Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-25 00:00:00

11.12.2018 року Дніпровським районним судом міста Києва розглянуто справу № 755/14204/17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекос» до [PERSON], Державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Гаврилів Андрія Володимировича, Головного територіального управління юстиції у м. Києві, третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шевченко Інна Леонтіївна про визнання незаконними та скасування постанови про передачу частини майна в рахунок погашення боргу, Акту про передачу майна, визнання недійсним Свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, повернення майна, та ухвалено рішення, відповідно до якого позовні вимоги ТОВ «Лекос» задоволено в повному обсязі. Перед судовими дебатами, 11.12.2018 року, представником позивача було подано заяву, в якій просив встановити розмір витрат, які сплатило ТОВ «Лекос» у зв'язку з розгядом справи на підставі доказів, які будуть подані позивачем протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду. 27.12.2018 року від представника позивача надійшла заява про приєднання документів на підтвердження розміру витрат, про постановлення додаткового рішення, яким просив стягнути з Головного територіального управління юстиції у м. Києві витрати на правничу допомогу у розмірі 74 000,00 грн. Просив поновити строк для подачі доказів, який пропущено з поважних причин, оскільки він (представник) перебував в Івано-Франківській області як захисник у кримінальному провадженні. Відповідачем [PERSON] було подано заперечення проти заяви про ухвалення додаткового рішення. Представником позивача було подано уточнену заяву про постановлення додаткового рішення. Відповідач - Відділ примусовго виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м.Києві подав заперечення на заяву про ухвалення додаткового рішення. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов наступного. Як зазначалося вище, рішення суду було постановлено судом 11.12.2018 року. Заява ТОВ «Лекос» про долучення до справи доказів та постановлення додаткового рішення подана до Дніпровського районного суду м. Києва 27.12.2018 року. З 19.12.2018 року суддя Чех Н.А. була виключена з системи автоматизованого розподілу справ у зв'язку з запланованою відпісткою в період з 02.01.2019 року по 17.01.2019 року (наказ №306/вщ від 26.11.2018 року). У зв'язку з цим, заява про постановлення додаткового рішення згідно повторного автоматизованого розподілу справи була розподілена іншому судді. Так, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.12.2018 року головуючим суддею визначено [PERSON] (провадження № 2-др/755/30/18). Ухвалою від 17.01.2019 року суддя Астахова О.О. заявила самовідвід та передала матеріали справи керівнику апарату Дніпровського районного суду м. Києва для організації автоматизованого розподілу з урахуванням обставин, що є підставами постановлення даної ухвали суду. 21.01.2019 року Розпорядженням керівника апарату призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.01.2019 року головуючим суддею визначено [PERSON] (провадження № 2-др/755/30/18). Ухвалою від 25.01.2019 року суддя Марфіна Н.В. заявила самовідвід та передала матеріали справи керівнику апарату Дніпровського районного суду м. Києва для організації автоматизованого розподілу з урахуванням обставин, що є підставами постановлення даної ухвали суду. 25.01.2019 року Розпорядженням керівника апарату скасовано № 755/14204/17 (2-др/755/30/18). Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду головуючим визначено Чех Н.А. (провадження № 2-др/755/2/19). 29.01.2019 року матеріали справи передано на розгляд судді Дніпровського районного суду м. Києва Чех Н.А. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення. Представник ТОВ «Лекос» Гаранюк Михайло Романович у своїй заяві просить стягнути на користь позивача витрати на правничу допомогу у розмірі 74 000,00 грн. На підтвердження надав документи, які підтверджують наступне. Гаранюк Михайло Романович є адвокатом, діє на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 1611. Між ТОВ «Лекос» та Гаранюк М.Р. укладено Договір № 6 про надання правової допомоги у цивільній справі від 07.09.2017 року, де визнано усі істотні умови, і вартість послуг (гонорар) є фіксованою та складає 30 000,00 грн. Згідно Договору про внесення змін до договору про надання правової допомоги від 07.09.2017 року № 6, виданого 17.01.2018 року, вартість послуг (гонорар) склав 74 000,00 грн. З досягнення позитивного рішення у справі клієнт сплачує додаткову винагороду (гонорар успіху) у розмірі 2 % від вартості спірного майна. Згідно договору про внесення змін до договору про надання правової допомоги від 07.09.2017 року №6, складеного 20.01.2018 року, договір доповнено п.4.5 щодо порядку розрахунку вартості послуг. Платіжним дорученням № 407 від 22.09.2017 року ТОВ «Лекос» перерахувало Гаранюк М.Р. згідно Договору № 6 від 07.09.2017 року 30 000,00 грн., призначення - правова допомога. Платіжним дорученням № 119 від 14.03.2018 року ТОВ «Лекос» перерахувало Гаранюк М.Р. згідно Договору № 6 від 07.09.2017 року 44 000,00 грн., призначення - правова допомога. Довідками АТ «Райффайзен Банк Аваль» від 07.12.2018 року підтверджено надходження коштів від ТОВ «Лекос» Гаранюк М.Р. в сумі 30 000,00 грн. та 44 000,00 грн. за надання правової допомоги згідно Договору № 6 від 07.09.2017 року. 11.12.2018 року ТОВ «Лекос» та адвокатом Гаранюк М.Р. підписано Акт надання правової допомоги згідно Договору № 6 від 07.09.2017 року, згідно якого адвокат надав послуги, а клієнт прийняв правові послуги визначені договором згідно з детальним описом наданих послуг. За результатами послуг, консультацій сторони взаємних претензій одна до одної не мають. Згідно Детального опису послуг наданих відповідно до Договору № 6 від 07.09.2017 року, адвокатом надано наступні послуги: зустріч з клієнтом з метою з'ясування обставин справи - 2 год. 45 хв.; правовий аналіз наданих клієнтом документів - 4 год.; пошук та аналіз актуальної судової практики з питань застосування законодавства у спірних правовідносинах - 2 год.; складання позовної заяви, підготовка додатків до неї, та копії позовної заяви та додатків відповідно до кількості учасників справи, подання позовної заяви до суду - 6 год.; підготовка клопотання про витребовування в Відділі примусового виконання рішень ГТ Управління юстиції у м. Києві копій матеріалів виконавчого провадження № 52562094 та № 52535322 - 1 год.; підготовка клопотання про витребовування в ДФС у Дніпровському районі інформації про отримані [PERSON] доходи - 1 год.; підготовка та подання до суду заяви про забезпечення позову - 3 год.; правовий аналіз відзиву на позов та підготовка відповіді на відзив, подання до суду - 2 год.; ознайомлення у Відділі примусового виконання рішень ГТ Управління юстиції у м. Києві з матеріалами виконавчого провадження - 2 год.; підготовка та подання до суду заяви про приєднання доказів - 1 год.; підготовка та направлення до суду відзиву на апеляційну скаргу на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27.07.2018 року - 2 год.; підготовка та подання до суду заяви про виклик свідка - 1 год.; поїздка до суду, участь в підготовчих засіданнях - 4 год.; поїздка до суду, участь в судових засідання по суті справи - 6 год. Всього 37 год. 45 хв. Попередній (орієнтовний) розрахунок витрат які позивач понесе у справі № 755/14204/17 подано 12.02.2018 року (а.с. 118 том 1), та містить: судовий збір 8 120,00 грн., витрати на професійну правничу допомогу згідно укладеного договору в розмірі 74 000,00 грн. Заява про подання доказів по судовим витратам подана 11.12.2018 року (а.с. 37 том 5). Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов'язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Якщо сума судових витрат, заявлених до відшкодування та підтверджених відповідними доказами, є неспівмірно меншою, ніж сума, заявлена в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат (крім судового збору) повністю або частково, крім випадків, якщо така сторона доведе поважні причини зменшення цієї суми. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв'язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п'яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов'язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов'язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов'язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов'язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов'язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов'язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов'язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Вивчивши надані докази та матеріали справи, суд дійшов до висновку, що витрати на правничу допомогу, викладені в описі (додаток до Акту надання правової допомоги), є доведеними за виключенням послуги - ознайомлення у Відділі примусового виконання рішень ГТ Управління юстиції у м. Києві з матеріалами виконавчого провадження - 2 год. Однак, враховуючи те, що позивач та адвокат Гаранюк М.Р. в Договорі про внесення змін до договору про надання правової допомоги від 07.09.2017 року №6, укладеному 17 січня 2018 року, за взаємною згодою встановили, що вартість послуг (гонорар) є фіксованою і складає 74 000 грн., вказану сума була сплачена на виконання договору, та враховуючи те, що сума судових витрат на правничу допомогу відповідає заявленій в попередньому (орієнтовному) розрахунку, та те, що вказані витрати пов'язані з розглядом справи, розмір цих витрат є обгрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, суд приходит до висновку, що вимога про стягнення витрат за надання правничої допомоги в розмірі 74 000 грн. підлягає задоволенню. Одночасно з вирішенням питання про розподіл судових витрат за надання правничої допомоги має бути вирішено питання і про розподіл судових витрат - судового збору. Так, при подачі позову до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 8 120 грн. і дана сума відповідно до вимог ст.141 ЦПК України має бути стягнута на користь позивача. Рішення (вступна та резолютивна частина) постановлено судом 11.12.2018 року. Повний текст складено 27.12.2018 року. Заява подана до 27.12.2018 року, з пропуском процесуального строку, який представник просив поновити, оскільки ним пропущено строк з поважних причин - з 14.12.2018 року по 22.12.2018 року приймав участь як захисник у досудовому розслідуванні в Івано-Франківській області, на підтвердження чого надав копію наказу про відбуття у відрядження № 16 від 11.12.2018 року. Згідно ст. 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. Статтею 127 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Згідно ч. 3 ст. 127 ЦПК України якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Вивчивши документи, суд вважає, що заявник пропустив встановлений строк з поважних причин, і заява про його поновлення підлягає задоволенню. В уточненій заяві про постановлення додаткового рішення сторона позивача просить розподілити судові витрати наступним чином: стягнути витрати на правничу допомогу 74 000 грн. та судовий збір 8 120 грн. з усіх трьох відповідачів. Враховуючи спір, який розглядався судом, участь кожного відповідача в оспорюваних позивачем діях, документах, суд приходить до висновку, що стягнення судових витрат на користь позивача має бути з відповідачів [PERSON] та Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві, в рівних частинах. Заперечення відповідачів суд не враховує з викладених вище підстав. Враховуючи викладене та

Outcome: approved