overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-28 00:00:00

11.07.2014 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] просила стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON], [INFO]. На підтвердження своїх позовних вимог вказала, що від сумісного життя мають неповнолітню доньку - [PERSON], яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач працює, отримує регулярний дохід, однак про сім'ю не піклується, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, при цьому позивачка не має можливості самостійно утримувати дитину. Позивачка підтримала свої позовні вимоги, просила розглядати справу за її відсутності, про що подала заяву. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про день та час слухання справи був повідомлений належним чином, про що є поштові повідомлення в матеріалах справи. Суд вважає можливим справу розглянути заочно. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що від сумісного життя сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON], [INFO], матір'ю дитини є позивачка [PERSON], батьком - відповідач [PERSON] (а.с.4). Дитина проживає з матір'ю, яка не має можливості утримувати дитину самостійно, коштів на утримання дитини не вистачає, дитина потребує матеріальної допомоги. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, які потребують допомоги. Відповідно до ст.183 СК України розмір аліментів на утримання дітей може бути встановлений у твердій грошовій сумі або в долі від заробітку. Оскільки дитина, що потребує матеріальної допомоги, проживає з матір'ю, відповідач зобов'язаний виплачувати на утримання дитини аліменти. Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує, що відповідач працює, має дохід, інших неповнолітніх дітей та непрацездатних осіб на утриманні не має, тому суд дійшов висновку, що відповідач має можливість виплачувати аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу). На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір - 243 грн. 60 коп. Згідно ст. 367 ч.1 п.1 ЦПК України зазначене рішення суду підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

11.07.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 09.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта - відповідача, було укладено кредитний договір відповідно до умов заяви № 006-24708-091212. За умовами договору, позивач зобов'язувався відкрити клієнту картковий рахунок [NUMBER] зі встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 15 000 грн. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умови укладеного кредитного договору в зв'язку з чим, станом на 19.05.2014 року, перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 28 943 грн 42 к., що й зумовило останнього звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заявивши в цивільному позові клопотання про розгляд справи за його відсутності, надавши згоду на проведення заочного розгляду справи, за умов відсутності відповідача, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України /а.с.2/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, в силу положень ст.74 ЦПК України, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.24/. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

11.07.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 21.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта - відповідача, було укладено кредитний договір відповідно до умов заяви № 005-24708-211212. За умовами договору, позивач зобов'язувався відкрити клієнту картковий рахунок [NUMBER] зі встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 12 000 грн. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умови укладеного кредитного договору в зв'язку з чим, станом на 19.05.2014 року, перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 23 054 грн 38 к., що й зумовило останнього звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заявивши в цивільному позові клопотання про розгляд справи за його відсутності, надавши згоду на проведення заочного розгляду справи, за умов відсутності відповідача, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України /а.с.2/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явилась, в силу положень ст.74 ЦПК України, була належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи /а.с.26/. Про причини неявки до суду не повідомила. Клопотань про розгляд справи за її відсутності не надала, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-27 00:00:00

11.07.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 21.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта - відповідача, було укладено кредитний договір відповідно до умов заяви № 010-24703-211212. За умовами договору, позивач зобов'язувався відкрити клієнту картковий рахунок № [NUMBER] зі встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 10 000 грн. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умови укладеного кредитного договору в зв'язку з чим, станом на 19.05.2014 року, перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 19 239 грн 91 к., що й зумовило останнього звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заявивши в цивільному позові клопотання про розгляд справи за його відсутності, надавши згоду на проведення заочного розгляду справи, за умов відсутності відповідача, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України /а.с.2/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, в силу положень ст.74 ЦПК України, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. Про причини неявки до суду не повідомив. Клопотань про розгляд справи за його відсутності не надав, в зв'язку з чим, суд, за письмовою згодою позивача, згідно ст.ст.224-226 ЦПК України, визнав можливим справу розглянути у відсутності відповідача за наявними доказами в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін в порядку заочного розгляду. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-07-17 00:00:00

11.07.2014 року позивач Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» звернулось до Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що 27.12.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON], шляхом акцептування банком пропозиції клієнта - відповідача, було укладено кредитний договір відповідно до умов заяви № 006-24703-271212. За умовами договору, позивач зобов'язувався відкрити клієнту картковий рахунок № [NUMBER] зі встановленим лімітом кредитної лінії в розмірі 20 000 грн. Банк свої зобов'язання виконав повністю, проте позичальник належним чином не виконує умови укладеного кредитного договору в зв'язку з чим, станом на 19.05.2014 року, перед позивачем виникла заборгованість по сплаті кредиту в сумі 34 983 грн 49 к., що й зумовило останнього звернутись до суду за захистом своїх порушених прав. В судове засідання представник позивача ПАТ «Дельта Банк» не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, заявивши в цивільному позові клопотання про розгляд справи за його відсутності, що узгоджується з вимогами ч.2 ст.158 ЦПК України /а.с.2/. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, в силу положень ст.74 ЦПК України, був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи /а.с.17/, завчасно подав до канцелярії суду заяву про розгляд справи без його участі, визнавши факт укладення з ПАТ «Дельта Банк» кредитного договору від 27.12.2012 року, не заперечував на стягненні заборгованості /а.с.18/. Враховуючи те, що сторони до судового засідання не з'явились, суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-07-17 00:00:00

11.07.2016 [PERSON] подав до Куликівського районного суду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності йому трудової книжки серії БТ-І №8274898, виписаної на імя [PERSON], [INFO], посилаючись на те, що в трудовій книжці помилково вказано число його народження 12 липня 1956 року, замість правильного 11 липня 1956 року, встановлення цього факту йому необхідно для призначення пенсії. В судовому засіданні заявник заяву підтримав та просив її задовольнити, з підстав, вказаних в заяві. Заінтересована особа Чернігівське обєднане управління Пенсійного фонду України, про встановлення факту в судове засідання не зявилася, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки не повідомила. Суд, заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, приходить до такого висновку. Згідно п.5 ч.2 ст.234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.6 ч.1 ст.256 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої не збігаються з імям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або у паспорті. В судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт того, що трудова книжка, що виписана 27.03.1986 на імя [PERSON], [INFO], дійсно, належить заявнику [PERSON], [INFO]. Вказаний факт підтверджується даними паспорта заявника серії НК № 795046, виданого Деснянським ВМ УМВС України в Чернігівській області 11.05.2000, даними свідоцтва про народження серії ЯЖ №523888, виданого Верши ново-Муравійською сільською радою Куликівського району Чернігівської області 20.07.1956, в яких зазначено дату народження [PERSON] 11 липня 1956 року. Даних, які б суперечили встановленому в судовому засіданні факту, судом не виявлено. Встановлення даного факту заявнику необхідно для призначення пенсії. Іншим шляхом встановити факт належності правовстановлюючого документу не вбачається можливим, тому є всі правові підстави для задоволення заяви.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-08-03 00:00:00

11.07.2016 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який зареєстрований 07.05.2011 Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним центром розвитку сім'ї, про що зроблений актовий запис за №\~791. Позивач посилається на такі обставини. 07.05.2011 вона та відповідач зареєстрували шлюб. У шлюбі в сторін 31.03.2015 народився син [PERSON], який проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Подружнє життя з відповідачем не склалося через різні характери та погляди на життя, на шлюб і сім'ю. З початку січня 2015 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалось, між ними виникали непорозуміння і сварки. З квітня 2015 року сторони припинили підтримання шлюбних відносин, спільне господарство не ведуть. З відповідачем склалися неприязні відносини. За наведених обставин позивач не вбачає можливості для збереження сімї; на примирення не згодна. Подальше збереження шлюбу буде суперечити її інтересам. У звязку з наведеним позивач звернулася до суду з цим позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявилась, подавши суду заяву, відповідно до якої підтримує заявлені позовні вимоги, наполягає на розірванні шлюбу та просить справу розглядати за її відсутності. Клопотання про відновлення дошлюбного прізвища Ліхолєтова суду не заявила. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, подавши суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] до нього про розірвання шлюбу визнав, не заперечує проти розлучення; просить справу розглядати за його відсутності. Клопотання про надання строку для примирення не заявив. Дослідивши позовну заяву та заяви позивача і відповідача, суд вважає, що рішення про задоволення позову в справі можливо ухвалити відповідно до ч. 4 ст.\~174 ЦПК України у зв'язку з визнанням відповідачем позову без подальшого з'ясування обставин у справі та перевірки їх доказами, оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, і суд приймає таке визнання позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача суд стягує понесені останнім і документально підтверджені судові витрати на сплату судового збору в сумі 551,20\~грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

11.07.2016 позивач звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 23.07.2008 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох малолітніх дітей : [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось, почали виникати непорозуміння, мають різні характери, сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги повністю підтримує, відповідач позов визнає, вважають їх примирення неможливим. Дослідивши подані заяви, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 23 липня 2008 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області, про що зроблений актовий запис № 248, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06 травня 2016 року (а.с.5). Від шлюбу мають двох малолітніх дітей : [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2016 року (а.с.15) та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2016 року (а.с.14). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-02 00:00:00

11.07.2016 позивач звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з даним позовом про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 17.10.1998 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають двох дітей: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Позивач стверджує, що спільне життя з відповідачем не склалось, сімейних стосунків не підтримують, спільне господарство не ведуть. Сторони в судове засідання не з'явились, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності, відповідно до яких позивач позовні вимоги повністю підтримує, відповідач позов визнає, вважають їх примирення неможливим. Дослідивши подані заяви, долучені до позовної заяви документи, суд вважає, що є усі підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить чинному законодавству та не порушує прав та законних інтересів інших осіб. У судовому засіданні встановлено, що подружжя зареєстрували шлюб 17 жовтня 1998 року у Відділі реєстрації актів громадянського стану Бориспільського міськвиконкому Київської області, про що зроблений актовий запис № 291, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17 жовтня 1998 року (а.с.7). Від шлюбу мають двох дітей : [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 08 квітня 1999 року (а.с.8)та [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21 вересня 2010 року (а.с.9). Сторонами визнано, що вони подружніх стосунків не підтримують, проживають окремо, вважають, що примирення між ними неможливе. Внаслідок зазначених обставин сім`я подружжя фактично розпалась, а шлюб існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-01-29 00:00:00

11.07.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, який був зареєстрований 18.01.2002 р. відділом реєстрації актів громадянського стану Тернівського районного управління юстиції м.Кривого рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 29, від якого мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Вказує, що на протязі двох останні років їх відносини значно погіршилися, між ними постійно виникають конфлікти, відсутнє взаємопорозуміння. За клопотанням представника відповідача [PERSON] ухвалою суду від 30.09.2016 р. сторонам надавався чотирьохмісячний строк для примирення. В судове засідання, призначене на 30.01.2017 року позивач не з'явився, надав заяву про підтримання позову та розгляд справи за його відсутністю. Відповідач [PERSON] в судове засідання 30.01.2017 року не з'явилася, надала до суду заяву про визнання позову та розгляд справи за її відсутністю, якою просить змінити її прізвище з «[PERSON]» на «[PERSON]». Дослідивши письмові докази, суд вважає що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, згідно свідоцтв про одруження та народження, а.с.8,9, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 18.01.2002 року, за мають на утриманні неповнолітню доньку [PERSON], [INFO], на протязі двох останніх років відносини між сторонами значно погіршилися. Вказані обставини визнаються сторонами та не потребують доказуванню відповідно до ст.61 ЦПК України. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Оскільки судом надавався сторонам строк для примирення, але сторони не примирилися, позивач наполягає на розірванні шлюбу, реєстрація шлюбу з відповідачем суперечить інтересам позивача, тому суд вважає необхідним позов задовольнити. Згідно ч.2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу відновити своє дошлюбне прізвище, Щодо зміни прізвища з «[PERSON]» на «[PERSON]», суд вважає необхідним відмовити, оскільки у відповідача виникне право на зміну прізвища лише після набрання даним рішенням законної сили. На підставі ст.ст.110-112,113,114 Сімейного Кодексу України, ст.ст.10,27,31,60, 212-215 ЦПК України, суд -

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-01 00:00:00

11.07.2016 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON], яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS]. Вказує що є власником зазначеної квартири згідно Договору купівлі - продажу від 22.06.2007р.. Відповідач [PERSON] є його дочкою. За вказаною адресою також зареєстровані колишня дружина [PERSON] та її дорослий син від першого шлюбу [PERSON], також зареєстрований їх спільний син [PERSON]. Відповідач в квартирі не проживає з березня 2013 року, точне місце перебування її невідомо. Позивач надав суду заяви про підтримання позову, та розгляд справи в свою відсутність. Відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений завчасно належним чином за місцем реєстрації по [ADDRESS], але згідно поштового повідомлення судова повістка повернулася до суду двічі за закінченням терміну зберігання. З вказаних причин суд прийшов до висновку, що відповідач недобросовісно користується своїми процесуальними правами. Третя особа виконком Тернівської районної у місті ради надав до суду листа яким не заперечує проти позову. Дослідивши письмові докази, суд вважає, що в порядку заочного провадження зі згоди позивача позов слід задовольнити та відповідно до ст.405 ч.2 ЦК України, визнати [PERSON], такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Правовідносини між сторонами регулюються ст.405 ч.2 ЦК України згідно норм якої - члени сім'ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім'ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім'ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Судом встановлено договором, довідкою, актом затвердженим а.с.9-11,15, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON], а відповідач [PERSON] дочка колишньої дружини, є членами родини позивача. З березня 2013р. відповідач в квартирі не проживає, залишив житло, що підтверджується актом. Таким чином сукупністю досліджених доказів судом встановлено, що відповідач не проживає в квартирі понад один рік без поважних причин, та як члени сім'ї власника житла, можуть бути позбавлені правом користування житлом. На підставі ст.405 ч.2 ЖК України,

Outcome: approved