Jurisdiction: civil
Date: 2020-04-06 00:00:00

10 жовтня 2019 року адвокат Стинка С.О. звернувся до суду з позовом в інтересах [PERSON] , просив визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №3217, виданий приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В. В., про задоволення вимог ТОВ «СІТІ ФІНАНС» про стягнення з позивача заборгованості у розмірі 17\~665 грн 32 коп.. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач укладав кредитні договори більше, ніж 3 роки тому, а з відповідачем такі договори взагалі не укладались. Позивач не був повідомлений про зміну кредитора та не отримував жодних вимог від нього. Оскільки заборгованість не можна вважати безспірною, а виконавчий напис не містить документів, на підставі яких він був виданий, [PERSON] змушений звернутися з позовом до суду. Позивач в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, судовою повісткою. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с. 107). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 36, 37, 54, 62, 70). Третя особа, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Колейчик В.В., в судове засідання не з`явився, про причини не явки суд не повідомив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином. Учасники справи правом надати відзив на позовну заяву у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористались. Суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести заочний розгляд справи. Дослідивши долучені до матеріалів справи письмові докази, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що 14 травня 2013 року між Миколаївським РВ АТ «Брокбізнесбанк», з одного боку, та [PERSON] укладено Договір №013000000038863 про відкриття та обслуговування спеціального карткового рахунку електронної платіжної картки миттєвого випуску Visa Instant Issue, предметом якого є видача вказаної картки строком дії на два роки, відкриття спеціального карткового рахунку у гривні та його обслуговування. Того ж дня сторони уклали Додаткову угоду №1 до цього Договору про відкриття кредитної лінії в межах зарплатних проектів, згідно з якою спеціальний картковий рахунок обслуговується за кредитною схемою. Банк надає власнику рахунку грошові кошти шляхом відкриття відновлюваної відкличної кредитної лінії лімітом у сумі 10500 грн на строк з 14 травня 2013 року по 13 травня 2015 року зі сплатою процентів у розмірі 32% річних на споживчі цілі (а.с. 98-102). З матеріалів справи вбачається, що 01 серпня 2018 року ПАТ «Брокбізнесбанк» продало свої права вимоги до позичальників, зазначених у додатках м1.1, 1.2, 1.3 до цього Договору, ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (а.с. 89-92). 01 серпня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Колейчиком В.В. вчинено виконавчий напис щодо стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС», заборгованість за кредитним договором № 013000000038863 від 14 травня 2013 року в розмірі 17\~165 грн 32 коп., в тому числі: заборгованості по кредиту 9 702 грн 09 коп.; заборгованості за процентами 7 463 грн 23 коп., а також 500 грн витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису. З отриманих на запит до приватного нотаріуса Колейчика В.В. документів слідує, що виконавчий напис про стягнення з позивача грошових коштів було вчинено на підставі заяви представника ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» (а.с. 35-зворотній бік). До вказаної заяви долучено виписку з рахунка [PERSON] , відповідно до якої заборгованість становить 17\~165 грн 32 коп. (а.с. 97), претензію Договір №013000000038863 із Додатковою угодою №1 від 14 травня 2013 року, копію паспорта [PERSON] та довідки про присвоєння ідентифікаційного номера, довіреність. Вирішуючи спір, суд виходить з такого. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування, насамперед, встановлюється Законом України\~«Про нотаріат» (далі - Закон) та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі - Порядок). Відповідно до статті 87 Закону, виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, вчиняються нотаріусами для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Статтею 88\~Закону та пунктами 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено умови вчинення виконавчих написів. Так, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо: - подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (підпункт 3.1). Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку (підпункт 3.3). Умови до форми та змісту письмової заяви стягувача на вчинення виконавчого напису визначені підпунктами 2.1, 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Відповідно до підпунктів 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку, безспірність заборгованості підтверджується документами, чітко визначеними Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172 (далі - Перелік документів). Пунктом 2 Переліку документів передбачено, що для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати: - оригінал кредитного договору; - засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Отже, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису, однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Боржник в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 5 липня 2017 року (справа №6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону «Про\~нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Враховуючи викладене, а також той факт, що матеріали справи не містять доказів того, що новий кредитор ТОВ «Фінансова компанія «СІТІ ФІНАНС» дійсно направляло боржнику повідомлення про заміну кредитора, і що це повідомлення було вручене чи не вручено з певних причин, як немає доказів того, що боржник отримував претензію щодо виплати заборгованості, і своєю пасивною поведінкою погодився з її розрахунком, суд дійшов висновку, що заборгованість, яку стягнуто за виконавчим написом, не можна вважати безспірною. Задовольняючи позов,\~суд також\~виходить з\~того, що однією з умов вчинення виконавчого напису, згідно зі статтею 88 Закону України «Про нотаріат», є та обставина, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. З матеріалів справи вбачається, що строк вимоги за кредитом настав 14 травня 2015 року (а.с. 98 зворотній бік), а виконавчий напис вчинений 01 серпня 2019 року (а.с. 95), тобто поза межами строку позовної давності. З урахуванням того, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат», суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та їх задоволення. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує, що позивачем сплачено в рахунок судового збору за звернення до суду із цим позовом 768 грн 40 коп., що підтверджується відповідною квитанцією (а.с. 1). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved