Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-06 00:00:00

10 травня 2019 року представник позивача [PERSON] , яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на користь [PERSON] аліменти на навчання у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини до досягнення нею двадцяти трьох років. Позовні вимого обґрунтовані тим, що відповідач [PERSON] є батьком позивача і до 18 років позивача сплачував на утримання позивача аліменти згідно рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 липня 2007 року. На теперішній час позивач навчається і є студенткою 1-го курсу денної форми навчання факультету економіки та управління Харківського торговельно-економічного інституту КНТЕУ за спеціальністю «Маркетинг», ступеня вищої освіти «бакалавр», термін навчання з 01.09.2018 року по 30.06.2022 року. Надавати матеріальну допомогу добровільно відповідач відмовляється тому позивач вимушена звернутися до суду за вирішенням цього питання. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.05.2019 вказана цивільна справа розподілена судді [PERSON] Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 22.05.2019 відкрито спрощене позовне провадження по справі та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. 19.09.2019 на підставі розпорядження в. о. керівника Артемівського міськрайонного суду № 724 був здійснений повторний автоматизований розподіл судової справи № 219/5074/19 у зв`язку з відставкою судді [PERSON] згідно рішення ВРП від 16.07.2019, та розподілена судді Шевченко Л.В. Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.09.2019 вказана цивільна справа була прийнята до провадження та призначено судове засідання для розгляду справи по суті. В строк, встановлений судом, відзиву на позовну заяву відповідачем подано не було. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися, разом з тим, надали суду заяву про розгляд справи без їх участі. Позовні вимоги підтримуть та просять їх задовольнити. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Від нього не надійшло клопотання про відкладення слухання справи. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим проводити заочний розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів, проти чого представник позивача не заперечує. На підставі ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши цивільну справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи та докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з огляду на наступне. Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Встановлено, що позивач [PERSON] народилася [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №50 від 02.02.2001 року. Батько - [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом реєстрації актів громадянського стану Артемівського міського управління юстиції (а.с.5). Згідно довідки № 319 виданої 08.02.2019 Харківським торговельно-економічним інститутом Київського національного торговельно-економічного університету (а.с.5), позивач [PERSON] навчається на 1 курсі денної форми навчання спеціальності «Маркетинг». Навчається за рахунок коштів юридичних або фізичних осіб. Термін навчання з 01.09.2018 по 30.06.2022. Позивач вказує, що на даний час вона навчається на денній формі, а тому не має можливості працювати та самостійно себе забезпечувати. Зазначає, що відповідач добровільно ніякої матеріальної допомоги їй не надає. Згідно із ч. 1 ст. 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Аналіз зазначеної норми на думку суду свідчить про те, що дане аліментне зобов`язання - це правовідношення, підставою виникнення якого є сукупність таких фактів, як продовження навчання дитиною після досягнення нею повноліття; не досягнення дитиною встановленого законом віку - двадцяти трьох років; наявність потреби в матеріальній допомозі у дитини у зв`язку із навчанням; можливість батьків надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Право повнолітньої дитини на утримання діє протягом її навчання до 23 років. В разі припинення навчання раніше досягнення цього віку, дитина втрачає право на утримання. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно із ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як передбачено ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Отже, на відповідачеві також лежить процесуальний обов`язок доказування своїх доводів і заперечень. Виходячи з вищевикладеного та із загальних засад справедливості цивільного судочинства, суд, враховуючи матеріальне становище сторін, той факт, що повнолітня [PERSON] здобуває освіту, навчається на денній формі, вона потребує матеріальної допомоги, та обов`язок відповідача, який є батьком повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, надавати допомогу доньці, оскільки та навчається, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, а тому призначає до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на її утримання на час її навчання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку щомісячно до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів у межах місячного платежу підлягає негайному виконанню. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, тому на підставі ст. 141 ЦПК України ці витрати підлягають стягненню з відповідача у розмірі 768 грн. 40 коп. на користь держави. На підставі викладеного та

Outcome: approved