Jurisdiction: civil
Date: 2019-01-30 00:00:00

10.10.2018 до Солом`янського районного суду міста Києва звернувся [PERSON] із заявою про встановлення юридичного факту, що має юридичне значення та просив: встановити юридичний факт, що національність [PERSON] , який народився [INFO] , - єврей; встановити юридичний факт, що національність [PERSON] , який народився [INFO] , - єврей; встановити юридичний факт проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в період з 1941 по 1945 р.р. у Зеленогорську, а з 1945 по 1954 р.р. в місті Києві. 22.10.2018 на адресу суду надійшла заява [PERSON] з уточненими вимогами, в якій він просить встановити юридичний факт проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в період з 1941 по 1945 р.р. у Зеленогорську, а з 1945 по 1954 р.р. в місті Києві. Заява обґрунтована тим, що заявник народився [INFO] у м. Києві, його сім`я складалася з 4 чоловік. Заявник вказав, що в його посвідці про народження в графі «батько» записаний [PERSON] , який народився [INFO] , в графі «мати» записана [PERSON] , яка народилася [INFO] . Заявник посилався на те, що у нього також був брат [PERSON] , [INFO] Заявник вказав, що його батько [PERSON] помер [INFO] , мати [PERSON] померла [INFO] , а брат [PERSON] помер [INFO] . Заявник пояснив, що до червня 1941 року його родина мешкала у [ADDRESS] . Зазначено, що батько заявника до війни працював на заводі Ленінська кузня, а також був секретарем комітету комсомола заводу, пізніше - у партійному бюро заводу. В 1941 році вони були евакуйовані всією родиною у місто Зеленодольськ (Російської федерації), під час мобіліцізації його батька мобілізували на фронт в Червону армію та після закінчення війни його батько повернувся в місто Зеленодольськ (Російська федерація) з інвалідністю 2 групи, після закінчення війни в 1945 році в травні вся родина повернулася в місто Київ та почала проживати за адресою: [ADDRESS] . Заявник посилався на те, що під час його перебування у м. Зеленодольськ, він пішов навчатися до 1 класу середньої школи в період з 1944-1945 р.р., а після повернення до м. Києва продовжував навчатися у школі №91 до 7-го класу, пізніше був переведений в школу №54 м. Києва, яку закінчив в 1954 році. Також вказав, що його брат [PERSON] з 2 по 5 клас продовжував навчання у місті Зеленодольськ у період 1941-1945 р.р., та після повернення родини до м. Києва з 5 по 10 клас навчався в школі №91. Інших документів для підтвердження періоду перебування та проживання родини заявника з 1941 по 1945 роки в нього нема і власними силами йому не вдалося отримати таку інформацію у зв`язку зі знищенням та частковою втратою такої інформації в архівах України. Заявник вказав, що його дід [PERSON] (мовою оригіналу) та батько [PERSON] були євреями, у зв`язку із тим, що в період 1933-1939 р.р. в Радянському Союзі проводились репресивні дії відносно єврейського населення, які сповідували іудаїзм та руйнувались синагоги, і зазначення в документах національності «єврей» приховувалося саме з міркувань безпеки життя, та боязні відрізнятися на фоні всіх своєю національністю. Заявником пояснено, що він як єврей звернувся до Conference on Jewish Material Claims Against Germany з проханням виплатити йому грошову компенсацію, як особі, потерпілій від дій Німеччини в період 1939-1945 р.р., на що отримав листа, в якому зазначено, що його питання вирішується апеляційним розглядом у Німеччині незалежною апеляційною комісією. Ухвалою судді від 23.10.2018 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 21.11.2018 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні представники заявника уточнили вимоги, та просили встановити юридичний факт проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в період з 1941 по 1945 р.р. у Зеленодольську, а з 1945 по 1954 р.р. в місті Києві, підтримали заяву та просили її задовольнити. Заявник посилався на те, що встановлення даного юридичного факту йому необхідне для отримання, як громадянину України єврейського походження окремої пільги та гарантії, а ситуація, що склалася, позбавляє його права скористатися вказаними правами. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, враховуючи фактичні обставини справи та ухвалити рішення відповідно до вимог діючого законодавства. Суд, заслухавши представників заявника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1. ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1, ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 294 ЦПК України під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. З метою з`ясування обставин справи суд може за власною ініціативою витребувати необхідні докази. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Частиною 1, 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення Таким чином, у відповідності до ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Так, заявник просить встановити юридичний факт проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в період з 1941 по 1945 р.р. у Зеленодольську, а з 1945 по 1954 р.р. в місті Києві. В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що його батько до війни працював на заводі Ленінська кузня, а також був секретарем комітету комсомола заводу, пізніше - у партійному бюро заводу. В 1941 році вони були евакуйовані всією родиною у місто Зеленодольськ (Російської федерації), під час мобілізації його батька мобілізували на фронт в Червону армію та після закінчення війни його батько повернувся в місто Зеленодольськ (Російська федерація) з інвалідністю 2 групи, після закінчення війни в 1945 році в травні вся родина повернулася в місто Київ та почала проживати за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження вищезазначеного заявником було надано суду: атестат зрілості [PERSON] , який виданий 30.06.1954, з якого вбачається, що він в 1949 році вступив до Київської середньої школи №54; довідку №100 від 04.10.2018, видану Спеціалізованою школою І-ІІІ ступенів №91, з якої вбачається, що [PERSON] дійсно навчався у середній чоловічій школі №91 Сталінського району м. Києва (адреса проживання на час навчання: Рейтарська [ADDRESS] ) у 1945-1950 р.р., школу закінчив 25.06.1950; відповідь №109-109/опп/13_4832 від 06.11.2018, видану Шевченківською РДА в м. Києві, що підтвердження місця реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та [ADDRESS] , в якій зазначено, що в Шевченківській РДА в м. Києві знаходяться на зберіганні будинкові книги за адресою: [ADDRESS] , з 1944 по 1958 р.р. Відповідно до наявних відомостей: [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою з 26.07.1945 по 13.05.1947, [PERSON] - з 19.09.1967 по 19.04.1971, [PERSON] - з 11.09.1972, дата зняття з реєстрації в будинковій книзі не зазначена, [PERSON] - з 26.07.1945 по 13.05.1947. Будинкові книги за адресою: [ADDRESS] в Шевченківській РДА в м. Києві відсутні; відповідь №109-109/опп/В-4892 від 16.01.2019, видану Шевченківською РДА в м. Києві, що підтвердження місця реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та [ADDRESS] , в якій зазначено, що в Шевченківській РДА в м. Києві знаходяться на зберіганні будинкові книги за адресою: [ADDRESS] , з 1944 по 1958 р.р., та по [ADDRESS] , з 1948 по 1950 р.р., з 1950 1950 по 1953 р.р. та з 1963 по 1975 р.р. Відповідно до наявних відомостей за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою з 26.07.1945 по 13.05.1947, [PERSON] - з 26.07.1945 по 13.05.1947, [PERSON] - з 26.07.1945 по 13.05.1947, [PERSON] - з 26.07.1945 по 13.05.1947. Відповідно до наявних відомостей за адресою: [ADDRESS] : [PERSON] була зареєстрована за вищевказаною адресою з 14.05.1947, дата зняття з реєстрації в будинковій книзі не зазначена, [PERSON] - з 14.05.1947, дата зняття з реєстрації в будинковій книзі не зазначена, та з 19.09.1967 по 19.04.1971, [PERSON] - з 14.05.1947, дата зняття з реєстрації в будинковій книзі не зазначена, та з 11.09.1972 по 12.02.1987, [PERSON] - з 14.05.1947, дата зняття з реєстрації в будинковій книзі не зазначена; довідку №704-30/35 від 31.10.2018, видану ПрАТ «Завод «Кузня на рибальському», в якій зазначено, що завод №340 був евакуйований з 1941 р. по 1944 р. в м. Зеленодольськ. Крім того, в обґрунтування заявлених вимог заявником було надано копії документів неналежної якості ( а.с. 53, 54, 55, 56, 57, 58 ), у зв`язку з чим суд позбавлений можливості оцінити вказані документи. Так, з точки зору закону виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміна і припинення завжди пов`язується з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. Відповідно до п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. У п. 2 ч. 1 ст. 318 ЦПК України зазначено, і це ж роз`яснено у вище приведеній постанові Пленуму Верховного Суду України, у заяві про встановлення факту має бути зазначено, який саме факт просить встановити заявник та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажає заявник. З цього випливає, що заява про встановлення юридичного факту не може бути предметом судового розгляду, якщо при зверненні до суду з метою його встановлення заявник не ставить перед собою жодної мети. Юридично важливим факт визнається за умови, якщо для досягнення поставленої заявником мети він має правоустановче значення. Тобто, з точки зору даної норми закону та роз`яснень Верховного Суду України випливає, що встановлення фактів, які не мають юридичного значення, є безпредметними. Виходячи з вищевикладеного, встановлення факту, що просить заявник, ніяк не пов`язується з досягненням поставленої мети та є безпредметним. З огляду на наведене, суд не знаходить підстав для задоволення заяви [PERSON] , заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у місті Києві про встановлення факту, що має юридичне значення. Суд,

Outcome: dismissed