Jurisdiction: civil
Date: 2021-09-06 00:00:00

12 березня 2020 року позивач звернувся до Сахновщинського районного суду Харківської області з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, в якому просить зменшити розмір аліментів, які стягуються з нього на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] на підставі судового наказу Сахновщинського районного суду Харківської області по справі №624/698/18 від 24.09.2019 з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 24 вересня 2019 року Сахновщинським районним судом Харківської області видано судовий наказ про стягнення з позивача на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу). Позивач вважає, що розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] підлягає зменшенню з 1/4 частини заробітку до 1/6 частини з огляду на те, що він має ще одну дитину [PERSON] , [INFO] , на утримання якої також сплачує аліменти за рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 31 січня 2012 року. Аліменти на утримання [PERSON] станом на 2020 рік становлять 1109 грн. Позивач є приватним підприємцем, однак доходу наразі не має, оскільки фактично не проводить підприємницької діяльності, а тому його матеріальне становище погіршилось. Позивач зазначає, що за рішенням суду з нього загалом стягується 1/2 частина його доходу. На підставі викладеного просить зменшити розмір аліментів на утримання дитини [PERSON] з 1/4 до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу). Провадження в справі ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 16 квітня 2020 року було відкрито, справу призначено до розгляду в спрощеному провадженні в судовому засіданні з викликом сторін, відповідачу пропонувалось у визначений в ухвалі строк подати відзив на позовну заяву, роз`яснено право на пред`явлення зустрічного позову, подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою Сахновщинського районного суду Харківської області від 05 серпня 2020 року справа направлена за підсудністю до Кегичівського районного суду Харківської області. 29 вересня 2020 року матеріали справи отримані Кегичівським районним судом Харківської області та передані на підставі протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями в провадження судді. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 30 вересня 2020 року справу було прийнято до провадження цим складом суду. Ухвалою Кегичівського районного суду Харківської області від 28 жовтня 2020 року залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] . Ухвалами Кегичівського районного суду Харківської області від 18.05.2021 та 10.08.2021 задоволено клопотання про витребування доказів. На виконання ухвал суду надані копії виконавчого провадження щодо стягнення аліментів на дитину позивача [PERSON] . Позивач [PERSON] в судовому засіданні наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позов також підтримала, вважає, що наявність іншої дитини у позивача є підставою для зменшення розміру аліментів в незалежності від того чи сплачуються на її утримання аліменти. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечив та просив у його задоволенні відмовити. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, [PERSON] в судове засідання не з`явилась, причини неявки не повідомила, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Статтями 1, 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду на захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів. Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Відповідно до судового наказу виданого Сахновщинським районним судом Харківської області від 24.09.2019 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини щомісячно з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 26.11.2018 року. Відповідач [PERSON] також є батьком дитини [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] . Згідно з рішенням Шевченківського районного суду Харківської області від 31.01.2012 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 300 грн, щомісячно починаючи з 01.12.2011 до повноліття дитини, що підтверджується копією виконавчого листа виданого у справі №2-538/11, копією постанови про відкриття виконавчого провадження та наданою до суду копією виконавчого провадження. Згідно з матеріалами виконавчого провадження від представника стягувача подавалась заява про повернення їй виконавчого листа у зв`язку з повною та фактичною сплатою заборгованості станом на 26.02.2019, претензії до боржника відсутні. У зв`язку з цим державним виконавцем 23.10.2019 винесена постанова про закінчення виконавчого провадження. Відповідач [PERSON] з 18.07.2018 перебуває на обліку в Східному управління ГУ ДПС у Харківській області як фізична особа-підприємець, застосовує спрощену систему оподаткування обліку та звітності. Згідно з наданими податковими деклараціями обсяг доходу наростаючим підсумком з початку року склав 2018 - 0,00 грн, 2019 - 0,00 грн. Зазначена інформація підтверджується довідкою ГУ ДПС у Харківській області від 12.02.2020 №2670/ФОП/20-40-58-06-20. Обсяг доходу ФОП [PERSON] за 1 кв. 2020 склав 10950 грн, за перше півріччя 2020 склав 21900 грн, три квартала 2020 33900 грн, що підтверджується довідками ГУ ДПС у Харківській області №13725/ФОП/20-40-58-06-20 від 24.07.2020 та Індустріальної ДПІ ГУ ДПС у Харківській області №19359/ФОП/20-40-76-04-11 від 02.11.2020. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі статтею 180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~181\~СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю\~між батьками\~дитини той\~із них,\~хто проживає\~окремо від\~дитини,\~може брати\~участь у\~її утриманні\~в грошовій\~і (або)\~натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15\~травня 2006\~року №3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справи щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом». Зазначене відповідає правовому висновку викладеному у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Аналогічні обставини викладені в п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів». З аналізу наведеного вбачається, що при вирішенні питання про зменшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства», відповідно до якої кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сплата аліментів, як спосіб участі батьків в утриманні дитини, має на меті забезпечити її існування та розвиток. Таким чином при вирішенні питань щодо стягненні аліментів враховуються інтереси всіх дітей. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом під час розгляду справи встановлено, що при винесенні судового наказу, яким з [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дитини [PERSON] суду не було відомо про наявність у платника аліментів ще однієї дитини, що впливає на здатність платника аліментів сплачувати їх у визначеному судом розмірі. А тому визначений раніше судом розмір аліментів підлягає до зменшення. Разом з тим позивач посилався на значне погіршення матеріального становища та надав до суду довідки про його доходи як ФОП за період 2018 по 2020 роки. Суд вважає, що позивач не надав належних, допустимих і достатніх доказів необхідних для визначення його матеріального стану на день вирішення спору, оскільки довідки про доходи надані за повний 2020 рік та за минулу частину 2021 року. Надані позивачем довідки про його доходи вказують на належне матеріальне забезпечення і можливість сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі. Крім того позивачем не надано доказів про відсутність інших доходів, наявності нерухомого майна, часу його придбання. Доказів розміру витрат позивачем суду не надано. За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість розміру аліментів який просить встановити позивач в розмірі 1/6 частини та визначає його в розмірі 1/5 частини, що відповідатиме потребам дитини та правам обох дітей на матеріальне забезпечення від батька. Разом з цим, суд вважає необхідним роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили. Про розподіл судових витрат позивачем не заявлено.

Outcome: partial