overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-25 00:00:00

11 лютого 2019 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про стягнення на її користь аліментів на дитину [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що син [PERSON] проживає з нею і перебуває на її утриманні. Відповідач проживає окремо і ухиляється від обов`язку щодо утримання дитини, хоча є здоровим, працездатним, працює і має можливість сплачувати аліменти, інших осіб на утриманні не має. Позивач подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав, тому суд, за згодою позивача, вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній даних та доказів та ухвалити заочне рішення. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що у сторін є син [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серії [NUMBER] ), який проживає з позивачем. Відповідно до\~ст.180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частина 1 статті 191 СК України встановлює, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи викладене, суд вважає необхідним задовольнити позов повністю і визначити аліменти на дитину в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. При поданні позову позивач була звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-10 00:00:00

11 лютого 2019 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем зареєстрували шлюб 11 серпня 2006 року. Від подружнього життя мають малолітніх дітей: доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Однією сім'єю подружжя проживали до 22 січня 2019 року, з того часу сім'я розпалась. Основою до розпаду сім'ї послугувало те, що відповідач перестав її поважати. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу не можливе, оскільки суперечить її інтересам та інтересам дітей, тому просить суд шлюб розірвати. Позивач [PERSON] до суду не з'явилася, передала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі та позов задовольнити і шлюб розірвати. На примирення вона не згодна, просить після розірвання шлюбу поновити їй дівоче прізвище - Пономаренко. Відповідач [PERSON] в судове засіданні не з'явився, подав до суду заяву, в якій позов визнав, на розірвання шлюбу погодився, зазначив, що строк для примирення йому не потрібен. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року було відкрито провадження по справі та справу призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та Кирноз (дівоче прізвище Пономаренко) [PERSON] 11 серпня 2006 року зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів цивільного стану Білопільського районного управління юстиції Сумської області, про що зроблено відповідний актовий запис за № 91, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а. с. 5). Від подружнього життя сторони мають доньку [PERSON], [INFO], та сина [PERSON] [PERSON] Романовича, [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження Серії 1-БП № 063134 та Серії І-БП № 211872 відповідно (а. с. 6,7). Як встановлено судом, основою розпаду сімї послугувало те, що відповідач не поважає позивача, що, як зазначає позивач, суперечить інтересам її та дітей. Згідно з ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам як позивача, так і відповідача, тому шлюб необхідно розірвати. На підставі заяви позивача після розірвання шлюбу необхідно відновити їй дівоче прізвище - Пономаренко. Відповідно до вимог\~ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача необхідно стягнути сплачений нею при зверненні з позовом до суду судовий збір у сумі 384,20 грн., з державного бюджету позивачу необхідно повернути судовий збір в сумі 384,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-07-30 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 12 листопада 2016 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на ведення господарства, внаслідок чого виникали сварки та непорозуміння. Шлюбні відносини вони припинили у лютому 2018 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть, хоча і проживають разом. Спору щодо поділу майна не мають. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 10-11). У підготовче засідання сторони не з`явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 21, 22). У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв`язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 12 листопада 2016 року, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний запис за № 333 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 5). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані позивач і відповідач, що підтверджується свідоцтвом про її народження, наданим суду у засвідченій позивачем копії (а.с. 6). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружжя з лютого 2018 року не підтримує шлюбні відносини, не веде спільне господарство, не проживає спільно, позивач втратив почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв`язку з наведеним, [PERSON] має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне у зв`язку з реєстрацією шлюбу На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач [PERSON] звернувся до суду із вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що 27 жовтня 2012 року він зареєстрував шлюб із відповідачем, від якого вони мають дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає з ним та він спільно з відповідачем буде її утримувати. Спільне життя із відповідачем не склалося через протилежні погляди на подружнє життя, що призвело до втрати почуття поваги та любові один до одного. Шлюбні відносини припинили у січні 2019 року, з того часу спільне господарство разом не ведуть та проживають окремо. Просить розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою суду від 25 лютого 2019 року було відкрито провадження у справі (а.с. 16-17). У підготовче засідання сторони не з'явились, надавши суду заяви про розгляд справи без їхньої участі, оскільки позивач позовні вимоги підтримує, а відповідач визнає (а.с. 20, 21). У зв'язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. В зв'язку з тим, що відповідач визнав позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні. Суд, дослідивши наявні письмові докази, приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених у судовому засіданні таких обставин. Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 27 жовтня 2012 року, про що Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 1479 та видане свідоцтво про шлюб (а.с. 11). Сторони є батьками дитини - [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 12). На підставі ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до вимог ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони з січня 2019 року не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільне господарство, позивач втратила почуття любові та поваги до дружини, спільне життя і збереження шлюбу вважає неможливим, за таких обставин суд приходить до переконання, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя, що мають істотне значення, і шлюб підлягає розірванню. У відповідності до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В зв'язку з наведеним, вимоги [PERSON] є обґрунтованими, та вона має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися прізвищем, яке їй було присвоєне в зв'язку з реєстрацією шлюбу. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-08 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач звернувся до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з відповідачкою, зареєстрований 28 квітня 2001 року Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 143. В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу він вважає неможливим. Вказав, що спору щодо спільного майна не має. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності. Відповідачка також в судове засідання не з'явилась, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила справу розглянути за її відсутності. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, на підставі ст. 200 ЦПК України, враховуючи визнання позову відповідачем, дослідивши матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 28 квітня 2001 року між сторонами був зареєстрований шлюб Корабельним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис № 143. Від даного шлюбу сторони мають сина [PERSON], [INFO]. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спору щодо розподілу сумісного майна, та визначення місця проживання дитини, сторони не мають. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-10 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач звернулася до суду до відповідача позовну заяву про розірвання шлюбу з тих підстав, що між ними відсутнє взаєморозуміння. Позивач надав суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Ухвалою суду справу розглянуто у відсутність сторін, оскільки у справі достатньо даних про права та взаємини сторін. Вивчивши доводи позову і матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Сторони знаходяться у шлюбі з 19 березня 2013 року, від якого мають спільну дитину - [PERSON] , [INFO] . З 2016 року сторони подружніх відносин не підтримують, відновляти їх не мають наміру, оскільки між сторонами відсутнє взаєморозуміння, інтереси, утрачені первісні почуття. На підставі вищевикладеного, згідно зі ст. ст. 104, 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що подальше сумісне життя подружжя і збереження сім`ї сталі неможливі і суперечать інтересам позивача, що має істотне значення, у зв`язку з чим заявлений позов підлягає задоволенню, а шлюб - розірванню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-05-05 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з відповідним позовом до відповідача в якому зазначила, що з [PERSON] перебуває у шлюбі з 27 травня 1997 року, який зареєстровано відділом реєстрації актів громадянського стану Снігурівського району Миколаївської області, актовий запис № 43.\~В шлюбі в них народилося троє дітей, двоє з яких повнолітні, а [PERSON] , [INFO] , неповнолітня. Подружнє життя в сторін не склалося, з 2004 року відповідач з сім`єю не проживає і місце його перебування позивачу невідоме. Позивач вважає, що сім`ю зберегти неможливо і це суперечить її інтересам та інтересам її неповнолітньої дитини. В зв`язку з викладеним просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем. Позивач в судове засідання надала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала, а справу просила розглянути без її участі, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не направив. Судом, у відповідності до ст.280 ЦПК України, за згоди позивача, ухвалено про заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши докази у справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. З свідоцтва про одруження серії [NUMBER] вбачається, що сторони уклали шлюб 27 траня 1997 року, який зареєстрували у відділі реєстрації актів громадянського стану Снігурівського району Миколаївської області, про що зроблено відповідний актовий запис № 43 (а.с.8). В шлюбі в них народилося троє дітей, двоє з яких досягли повноліття, а [PERSON] , [INFO] , неповнолітня, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Березнегуватським районним управлінням юстиції Миколаївської області, актовий запис № 29 (а.с.7). З 2004 року шлюбносімейні відносини між сторонами фактично припинені, відповідач з сім`єю не проживає, на примирення вони не згодні. Згідно ч.2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Частина 3 ст.105 СК України передбачає припинення шлюбу внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. На підставі викладеного вище, аналізуючи зібрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам та інтересам їхньої дитини, суд доходить висновку про можливість задоволення позову про розірвання шлюбу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, суд покладає на відповідача обов`язок по відшкодуванню позивачу судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-26 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 01.11.2003, від якого мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося, вони припинили шлюбні відносини, спільного господарства не ведуть, а тому подальше збереження шлюбу вважає недоцільним. Позивач подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач подав заяву про розгляд справи без його участі, у поданій заяві позовні вимоги визнав. Фіксування судового засідання технічним записом не здійснювалося відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши докази у справі, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 01.11.2003 року. Від шлюбу мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться. Згідно із ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За приписом ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що подальше збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-04-15 00:00:00

11 лютого 2019 року позивач\~ звернулася до суду із позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона з відповідачем з\~ 04.10.2014 року\~ перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу\~ мають сина [PERSON], 05.12.2014 року.\~ Фактично шлюбні стосунки між ними припинилися через відсутність взаєморозуміння, спільне господарство не ведуть.\~\~ Просила позов задовольнити, шлюб розірвати.\~\~ У судове засідання\~ позивач [PERSON] не зявилася, в позовні заяви зазначила про розгляд справи за її відсутності, прізвище просила залишити [PERSON]. Відповідач [PERSON] до судового засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав в повному обсязі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії І-НО №371511, виданого 04 жовтня 2014 року\~ Орджонікідзевським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції, [PERSON] та [PERSON] 04 жовтня 2014 року зареєстрували шлюб, про що зроблено відповідний актовий запис №487. Після реєстрації шлюбу дружині залишено прізвище [PERSON]. Від шлюбу\~ мають сина [PERSON], 05.12.2014 року.\~ Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені. Аналізуючи вищевикладене та з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам,\~ а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 294 ЦПК України, після розірвання шлюбу прізвище відповідачу залишити без змін «Музика».

Outcome: approved