Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-25 00:00:00

11 січня 2019 року ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії - Миколаївського обласного управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором в сумі 24715 грн. 95 коп. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що між сторонами існують договірні кредитні відносини з 26 березня 2018 року за договором №506-К та за умовами якого відповідач одержав в ПАТ «Державний ощадний банк України» кредит в сумі 22000 грн під 56 % річних строком на 60 місяців з терміном остаточного повернення кредитну не пізніше 25 квітня 2023 року на споживчі цілі. За умовами Договору, кредит відповідач зобов`язався повертати рівними частками щомісяця по 366,67 грн. до 25 числа місяця, наступного за звітнім, починаючи з 26 квітня 2018 року, шляхом внесення власних коштів на поточний рахунок, які Банк, використовуючи право договірного списання, списує в рахунок погашення основної суми боргу за кредитом та сплати процентів. Проте, всупереч взятих на себе зобов`язань, відповідач порушив умови договору, кредит та проценти не сплачує з вересня 2018 року. За вказаного, скориставшись п.п. 3.9.3, 3.9.3.2 Договору вимагає дострокового повернення кредиту в повному обсязі, а також нараховані проценти, пеню, та визначені ст. 625 ЦК України 3 % річних та інфляційні втрати. Представник позивача подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Відповідач [PERSON] до суду не прибув, відзиву на позовну заяву не надіслав, про причини неявки не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлявся належно за зареєстрованим місцем проживання (а.с. 31, 33, 39), у зв`язку з чим, відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розгляд справи за відсутності відповідача. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою всіх учасників судового процесу, судове засідання технічними засобами не фіксувалося. Зі змісту досліджених письмових доказів судом встановлено, що 26 березня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10014/0187 І-А типу та [PERSON] було укладено договір про споживчий кредит №506-К (а.с. 10), відповідно до якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 22 000 грн. строком до 25.04.2023 року зі сплатою за користування кредитом 56 % річних (п.2.2 та п. 2.4.1 Договору). Відповідно до п. 3.3.3. кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно до 25 числа місяця, наступного за звітним, проводити погашення кредиту рівними частинами в сумі 366,67 грн. та сплачувати відсотки, нараховані банком на залишок заборгованості за кредитом, починаючи з 26 квітня 2018 р. За порушення взятих на себе зобов`язань по поверненню основної суми кредиту та своєчасній сплаті процентів за користування кредитом, комісійних винагород та інших платежів за цим договором, позичальник зобов`язується сплатити на користь банку пеню в розмірі 15 % від суми несплаченого платежу за кожний день прострочення, що відповідає вимогам п.8.3 кредитного договору. Згідно з п. 1.1.12. Договору позичальником відкритий поточний рахунок № [NUMBER] для здійснення розрахунково-касового обслуговування кредиту. Згідно п. 2.4.1 договору процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 56 процентів річних за користування кредитними коштами, які нараховуються щомісячно на фактичний залишок заборгованості за кредитом. АТ «Ощадбанк» виконав свої зобов`язання, надавши кредит у встановленому договорі розмірі (а.с. 16), однак позичальник в односторонньому порядку відмовився від виконання взятих на себе зобов`язань, у зв`язку з чим за ним утворилася заборгованість, яка станом на 19 грудня 2018 року становить 24715 грн. 95 коп., з яких: основний борг 20533 грн. 32 коп.; нараховані відсотки 3743грн. 81 коп.; пеня 349 грн. 43 коп.; сума втрат від інфляції 59 грн. 63 коп.; 3% річних на суму простроченого зобов`язання - 29 грн. 76 коп. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк, або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України). Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином - ст.599 ЦК України. Згідно з ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики. Згідно з частиною 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст.1048 ЦК України. Всупереч ст.ст.526,527,530 ЦК України та умовам договору відповідач не перераховував у встановлені строки щомісячні платежі в рахунок погашення заборгованості за кредитом. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з порушенням боржником договірних зобов`язань за кредитним договором утворилась заборгованість, яка станом на 19.12.2018 року становить 24715,95 грн. Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості у зазначеній сумі є обґрунтованими та підлягають стягненню в судовому порядку. У відповідності до ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються зі сплаченого позивачем судового збору в сумі 1762 грн. (а.с. 3).

Outcome: approved