Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-23 00:00:00

11.07.2019 року на адресу Кагарлицького районного суду надійшла позовна заява [PERSON] до Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області про визнання в порядку спадкування права власності на земельну частку (пай), в якій позивач просив суд винести рішення, яким: - визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом, право власності на 1/2 частину земельної ділянки, яка б за життя була успадкована [PERSON] . Свої позовні вимоги позивач [PERSON] в мотивувальній частині позовної заяви обгрунтовував наступними фактичними обставинами справи та нормами права. 05 лютого 2019 року, ним, [PERSON] , було отримано лист Кузьминецької сільської ради, Кагарлицького району стосовно того, що на території вищевказаної сільської ради знаходиться невитребувана земельна ділянка (пай), який належав [PERSON] на підставі права власності. [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від «17» січня 1996 року) була матір`ю його померлої дружини, - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від «09» листопада 2002 року), тобто його тещою. Після смерті [PERSON] , спадокоємцями усього належного їй майна стали його покійна на даний час дружина, - [PERSON] та його рідний брат, тобто син померлої, - [PERSON] , про що свідчить довідка. Згідно відомих на момент смерті даних, успадковане майно являло собою житловий будинок в якому і мешкала померла. Згідно доручень, отриманих від [PERSON] та [PERSON] , ним виконувалися дії по оформленню договору купівлі-продажу успадкованого ними будинку. В листі, отриманому ним від Кузьминецької сільської ради, поставлене запитання щодо сприяння у виявленні можливих спадкоємців на вказану земельну ділянку (пай). Його дружина, - [PERSON] , померла [INFO] . Він є єдиним спадкоємцем всього належного їй майна згідно свідоцтва на право спадщину № 1915/2002 від 19 червня 2019 року. Що ж стосується її рідного брата [PERSON] , то станом на 25,06.2019 року, він також є померлим. Наскільки йому відомо, ніхто з його родичів не заявляв прав на спадкування належного йому майна, йому не відомо, чи знаходилось на момент смерті у його володінні будь-яке майно. Він, [PERSON] є вдівцем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] від «15» грудня 1973 року та свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від «09» листопада 2002 року. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Невитребуваний земельний пай, що знаходиться на території Кузьминецької сільської ради є спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] . Оскільки спадщину згідно довідки було прийнято його покійною дружиною в рівних долях, а він є спадкоємцем майна його померлої дружини та має право на оформлення права власності на 1/2 вказаної земельної ділянки. В той же час, ані йому, ані Кузьминецькій сільській раді, ані нотаріусу за місцем знаходження цього нерухомого майна не відомі особи, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , або претендували на іншу 1/2 земельної ділянки, що належала [PERSON] . Враховуючи вищевикладене, вважає, що за фактичної відсутності інших спадкоємців, він може претендувати на дану земельну ділянку, як єдиний спадкоємець за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Звернувшись до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було розпочато процедуру оформлення права власності на підставі спадщини на 1/4 земельної ділянки, що була успадкована його дружиною, оскільки він прийняв її спадщину у відповідності до закону. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, вважає, що він прийнявши спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, є єдиним спадкоємцем, а інші спадкоємці на земельну ділянку відсутні. 11.07.2019 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для розгляду даної справи по суті був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В. 16.10.2019 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу про відкриття провадження у справі та призначено справу до слухання в загальному позовному порядку, призначено підготовче судове засідання на 11 год. 00 хв. 19.11.2019 року. 19.11.2019 року Кагарлицьким районним судом проведено підготовче судове засідання у присутності представника позивача, - адвоката Камінської М.П., без участі позивача [PERSON] , та представника відповідача, - Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, так як від відповідача на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій відповідач, - юридична особа, - Кузьминецька сільська рада Кагарлицького району Київської області просить суд слухати справу без участі її представника, - проти позову не заперечує. По результатах проведеного підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено процесуальну ухвалу, (без видалення до нарадчої кімнати), на підставі якої закрито підготовче судове провадження, та призначено справу до судового розгляду по суті на 17 год. 00 хв. 16.12.2019 року. 16.12.2019 року слухання справи відкладено на 12 год. 00 хв. 24.01.2020 року. В судове засідання, яке відбулося 24.01.2020 року, позивач [PERSON] та його представник, - адвокат Камінська М.П. - не з`явилися, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява, в якій представник позивача просить суд слухати справу без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання, яке відбулося 24.01.2020 року, представник відповідача, - Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, - не з`явився, проте, на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява - клопотання, в якій відповідач, - юридична особа, - Кузьминецька сільська рада Кагарлицького району Київської області просить суд слухати справу без участі її представника, - проти позову не заперечує. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та позовні вимоги задовольнити, шляхом винесення рішення, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Як вбачається з матеріалів справи, предметом спору в даній цивільній справі є нерухоме майно у вигляді земельної ділянки, яка розташована на території Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області, відповідно, в даному випадку має місце виключна підсудність, а тому дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду загальної юрисдикціїх першої інстанції. