Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-18 00:00:00

12.07.2018 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у твердій грошовій сумі. Просить суд\~стягувати з [PERSON] \~ на\~користь позивача\~ аліменти\~в твердій\~грошовій сумі\~на утримання\~ неповнолітньої\~дитини:\~сина \~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в твердій\~грошовій сумі\~в розмірі по 3000 грн. на дитину щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явився, однак подав заяву, в якій позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити в повному обсязі. Справу просить розглянути без його участі. Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав частково з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. У своєму відзиві на позовну заяву відповідач зазначила, що вона перебуває за межами України, однак на даний час не працює. З березня 2015 року по липень 2017 року вона при першій можливості висилала кошти позивачу. Вказує, що позивач кошти витрачав не на дитину, а на свої потреби. Тому вона змушена була надсилати кошти родичам, які купляли одяг, взуття та все необхідне для школи і приносили сину [PERSON] . Крім того, зазначає, що 02.08.2018 року було придбано телефон «Samsung з карточкою, який вона передала сину [PERSON] , що підтверджується платіжним документом. В квітні 2019 року придбано сину [PERSON] одяг та продукти харчування. Не заперечує проти стягнення з неї аліментів на утримання неповнолітньої дитини, однак просить визначити їх стягнення у меншому розмірі, а саме у твердій грошовій сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно на утримання неповнолітнього сина до досягнення ним повноліття. Суд, вислухавши представника відповідача, дослідивши письмові\~докази,\~представлені сторонами\~на виконання\~вимог ст.ст.80,\~81\~ЦПК України\~і які\~сторони вважають\~достатніми для\~обґрунтування і\~заперечення позовних\~вимог та\~з`ясувавши\~фактичні обставини\~справи,\~суд приходить\~до висновку,\~що позов [PERSON] підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі. З`ясовано також, що в шлюбі у позивача з відповідачем народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.3). Рішенням Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2015 року шлюб між сторонами розірвано (а.с.2). Як вбачається\~з матеріалів\~справи, неповнолітня дитина знаходиться на утриманні та вихованні позивача, який працює по сезонних роботах, сам не взмозі в повному обсязі забезпечувати всім необхідним неповнолітню дитину, у зв`язку з чим зазнає матеріальних труднощів. Відповідач [PERSON] проживає за кордоном, що стверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного депутатом Білоославської сільської ради (а.с.10). Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 лютого 1991 року, частин 7, 8 ст.8 СК України в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно ст.ст.2, 8 Закону України «Про охорону дитинства» завданням законодавства про охорону дитинства є розширення соціально-правових гарантій дітей, забезпечення фізичного, інтелектуального, культурного розвитку молодого покоління, створення соціально-економічних і правових інститутів з метою захисту прав та законних інтересів дитини в Україні. Відповідно зі ст.27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Україною 27 вересня 1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Згідно ст.ст.180, 181 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Частиною 1 ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком\~від 6\~до 18\~років з\~01\~січня 2019\~року становить\~2027гривень. З врахуванням всіх обставин справи, матеріального становища позивача та платника аліментів, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення і розмір аліментів може бути визначений судом в твердій грошовій сумі в розмірі по 1300 грн. на утримання неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] , щомісячно до досягнення ним повноліття. Згідно п.1 ч.3\~ст.133 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до вимог ч.2\~ст.137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно наданою\~стороною позивача\~квитанції № 31/2018\~від 14.12.2018\~року,\~ витрати на професійну правничу допомогу склали 1500 грн. 00 коп. У відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України,\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, повязані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову [PERSON] , з відповідача в користь позивача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 645 грн. 00 коп. згідно квитанції № 31/2018 від 14.12.2018 року. Відповідно до п.3 ч.1 ст.5\~Закону України\~«Про судовий\~збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141\~ЦПК України - 768 грн. 40 коп судового збору в дохід держави. На підставі ст.ст.180, 182, 183 СК України,

Outcome: approved