України обставини, визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, не підлягають доказуванню. Таким чином у суду є усі підстави для задоволення позовних вимог та стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO], у розмірі 1/5 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.10.2016 р. та до повноліття [PERSON]

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-13 00:00:00

11.10.2016 р. до суду подано позов, в якому позивач вказав, що в день смерті його матері [PERSON], 13.01.2015 р. в м.Ладижині, відкрилася спадщина, зокрема, на належний їй житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 43 по вул. Перемоги в с.Дмитренки Гайсинського району, позивач є спадкоємцем цієї спадщини за законом, який не подав заяву про прийняття спадщини через його перебування на військовій службі під час мобілізації, в звязку з чим ним був пропущений шестимісячний строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою, причину пропуску вважає поважною, просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути без нього, вимоги задовільнити повністю (а.с. 14). Представник Бубнівської сільської ради в судове засідання не з`явився, письмово вимоги позову визнав повністю, просив справу розглянути без нього (а.с. 15). З урахуванням позицій учасників розгляду справи та досліджених доказів, суд визнає заявлені вимоги повністю обґрунтованими з таких міркувань. Доведено, що житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 43 по вул. Перемоги в с.Дмитренки Гайсинського району, належить [PERSON], померлій 13.01.2015 р., на час відкриття спадщини померлої 13.01.2015 р. [PERSON] її син [PERSON] є спадкоємцем цієї спадщини за законом належної на праві власності померлій спадкодавиці вказаного майна, однак позивач через його перебування на військовій службі під час мобілізації пропустив встановлений законом строк звернення до нотаріальної контори з відповідною заявою. Вказані правовідносини регламентуються: - ч.1 ст. 1270, ч.3 ст. 1272 ЦК України, відповідно до яких для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини; - п.1 ч.1 ст. 256 ЦПК України, за яким в судовому порядку розглядаються справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами; Оскільки, померлій [PERSON], 13.01.2015 р., належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами № 43 по вул. Перемоги в с.Дмитренки Гайсинського району, спадкоємцем за законом є син [PERSON], [INFO], який пропустив встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті його спадкодавиці 13.01.2015 р. [PERSON] через його перебування на військовій службі під час мобілізації, що суд визнає поважною причиною, то задля захисту спадкових інтересів [PERSON] рішенням суду визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю один місяць. Висновки суду підтверджуються такими доказами: -копією свідоцтва про смерть серії І-АМ № 309970 від 14.01.2015 р., згідно з яким 13.01.2015 р. в м.Ладижині померла [PERSON] (а.с. 5); -довідкою виданою Бубнівською сільською радою № 719 від 03.10.2016 р. про те, що [PERSON] є спадкоємцем за законом майна після смерті 13.01.2015 р. [PERSON] (а.с. 7).

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-20 00:00:00

11.10.2016 року [PERSON] звернувся до Заводського районного суду м. Миколаєва з позовом до [PERSON], в якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON], зареєстрований 14.05.2011 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 265, мотивуючи тим, що шлюбні відносини з відповідачем припинились, причиною розлучення є несумісність характерів. Позивачка в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, посилаючись на зазначені в позовній заяві обставини. Також просила справу слухати без її участі. Відповідач в судове засідання не зявився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій позов визнав та не заперечував проти розірвання шлюбу, просив справу слухати без його участі. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Визнання відповідачем позову, не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Як встановлено у судовому засіданні сторони знаходяться в зареєстрованому шлюбі з 14.05.2011 року. Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO], які перебувають на утриманні матері. Шлюбні відносини подружжя припинились, сумісне життя останніх не склалось. В зв'язку з непроживанням сторін разом тривалий час, відсутністю порозуміння між подружжям та відсутністю бажання примиритись, судом зроблено висновок про те, що подальше сумісне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Відповідно до вимог ч.1 ст.88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню, сплачений останньою судовий збір в сумі 551 гривні 20 копійок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-08 00:00:00

11.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши в позовній заяві, що 23.10.1988 року у Марківській сільській раді Кобеляцького району, Полтавської області, зареєстрував шлюб з відповідачем. Спільне проживання припинили по тій причині, що між ними постійно виникали сварки та непорозуміння, які призвели до втрати почуття любові та поваги одне до одного. Тому, позивач прохав суд шлюб, зареєстрований із [PERSON] розірвати. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Майновий спір між сторонами відсутній. Сторони в судове засідання не зявилися. Позивач [PERSON] надав суду заяву, в якій підтримав позовні вимоги та прохав задовольнити. Відповідач [PERSON] надала суду заяву, в якій вказала, що спільне проживання з позивачем припинила 23.09.2015 року, позов визнала повністю, прохала справу розглядати в її відсутності, а після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «Литвин». Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено обставини, що сторони припинили спільне проживання 23.09.2015 року, від шлюбу неповнолітніх дітей не мають, майнового спору теж, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-06 00:00:00

11.10.2016 року [PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить: встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] року в с. Селище Носівського району Чернігівської області державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 15.04.2004 року ( а.с.1-2). 25.10.2016 року [PERSON] надав до суду уточнену заяву, в якій просить: встановити факт належності [PERSON], який помер [INFO] року в с. Селище Носівського району Чернігівської області державного акту на право на земельну ділянку серії [NUMBER], виданого 15.04.2004 року; визнати факт укладання заповіту, зареєстрованого за № 60 та посвідчений секретарем Селищенської сільської ради громадянином [PERSON] (а.с.21-22). Вимоги мотивовано тим, що 03.08.2004 року, [PERSON], що мешкав в с. Селище Носівського району Чернігівської області на випадок своєї смерті склав заповіт, який був посвідчений секретарем Селищенської сільської ради та зареєстрований за № 60. Своїм спадкоємцем він призначив його, [PERSON] Інших спадкоємців за законом не має. [INFO] року [PERSON] помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається із земельної ділянки площею 6,3272 га, що знаходиться на території Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області. У встановлений строк після смерті [PERSON] він звернувся до Носівської державної нотаріальної контори, де було виявлено, що у державному акті на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] було неправильно зазначено прізвище спадкодавця: замість прізвища «[PERSON]» зазначено «[PERSON]». Крім того, у заповіті при його складанні секретарем Селищенської сільської ради було неправильно зазначено прізвище заповідача: замість «[PERSON]» було вказано «[PERSON]», що також є перешкодою для отримання спадщини. В судове засідання заявник не з»явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, вимоги підтримує, просить їх задовольнити. Представник Селищенської сільської ради Носівського району Чернігівської області в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи сільська рада повідомлена в установленому законом порядку, також в матеріалах справи наявна заява з проханням розглядати справу у відсутність представника. Представник заінтересованої особи Носівської районної державної нотаріальної контори в судове засідання не з»явився, про час та місце розгляду справи нотаріальна контора повідомлена належним чином, про причини неявки суду не відомо, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

11.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про визнання [PERSON], [INFO] безвісно відсутнім. В заяві зазначала, що зареєстрована та проживає у [INFO]. Разом з нею (заявницею) зареєстрований її син [PERSON] [INFO]. У 2004 році [PERSON] пішов з дому і не повернувся. До теперішнього часу ніяких відомостей про [PERSON] не надходило, місце його перебування не відоме. Просить визнати [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки має намір зменшити витрати на утримання житла. Заявниця [PERSON] у судове засідання не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Представник зацікавленої особи в судове засідання не зявився. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. [PERSON] є матірю [PERSON] [INFO] (копія свідоцтва про шлюб Серії 111-ФП №342534). Відповідно довідки ЖЕК №2 «Бриз» від 06.10.2016 року в квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON], [PERSON], [PERSON] У 2004 році [PERSON] покинув квартиру, після чого ніяких відомостей від нього не надходило. Відповідно довідки начальника Заводського ВП ГУ НП в Миколаївській області, місцезнаходження [PERSON] невідоме з 2007 року, Заводський РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області не володіє інформацією про його теперішнє місцеперебування. Проведеними заходами встановити його місцезнаходження не виявилось можливим. Актом ЖЕК №2 «Бриз» підтверджено факт непроживання [PERSON] в квартирі [ADDRESS] з 2004 року. Згідно ч. 1 ст.43 ЦК України: «Фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування.» Таким чином, судом встановлено, що в місці постійного проживання в м.Миколаєві відомостей про [PERSON] не має більше одного року, а тому заява є обґрунтованою і підлягає задоволенню на підставі ст.43 ЦК України, ст.ст. 246 249 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-29 00:00:00

11.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просить стягнути з відповідача аліменти, на утримання сина [PERSON], [INFO] в розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня предявлення позову до суду до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання [PERSON] не зявилась, надала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином, доводів на обґрунтування своїх заперечень проти позову не надав. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, оскільки позивач в своїй письмовій заяві проти цього не заперечувала. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 12.06.2009 року, який було розірвано рішенням Чернігівського районного суду Чернігівської області від 28 липня 2016 року, яке набрало законної сили 09.08.2016 року /а.с.7/. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO] /а.с.6/. Згідно наданої довідки виконкому Седнівської селищної ради Чернігівського району Чернігвіської області за № 1355 від 29.09.2016 року, позивач проживає [INFO], і разом з нею зареєстровані: [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На час розгляду справи домовленості між батьками з приводу участі відповідача в утриманні дитини не досягнуто, а отже суд вважає, що з відповідача на користь позивача утримання неповнолітньої дитини слід стягнути аліменти у розмірі заявленому позивачем. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

11.10.2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем, який був зареєстрований 10.12.2014 року Центральним відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ, актовий запис №2006. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Однак, спільне життя не склалось, мають дитину [PERSON], [INFO] Перебування в шлюбі та примирення є неможливим і суперечить їх інтересам, оскільки давно втратили один до одного почуття любові та поваги, спільне господарство не ведуть. В судове засідання позивач зявилась, позов підтримала. Відповідач в судовому засіданні не зявився, однак про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Зважаючи на вищевказані обставини, суд згідно з вимогами ч. 1 ст. 225 ЦПК України, прийшов до висновку про необхідність провести розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів з ухваленням заочного рішення. Дослідивши\~\~у\~\~судовому\~\~засіданні\~\~матеріали справи та подані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 10.12.2014 р. Центральним відділом ДРАЦС Полтавського МУЮ, актовий запис №2006, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії № 1-КЕ № 126930 від 10.12.2014 р. Згідно ч. 3 ст. 109 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, якщо буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім'ї неможливе. При розгляді справи суд виходив з того, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Добровільність шлюбу - одна з основних його засад. А тому, враховуючи вищевикладене, у суду є підстави вважати, що сім'я розпалася остаточно, шлюб існує лише формально і його збереження суперечило б інтересам сторін, а тому, наявні підстави для розірвання шлюбу. Оскільки відсутній спір про місце проживання неповнолітньої дитини, яка проживає з позивачем, суд вважає можливим при розгляді справи вирішити питання про залишення дитини на виховання матері. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Outcome: approved