Jurisdiction: civil
Date: 2021-05-23 00:00:00

12.06.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернувся [PERSON] із вказаним позовом, в якому просить визнати незаконним та скасувати рішення житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] Національної гвардії України про його зняття з квартирного обліку військової частини [NUMBER] , оформлене протоколом засідання № 5 від 19 березня 2020 року, та зобов`язати військову частину [NUMBER] Національної гвардії України (житлово-побутову комісію військової частини [NUMBER] Національної гвардії України) поновити його на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, із 21 квітня 2004 року. В обґрунтування цих вимог зазначив, що у період часу із 17.09.1998р. по 01.12.2009р. він проходив військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського та старшинського складу у внутрішніх військах МВС України, під час якого із 16.12.2005р. по 10.07.2006р. виконував службові обов`язки у складі українського миротворчого персоналу цивільної поліції міжнародної миротворчої місії Організації Об`єднаних Націй в Косово Союзної Республіки Югославія. 15.01.2004р. під час проходження військової служби він звернувся по команді із рапортом про взяття його на облік для одержання житлової площі (поліпшення житлових умов). Даний рапорт командуванням військової частини був задоволений та на підставі рішення житлово-0побутової комісії військової частини [NUMBER] Національної гвардії України, оформленого протоколом засідання від 20.04.2004р. № 40, він був зарахований на квартирний облік з 21.04.2004р. Відповідно до наказу командувача внутрішніми військами МВС України від 01.12.2009р. № 131о/с, його було звільнено у запас Збройних Сил України з правом носіння військового одягу (форми), із вислугою років у пільговому обчисленні 20 років 8 місяців, та виключено зі списків особового складу, із залишенням на квартирному обліку за рахунок житлового фонду даної військової частини. 30.12.2016р. рішенням житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 14, вирішено питання про зняття його з квартирного обліку на підставі частини 1 статті 40 ЖК України, як такого, що не зареєстрований за місцем дислокації зазначеної військової частини у місті Калинівка. Постановою Вінницького апеляційного суду від 20.03.2019р. у справі № 132/3623/18, зазначене рішення житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] від 30.12.2016р. було скасоване та зобов`язано поновити його на квартирному обліку із 21.04.2004р. Проте, в подальшому він за допомогою поштового зв`язку отримав від військової частини лист від 02.04.2020р. № 29, за яким рішенням житлово-побутової комісії від 19.03.2020р. його повторно було знято із квартирної черги на підставі пункту 5 статті 40 ЖК України, а саме у зв`язку із неправомірними діями службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Вважає, що дане рішення не відповідає приписам чинного законодавства України, яке регулює суспільні відносити у вказаній сфері, та порушує його законні права та інтереси, а тому вимушений звернутись до суду із вказаним позовом, який просить задовольнити. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 12.06.2020р., вказаний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 16.06.2020р. відкрив за ним провадження за правилами загального позовного провадження. У відзиві на позовну заяву, відповідач просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити у повному обсязі, оскільки вважає їх необґрунтованими, безпідставними та такими, що не підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав. Так, на підставі рішення житлово-побутової комісії військової частини [NUMBER] Національної гвардії України від 19.03.2020р., [PERSON] знято із квартирної черги на підставі п.5 ст.40 ЖК України, а саме через наявність у останнього частки у праві спільної часткової власності на квартиру [ADDRESS] , яка складає 8,55кв.м. (житлової площі), та 17кв.м. (загальної площі). Відповідно до положення п.53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень, жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65кв.м. жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. Згідно п.3 постанови виконавчого комітету Вінницької обласної ради від 10.01.1985р. № 21, рівень середньої забезпеченості житлової площі у місті Вінниця становить 7,8кв.м. на кожного члена сім`ї. Виходячи з наведених норм, з врахуванням наявності у позивача у спільній частковій власності житлового приміщення, розмір якого не нижче рівня середньої забезпеченості у місті Вінниця, фактично він не має права перебувати на квартирному обліку, так як забезпечений житловою площею згідно норм. На підставі ухвали Калинівського районного суду Вінницької області від 06.10.2020р., закрите підготовче провадження у даній цивільній справі, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Предмет та підстава позову не змінювались, позовні вимоги не збільшувались. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином в передбаченому законом порядку. Його представник адвокат ТКАЧУК І.А. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просила їх задовольнити, з підстав, зазначених у позовній заяві. Представник відповідача ВЧ [NUMBER] НГ України КАПРАВИЙ А.М. в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог та просив у їх задоволенні позивачу відмовити, з підстав, зазначених у відзиві на позовну заяву. В судове засідання, призначене на 24.05.2021р. сторони не з`явились, надавши заяви, в яких просять суд завершити судовий розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних в справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах цивільної справи докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав: Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що в період часу із 17.09.1998р. по 01.12.2009р. позивач [PERSON] проходив військову службу за контрактом осіб рядового, сержантського та старшинського складу у внутрішніх військах МВС України, під час якого із 16.12.2005р. по 10.07.2006р. виконував службові обов`язки у складі українського миротворчого персоналу цивільної поліції міжнародної миротворчої місії Організації Об`єднаних Націй в Косово Союзної Республіки Югославія. 15.01.2004р. під час проходження військової служби [PERSON] звернувся по команді із рапортом про взяття його на облік для одержання житлової площі (поліпшення житлових умов). Даний рапорт командуванням в/ч був задоволений та [PERSON] на підставі рішення житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] Національної гвардії України, оформленого протоколом засідання від 20.04.2004р. № 40, був зарахований на квартирний облік в/ч [NUMBER] , з 21.04.2004р. 01.12.2009р. [PERSON] на підставі наказу командувача внутрішніми військами МВС України № 131о/с був звільнений у запас Збройних Сил України з правом носіння військової форми одягу із вислугою років у пільговому обчисленні 20 років 8 місяців, останній виключений зі списків особового складу із залишенням на квартирному обліку за рахунок житлового фонду даної військової частини. 18.03.2011р. [PERSON] звернувся до командування в/ч [NUMBER] із заявою про включення його до пільгової черги поза черговиків, як особи, яка має статус учасника бойових дій та на яку розповсюджується дія приписів пункту 14 частини 1 статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії соціального захисту» від 22.10.1993р. № 3351-ХІІ. 22.03.2011р. рішенням житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 71, вищенаведена заява [PERSON] була задоволена та останнього було включено в пільгову квартирну чергу (позачерговиків). 29.10.2013р. [PERSON] звернувся до командування в/ч [NUMBER] із заявою про зняття його із позачергової черги для одержання житлового приміщення та залишення пільговій першочерговій черзі. 30.10.2013р. рішенням житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 107, вищенаведена заява була задоволена, [PERSON] залишено на квартирному обліку в пільговій черзі - першочерговій, а з пільгової черги - позачергової знято за власним бажанням. 30.07.2015р. рішенням житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 134, вирішено питання про зняття з квартирного обліку в/ч [NUMBER] [PERSON] для подальшої постановки на квартирний облік\~\~в/ч [NUMBER] за місцем його реєстрації у м. Вінниці. 12.10.2015р. рішенням житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 12, вирішено питання про передачу квартирної справи [PERSON] до в/ч [NUMBER] , у зв`язку із відсутністю законних підстав для постановки його на квартирний облік при в/ч [NUMBER] за місцем реєстрації у м. Вінниці. 26.02.2016р. рішенням житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 2, у зв`язку із вищенаведеними обставинами вирішено питання про поновлення [PERSON] на квартирному обліку. 30.12.2016р. рішенням житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 14, виключено зі списків квартирного обліку військовослужбовців (запасу), які не зареєстровані за місцем дислокації в/ч 3028 місто Калинівка - [PERSON] та знято його з квартирного обліку в/ч [NUMBER] на підставі частини 1\~статті 40 ЖК України. Постановою Вінницького апеляційного суду від 20.03.2019р. у справі № 132/3623/18, визнано незаконним та скасоване рішення житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] Національної гвардії України про зняття [PERSON] з квартирного обліку в/ч [NUMBER] , оформлене протоколом засідання від 30.12.2016р. № 14, та зобов`язано в/ч [NUMBER] Національної гвардії України (житлово-побутову комісію в/ч [NUMBER] Національної гвардії України) поновити його на квартирного обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в/ч [NUMBER] Національної гвардії України, із 21.00.2004р. 03.06.2019р. рішенням житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 8, [PERSON] відповідно до постанови Вінницького апеляційного суду від 20.03.2019р. у справі № 132/3623/18, було поновлено до квартирного обліку в/ч [NUMBER] , з датою зарахування 21.04.2004р., в списки загальної черги та пільгової «першочергової». 19.03.2020р. рішенням житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] , яке було оформлене протоколом засідання № 5, [PERSON] знято з квартирного обліку в/ч [NUMBER] , та виключено зі списків загальної та пільгової черги «першочергової» на підставі пункту 5 статті 40 ЖК України. Статтею 40 ЖК України\~передбачено підстави для зняття громадян з квартирного обліку. Так, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення; 1-1) одноразового одержання за їх бажанням від органів державної влади або органів місцевого самоврядування грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення у встановленому порядку; 2) виїзду на постійне місце проживання до іншого населеного пункту; 3) припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP; 4) засудження до позбавлення волі на строк понад шість місяців, заслання або вислання; 5) подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. Спеціальним законом який відповідно до\~Конституції України\~визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі є\~Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991р. №\~2011-XII. Згідно з ч.1\~ст.12 вказаного Закону\~держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених\~ЖК УРСР\~та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. На виконання приписів вищевказаної статті\~постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006р. за № 1081\~було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. При цьому вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках. Відповідно до абз.1 п.2.17 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої\~наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011р. № 737\~та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.01.2012р. за № 24/20337, військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, за неможливості використання на військовій службі, а також після закінчення строку контракту при досягненні 20 років вислуги на військовій службі в календарному обчисленні, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання житла. Згідно п.2.19 вказаної Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов, унаслідок чого зникла потреба в наданні житла; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, які не зазначені в абз.1 п.2.17 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 01.01.2005р. (крім випадків, вказаних у п.2.18 цього розділу); обрання для місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до п.9\~ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Отже, відповідно до положень п.5\~ст.40 ЖК України, які кореспондуються з положеннями пп.5 п.26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCР\~\~та\~пп.5 п.2.18. наказу Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року №737, громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, подання відомостей, що не відповідають дійсності, які стали підставою для взяття на облік, або неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на облік. З аналізу вказаних норм можна дійти висновку, що зняття з квартирного обліку на підставі даної норми можливе лише у випадку подання відомостей, що не відповідають дійсності при взятті на облік або неправомірні дії службових осіб при вирішенні питання взяття особи на облік. При цьому, мають враховуватися неправдиві відомості, про які особа знала чи повинна була знати при їх поданні для постановки на облік. Як зазначено у витязі з протоколу № 5 засідання житлово-побутової комісії в/ч [NUMBER] від 19.03.2020р., підставою для прийняття рішення про зняття [PERSON] з квартирного обліку в/ч [NUMBER] , та виключення його зі списків загальної та пільгової черги «першочергової» на підставі пункту 5 статті 40 ЖК України, стала доповідь голови ЖПК підполковника Колесника Р., згідно якої, при позаплановій перевірці облікових даних квартирної справи було виявлено, що в матеріалах справи [PERSON] обліковується копія Свідоцтва на право часткової спільної власності житлового приміщення (квартири), яка розташована за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 34,0кв.