Jurisdiction: civil
Date: 2017-11-29 00:00:00

10 листопада 2017 року адвокат Оніщук В.В. представник за дорученням для надання безоплатної вторинної правової допомоги №2204-0000260 від 31.07.2017 року для [PERSON], звернувся до суду в інтересах останньої з позовом до [PERSON], третя особа орган опіки та піклування Шепетівської райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позову посилається на те, що донька позивача [PERSON] та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, який було розірвано 11.09.2015 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які після розірвання шлюбу проживали разом із матір'ю, яка здвійснювала їх догляд та утримання. Відповідач [PERSON] після розпаду сім'ї проживав окремо, не цікавився життям дітей, не проявляв заінтересованості в їх подальшій долі, не цікавився їх успіхами, станом здоров'я, не піклувався про їх фізичний та духовний розвиток. Крім того, не забезпечував необхідного харчування, медичного догляду, лікування дітей, не спілкувався з ними і не створював умов для отримання ними освіти. Добровільно утримувати своїх дітей також відмовився. Таким чином, [PERSON] ухилився від виконання своїх обов'язків по вихованню дітей. Мати дітей - [PERSON] [INFO] померла. Орган опіки та піклування надав висновок про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав відносно двох дітей. А тому, просить суд позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у ньому, та суду пояснила, що відповідач [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із її донькою [PERSON], від якого мають двох неповнолітніх дітей. Їх подружнє життя не склалось, відповідач зловживав алкогольними напоями, в сім'ї виникали постійно сварки, скандали, свідками яких ставали діти. У зв'язку із чим в 2010 році вони припинили спільне проживання, а в 2015 році розірвали шлюб. Діти проживали разом із донькою, яка їх доглядала та утримувала. [INFO] вона померла, онуки стали проживали разом із нею. Відповідач ухилився від виконання своїх батьківських обов'язків по вихованню дітей, із ними з 2010 року не проживає. З того часу жодного разу із ними не бачився та не спілкувався, не цікавився їх життям, здоров'ям, навчанням. Діти категорично не бажають із ним спілкуватись, разом проживати, а тому, просила позов задовольнити. Представник позивача Оніщук В.В. у судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у ньому, просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов визнав та суду пояснив, що дійсно зловживає алкогольними напоями, з його вини розпалась сім'я. З 2010 року життям дітей не цікавиться, із ними не спілкується, не має жодного інтересу до них, його не цікавить їх подальша доля, просив позов задовольнити. Представник третьої особи органу опіки та піклування Шепетівської РДА Чорнописька Н.В. у судовому засіданні позов підтримала. Посилаючись на те, що діти знаходиться на утриманні бабусі [PERSON] та старшого брата [PERSON], які і здійснюють догляд за ними, а відповідач [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов'язків, без поважних причин з дітьми не проживає, матеріально не утримує, навчанням та здоров'ям не цікавиться, зловживає алкоголем, просила позов задовольнити. Вислухавши пояснення позивача та її представника, відповідача, представника третьої особи, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001 року № 2402-ІІІ встановлено, що сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім'ї разом з батьками або в сім'ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов'язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов'язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно з ч. 2, 3, 5 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов'язані піклуватися про здоров'я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов'язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов'язку батьківського піклування щодо неї. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідно до ст. 165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім'ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров'я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п.п. 15, 16, 18 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов'язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об'єктивного з'ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов'язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування; медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов'язками. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який 11.09.2015 року було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER], виданого 11.