Jurisdiction: civil
Date: 2018-12-10 00:00:00

10.10.2018 [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який обґрунтовує тим, що [INFO] померла його мати [PERSON], після смерті якої відкрилась спадщина на належне їй майно, до складу якого також входить земельна ділянка площею 2,8736 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Заповітом від 20.08.2007 мати усе своє майно заповіла позивачу. Інших спадкоємців та осіб, які б мали право на обов'язкову частку у спадщині немає. У визначений законом строк він звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану земельну ділянку йому було відмовлено у зв'язку з відсутністю правовстановлюючих документів. За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті [INFO] матері [PERSON] на земельну ділянку площею 2,8736 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. Позивач в судове засідання не з'явився, подав заяву у якій зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить позов задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з'явився також, подав до суду письмову заяву про визнання позову, справу просить слухати без представника сільської ради. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права свободи чи інтереси інших осіб. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Судом встановлено, що [INFO] в с. Білашки Погребищенського району Вінницької області померла [PERSON], що підтверджується ксерокопією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 15.09.2009 (а.с. 5), яка була власником земельної ділянки площею 2,8736 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] (а.с. 11). За життя [PERSON] склала заповіт, посвідчений 20.08.2007 секретарем Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Малик Т. В. та зареєстрований в реєстрі за №94, відповідно до якого заповіла все своє майно де б воно не було і з чого б не складалося, а також все те, що їй буде належати та на що вона матиме право по закону на день смерті своєму синові [PERSON] (а.с. 6). У встановлений законом строк позивач [PERSON], [INFO], який відповідно до паспортна [NUMBER], виданого 11 березня 2003 року 2 міським відділом міліції Орєхово-Зуєвського УВС Московської області, є громадянином Російської Федерації (а. с. 4), звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, однак 20.04.2018 завідувачем Погребищенської державної нотаріальної контори Швецем О. В. у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому було відмовлено, у зв'язку із втратою правовстановлюючого документа (а. с. 8). Стаття 1217 ЦК України передбачає, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно зі статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. За ч. 1 ст. 22 ЗК України землями сільськогосподарського призначення визнаються землі, надані для виробництва сільськогосподарської продукції, здійснення сільськогосподарської науково-дослідної та навчальної діяльності, розміщення відповідної виробничої інфраструктури, у тому числі інфраструктури оптових ринків сільськогосподарської продукції, або призначені для цих цілей. Відповідно до п. а) ч. 3 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення передаються у власність та надаються у користування громадянам - для ведення особистого селянського господарства, садівництва, городництва, сінокосіння та випасання худоби, ведення товарного сільськогосподарського виробництва, фермерського господарства. Згідно з ч. 5 ст. 22 ЗК України землі сільськогосподарського призначення не можуть передаватись у власність іноземцям, особам без громадянства, іноземним юридичним особам та іноземним державам. За ч. 4 ст. 81 ЗК України землі сільськогосподарського призначення, прийняті у спадщину іноземцями, а також особами без громадянства, протягом року підлягають відчуженню. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 145 ЗК України якщо до особи переходить право власності на земельну ділянку, яка за цим Кодексом не може перебувати в її власності, ця ділянка підлягає відчуженню її власником протягом року з моменту переходу такого права. У випадках, коли земельна ділянка цією особою протягом встановленого строку не відчужена, така ділянка підлягає примусовому відчуженню за рішенням суду. Згідно з ст. 41 Конституції України, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до п. 23 постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що [PERSON], яка померла [INFO], була власником земельної ділянки площею 2,8736 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, [PERSON] як єдиний спадкоємець за заповітом подав до нотаріальної контори заяву про її прийняття, але через відсутність правовстановлюючих документів не може отримати свідоцтво про право на спадщину, то з метою захисту майнових прав позивача, необхідно визнати за ним право приватної власності на це майно. Також суд вважає необхідним роз'яснити позивачу [PERSON] про необхідність відповідно до норм ст. ст. 81, 145 ЗК України протягом року з моменту реєстрації за собою права власності на земельну ділянку площею 2,8736 га, з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер [NUMBER], яка розташована на території Білашківської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, відчужити її.

Outcome: approved