Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-20 00:00:00

10 липня 2018 року до суду надійшла позовна заява АТ КБ «Приватбанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н в розмірі 117110 грн. 26 коп., в якій зазначено, що відповідно до договору, укладеного 03 лютого 2006 року року\~відповідач отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 36,00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач [PERSON] систематично порушувала свої договірні зобовязання, що призвело до виникнення заборгованості. Приймаючи до уваги, що позичальник [PERSON] неналежним чином виконувала передбачені договором зобовязання щодо повернення суми кредиту та сплати відсотків, позивач просить стягнути на його користь з відповідача [PERSON] заборгованість за кредитним договором станом на 30 квітня 2018 року, яка складається із заборгованості за кредитом в розмірі 4455 грн. 66 коп., заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 112354 грн. 60 коп., заборгованості за пенею та комісією в розмірі 300 грн. 00 коп., а всього 117110 грн. 26 коп., судові витрати покласти на відповідача. Представник позивача в судове засідання не зявився, просив справу розглядати за його відсутності, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечував. Відповідач [PERSON]\~в судове\~засідання не\~зявилася,\~причини неявки\~суду не\~повідомила,\~відзиву не\~подала,\~про дату,\~час та\~місце проведення\~судового засідання\~була повідомлена\~належним чином в порядку ст.ст. 128, 130 ЦПК України та шляхом розміщення оголошення про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет. \~ \~ \~ \~Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. \~ \~ \~ \~Зясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що 03 лютого 2006 року [PERSON] звернулася до позивача з заявою про відкриття їй карткового рахунку (а.с. 14). Підписавши заяву про відкриття карткового рахунку в Приватбанку, [PERSON] погодилася з умовами та правилами надання банківських послуг (а.с. 15-20). Відповідно до\~цієї заяви,\~яка підписана\~позичальником та\~банком,\~відповідачка погодилася\~з тим,\~що зщо дана заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною картою і Тарифами складають між нею і банком договір про надання банківських послуг. У заяві також, зокрема, зазначено, що вона ознайомилася і згодна з Умовами надання банківських послуг, Правилами колристування платіжною карткою і Тарифами банка. Відповідно до умов кредитного договору б/н від 03 лютого 2006 року відповідач [PERSON] отримала від позивача кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту в розмірі 1700 грн. на платіжну картку «Універсальна» зі сплатою відсотків за користування кредитом в розмірі 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Сторони узгодили порядок погашення заборгованості наступним чином: щомісячними платежами в розмірі 7% від суми трат. Згідно п. 9.12 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту його підписання. Якщо в цей час жодна зі сторін не проінформує другу сторону про закінчення дії договору, він автоматично лонгується на цей же строк. Згідно п.п. 3.2, 3.3 Умов та правил надання банківських послуг, які є невідємною частиною кредитного договору, позичальник дає свою згоду на те, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і позичальник дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт. Підписання договору є прямою у безумовною згодою позичальника відносно прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, що встановлюється банком. Відповідно до п.п. 6.5, 6.6 Умов і правил надання банківських послуг позичальник зобовязується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевикористання платіжного ліміту, а також сплачувати комісії відповідно до визначених у договорі умов. У випадках невиконання зобовязань за договором, за вимогою банку позичальник повинен виконати зобовязання по поверненню кредиту, оплаті винагороди банку. В силу ст.ст. 526, 527 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобовязаний виконати свій обовязок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 599 ЦК України зобовязання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. \~ \~ \~ \~В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобовязання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобовязання настають правові наслідки, встановлені договором, або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобовязання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобовязання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки. У відповідності до ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобовязання.\~ Відповідач [PERSON] не виконала належним чином зобовязань щодо повернення кредитних коштів, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитним договором, яка згідно розрахунку (а.с. 8-14) станом на 30 квітня 2018 року становить 117110 грн. 26 коп., а саме: заборгованість за кредитом 4455 грн. 66 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом 112354 грн. 60 коп., заборгованість за пенею та комісією 300 грн. 00 коп. Наданий Банком\~розрахунок заборгованості\~повністю або\~частково не\~спростовано,\~у звязку\~з чим\~суд приходить\~до висновку,\~що вимоги\~позивача щодо\~стягнення з\~[PERSON],\~заборгованості за\~кредитом в\~розмірі 4455\~грн.\~66\~коп.\~та заборгованості\~за нарахованими\~відсотками за\~користування кредитом\~в розмірі\~112354грн. 60 коп. є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за пенею та комісією в розмірі 300 грн. 00 коп. суд виходить з наступного. Позивач ані в позовній заяві, ані в розрахунку заборгованості не зазначив, яку суму з нарахованої заборгованості за «пенею та комісією» в розмірі 300 грн. 00 коп. складає «пеня», а яку - «комісія», які за своєю правовою природою є різними складовими. Відсутність окремого розрахунку за цими складовими та відсутність розмежування позовних вимог в цій частині позбавляє суд можливості зробити висновок щодо правильності нарахування пені та комісії та наявності підстав для стягнення зазначеної суми з відповідача. Також, 02 вересня 2014 року Верховною Радою України прийнято [PERSON] України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», який набув чинності з 15 жовтня 2014 року. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» на час проведення антитерористичної операції забороняється нарахування пені та/або штрафів на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами та договорами позики з 14 квітня 2014 року громадянам України, які зареєстровані та постійно проживають або переселилися у період з 14 квітня 2014 року з населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція, а також юридичним особам та фізичним особа підприємцям, що провадять (провадили) свою господарську діяльність на території населених пунктів, визначених у затвердженому КМУ переліку, де проводилася антитерористична операція (ч. 1). Банки та інші фінансові установи, а також кредитори зобовязані скасувати зазначеним у цій статті особам пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитними договорами і договорами позики у період проведення антитерористичної операції (ч. 2). Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» цей [PERSON] набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування і втрачає чинність через шість місяців з дня завершення антитерористичної операції, крім пункту 4 ст. 11 «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону. На виконання абзацу 3 п. 5 ст. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції» розпорядженням Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. № 1053-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.11.2014 р. № 1079-р зупинено дію розпорядження Кабінету Міністрів України від 30.10.2014 р. у № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція». 02 грудня 2015 року Кабінетом Міністрів України прийнято розпорядження № 1275-р «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, та визнання такими, що втратили чинність, деяких розпоряджень Кабінету Міністрів України». Пунктом 1 та 3 вказаного Розпорядження, затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно з додатком та визнано такими, що втратили чинність: розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція»; розпорядження Кабінету Міністрів України від 5 листопада 2014 року № 1079 «Про зупинення дії розпорядження Кабінету Міністрів України від 30 жовтня 2014 року № 1053». Судовим розглядом встановлено, що відповідач [PERSON] значиться зареєстрованою за адресою: [INFO] що підтверджується витягом із реєстру Костянтинівської територіальної громади про реєстрацію місця проживання та інші персональні дані (а.с. 31-32). Місто Костянтинівка та Костянтинівський район Донецької області відповідно до розпоряджень КМУ від 30.10.2014 р. та від 02.12.2015 р. входить до переліку населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, тому в даному випадку слід застосувати положення Закону України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції». З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що станом на 30 квітня 2018 року існує заборгованість відповідача за кредитом, яка складається з основного боргу, процентів, пені та комісії у відповідному розмірі. При цьому, з розрахунку пені та комісії, вбачається, що період її нарахування визначений з 31 січня 2018 року по 30 квітня 2018 року. Враховуючи такий період нарахування, банк зобовязаний скасувати [PERSON] пеню та/або штрафи, нараховані на основну суму заборгованості із зобовязань за кредитним договором, починаючи з 14.04.2014 року. Таким чином, зважаючи, що період нарахування пені та комісії [PERSON] мав місце вже після 14 квітня 2014 року, тобто лише під час проведення АТО, позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» в частині стягнення з відповідача [PERSON] заборгованості за пенею та комісією в сумі 300 грн. 00 коп. задоволенню не підлягають. На підставі\~викладеного,\~враховуючи,\~що [PERSON]\~не виконала\~належним чином\~зобовязань,\~передбачених кредитним\~договором б/н\~від 03\~лютого 2006\~року,\~суд вважає\~за необхідне\~стягнути з\~відповідача на\~користь позивача\~заборгованість,\~що утворилась\~станом на\~30\~квітня 2018\~року в\~загальному розмірі\~116810\~грн.\~26\~коп.,\~яка складається із: заборгованості за кредитом в розмірі 4455 грн. 66 коп. та заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 112354 грн. 60 коп., задовольнивши вимоги позивача саме в цій частині. [PERSON] України «Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції», суд приходить до висновку, що пеня та комісія в розмірі 300 грн. 00 коп. позивачем нараховані безпідставно в порушення вимог зазначеного\~ Закону, а тому в цій частині позовних вимог необхідно відмовити. Відповідно\~до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому,\~в силу\~вимог ст.\~141\~ЦПК України,\~ з\~відповідача на\~користь позивача\~має бути\~стягнуто витрати,\~повязані із\~сплатою судового\~збору,\~в розмірі\~1762\~грн.00 коп.

Outcome: partial