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права. 05 лютого 2019 року, позивачем по справі, - [PERSON] , було отримано лист Кузьминецької сільської ради, Кагарлицького району стосовно того, що на території вищевказаної сільської ради знаходиться невитребувана земельна ділянка (пай), який належав [PERSON] на підставі права власності. [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від «17» січня 1996 року) була матір`ю його померлої дружини, - [PERSON] (свідоцтво про смерть серії [NUMBER] від «09» листопада 2002 року), тобто його тещою. Після смерті [PERSON] , спадокоємцями усього належного їй майна стали його покійна на даний час дружина, - [PERSON] та його рідний брат, тобто син померлої, - [PERSON] , про що свідчить довідка. Згідно відомих на момент смерті даних, успадковане майно являло собою житловий будинок в якому і мешкала померла. Згідно доручень, отриманих від [PERSON] та [PERSON] , позивачем [PERSON] виконувалися дії по оформленню договору купівлі-продажу успадкованого ними будинку. В листі, отриманому ним від Кузьминецької сільської ради, поставлене запитання щодо сприяння у виявленні можливих спадкоємців на вказану земельну ділянку (пай). Дружина позивача [PERSON] , - [PERSON] , померла [INFO] . Позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем всього належного їй майна згідно свідоцтва на право спадщину № 1915/2002 від 19 червня 2019 року. Що ж стосується рідного брата його дружини, - [PERSON] , то станом на 25,06.2019 року, він також є померлим. Як вбачається з матеріалів справи, ніхто з родичів [PERSON] , - чи близького чи далекого споріднення, - не заявляв прав на спадкування належного [PERSON] майна. Позивач [PERSON] є вдівцем [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] від «15» грудня 1973 року та свідоцтвом про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від «09» листопада 2002 року. Згідно ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Як встановлено судом в судовому засіданні, первинний спадкодавець по даній справі, - [PERSON] заповіт не складала, [PERSON] , та [PERSON] заповіт не складали, а тому в даному випадку має місце спадкування за законом. Згідно ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини. Невитребуваний земельний пай, що знаходиться на території Кузьминецької сільської ради є спадковим майном, що залишилося після смерті [PERSON] . Належність померлій [PERSON] земельного паю підтверджується сертифікатом на право на земельну частку (пай), який видано 15 жовтня 2001 року на ім`я [PERSON] , в якому зазначено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) видана громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства СТОВ «Славутич» с. Кузьминці Кагарлицького району Київської області, на підставі рішення Кагарлицької районної державної адсміністрації Київської області від 21 червня 1996 року № 118. Згідно даного сертифікату [PERSON] належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Славутич» розміром 3, 65 умовних кадастрових гектари без визначення цієї частки в натурі на місцевості. Сертифікат зареєстровано 15 жовтня 2001 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 366. Оскільки спадщину згідно довідки було прийнято померлою дружиною позивача [PERSON] , - [PERSON] , - в рівних долях, а позивач [PERSON] є спадкоємцем майна його померлої дружини та має право на оформлення права власності на 1/2 вказаної земельної ділянки. В той же час, станом на час слухання даної справи відсутні особи, які б у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті [PERSON] , або претендували на іншу 1/2 земельної ділянки, що належала [PERSON] , - що підтверджується листом Кузьминецької сільської ради Кагарлицького району Київської області. Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Обставин, які зазначені в ст. 1219 ЦК України, - судом не встановлено. Згідно ст. 1222 ЦК України: - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. - спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин. Згідно ст. 1223 ЦК України: - право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. - у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, еприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. - право на спадкування виникає у день відкриття спадищини. Згідно ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1258 ЦК України: - спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. - кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 ЦК України. Обставин, які зазначені в ст. 1259 ЦК України, - судом в судовому засіданні по даній справі не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня спорідненості усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня спорідененості. Згідно ч. 5 ст. 1266 ЦК України якщо спадкування за правом представлення здійснюється кількома особами, частка їхнього померлого родича ділиться між ними порівну. Згідно ч. 6 ст. 1266 ЦК України при спадкуванні про прямій низьхідній лінії право представлення діє без обмеження ступеня споріднення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що за фактичної відсутності інших спадкоємців, позивач [PERSON] може претендувати на право власності на земельний пай, як спадкоємець за законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Звернувшись до Одинадцятої київської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, нотаріусом було розпочато процедуру оформлення права власності на підставі спадщини на 1/4 земельної ділянки, що була успадкована дружиною позивача, оскільки позивач [PERSON] прийняв її спадщину у відповідності до закону. Частиною першою статті 182 ЦК України, передбачено, що право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Таким чином, суд вважає, що позивач [PERSON] , прийнявши спадщину, подавши до нотаріальної контори відповідну заяву про прийняття спадщини, є єдиним спадкоємцем, а інші спадкоємці на земельну ділянку відсутні. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Згідно ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved