Jurisdiction: civil
Date: 2016-11-14 00:00:00

10 жовтня 2016 року позивач звернулася до суду з названим позовом до відповідача з вимогами: стягнути аліменти у розмірі 1/5 частки заробітку на утримання дочки [PERSON], [INFO], до її повноліття; стягнути аліменти у розмірі 1/10 частки заробітку на утримання сина [PERSON], [INFO], на весь період навчання в Чернігівському національному технологічному університеті, але не більше як до досягнення 23 років. Позовні вимоги мотивувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, за час якого народилося двоє дітей: син [PERSON], 3 липня 1998 року та дочка [PERSON], [INFO], батьком яких є відповідач, з яким вона вирішила розірвати шлюб і проживати окремо разом з дітьми, для чого необхідно в судовому порядку вирішити питання про стягнення аліментів з батька на їх утримання. Відповідач подав заперечення, де просив позов задовольнити частково та стягнути аліменти на неповнолітню дочку у розмірі 15 відсотків його доходів, а на повнолітнього сина 10 відсотків його доходів, мотивуючи їх тим, що під час спільного проживання з позивачкою взяв кредити для ремонту квартири в інтересах сімї, які самостійно обслуговує, витрачаючи щомісяця значну суму доходу. В судовому засіданні позивачка позов підтримала у повному обсязі, пославшись на те, що з нею залишаються проживати діти, на утримання яких та оплату навчання необхідні значні кошти. Крім того, вона сплачує комунальні послуги, які нараховуються і на відповідача, який зареєстрований у квартирі. Вона також має кредитні зобовязання, які самостійно обслуговує, при цьому її дохід значно менший за дохід відповідача. Крім того, він за бажання може мати додаткові доходи для обслуговування кредитів. Третя особа позовні вимоги підтримав, пояснивши, що навчається в Чернігівському технологічному університеті за контрактом з денною формою навчання, проживає в період занять у гуртожитку, стипендії не отримує, власних доходів не має, тому потребує матеріальної допомоги батьків. Відповідач підтримував свої заперечення щодо розміру аліментів на неповнолітню дочку, пояснюючи, що проживає з своїми батьками у їх квартирі, крім заробітку за місцем роботи інші доходи у нього відсутні, він має кредитні зобовязання за кількома договорами, які були використані в інтересах сімї під час спільного проживання, тому після утримання платежів по кредитах у його розпорядженні залишиться близько 2000 грн., яких після відрахування аліментів буде недостатньо для його проживання. З матеріалів справи встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі, зареєстрованому 14 лютого 1998 року у відділі реєстрації актів громадянського стану Славутицького міськвиконкому Київської області згідно актового запису № 19 (а.с.11). Подружжя має двох дітей: сина [PERSON], який народився 3 липня 1998 року, дочку [PERSON], яка народилася 21 лютого 2009 року, що підтверджено копіями свідоцтв про народження I-БК № 499512 та серії 1-ОК № 120202 відповідно (а.с. 12, 12 зворот). Подружжя з дітьми зареєстроване в квартирі, власником якої є позивачка, проте відповідач з дружиною та дітьми спільно не проживає, а проживає в квартирі своїх батьків. Позивачка має постійне місце роботи з нарахованим доходом за останні шість місяців на загальну суму 14890,10 грн. (а.с. 14). Між Чернігівським національним технологічним університетом (Університет), [PERSON] (Студент) та [PERSON] (Поручитель) укладено договір про освітні послуги № 476 від 11 серпня 2015 р., за яким Університет бере на себе зобовязання за рахунок коштів Студента або Поручителя здійснити підготовку та забезпечити професійну підготовку для здобуття Студентом освітньо-кваліфікаційного рівня «Бакалавр» за напрямом підготовки «Будівництво» за денною формою навчання. Термін навчання 3 роки 10 місяців. Загальна вартість освітньої послуги встановлюється на суму 36400,00 грн.. Плата вноситься посеместрово за десять днів до початку кожного навчального семестру на рахунок Університету (а.с.15). Копіями квитанцій підтверджено внесення [PERSON] платежів по договору у серпні 2015 року на суму 3500,00 грн. та 2910,00 грн, у січні 2016 року на суму 3500,00 грн. (а.с. 16). Копією довідки від 30.09.2016 р. № 1551 підтверджено, що [PERSON] дійсно навчається на II курсі інженерно-будівельного факультету Чернігівського національного технологічного університету за договором. Початок навчання 1 вересня 2015 року. Закінчення навчання 30 червня 2019 року (а.с. 18). Згідно довідки про доходи від 28.10.2016 р. [PERSON] працює в ДСП «Чорнобильська АЕС» дозиметристом 5 розряду і йому нараховано дохід за період з травня по жовтень 2016 року на загальну суму 73126,27 грн. (а.с. 32). Суду відповідачем надано копію кредитного договору № 010/0361/82/0100626 від 9 грудня 2011 року з додатками та додатковою угодою від 21.10.2013 р. з додатками, згідно якого він отримав кредитний ліміт на платіжну картку на суму 20500,00 грн. та взяв на себе кредитні зобовязання за користування кредитом на строк до 21.10.2017 р. з щомісячними платежами на суму від 1655 грн. до 2177,33 грн. в залежності від умов користування кредитним лімітом (а.с.40-62). Відповідачем також надано копію договору про надання банківських послуг та послуг у сфері страхування № 014/0361/82/0274377 від 18 серпня 2014 року з додатками, згідно якого він отримав кредит на суму 71786,69 грн. та взяв на себе кредитні зобовязання за користування кредитом на строк до 18.08.2020 р. з щомісячними платежами на суму 2558,00 грн. (а.с.63-71). Фактичне виконання взятих кредитних зобовязань підтверджено наданими відповідачем виписками по рахунках (а.с.72-94, 95-108). При вирішенні спору суд виходить з наступного. Аліментні зобовязання батьків щодо утримання неповнолітніх дітей врегульовані главою 15 Сімейного кодексу України, а щодо повнолітніх дітей главою 16 цього Кодексу. Так, стаття 180 СК України покладає на батьків обовязок утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно частини 3 статті 181 цього Кодексу за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів перелічені у частині першій статті 182 цього Кодексу. До них віднесені такі обставини, як стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина друга цієї статті встановлює мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Визначаючи розмір аліментів на неповнолітню дитину, щодо якого існує спір між сторонами у цій справі, суд бере до уваги такі обставини як низький рівень доходів матері, з якою залишилися проживати діти, значно краще матеріальне становище батька, який має постійне місце роботи з нарахованим доходом, який у кілька разів перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму доходів громадян, можливість користування ним житловою площею своїх батьків, відсутність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, нормальний стан його здоровя. Враховуючи ці обставини, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на утримання неповнолітньої дитини аліментів у розмірі 1/5 частки його заробітку щомісяця до досягнення нею повноліття. Заперечення відповідача суд не вважає переконливими і не бере до уваги, оскільки наявність кредитних зобовязань, що випливають з договорів кредиту, використаного на проведення ремонту квартири, придбання нових меблів та побутової техніки, не свідчать про його неналежне матеріальне становище і не є підставою для зменшення розміру коштів на утримання дітей (аліментів). Аліменти на дітей мають цільове призначення і першочергове значення, оскільки необхідні для забезпечення життєдіяльності та нормального розвитку дитини. Натомісць кредитні зобовязання мають договірний, строковий характер і можуть змінюватися за домовленістю сторін за наявності певних обставин. Згідно правил статті 60 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. На підтвердження своїх заперечень відповідачем не надано розрахунку щомісячних утримань з його заробітної плати, які б свідчили про те, що після утримання аліментів його особисті доходи будуть менші на розмір прожиткового мінімуму доходів громадян. Крім того, відповідач не позбавлений права на поділ спільного майна подружжя та врахування виконаних кредитних зобовязань в інтересах сімї, які створюють обовязки для другого з подружжя. Виходячи з цього, вимога про стягнення аліментів на неповнолітню дитину у розмірі 1/5 частки заробітку (доходу) відповідача не є завищеною і підлягає задоволенню повністю. При визначенні розміру аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд виходить з того, що згідно статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у звязку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобовязані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу (частина 1). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (частина 2). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (частина 3). Як встановлено судом, повнолітній син сторін по справі має постійне місце проживання з матірю, після досягнення повноліття продовжує навчання у вищому навчальному закладі на підставі оплатного договору, в період навчання проживає в гуртожитку, стипендію не отримує, власних доходів не має, у звязку з чим потребує матеріальної допомоги батьків. Суд бере до уваги, що його мати має низький рівень доходів, що позбавляє її можливості надавати істотну матеріальну допомогу сину, значно краще матеріальне становище батька, який має постійне місце роботи з нарахованим доходом, який у кілька разів перевищує встановлений законом розмір прожиткового мінімуму доходів працездатних осіб, відсутність у нього на утриманні інших дітей, непрацездатних батьків, нормальний стан його здоровя. Виходячи з цього, суд також вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина у розмірі 1/10 частки заробітку (доходу) на період навчання. Згідно правила частини 4 статті 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За встановлених обставин справи суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову у цій частині не суперечить закону і не порушує права інших осіб. Виходячи з викладеного, суд вважає правильним позовні вимоги задовольнити у повному обсязі. За правилами статті 88 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 551 грн. 20 коп., від сплати якого позивач звільнення відповідно до Закону України «Про судовий збір».

Outcome: approved