Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

11.11.2016 року позивач подала в суд позов, в якому просила розірвати договір довічного утримання, який укладений 20.09.2004 року між нею та [PERSON], скасувати право власності останнього на квартиру [ADDRESS] та визнати за нею право власності на вказану квартиру. В обґрунтування вимог позивач посилалась на те, що відповідач не виконує умови договору довічного утримання, зокрема не звертає уваги на її потреби та стан здоров'я, не забезпечує її продуктами харчування, ліками і взагалі відмовляється доглядати її. За останній час вона перенесла 2 інсульти, знаходилась на лікуванні в лікарні, де відповідач її не провідував, не наглядав за нею та не надавав ніякої допомоги. Крім того, був випадок, що відповідач, знаходячись в стані алкогольного сп'яніння, її побив. Таким чином, оскільки [PERSON] ніде не працює з 2008 року, знаходиться в алкогольній залежності й сам має потребу в лікуванні, він не має можливості щодо виконання договору довічного утримання та догляду. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з'явився, був повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить розписка, яка знаходиться в матеріалах справи. Про причини неявки не повідомив, заяв та клопотань не надав. Представник позивача погодилась на заочний розгляд справи. За таких обставин суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, відповідно до ст.224 ЦПК України. З'ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог з наступних підстав. Судом встановлено, що 20.09.2004 року між [PERSON] та [PERSON]був укладений договір довічного утримання та догляду, посвідчений державним нотаріусом Першої харківської державної нотаріальної контори Грошевою О.Ю., за умовами якого [PERSON] передає у власність [PERSON] квартиру [ADDRESS], а останній зобов'язується забезпечувати її харчуванням, одягом і забезпечувати за нею належний догляд та необхідну допомогу. Як вбачається з наданої суду копії трудової книжки, [PERSON] з 02.06.2008 року не працює. Згідно довідки ЖК «Світоч», [PERSON] не зареєстрована, але проживає з племіннецею [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в м. Харкові, однією сім'єю. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що [PERSON] з 2008 року не працює, зловживає алкогольними напоями, догляд за [PERSON] не забезпечує. [PERSON] знаходиться на утриманні [PERSON], з якою проживає останні десять років. Відповідно до ст. 755 ЦК України договір довічного утримання може бути розірваний за рішенням суду: 1) на вимогу відчуджувача у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов'язків, незалежно від його вини; 2) на вимогу набувача. Відповідно до частини 1 ст. 756 ЦК України у разі розірвання договору довічного утримання у зв'язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем обов'язків за договором, відчуджувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення. У цьому разі витрати, зроблені набувачем на утримання та (або) догляд відчуджувача, не підлягають поверненню. З урахуванням викладеного, аналізуючи всі встановлені та перевірені доказами обставини, суд приходить до висновку, що [PERSON] не виконує умови договору довічного утримання та догляду [PERSON] Відповідно до ст.88 ЦПК України, суд вважає за необхідне покласти на відповідача витрати по оплаті судового збору в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved