Jurisdiction: civil
Date: 2015-05-14 00:00:00

11 березня 2015 року позивач звернувся до суду з позовом до Дніпровської селищної ради, третя особа: сьома Дніпропетровська державна нотаріальна контора - виконуюча обов'язки другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори, про визнання права власності в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивовані тим, що [INFO]. померла [PERSON]. Місце відкриття спадщини: [ADDRESS]. За життя нею був складений заповіт відповідно до якого усе належне їй майно, заповідала йому - [PERSON]. Після її смерті відкрилася спадщина на садибний житловий будинок [ADDRESS]. У встановлений законом термін він звернувся до другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. З метою оформлення спадкових прав на садибний житловий будинок [ADDRESS], та у зв'язку із передачею справ другої Дніпродзержинської державної нотаріальної контори до сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори він звернувся з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину до сьомої Дніпропетровської державної нотаріальної контори. Але постановою від 14.01.2015р. йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину зв'язку з відсутністю правовстановлюючого документа на зазначене домоволодіння, на підставі чого просить визнати за ним - [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON], померлої [INFO] на садибний житловий будинок [ADDRESS], яке складається з: А-1 - житловий будинок, загальною площею 68.2 кв.м., житловою площею 43.2 кв.м., а-1 - тамбур, а1-1, Е-1 - навіс, А1 -1 - прибудова, Б1-1 - літня кухня, Б-1, Д-1 - сарай, Т-1 - убиральня, В-1, Ж-1 - гараж, Г-1 - вхід в погріб № 1-5 - споруди. В судове засідання позивач з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав вказаних в позовній заяві. Представник позивача в судове засідання з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити з підстав, зазначених в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання з'явився, проти задоволення позову не заперечував. Третя особа - в судове засідання не з'явилася, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином. Суд, заслухавши позивача, представника позивача, представника відповідача, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідно до Дублікату свідоцтва про право власності від 30.10.1978р., виданого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Комаровою І.В. на підставі ст. 22 Кодексу про шлюб та сім'ю Української РСР, засвідчено, що гр.. [PERSON], яка є дружиною гр.. [PERSON], померлого [INFO]., якого вона пережила, належить право власності на ? частку в спільному майні, придбаному подружжям під час шлюбу. Майно, яке посвідчується цим свідоцтвом за [PERSON], складається із: ? частки жилого будинку А-1, загальною жилою площею 42,5 кв.м, з усіма відповідними господарчими спорудами, а саме: по ? частки сараю Б-1, сараю В-1, водопроводу №2, паркана №3, розташованих на земельній ділянці розміром 840 кв.м., та які знаходяться в [ADDRESS] що записано на ім'я чоловіка - [PERSON]. Свідоцтво про право власності зареєстровано в реєстрі за №2348. Дублікат Свідоцтва про право власності виданий 14.05.2015 року державним нотаріусом державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Кирилловою А.В. та зареєстровано в реєстрі за №2-79 (а.с. 39). Відповідно до Дублікату свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.10.1978р., виданого державним нотаріусом Верхньодніпровської державної нотаріальної контори Комаровою І.В., засвідчено, що на підставі ст. 529 Цивільного кодексу Української РСР спадкоємцями майна гр.. [PERSON], померлого [INFO]. є його дружина гр.. [PERSON]. Спадкове майно, на яке видано це Свідоцтво складається із: ? частки жилого будинку А-1, загальною жилою площею 42,5 кв.м, з усіма відповідними господарчими спорудами, а саме: по ? частки сараю Б-1, сараю В-1, водопроводу №2, паркана №3, розташованих на земельній ділянці розміром 840 кв.м., та які знаходяться в [ADDRESS] що належало померлому на підставі договору про надання в безстрокове користування земельною ділянкою, посвідченого Верхньодніпровською держнотконторою 27.06.1958 р. за реєстром №2231 та зареєстрованого в Верхньодніпровському БТІ 15.07.1974р. за №3-187-187. Свідоцтво про право на спадщину за законом зареєстровано в реєстрі за №2350. Дублікат Свідоцтва про право на спадщину за законом виданий 14.05.2015 року державним нотаріусом державного нотаріального архіву в Дніпропетровській області Кирилловою А.В. та зареєстровано в реєстрі за №2-79 (а.с. 40). На спірні правовідносини розповсюджуються положення Кодексу про шлюб та сім'ю України (ред. 1969р.) та Цивільний кодекс Української РСР (ред. 1963р.) в частині виникнення права власності на спірне домоволодіння у гр.. [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 22, 27, 28 КпШС України, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя може укладати між собою всі дозволені законом майнові угоди. В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. Згідно зі ст.ст. 524, 525, 529 Цивільного кодексу Української РСР (ред. 1963р.), спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. За ст.ст. 548, 560 Цивільного кодексу Української РСР (ред. 1963р.), для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Таким чином, [PERSON] набула право власності в цілому на жилий будинок з господарчими спорудами, який розташований на земельній ділянці розміром 840 кв.м., та знаходиться в [ADDRESS] в порядку та на підставах, передбачених діючим на той час законодавством. 04 червня 1997 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого воно б не складалося і все, що буде належить їй на день смерті, і на що вона по закону буде мати право заповідала [PERSON]. Заповіт посвідчений секретарем виконкому Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Ступак Т.М., та зареєстровано в реєстрі за №80. Дублікат Заповіту виданий 20 жовтня 2008 року секретарем виконкому Дніпровської селищної ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області Ступак Т.М., та зареєстровано в реєстрі за №325 (а.с. 7). 21 червня 2000 року [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось вона заповідала [PERSON]. Заповіт посвідчений 21 червня 2000р. державним нотаріусом Першої Дніпродзержинської держнотконтори Полянським Ю.М. та зареєстровано в реєстрі за №1-18 (а.с. 29). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть [NUMBER], виданим 18 травня 2004 року Дніпровською селищною радою Верхньодніпровського району Дніпропетровської області (а.с. 6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить зокрема, жилий будинок з господарчими спорудами, який розташований на земельній ділянці розміром 840 кв.м., та знаходиться в [ADDRESS] Як убачається із матеріалів спадкової справи №688/2004 з заявою про прийняття спадщини після померлої [PERSON] звернувся [PERSON] (а.с. 27) та він отримав Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.02.2005р. на спадкове майно, що складається із гаражу, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 35) та Свідоцтво про право на спадщину за заповітом від 08.02.2005р. на спадкове майно, що складається із квартири [ADDRESS] (а.с.36). Постановою про відмову у посвідченні нотаріальної дії від 14 січня 2015 року, завідуюча Сьомої дніпропетровської державної нотаріальної контори Черновська Л.Г. відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно - житловий будинок [ADDRESS], в зв'язку з відсутністю у спадкоємця оригінала документу, що підтверджують право власності померлої на зазначений будинок (а.с. 16). Відповідно до п.1 та п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України (ред.. 2003р.) цей Кодекс набирає чинності з 1 січня 2004 року. Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Таким чином правовідносини щодо спадкування після померлої [PERSON] регулюються нормами Цивільного Кодексу України (ред.. 2003р.). Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (чч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно зі ст.ст. 1217, 1223 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Статтями 1268, 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене, а також те що, спадкодавець - [PERSON] набула право власності на спірний будинок, відповідно до діючого на той час законодавства, та на день смерті була єдиним власником вказаного домоволодіння, а само по собі втрата оригіналів правовстановлюючих документів за приписами Цивільного законодавства не припиняє право власності у спадкодавця; позивачем отримані дублікати правовстановлюючих документів, які мають силу оригіналу; також позивач є єдиним спадкоємцем після померлої [PERSON], прийняв спадщину шляхом звернення з відповідною заявою до нотаріуса та отримав Свідоцтва про право на спадщину за заповітом на певне майно, що належало спадкодавцю, то позовні про визнання права власності на будинок [ADDRESS], є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Обов'язок суду вирішити питання про розподіл судових витрат передбачений ст. ст. 214, 215 ЦПК України. При цьому суд зазначає, що норми ст. ст. 88, 214, 215 ЦПК України, носять імперативний характер та не можуть бути змінені за згодою сторін (за виключенням випадків укладання мирової угоди). Таким чином, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 506 (п'ятсот шість) грн. 93 коп.

Outcome: approved