Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

1. 01 жовтня 2020 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про стягнення коштів у порядку регресу. Заявлені позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 27.07.2017 на вул. Донцова в м. Дніпрі сталося зіткнення автомобілів марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ), належного [PERSON] , і марки «Mercedes-Benz» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням відповідача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Mitsubishi» було пошкоджено. Ризики пошкодження автомобіля марки «Mitsubishi» були застраховані позивачем, і сума страхового відшкодування склала 21\~623,00 грн, які позивач добровільно сплатив страхувальникові. 31.05.2019 страховик відповідача частково відшкодував позивачеві понесені витрати в сумі 11\~090,12. У добровільному порядку відповідач не відшкодовує позивачеві решту понесених витрат, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з відповідача в порядку регресу сплаченого страхового відшкодування в сумі 10\~532,33 грн, а також відшкодування судових витрат (а.с.а.с. 1 2, 28). 2. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 22.10.2020 справу за підсудністю було передано до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська (а.с. 32). 3. 08 грудня 2020 року суд постановив ухвалу про відкриття у справі спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 4. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 5. Судом встановлено, що 16.06.2017 між позивачем та [PERSON] було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту «ПРОГРАМА «ОПТИМА» №ВВ-095-А/17/ЗП/ПП, за яким останній застрахував ризики пошкодження автомобіля марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ) (а.с.а.с. 4 10). 6. 27 липня 2017, о 1210, на пр. Дмитра Яворницького в м. Дніпрі, біля будинку №4А, сталося зіткнення автомобілів марки «Mitsubishi» (реєстраційний номер [NUMBER] ), належного [PERSON] , і марки «Mercedes-Benz» (реєстраційний номер [NUMBER] ) під керуванням відповідача. У результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Mitsubishi» було пошкоджено (а.с.а.с. 11, 13). 7. Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «Mercedes-Benz» за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів №АК/005420620 застрахована ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» (а.с. 17). 8. 10 серпня 2017 року [PERSON] звернувся до позивача із заявою, якою повідомив про настання страхового випадку, учасників пригоди і просив сплатити страхове відшкодування (а.с. 12). 9. 05 вересня 2017 року постановою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, ухваленою за фактом вказаної дорожньо-транспортної пригоди, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (а.с. 11). 10. 16 серпня 2017 року позивач сплатив [PERSON] страхове відшкодування в сумі 21\~623,00 грн, про що свідчить копія долученого ним до позовної заяви платіжного доручення №18417 (а.с. 16). 11. 31 травня 2019 року ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» сплатило позивачеві страхову виплату в сумі 11\~090,12 грн, про що свідчить копія долученого позивачем до позовної заяви платіжного доручення №30703024 (а.с. 19). 12. Дотепер відповідач не відшкодував позивачеві решту понесених витрат у сумі 10\~532,88 грн (а.с. 20). 13. Відповідно до пункту 3 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі ЦК) підставою виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. 14. Згідно зі статтею 993 ЦК до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. 15. Аналогічні положення містить у собі стаття 27 Закону України від 07.03.1996 №85/96-ВР «Про страхування». 16. Відтак, оскільки позивач виконав свої зобов`язання страховика у повному обсязі, до нього, у розумінні статті 993 ЦК, перейшло право вимоги відповідного відшкодування від особи, відповідальної за завдані збитки. 17. При цьому суд вважає за необхідне звернути увагу позивача на те, що ним неправильно визначено характер спірних правовідносин, не розмежовано поняття «регрес» та «суброгація», що призвело до помилкового твердження про регресний порядок відшкодування понесених витрат. 18. Перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика, про який йдеться у приведеній вище нормі, а також статті 27 Закону України від 07.03.1996 №85/96-ВР «Про страхування» (далі Закон №85/96-ВР), називається суброгацією. 19. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. 20. Регресом же є право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою. 21. Суброгація допускається у договорах майнового страхування, а правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК та стаття 27 Закону №85/96-ВР. Право регресу регулюється частиною 1 статті 1191 ЦК. Позивач у заявленому позові одночасно послався і на статтю 993 ЦК, і на статтю 1191 ЦК, що є неприпустимим. 22. Відтак суд доходить висновку про те, що правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією, а заявлений позов підлягає частковому задоволенню із зазначенням, що сума страхового відшкодування у розмірі 10\~532,88 грн стягується з відповідача у порядку суброгації. 23. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30.01.2019 (справа №755/9320/15-ц), яка відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) підлягає урахуванню судом. 24. Що стосується вимоги позивача про відшкодування йому витрат на професійну правничу допомогу в сумі 4\~000,00 грн, то суд при цьому виходить з такого. 25. За правилами, встановленими частиною 1 статті 133 ЦПК, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. 26. Пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. 27. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 28. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. 29. Суд критично ставиться до вимоги позивача про відшкодування йому понесених витрат на професійну правничу допомогу, оскільки ним не було надано ані платіжного документу щодо таких витрат, ані докладного погодинного розрахунку вартості наданих послуг. 30. Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу. 31. У порядку статті 141 ЦПК з відповідача на користь позивача також підлягає стягненню компенсація судових витрат останнього в сумі 2 102,00 грн (а.с. 3). 32.

Outcome: partial