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно свідоцтв про народження серії [NUMBER] та серії [NUMBER] від 12.09.2013 року, виданих повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Шепетівського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, мають двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON], [INFO], та сина [PERSON], [INFO]. Мати дітей - [PERSON] померла [INFO], що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Згідно характеристики [PERSON], який є учнем Шепетівського професійного ліцею, останній за час навчання у ліцеї з 01.09.2015 року зарекомендував себе з хорошої сторони. До громадського доручення ставиться сумлінно. Був вибраний членом учнівського комітету та бере активну участь у житті групи та ліцею. Норми виробничого навчання виконує якісно та вчасно. Цікавиться вибраною професією та постійно підвищує свій кваліфікаційний рівень. Батько з сім'єю не проживає, у вихованні сина участі не приймає. Згідно характеристики [PERSON], який є учнем 9 класу загальноосвітньої шкоди І-ІІІ ступенів №3 м. Шепетівки Хмельницької області, останній засвоює програмний матеріал на середньому рівні, має хорошу пам'ять та виявляє інтерес до фізичної культури та трудового навчання. Фізично розвинений та відвідує шкільні спортивні секції. Зарекомендував себе дисциплінованим учнем. Працелюбний, вихований та доброзичливий, відкритий у спілкуванні. Проживав разом з мамою, яка цікавилась його навчанням. Батько школу не відвідував та навчанням сина не цікавився. Вказане також підтверджується довідкою № 30 від 22.06.2017 року, виданою Шепетівською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №3 Хмельницької області. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов відповідача від 29.06.2017 року, складеного комісією в складі працівника сільської ради [PERSON]., соціальних робітників [PERSON], [PERSON], відповідач [PERSON] є батьком дітей: [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], які зареєстровані разом з ним, однак не проживають. Він проживає у власному будинку в [ADDRESS], який потребує косметичного ремонту, сільським господарством не займається. З дружиною [PERSON] розлучений, разом не проживає, з дітьми не спілкується, аліменти на їх утримання відраховуються примусово з його пенсії, оскільки він є інвалідом 3 групи. [PERSON] померла [INFO]. З рідними померлої дружини [PERSON] не спілкується, дітьми не цікавиться. Згідно акту від 27.06.2017 року, складеного комісією у складі депутатів сільської ради Курман В.П., Порубенської В.Ф. та сусідки [PERSON], діти [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], дійсно проживають у бабусі [PERSON] в с. Городнявка Шепетівського району Хмельницької області без реєстрації, яка після смерті їх матері [PERSON], тобто з [INFO] займається їх вихованням разом з старшим братом [PERSON], 1997 року народження. Із висновку органу опіки та піклування Шепетівської районної державної адміністрації №12/15-33-143/2017 від 07.07.2017 року слідує, що [PERSON] батько неповнолітніх дітей [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO], ухиляється від виконання своїх обов'язків щодо виховання та утримання дітей. [PERSON] протягом багатьох років з дітьми разом не проживає, не спілкується, не відвідує їх, не цікавиться успіхами синів та не телефонує, не бажає виконувати батьківські обов'язки щодо неповнолітніх дітей, про що повідомив у нотаріально засвідченій письмовій заяві. Вихованням, навчанням та утриманням дітей займалась лише мати [PERSON], яка померла. Діти на даний час проживають разом з бабусею та братом [PERSON], які займаються їх вихованням та утриманням. Оскільки [PERSON] самоусунувся від виконання своїх обов'язків, довгий час не проживає з синами, не цікавиться їхнім життям, не проявляє відносно дітей, батьківської уваги та турботи, орган опіки та піклування Шепетівської РДА вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітніх синів [PERSON], [INFO], та [PERSON], [INFO]. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що є рідною тіткою неповнолітніх [PERSON] та [PERSON], а тому знає, що відповідач самоусунувся від виховання та утримання неповнолітніх дітей, із ними не проживає, зловживає алкоголем, на протязі семи років жодного разу не поцікавився їх долею. Після смерті матері дітей, їх утриманням займається бабуся [PERSON] та їх старший брат [PERSON] Вважає, що не є перешкодою проживання дітей в іншому населеному пункті, відстань до місця проживання яких не є досить значною, крім того відповідач має всі можливості дистанційного спілкування з дітьми та їх виховання через відповідні засоби зв'язку, однак свідомо цього уникає. З врахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним, що відповідач протягом тривалого часу - близько семи років умисно свідомо нехтує своїм обов'язком по вихованню та розвитку дітей, умисно зі своєї вини ухиляється від виховання синів, хоча має реальну можливість виконувати свої обов'язки, передбачені ст. 150 Сімейного кодексу України, діти батька внаслідок таких дій відповідача не бачать і взагалі не спілкуються із ним, а відповідач жодних заходів щодо зміни свого ставлення до дітей не вживає. Також, останньому не чинились та не чиняться жодні перешкоди в спілкуванні із дітьми. При цьому, суд враховує, що сплата чи несплата аліментів на утримання синів не являється підставою для позбавлення батьківських прав чи відмови в цьому, оскільки такий обов'язок по утриманню дитини шляхом сплати аліментів покладений на одного з батьків сімейним законодавством незалежно від наявності чи відсутності батьківських прав на дитину. Отже, матеріали справи містяться докази винної поведінки [PERSON], свідомого нехтування ним своїми батьківськими обов'язками, ухилення від їх виконання по вихованню неповнолітніх дітей, а тому суд дійшов висновку позов задовольнити, оскільки позбавлення відповідача батьківських прав відповідатиме інтересам дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. А тому, судові витрати понесені позивачем, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на її користь. На підставі ст.ст. 150, 164, 165, 180 СК України,

Outcome: approved