Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-28 00:00:00

12.03.2014 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми - 3017,86 грн. та проценти від суми позики, розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України - 7280,22 грн., а всього 10298,08 грн. 03.04.2014 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить стягнути з відповідача три проценти річних від простроченої суми - 3198,79 грн. та проценти від суми позики, розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України - 7455 грн., а всього 10654,27 грн. В судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач просила відмовити в задоволенні позову з підстав необґрунтованості позовних вимог та проведення перевірки діяльності виконавчої служби. Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] надала [PERSON] у борг 7000 доларів США, що еквівалентно 55927 грн. 90 коп., який зобов»язувалася повернути у строк до 28.01.2012 року. У встановлений строк відповідач борг не повернула. Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 05 березня 2012 року у справі № 2/2506/839/12 з [PERSON] на користь позивача стягнуто 55927 грн. 90 коп. та 559 грн. 27 коп. судових витрат. При поданні позову питання про стягнення з боргової суми трьох процентів річних та процентів від суми позики на рівні облікової ставки Національного банку України не ставилося та не розглядалося. При проведенні виконавчих дій з [PERSON] стягнуто 14901,28 грн. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з врахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З 28.01.2012 року по 26.11.2012 року відповідачем було сплачено 12597,05 грн., і фактично залишилось сплатити 43330,85 грн. З даної суми боргу, що залишилась три проценти річних від простроченої суми складає - 1397,43 грн. З 26.11.2012 року по 14.05.2013 року відповідачем було сплачено 2304,23 грн., і фактично залишилось сплатити 41026,62 грн. З даної суми боргу, що залишилась три проценти річних від простроченої суми складає - 605,44 грн. З 14.05.2013 року по 03.04.2014 року відповідачем борг не погашався та відповідно три проценти річних від простроченої суми 41026,62 грн. складає - 1095,92 грн. А всього три проценти від простроченої суми складає 3198,79 грн. Суд погоджується з розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем та вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача трьох процентів річних від простроченої суми за період з 28.01.2012 року по 03.04.2014 року в сумі 3198,79 грн. підлягають задоволенню. 30.04.2014 року на корить позивача стягнуто 37707 грн. 61 коп. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Договір позики вважається безпроцентним, якщо: 1.він укладений між фізичними особами на суму, яка не перевищує п»ятдесятикратного розміру неоподаткованого мінімуму доходів громадян, і не пов»язаний із здійсненням підприємницької діяльності хоча б однією із сторін; 2.позичальникові передані речі, визначені родовими ознаками. Аналіз змісту даної статті вказує, що сторони відповідають на рівні, в тому разі, якщо сторони домовилися про надання позики на платній основі, але при цьому в договорі не визначили розмір оплати за користування позикою, наданим позивачем рішення суду та підтвердження в судовому засіданні, що розписка була укладена без нарахування відсотків, підтверджує факт укладення договору позики, але при цьому не підтверджує платність договору. З врахуванням вищевикладеного, суд не знаходить правових підстав для стягнення з відповідача процентів від суми позики, розмір яких визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Також підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір у відповідності до частини задоволених позовних вимог в сумі 73 грн. 08 коп. та витрати на правову допомогу в розмірі 370 грн. 00 коп.

Outcome: partial