Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-05 00:00:00

12.10.2018р. до місцевого суду звернулась [PERSON] із позовом до [PERSON] та [PERSON], де просить визнати за нею право власності на 1/2 частину жилого будинку № 22 з господарськими будівлями, розташованого по вулиці Матросова в селі Софіївка Калинівського району Вінницької області. В обґрунтування цієї вимоги зазначила, що перебуваючи в зареєстрованому шлюбі з [PERSON], вони разом на земельній ділянці, виділеній на імя останнього, в 1989 році почали будівництво житлового будинку по вулиці Матросова в селі Софіївка Калинівського району Вінницької області, зведення якого було закінчено лише в кінці 1991 року. 13.09.2017р. право власності на це нерухоме майно було зареєстроване на [PERSON] Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 25.10.2017р. шлюб між подружжям було розірвано. 18.04.2018р. її колишній чоловік помер, після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частку в вищевказаному житловому будинку. Її дочка, відповідач [PERSON] після смерті батька, як спадкоємиця 1-ої черги за законом, звернулась в передбачений законом термін до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а мати померлого відповідач [PERSON] подала заяву про відмову від своєї частки в спадковому майні на користь онучки. Вона ж в порядку ст.71 Закону України «Про нотаріат» звернулась до Калинівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя, у видачі якого їй було відмовлено, оскільки на день смерті спадкодавця шлюб між ними був розірваний. Через дану обставину, вона вимушена звернутись до суду із цим позовом, який просить задовольнити. Позивачка [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши письмову заяву, де просить справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявились, подавши письмові заяви, де просять справу розглянути за їх відсутності, позовні вимоги визнають у повному обсязі, не заперечують проти їх задоволення. Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. В звязку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось. У відповідності до вимог ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, в судовому засіданні достовірно встановлено, що 18.04.2018р. помер колишній чоловік позивача [PERSON], про що свідчить Свідоцтво про смерть серії І-АМ № 406698, видане 18.04.2018р. Виконавчим комітетом Радівської сільської ради Калинівського району Вінницької області. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок № 22, розташований по вулиці Матросова в селі Софіївка Калинівського району Вінницької області, який належав померлому [PERSON] на праві приватної власності, про що свідчить Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 97585383 від 18.09.2017р. Даний житловий будинок знаходиться на земельній ділянці, яка згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 815369, виданого 15.11.2015р. на підставі рішення Радівської сільської ради від 18.04.2005р., на праві приватної власності належить померлому [PERSON] Як зазначає позивач в позовній заяві, ї не оспорюється відповідачами, вищевказаний жилий будинок був побудований за спільні сімейні кошти в період перебування позивача [PERSON] та померлого [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Згідно ч.1 ст.60 СК України, ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.ст.63, 70 СК України, ст.ст.370, 372 ЦК України, частки кожного співвласника у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно ст.71 Закону України «Про нотаріат», та вимог п.п.1.1 глави 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012р., у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. За п.2 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, на підтвердження права власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з подружжя, видається свідоцтво. Таке свідоцтво видається після надання документу, який посвідчує шлюбні відносини, в порядку, встановленому чинним законодавством /п.2.1 р.11 Порядку/. Позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні, з посиланням на те, на момент смерті спадкодавця, шлюб з останнім було розірвано. Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звертатися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Вимогами ч.1 ст.321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпорядження своїм майном. Суд вважає, що розмір частки позивача [PERSON] у спільному сумісному майні подружжя на спірний житловий будинок становить ? . Відповідачі позовні вимоги визнають, тому відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову (ч.4 ст.206 ЦПК України). Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про задоволення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved