Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-18 00:00:00

1. 29 жовтня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заявлені позовні вимоги обґрунтовано тим, що 08.10.2018 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав грошові кошти, зобов`язавшись повернути їх у порядку та на умовах, визначених договором. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання за кредитним договором, що стало причиною звернення позивача до суду з позовом про стягнення з нього заборгованості в сумі 29 399,84 грн (а.с.а.с. 1 - 3, 68, 72, 77 - 79). 2. 18 грудня 2020 року суд постановив ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с. 82). 3. 11 січня 2021 року відповідач подав до суду відзив на позов, у якому зазначив, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів обґрунтованості заявлених вимог, не підтвердив наявність у нього права видавати кредити та не обґрунтував вимоги про стягнення з відповідача комісії та неустойки (а.с.а.с. 86 - 94). 4. Того ж дня відповідач звернувся до суду із зустрічним позовом до АК «Юнекс Банк» про визнання кредитного договору недійсним, який ухвалою від 19.02.2021 був повернутий як неподаний (а.с.а.с. 95 - 103). 5. Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про те, що заявлений позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. 6. Судом встановлено, що 08.10.2018 між сторонами було укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачеві кредит у сумі 20 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с.а.с. 5 - 7). 7. Відповідач неналежно виконує свої зобов`язання з повернення кредитних коштів та процентів за ними, і у нього перед позивачем станом на 31.08.2020 утворилася заборгованість у сумі 28 899,84 грн відповідно до доданого позивачем розрахунку (а.с. 58), а саме: -основна заборгованість - 20 077,72 грн; -проценти - 8 822,12 грн. 8. Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори й інші правочини. 9. Згідно з частиною 1 статті 1054 ЦК за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 10. За кредитним договором позивач передав відповідачеві грошові кошти, про що свідчать матеріали справи, отже вказаний правочин, у розумінні статті 1054 ЦК, було укладено. 11. За правилами, встановленими статтею 610 ЦК, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). 12. Ураховуючи той факт, що відповідач дотепер неналежно виконує свої обов`язки з повернення кредиту та процентів за ним, таке невиконання (неналежне виконання) є порушенням його зобов`язань у розумінні приведеної норми. 13. Суд вважає безпідставним позов у частині стягнення з відповідача неустойки в сумі 500,00 грн з таких підстав. 14. Статтею 1055 ЦК встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 15. За змістом частин 1, 2 статті 207 ЦК, яка регулює правила додержання письмової форми правочинів, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. 16. Таким чином, кредитний договір має бути укладений у письмовій формі у вигляді одного документа (що містить усі істотні умови), підписаного обома сторонами, або у вигляді декількох документів, якими сторони обмінялися (листи, телеграми, телетайпне чи електронне повідомлення тощо). При цьому документи, якими сторони обмінюються, також мають містити підписи відправників. 17. Аналіз документів, які, на думку позивача, є кредитним договором, свідчить про те, що такі підписи містяться лише в анкеті-заяві на оформлення Кредитної картки та встановлення Кредитного ліміту від 06.10.2018 (далі - Анкета-заява), виписці-повідомленні від 08.10.2018 № [NUMBER] .UAH та розписці від 08.10.2018 про одержання платіжної картки (а.с.а.с. 5 - 7, 35). 18. Між тим, за змістом позовної заяви, положення про неустойку сторони узгодили у публічній пропозиції АТ «ЮНЕКС БАНК» на укладання Договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб, доданій до позову (далі - Публічна пропозиція) (а.с.а.с. 8 - 34). 19. Така позиція є безпідставною, оскільки позивач не довів належними та допустимими доказами, що відповідач при укладенні кредитного договору ознайомився саме з цим документом. 20. У справі, що розглядається, позивачем за допомогою жодного доказу не підтверджено, що відповідач, підписуючи Анкету-заяву, розумів саме ту Публічну пропозицію, що додано позивачем до позову. При цьому таку Публічну пропозицію відповідачем також не підписано. 21. З огляду на викладене факт ознайомлення відповідача з Публічною пропозицією не можна визнати доведеним, а саму Публічну пропозицію - вважати складовою частиною укладеного між сторонами договору, у зв`язку з чим суд не знаходить підстав для задоволення позову в частині стягнення з відповідача неустойки. 22. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 11.03.2015 №43098344 (справа №6-16цс15), яка відповідно до статті 263 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) підлягає урахуванню судом. 23. Крім того, таку ж позицію зайняв і Верховний Суд, який у постанові від 21.02.2018, ухваленій у цивільній справі №203/5497/13-ц (провадження №61-1391св18), постанові від 05.03.2018, ухваленій у цивільній справі №192/156/17 (провадження №61-2109св18), дійшов аналогічного висновку з тих самих правовідносин. 24. Відповідно до частини 1 статті 14 ЦК цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. 25. Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання повинні виконуватися потрібним чином згідно з умовами договору та вимогами цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а при відсутності таких умов та вимог - за звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно пред`являються. 26. За правилами, встановленими статтею 611 ЦК, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. 27. Таким чином, суд доходить висновку про те, що позов необхідно задовольнити частково, стягнувши з відповідача лише суму основного боргу та проценти. 28. У порядку статті 141 ЦПК суд вважає за необхідне також стягнути з відповідача компенсацію понесених позивачем судових витрат у сумі 2 102,00 грн (а.с. 4). 2 9.

Outcome: partial