Jurisdiction: civil
Date: 2014-06-23 00:00:00

11 грудня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.08.2005 р. між ЗАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов'язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач не виконує свої зобов'язання за кредитним договором, у зв'язку з чим у позивача виникло право вимагати повернення заборгованості у судовому порядку. Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у сумі 249 416,24 грн. з урахуванням відсотків та неустойки, а також компенсацію судових витрат (а.с.а.с. 1, 2). У судовому засіданні представник позивача підтримала позов у повному обсязі, а відповідача не заперечував проти його задоволення. При цьому відповідач просив суд зменшити суму неустойки до суми заборгованості за тілом кредиту, пославшись на скрутне матеріальне становище. Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 04.08.2005 р. між Закритим акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» (правонаступником якого є позивач) та відповідачем було укладено кредитний договір № DNH4KS11910478, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 21 104,79 грн. під 25,08 % річних строком на 36 місяців (а.с.а.с. 6 - 8). Того ж дня кредитні кошти фактично було надано. Відповідач неналежно виконує свої зобов'язання з повернення кредиту та відсотків за ним, і у нього перед позивачем утворилася заборгованість у сумі 249 416,24 грн. з урахуванням відсотків та неустойки відповідно до доданих позивачем розрахунку та виписок з рахунку (а.с.а.с. 4, 5), а саме: - заборгованість за тілом кредиту - 18 990,11 грн.; - заборгованість по відсотках - 82 371,02 грн.; - пеня - 148 055,11 грн. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори й інші правочини. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. За кредитним договором позивач передав відповідачу певні грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов'язки з повернення кредиту та відсотків за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов'язань у розумінні наведеної норми. За правилами частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Статтею 526 ЦК передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред'являються. Відповідно до статті 611 ЦК у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов'язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з кредитним договором в разі порушення відповідачем зобов'язань, покладених на нього договором, він несе перед позивачем відповідальність у виді сплати додаткових обов'язкових платежів (неустойка тощо). Зважаючи на те, що відповідач неналежно виконує свої обов'язки за кредитним договором, що полягає у простроченні сплати заборгованості, а також відсотків за кредитом, суд вважає обґрунтованим звернення позивача до суду з цим позовом. У відповідності з частиною 3 статті 551 ЦК розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Зважаючи на зміст приведеної норми, ураховуючи те, що розмір пені, яка у розумінні закону є неустойкою (148 055,11 грн.), значно перевищує заборгованість за тілом кредиту (18 990,11 грн.), а також посилання відповідача на скрутне матеріальне становище та його відповідне клопотання, суд вважає за можливе зменшити ці санкції до розміру заборгованості за тілом кредиту. Таким чином, позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача на користь позивача заборгованість за укладеним кредитним договором з урахуванням відсотків за ним та неустойки в сумі 120 351,24 грн. У порядку статті 88 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію судових витрат у сумі 2 494,16 грн. (а.с. 16).

Outcome: partial