Jurisdiction: civil
Date: 2020-11-22 00:00:00

12.10.2020 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача, у якому просить вирішити питання про стягнення з останнього аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення старшою дитиною повноліття, після цього продовжити стягнення аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, до досягнення молодшою дитиною повноліття. Вимоги обгрунтовані тим, що шлюб між нею та [PERSON] , укладений 14.02.2004 року. Від спільного подружнього життя у них народилося двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Вказує, що в лютому 2020 року відповідач переїхав проживати до батьків та в добровільному порядку не надає коштів на утримання дітей. Ухвалою суду від 28.10.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 23.11.2020 року. 23.11.2020 року, належним чином повідомлені сторони в судове засідання не з`явилися. 23.11.2020 року через канцелярію суду позивач подала заяву, в якій просить справу, призначену на 23.11.2020 року, розглядати у її відсутності. При цьому вказала, що проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду, що підтверджується копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення. За таких обставин, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень позивача та її представника проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Розгляд справи слід провести у відсутності сторін без фіксування судового процесу відповідно до вимог ст.247 ЦПК України. За ч.4 ст. 240 ЦПК України у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі з 14.02.2004 року, який був зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану м.Червонограда Львівської області за актовим записом №34, про що видано свідоцтво про одруження серії [NUMBER] (а.с.3). Від шлюбу у сторін народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про їх народження відповідно серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с.4,5). Як вбачається зі змісту довідки про склад сім`ї № 12220 від 07.10.2020 року, [PERSON] та [PERSON] зареєстровані з матір`ю [PERSON] (а.с.6). Положенням ч. 2 ст. 51 Конституції України закріплено конституційний обов`язок батьків утримувати своїх дітей. Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно вимог ч.ч. 1, 2 ст. 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально важливим урахуванням інтересів дитини. Стаття 181 СК України передбачає, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч.2 ст.183 Сімейного кодексу України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Частиною 3 ст. 183 Сімейного кодексу України встановлено, що якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Зі змісту норми ч. 1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Суд, проаналізувавши матеріали справи та всі докази в сукупності, дійшов висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини від усіх видів доходу (заробітку) щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 12 жовтня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття. Що стосується вимоги про продовження стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, до досягнення молодшою дитиною повноліття, суд вважає, що такі є передчасними, відтак такі задоволенню не підлягають. За ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню у користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. від якого позивачка була звільнена при подачі позову.

Outcome: partial