overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-12 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що він із відповідачем з 19 листопада 1999 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, шлюб перший, від шлюбу вони мають неповнолітню доньку [PERSON], [INFO]. Після реєстрації шлюбу вони змінили прізвища на [PERSON] та [PERSON] відповідно. Фактично шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені, більше 4 місяців разом вони не мешкають, спільне господарство не ведуть. Спільне життя не склалося через різні характери та погляди на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них. Майнового спору на даний час вони не мають, з питання щодо утримання дитини між ними досягнуто згоди. Просив позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явився, надав заяву з проханням розглядати справу в його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив шлюб розірвати. Відповідач до судового засідання не з'явилась, надала заяву з проханням розглядати справу без її участі, проти задоволення позову не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого повторно 05 квітня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 19 листопада 1999 року, про що зроблений відповідний актовий запис № 443, після реєстрації шлюбу чоловіку присвоєно прізвище - [PERSON], дружині [PERSON]. Відповідно до свідоцтва про народження [NUMBER], виданого 21 квітня 2002 року відділом реєстрації актів цивільного стану Кіровського районного управління юстиції міста Донецька, [PERSON] народилася [INFO], в графі «Батьки» вказано: Батько - [PERSON], Мати - [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, майновий спір та спір щодо визначення місця мешкання дитини на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, внаслідок чого задовольняє позов.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-07 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 07 червня 2011 року у виконавчому комітеті Чепоніської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 06, між ним та відповідачкою [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від шлюбу у них із відповідачкою [INFO] народилася донька - [PERSON], яка проживає біля відповідачки та знаходиться на її утриманні. Причиною розпаду сім'ї стали сімейні побутові сварки та непорозуміння між ними. Вказує на те, що усі їхні спільні з відповідачем намагання порозумітися ні до чого не призвели. На даний час у кожного з них своє особисте життя. Протягом півроку вони із відповідачкою проживають окремо один від одного, практично не бачаться, ніяких сімейних взаємостосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. За час спільного проживання в шлюбі вони із відповідачкою спільного майна не придбали, а тому і спору про поділ майна у них немає. Спору про місце проживання їхньої неповнолітньої доньки не має. Подальше спільне життя з відповідачкою і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу слухати у його відсутності, позовну заяву підтримує, просить задовольнити її в повному обсязі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу. Наслідки визнання позову їй роз'яснені. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено у судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 07 червня 2011 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Чепоніської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 06 (а.с.4). Від шлюбу у сторін є неповнолітня донька [PERSON], 2011 року народження, яка проживає біля відповідачки та знаходиться на її утриманні. Протягом півроку сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, проживають окремо один від одного, тому шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON], [INFO], оскільки відповідач не займаються вихованням сина та не утримує його матеріально. . Позивач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов підтримав, просив розглядати справу за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій позов визнав у повному обсязі, просив розглядати справу за його відсутності. Прокурор в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив позов задовольнити та розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи - Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради в судове засідання не з'явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення в інтересах дитини. Суд ухвалив слухати справу у відсутності сторін на підставі наявних в справі доказів відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлені і знайшли своє підтвердження такі обставини. Неповнолітній [PERSON], [INFO] є спільною дитиною [PERSON] та [PERSON]. Відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу батьки можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов'язків по вихованню дитини. Відповідач [PERSON] не утримує сина [PERSON] й не надає допомогу на його утримання. Згідно висновку Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради відповідач вихованням сина не займається, не цікавиться його навчанням, розвитком, здоров'ям, не допомагає матеріально. Своїми діями відповідач [PERSON] порушуює обов'язки щодо виховання, утримання, навчання та розвитку дитини, передбачені ст. 150 Сімейного Кодексу України, що є підставою для позбавлення батьківських прав. Оцінивши зібрані докази, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] про позбавлення батьківських прав [PERSON] є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-03 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якій посилається на те, що 04.09.2004 року у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 17, між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Під час шлюбу у них народився син [PERSON], [INFO], який проживає разом із нею та знаходяться на її утриманні. Сім'я розпалась тому, що між ними постійно виникають сварки внаслідок того, що кожен із них має різні погляди на сімейне життя та ведення господарства. Вони з відповідачем перестали вести спільне господарство, проживають окремо. Подальше спільне життя та примирення буде суперечити її інтересам. Просила після розірвання шлюбу залишити їй прізвище «[PERSON]». Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує, просила їх задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення в справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання двічі не з'явився, хоча був належним чином повідомлений про день та час слухання справи, заяви про розгляд справи у його відсутності суду не надав, доводів позивачки не спростував, тому суд ухвалює в справі заочне рішення. Згідно ч. 4 ст. 169 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Вивчивши та дослідивши матеріали справи суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено, в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 04.09.2004 року, зареєстрованому у виконавчому комітеті Рукшинської сільської ради Хотинського району Чернівецької області, за актовим записом № 17 (а.с.6). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON], 2005 року народження, який проживає разом із позивачкою та знаходяться на її утриманні(а.с.7), сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-08 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулась до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 21.10.2007 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 2269 між нею та відповідачем [PERSON] був зареєстрований шлюб. Від спільного подружнього життя в них є неповнолітня донька [PERSON], [INFO], яка на даний час проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Вказхує на те, що протягом останніх двох років вони проживають окремо та не підтримують сімейних стосунків. Причиною розпаду сім'ї стало те, що між ними часто виникали сварки, внаслідок того, що кожний із них має різні погляди на життя та ведення спільного господарства. За таких обставин примирення між ними є неможливим, їх шлюб набув формального характеру. Спору про майно та місце проживання дитини немає. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем [PERSON]. Після реєстрації розірвання шлюбу просить присвоїти їй дошлюбне прізвище [PERSON]. Подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, але від неї на адресу суду надійшла заява, в якій вона просить справу слухати у її відсутності, позовну заяву підтримує, просить задовольнити її в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, але від нього на адресу суду надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги визнає, на розірвання шлюбу згідний. Відповідно до ч. 4 ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання позову не суперечить закону або не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України - суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як встановлено в судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 21.10.2007 року, зареєстрованому у відділі реєстрації актів цивільного стану Чернівецького міського управління юстиції, за актовим записом № 2269 (а.с.7). Від шлюбу в них народилася донька [PERSON], [INFO], в даний час сторони шлюбно-сімейні відносини не підтримують та загальне господарство не ведуть, шлюб носить формальний характер і збереження його суперечило б інтересам однієї із сторін. Відповідно до ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] судові витрати в розмірі 243,60 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-05 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона із відповідачем з 04 грудня 2009 року знаходиться у зареєстрованому шлюбі, шлюб другий, від спільного шлюбу дітей не мають. Фактично шлюбні стосунки між нею та відповідачем припинені з квітня 2013 року по причині відсутності взаєморозуміння, різних характерів та поглядів на життя. Позивач вважає, що шлюб необхідно розірвати юридично, оскільки подальше збереження шлюбу не має сенсу, на примирення не згодна. Майнового спору на даний час вони не мають, просила позов задовольнити. У судове засідання позивач не з'явилася, надала заяву з проханням розглядати справу в її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила шлюб розірвати, прізвище залишити без змін - [PERSON]. Відповідач, будучі неодноразово повідомлений про день та час розгляду справи, до суду не з'явився з невідомих суду причин, тому суд, відповідно до ст. 169 ч.4 ЦПК України, розглянув справу без його участі. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER], виданого 04 грудня 2009 року Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, 04 грудня 2009 року [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб, про що зроблений відповідний актовий запис № 337, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON]. Судом встановлено, що фактично шлюбні відносини між сторонами припинені, майновий спір на теперішній час між сторонами відсутній. Аналізуючи вищевикладене, з урахуванням обставин, передбачених ст.ст. 110, 112 Сімейного кодексу України, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, а тому задовольняє позов. Згідно до ч.8 ст. 235 ЦПК України, після розірвання шлюбу, прізвище позивачки залишити без змін - «[PERSON]».

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-08-21 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач звернувся до Іллічівського райсуду м. Маріуполя з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зазначивши, що 21.04.2007 року він зареєстрував шлюб з відповідачкою у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Маріупольського міського управління юстиції Донецької області, актовий запис № 134. Від шлюбу мають дитину: син - [PERSON], [INFO]. Просить суд розірвати шлюб, оскільки спільне проживання з відповідачкою не можливо через відсутність взаєморозуміння. Позивач до судового засідання не з'явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності в якій зазначила, що шлюбні стосунки між ним та відповідачкою припинені у зв'язку з несумісністю характерів з 2009 року. Відповідачка до судового засідання не з'явилась, до суду надійшла заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що шлюбні стосунки припинені у зв'язку з тим, що позивач покинув сім'ю з 2009 року. Позочка визнала позов, згодна на розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу бажала залишити прізвище - [PERSON]. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, оскільки між сторонами склалися відносини, що виключають спільне проживання, родина розпалася з 2009 року, та підстав для її збереження немає і подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив суд розірвати шлюб, укладений між ним та відповідачем, зареєстрований виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області 10 січня 2014 року, актовий запис №01. В обґрунтування позову вказував, що сімейне життя між сторонами не склалося, одруження виявилось невдалим, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. Вказав, що шлюбні відносини між сторонами припинені з березня 2014 року та на даний час вони спільного господарства не ведуть, мешкають за окремими адресами. В судове засідання позивач не з'явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просив справу розглянути за його відсутності та не заперечував проти винесення судом заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з'явилась, про час і місце судового засідання повідомлена належним чином, не представила доказів проти задоволення позову, тому суд на підставі статті 224 ЦПК України, за згодою позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у ній доказів. Відповідно до частини 2 статті 197 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим і підлягаючим задоволенню, з огляду на наступне. Судом встановлено, що 10 січня 2014 року між сторонами укладено шлюб, який зареєстрований виконавчим комітетом Помічнянської міської ради Добровеличківського району Кіровоградської області, про що зроблено актовий запис № 01 (а.с.8). Зі змісту позовної заяви вбачається, що від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають, спір щодо розподілу сумісного майна подружжя між сторонами відсутній. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Зазначена норма національного законодавства відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім'ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються. Згідно приписів статті 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. При дослідженні судом фактичних взаємин між сторонами дійсних причин розірвання шлюбу встановлено, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу буде суперечити інтересам чоловіка та дружини, що виключає відновлення колишніх сімейних відносин та збереження шлюбу.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-17 00:00:00

11 серпня 2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором кредиту. Просив стягнути з [PERSON] на користь Кредитної спілки «Полтава і Полтавці» заборгованість в розмірі 9225,45 грн. та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з'явився, надавши суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позов підтримують в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову в повному обсязі, посилаючись на те, що заборгованість за вказаним кредитним договором вже з неї стягнута заочним рішенням Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2011 року і дану заборгованість вона сплачує частинами через Ленінський ВДВС Полтавського МУЮ шляхом відрахування з її пенсії. Дослідивши матеріали справи, суд вважає що позов не підлягає до задоволення за наступних підстав. Судом встановлено, що 18.03.2008 року між сторонами було укладено кредитний договір №190 (а.с.3). Порушення боржником своїх зобов'язань по даному договору змусило позивача звернутися до суду. Згідно заочного рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2011 року з [PERSON] було стягнуто 18895,77 грн. (а.с.5). Відповідно до виконавчого листа № 2-155/11 від 08 лютого 2011 року з [PERSON] Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ проводяться стягнення заборгованості стягнутої рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2011 року в розмірі 18895,77 грн. Позивач невірно тлумачить п.17 постанови №5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства про вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», де вказано, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору. В даній ситуації [PERSON] виконує заочне рішення Ленінського районного суду м. Полтави від 08.02.2011 року, з неї стягуються кошти Ленінським ВДВС Полтавського МУЮ за виконавчим листом № 2-155/11 від 08 лютого 2011 року. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Outcome: dismissed