Jurisdiction: civil
Date: 2017-09-27 00:00:00

12.06.2017 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що в її сина [PERSON] та [PERSON] [INFO] народився син, її онук [PERSON]. 16.06.2014 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON], в подальшому [PERSON]. З 2014 року батьки онука самоусунулися від догляду за дитиною та [PERSON] знаходиться на повному її утриманні та вона одна займається його вихованням. 22.11.2016 року рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області батьків дитини було позбавлено батьківських прав. 16.03.2017 року розпорядженням Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області її призначено опікуном малолітнього онука [PERSON], [INFO]. З самого народження дитини і по цей час вона проживає зі своїм онуком в [ADDRESS], та піклуюся про нього. На даний час вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, оскільки є пенсіонером, розмір пенсії незначний, а потреби дитини збільшуються та й відповідачі не надають належної матеріальної підтримки. Позивач просила в судовому порядку, з урахуванням заяви від 25.08.207 року, стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі по ? частині з всіх видів заробітку, але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на її користь до повноліття дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилась, про день, час та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, до суду надала заяву про розгляд справи у її відсутності, уточнені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з'явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, заяв про розгляд справи без їх участі чи заперечення на позов до суду не надали. На підставі ст. 224 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що батьками дитини [PERSON], [INFO] є [PERSON] та [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а.с. 6), які позбавлені батьківських прав відносно малолітнього, що підтверджується рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2016 року, яке набрало законної сили (а.с.7). Також, рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 22.11.2016 року встановлено, що позивач [PERSON] є бабусею малолітнього [PERSON], який знаходиться на її утриманні. Також, судом встановлено, що згідно розпорядження № 68 від 16.03.2017 року Білоцерківської районної державної адміністрації Київської області, про надання статусу дитини позбавленої батьківського піклування, призначення опіки та збереження майна, [PERSON], [INFO], призначено опікуном малолітнього онука [PERSON], [INFO] (а.с. 8). Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного Кодексу України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.. Визначаючи розмір аліментів, суд врахував, що позивач [PERSON] утримує та піклується про малолітнього онука одна, проживає разом з онуком в с. Іванівка Білоцерківського району Київської області, що підтверджується довідкою Іванівської сільської ради від 28 серпня 2017 року (а.с. 34), є пенсіонером та отримує незначну пенсію в розмірі 1085 грн. 47 коп., що підтверджується довідкою Білоцерківського об'єднаного управління Пенсійного фонду України (а.с. 33), відповідачі добровільно матеріальну допомогу не надають та самоусунулися від обов'язків щодо дитини. Відповідно до ст. 10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених позовних вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Згідно ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 ЦПК України. Даючи оцінку встановленим обставинам та зібраним у справі доказам в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення та вважає за можливе стягнути з відповідачів на користь позивача аліменти на утримання дитини - [PERSON], [INFO], в розмірі по ? частині з всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття та згідно ст. 88 ЦПК України судовий збір в розмірі по 640,00 грн. з кожного на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved