Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-07 00:00:00

10 лютого 2014 року позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи її тим, що згідно свідоцтва про право власності виданого 08.02.1993 року, згідно рішення Софіївської райдержадміністрації №20 від 20.01.1993 року він є власником будинку, який розташований за адресою [ADDRESS]. Цей будинок [PERSON] побудував у 1978 році, а проживав в ньому з 21 грудня 1979 року, згідно реєстрації. У червні 2008 року він за його проханням, зареєстрував у своєму будинку [PERSON]. [PERSON] прожив у будинку [PERSON], який знаходиться за адресою [ADDRESS], близько трьох років. 10 червня 2012 року [PERSON] зібрав свої речі та переїхав на проживання до м.Кривий Ріг і з того часу у його будинку не проживає. 10 червня 2012 року [PERSON] у будинку [PERSON] не проживає і у відповідності з ч. 2 ст. 405 ЦК України може бути визнаний таким, що втратив право користування житлом, тому позивач змушений звернутись до суду і просить суд визнати відповідача таким, що втратив право на користування житлом, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] та належить йому [PERSON] на праві приватної власності . Позивач -[PERSON] надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, на задоволенні позову наполягає. Відповідач -[PERSON] проти позову не заперечує, позовні вимоги визнає у повному обсязі, просить справу розглянути за його відсутності, про що надав відповідну заяву. Третя особа- Софіївський районний сектор Головного управління департаменту міграційної служби України в Дніпропетровській області, будучи у встановленому чинним законодавством порядку усвідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання свого представника не направили, про причини неявки суд не повідомили, проти позову не заперечують, просять розглянути справу за відсутності їхнього представника, про що надали до суду відповідну заяву. Суд розглядає справу, у відповідності до ч. 2 ст. 197 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи в судовому засіданні, беручи заяви позивача, відповідача та третьої особи, суд вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню із таких підстав. Як встановлено судом, згідно свідоцтва про право власності виданого 08.02.1993 року, згідно рішення Софіївської райдержадміністрації №20 від 20.01.1993 року він є власником будинку, який розташований за адресою [ADDRESS] (а.с. 6). Цей будинок [PERSON] побудував у 1978 році, а проживав в ньому з 21 грудня 1979 року, згідно реєстрації (а.с. 5). У червні 2008 року він за його проханням, зареєстрував у своєму будинку [PERSON]. [PERSON] прожив у будинку [PERSON], який знаходиться за адресою [ADDRESS], близько трьох років. 10 червня 2012 року [PERSON] зібрав свої речі та переїхав на проживання до м.Кривий Ріг і з того часу у його будинку не проживає (а.с. 7). Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України право на житлове приміщення за тимчасово відсутнім наймачем зберігається протягом шести місяців, а відповідач не проживає у вищевказаному будинку вже більше року (а.с.7). У зв'язку з викладеним, суд дійшов висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити. На підставі вищезазначеного та

Outcome: approved