Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-06 00:00:00

10 листопада 2016 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON], [INFO] та малолітньої доньки [PERSON], [INFO]. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначала, що відповідач є батьком дітей, матеріальної допомоги на їх утримання в добровільному порядку не надає, є працездатною особою, тому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання дітей в розмірі по 500 грн на кожну дитину, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до повноліття. Позивач, її представник в судовому засіданні позов підтримали в повному обсязі. Відповідач позовні вимоги визнав частково, стверджуючи, що не працює, має незадовільний стан здоров'я, на утриманні малолітнього сина від фактичних шлюбних стосунків з іншою жінкою, тому просив аліменти на утримання дітей стягувати в розмірі по 200 грн. на кожного. Вислухавши \~сторони, \~дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Із свідоцтв про народження серії І-ФП № 099880 від 18.01.2000 року (а.с. 3), серії 1-ФП № 086542 від 03.09.2008 року (а.с. 4) підтверджується, що відповідач є батьком [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO]. З дітьми разом не проживає, матеріально їх не забезпечує. Згідно довідки виконавчого комітету Кривоозерської селищної ради № 4289 від 26.09.2016 року (а.с. 5), акта депутатів Кривоозерської селищної ради від 02.11.2016 року (а.с. 6) неповнолітні діти перебувають на утриманні матері [PERSON]. Відповідно до ст.ст. 180, 181 Сімейного кодексу України батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від заробітку (доходу) і (або) в твердій грошовій сумі з того із батьків, який зобовязаний сплачувати аліменти. Як передбачено ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком коли розмір аліментів визначено у твердій грошовій сумі. Статтею 60 ЦПК України визначено, що кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 ЦПК України. При визначенні розміру аліментів, суд враховує, що відповідач є працездатним, доказів , що він не працює з поважних причин, суду не надав. Із пояснень відповідача, його доходи є нерегулярними та складаються від роботи по найму та прибутків від домашнього господарства. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повинен надавати матеріальну допомогу дітям, та будучи працедатним, не працює без поважних причин. Разом з тим, суд враховує, що встановлений позивачем розмір аліментів по 500 грн. на кожну дитину щомісячно не є співмірним матеріальним можливостям відповідача, у якого на утриманні є малолітня дитина від стосунків з іншою жінкою, що вбачається із свідоцтва про народження серії І-ФП № 194696 (а.с. 21), він хворіє (а.с. 25-26), але хвороби не є такими, що перешкоджають працевлаштуватися, згідно довідки Кривоозерського ПАЛ № 651 від 21.10.2016 року (а.с. 20), син відповідача [PERSON] за місцем навчання отримує стипендію в розмірі по 311 грн. щомісячно. Посилання відповідача, що на його утриманні знаходиться непрацездатний батько - інвалід 1 групи, суд не приймає до уваги, так як відповідач не надав доказів про останнє. З урахуванням викладеного, суд вважає, що розмір аліментів повинен складати на неповнолітнього сина [PERSON] по 250 грн., на малолітню доньку [PERSON] по 400 грн. щомісячно. Відповідно до ч. 3 ст. 88 ЦПК України стягнути з відповідача в дохід держави 551 грн. 20 коп. судового збору та на користь позивача понесені і документально підтверджені витрати по наданню правової допомоги в сумі 1 000 грн. На підставі ст.ст. 180-182, 184 Сімейного кодексу України,

Outcome: partial