м., співвласником якої являється [PERSON] . Відповідно до довідки КП «Вінницьке міське бюро технічної інвентаризації» станом на 20.01.2011р. за [PERSON] зареєстровано 1/2 частки квартири по [ADDRESS] , та довідки про склад сім`ї та реєстрацію за 2010 рік № 4186, виданої ЖЕК № 18, де зазначено, що [PERSON] зареєстрований і проживає у [ADDRESS] , у квартирі житловою площею 17,1кв.м., у житловому приміщенні зареєстровано 2 особи, а саме [PERSON] та [PERSON] . З цього вбачається, що шляхом розподілу часток житлового приміщення, а саме квартири [ADDRESS] , розмір частки [PERSON] складає: загальна площа 17кв.м., житлова площа 8,55кв.м. Згідно п.53 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укпрофесійних рад від 11.12.1984р. № 470, жиле приміщення надається громадянам у межах 13,65кв.м. жилої площі на одну особу, але не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в даному населеному пункті. В п.3 постанови Виконавчого комітету Вінницької обласної ради від 10.01.1985р. № 21 встановлено, що рівень середньої забезпеченості житлової площі у м. Вінниця становить 7,8кв.м. на кожного члена сім`ї. Відповідно до зазначених норм забезпеченості житлової площі та з врахуванням наявності у [PERSON] в спільній частковій власності житлового приміщення, розмір якого нижче рівня середньої забезпеченості у м. Вінниця, житлово-побутовою комісією в/ч [NUMBER] не в повному обсязі було вивчено надані документи, що призвело до помилкової постановки (подальшого перебування) на квартирній черзі, хоча фактично такого права у нього не було. Виходячи зі змісту вищезазначеного протоколу № 5 від 19.03.2020р., підставою для застосування пункту 5 статті 40 ЖК України та зняття позивача [PERSON] з квартирного обліку є помилкова постановка його на квартирній черзі, через дії житлово-побутової комісії, яка не в повному обсязі вивчила надані їй документи. З огляду на викладене, суд вважає, що [PERSON] для зарахування його на квартирний облік надав відомості, які відповідали дійсності, щороку подавав оновлені документи, необхідні для перебування на квартирному обліку, зокрема довідку про склад сім`ї, довідку про місце проживання, та інш. Тобто, протягом майже 16 років, а саме з моменту постановлення на квартирний облік та прийняття житлово-побутовою комісією рішення про зняття з обліку, позивач подавав документи, які необхідні для квартирного обліку. Матеріали справи не містять доказів, що протягом цього часу перебування позивача на квартирному обліку, житлово-побутовою комісією зазначалось про надання ним недостовірних відомостей, які стали підставою для взяття його на облік. Оскільки зазначені в п.5\~ст.40 ЖК України підстави для зняття особи з квартирного обліку є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають, суд відхиляє доводи та твердження відповідача, що встановлення житлово-побутовою комісією обставин прийняття позивача на квартирний облік відбулося з порушенням вимог чинного на той час законодавства, оскільки це не є підставою для зняття з квартирного обліку. Суд находить, що відсутні правові підстави для зняття позивача з квартирного обліку і з іншої підстави, передбаченої п.5\~ст.40 ЖК України, оскільки матеріали справи не містять належних доказів встановлення неправомірності дій службових осіб при вирішенні питання про взяття на квартирний облік. До наданих матеріалів службового розслідування за фактом неправомірних дій службових осіб, які призвели до порушення житлового законодавства при взятті на квартирний облік [PERSON] , суд відноситься критично, оскільки дані документи згідно протоколу № 5 від 19.03.2020р., не були об`єктом дослідження при обговоренні питання про зняття [PERSON] з квартирного обліку, та підставою для ухвалення оскаржуваного рішення. Крім цього, як вбачається з висновку службового розслідування, затвердженого командиром військової частини [NUMBER] полковника [PERSON] (без зазначення повної дати його затвердження), начальник квартирно-експлуатаційної служби [PERSON] , який на час поновлення та постановки [PERSON] на квартирний облік у відповідності до постанови Вінницького апеляційного суду від 20.03.2019р., відповідав за організацію та ведення квартирного обліку у військовій частині, знаючи про наявність підстав для зняття з квартирного обліку [PERSON] , про які повідомив на засіданні житлово-побутової комісії, оформленої протоколом № 8 від 03.06.2019р., не вчинив дії у межах наділених йому повноважень для зняття останнього з квартирного обліку у відповідності до п.1 ст.40 ЖК України (поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення). В наслідок бездіяльності [PERSON] , [PERSON] після поновлення на квартирній черзі залишився на ній перебувати, хоча таке право втратив. Даючи оцінку поданим доказам, судом встановлено, що ухвалюючи оскаржуване рішення, яке оформлене протоколом засідання № 5 від 19.03.2020р., відповідач фактично виходив, не з того, що позивач під час взяття його на облік, подав відомості, що не відповідали дійсності, або встановлено неправомірні дії службових осіб при вирішенні питання під час взяття його на облік (п.5\~ст.40 ЖК України), а виключно з тієї обставини, що на час поновлення його на квартирному обліку на виконання постанови Вінницького апеляційного суду від 20.03.2019р. у справі № 132/3623/18, вже відпали підстави для надання йому іншого жилого приміщення, внаслідок того, що у нього поліпшились житлові умови (п.1\~ст.40 ЖК України), про що чітко зазначено у вищенаведеному висновку службового розслідування. Дана позиція, підтверджена відповідачем у поданому відзиві на позовну заяву, де останній посилаючись конкретно на вимоги п.1 ст.40 ЖК України, п.п.1 п.26 розділу ІІ Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень, зазначає про наявність правових підстав для зняття [PERSON] з квартирного обліку, через поліпшення його житлових умов, внаслідок чого відпали підстави для надання йому іншого житлового приміщення. Натомість, як вбачається з оскаржуваного рішення, оформленого протоколом засідання № 5 від 19.03.2020р., позивача знято з квартирного обліку на підставі п.5 ст.40 ЖК України, яка в даному конкретному випадку виходячи з встановлено обставин не підлягає до застосування. Згідно із частиною першою статті\~263\~ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Відповідно до частини першої\~статті 10 ЦПК України\~суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. За змістом\~статті 11 ЦПК України\~суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Згідно із\~статтею 8 Конвенції\~про захист прав людини і основоположних свобод\~кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Суд бере до уваги, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення у справі «МакКенн проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року пункт 50, (рішення у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року). Згідно із пунктом 2.5. Інструкції № 737 дані про військовослужбовців, зарахованих на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання) (додаток 6), яка ведеться представником житлової комісії. Дані зазначених книг повинні щороку звірятися (уточнюватися) під час проведення щорічної перереєстрації облікових справ. Судом на підставі наданих сторонами доказів встановлено,\~\~що у період часу з 21.04.2004р. по 19.03.2020р. жодних недоліків (неправдивих відомостей) у документах позивача виявлено не було; він продовжував перебувати на квартирному обліку; доказів, які б підтверджували вчинення неправомірних дій службових осіб при вирішенні питання про взяття його на квартирний облік під час постановки його на квартирний облік, суду не надано. Суд зауважує, що відповідач мав щорічно звіряти та уточнювати дані облікової справи [PERSON] , протягом майже 16 років перебування останнього на квартирному обліку у відповідача не виникало питань щодо правомірності перебування його на квартирному обліку. Відповідно до пункту 2.18. Інструкції № 737 військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством. Військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, виключаються зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, у разі якщо вони були необґрунтовано включені до цих списків або втратили право на отримання жилого приміщення в пільговому порядку. Судом встановлено, що в оскаржуваному рішенні про зняття з квартирного обліку позивача, оформленого протоколом засідання № 5 від 19.03.2020р.,\~\~не зазначено\~\~підстави для зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов, відповідно до пункту 2.18 Інструкції № 737, як того вимагав закон. Суд виходить з того, що зняття позивача з квартирного обліку на підставі п.5 ст.40 ЖК України за встановлених обставин не переслідує законної мети,\~\~відповідачем не доведено\~\~необхідність вказаних заходів щодо позивача відповідно до\~чинного законодавства України. За таких обставин, позов є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання позовної заяви згідно п.п.12, 13 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», тому відповідно до статті 141 ЦПК України, з Військової частини [NUMBER] Національної гвардії України на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 840,80грн. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved