Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-28 00:00:00

12.04.2019 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] і, просить постановити рішення, яким розірвати їхній шлюб зареєстрований 17.05.1987 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. З позовної заяви поданої позивачем, [PERSON] вбачається, що 17.05.1987 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області було зареєстровано шлюб з відповідачем. В шлюбі народилося троє дітей, які на даний час повнолітні. Сімейне життя не склалося по тій причині, що у них, як в подружжя відсутнє взаєморозуміння, постійно виникають сімейні конфлікти, кожен має свої погляди на життя, що і призвело до розпаду сім`ї. Подальше перебування в шлюбі не є можливе, примирення між ними також не можливе. Просить шлюб розірвати. Представник позивача, [PERSON] - [PERSON] направила заяву через канцелярію суду в якій просила розглянути справу без їх участі, позов підтримують та просить задовольнити. Відповідач, [PERSON] також в судове засідання не з`явилася, хоча у встановленому законом порядку була повідомлена про час та місце судового засідання. Із поданої нею заяви вбачається, що відповідач не заперечує проти позовних вимог позивача щодо розірвання шлюбу, позов визнає, просить справу розглядати у її відсутності та залишити їй прізвище - [PERSON] . Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Відповідно до ч.1 ст. 55 Сімейного кодексу України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Згідно ч.3, ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 17.05.1987 року в Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 06.04.2019 року (а.с.6). Сімейне життя у подружжя не склалося по тій причині, що у них відсутнє взаєморозуміння, виникають сварки, конфлікти. Шлюбно-сімейні відносини припинилися, сім`я розпалася остаточно. Згідно ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. За таких обставин суд прийшов до висновку, що шлюб між сторонами слід розірвати. Згідно ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі вищенаведеного та ст.ст. 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved