Jurisdiction: civil
Date: 2016-03-15 00:00:00

11 вересня 2015 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовних вимогах позивач просить: припинити договір поруки від 25.11.2009 року №2608/0408/88-014-ПР-1, укладений між Позивачем та відповідачем. Свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що за рішенням Апеляційного суду м.Києва від 18.11.2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] на погашення заборгованості [PERSON] перед ПАТ «Альфа-Банк» за кредитним договором №2608/0408/88-014 від 04.04.2008 року в сумі 2 126 009,39 грн. Так як є рішення суду щодо реалізації заставленого майна, позивач вважає, що порука припинена у зв'язку із припиненням забезпеченою нею зобов'язання. Позивач зазначає, що первісний позов пред'явлений у розмірі, який в декілька раз перевищує саму суму кредиту та суму по попередньому рішенню, що призвело до збільшення відповідальності поручителя. Крім того, позивач зазначає, що відповідач не скористався своїм правом для задоволення своїх потреб шляхом реалізації майна, внаслідок чого збільшується заборгованість за договором, а у відповідності до ч.2 ст.559 ЦК України у випадку відмови кредитора прийняти належне виконання боржника чи поручителя порука припиняється. Відповідач не скористався своїм правом звернутися до поручителя з відповідною вимогою щодо виконання основного зобов'язання, щоб не допустити такої суми боргу, а отже і порука має бути припинена. Представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, до суду надійшла заява про слухання справи у відсутність представника відповідача. Крім того, до суду надійшли заперечення на позовні вимоги за якими представник відповідача заперечив проти задоволення заявлених вимог на тій підставі, що жодних змін зобов'язання, які б могли призвести до збільшення відповідальності поручителя вчинено не було. Звернення до суду з вимогою про звернення стягнення на предмет іпотеки та ухвалення відповідного рішення не припиняє дії кредитного договору. Крім того, заочне рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 08.06.2015 року [PERSON] не оскаржувалось. Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, тобто обов'язок доказування покладений на сторони. Вислухавши думку представника позивача, врахувавши заперечення представника відповідача, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав. Стаття 553 ЦК України визначає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Стаття 559 ЦК України передбачає підстави за яких припиняється порука. Порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності (ч.1 ст.559 ЦК України). Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки (ч.4 ст.559 ЦК України). Як встановлено в судовому засіданні, 25.11.2009 року між ПАТ «Сведбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Альфа-Банк» (далі - Банк), [PERSON] (далі - Поручитель) та [PERSON] (далі - Позичальник) був підписаний Договір поруки №2608/0408/88-014-Р-3. За умовами Договору Поручитель зобов'язався перед Банком відповідати за виконання зобов'язань щодо повернення коштів, наданих Банком Позичальнику у вигляді кредиту/кредитної лінії згідно з Кредитним договором №2608/0408/88-014 від 04.04.2008 року у сумі 400 000,00 доларів США строком до 03.04.2018 року, з процентною ставкою 11,9% річних за їх використання. Відповідальність поручителя за Договором обмежується сумою кредиту, визначеною згідно з Основним зобов'язанням, нарахованими процентами, пенями, комісіями та іншими платежами, передбаченими Основним зобов'язанням (п.3 Договору). Договір підписаний сторонами, що свідчить про те, що вони погодились на визначені умови. Рішенням Апеляційного суду м.Києва від 18.11.2014 року звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру №12, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS], яка на праві власності належить [PERSON] на погашення заборгованості [PERSON] перед Публічним акціонерним товариством «Альфа-Банк» за кредитним договором від 04.04.2008 року №2608/0408/88-014 в сумі 2 126 009,39 грн. з яких: 2 008 494,47 грн. - заборгованість за кредитом, 116 183,88 грн. - заборгованість по відсотках, 1 331,04 грн. - пені. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві Красноштан І.Л. відкрито виконавче провадження з виконання вказаного рішення суду. Крім того, заочним рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 08.06.2015 року стягнуто заборгованість за кредитним договором №2608/0408/88-014 із позичальника - [PERSON] та поручителів, зокрема і [PERSON] в розмірі 4 706 761,96 грн., що станом на 01.01.2015 року складається із: заборгованості за тілом кредиту - 3 918 015,79 грн., заборгованості по сплаті відсотків - 433 054,69 грн., пені - 355 691,48 грн. З копії рішення вбачається, що станом на 25.06.2015 року рішення не набрало законної сили, проте представник позивача не надав суду доказів, що рішення на момент розгляду даної справи скасоване. В судовому засіданні представник позивача не надав суду доказів, що Банком вчинялись дії, спрямовані на збільшення обсягу відповідальності поручителя. Водночас суд не може взяти до уваги посилання позивача, що за рішенням суду стягнуто заборгованість, яка перевищує суму кредиту, оскільки стягнення заборгованості за рішенням суду не є діями Банку, які у відповідності з ч.1 ст.554 ЦК України призвели до збільшення кредитної заборгованості. Звернення до суду лише свідчить про невиконання позичальником своїх зобов'язань за кредитним договором. Стаття 599 ЦК України визначає, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. В судовому засіданні представник позивача не надав суду доказів, що зобов'язання за кредитним договором виконано належним чином та заборгованість сплачена в повному обсязі. А звернення Банку до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки не припиняє кредитні зобов'язання. Отже, в судовому засіданні не встановлено підстав за яких оспорюваний договір припинився, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заявлених вимог. На підстав вищевикладеного та

Outcome: dismissed