Jurisdiction: civil
Date: 2016-09-22 00:00:00

11.07.2016 року позивач звернулась до суду з позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями за адресою: [ADDRESS]. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що [INFO] померла її мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на вищезазначений будинок. 01.07.2016 року державний нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки на житловий будинок відсутні правовстановлюючі документи. Враховуючи, що можливості оформити спадщину іншим шляхом немає, позивач просить суд визнати за нею право власності на зазначений житловий будинок. Позивач у судове засідання з'явилась, позов просила задовольнити. Представник відповідача у судове засідання не з'явився. Подали заяву, в якій зазначили, що проти задоволення позову не заперечують та просять проводити розгляд справи без участі представника Стриївської сільської ради. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі наявних доказів. Дослідивши у судовому засіданні матеріали справи та надані докази, з'ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню повністю. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від [INFO], [PERSON] померла [INFO]. (а.с. 4) Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.08.1986 року, [PERSON] народилась [INFO], батьками вказані - [PERSON], [PERSON] Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 27.10.2007 р., [PERSON] після реєстрації шлюбу змінила прізвище на «[PERSON]». Згідно постанови державного нотаріуса № 1235/02-31 від 01.07.2016 року [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, після смерті [PERSON], а саме на житловий будинок за адресою: [ADDRESS], оскільки у неї відсутні правовстановлюючі документи. Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду № 285/6003/13-ц від 21.01.2014 р., за [PERSON] визнано права власності на житловий будинок [ADDRESS], після смерті брата [PERSON], що помер [INFO], який прийняв спадщину на цей будинок, але не оформив своїх спадкових прав після смерті матері [PERSON], яка померла [INFO], який і належав матері. Рішення набрало законної сили 03.02.2014 р. Згідно ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових правна нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов'язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Відповідно до статті 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частиною 1 статті 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 6 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. На підставі ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов'язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Відповідно до п. 4.15. ч. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Згідно абзацу 3 п.6 постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (ч. 2 ст. 328 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно технічного паспорту від 27.11.2016 року, домоволодіння побудоване 1982 р., складається з житлового будинку, веранди, чотирьох сараїв, убиральні, гаражу, літньої кухні, ганку, колодязя, огорожі. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що спірне домоволодіння належало [PERSON], яка померла [INFO], спадкоємицею якої є її дочка - [PERSON] На запит суду державним нотаріусом надано інформацію, що інші особи, крім [PERSON] із заявами про прийняття спадщини, що відкрилась після смерті [PERSON] не звертались. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved