overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-23 00:00:00

12.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. У позовній заяві [PERSON] вказала, що шлюб з відповідачем був зареєстрований 16.04.2013 року. Свої вимоги розірвання шлюбу мотивувала тим, що у сімї виникли суперечки, ускладнилися взаємовідносини, втрачені один до одного почуття любові, взаєморозуміння, із-за суттєвих розбіжностей у поглядах на життя, несумісності характерів. Подальше збереження шлюбу неможливе, примирення теж, у звязку з чим позивач звернулась до суду з позовом. У судове засідання позивач не зявилась, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не зявився, причин неявки суду не повідомив, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Судом встановлено, що позивачка та відповідач знаходяться у зареєстрованому шлюбі з 16.04.2013 року. Від шлюбу мають дитину : [PERSON], [INFO]. Сторони припинили шлюбні відносини, спільне господарство не ведуть, мешкають окремо. Відповідно до ст.ст. 110-112 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дитини, що має істотне значення. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Приймаючи до уваги, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, в наслідок чого позов підлягає задоволенню. Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 88 ЦПК України, у звязку із задоволенням позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені [PERSON] та документально підтверджені судові витрати з оплати судового збору у сумі 640 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-24 00:00:00

12.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, зазначивши, що у них з відповідачем є спільна донька Надія, [INFO]. В даний час відповідач проживає окремо. Дитина знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно не надає допомоги на її утримання. Посилаючись на викладене, позивачка просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки Надії, [INFO], у розмірі 1/4 частки з усіх видів його доходів, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позивачка до судового засідання не зявилася, надавши до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її присутності, та зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не зявився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи, в звязку з чим відповідно до ст. 224 ЦПК України судом застосовано заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В свідоцтві про народження доньки Надії зазначено, що вона народилася 29.10.2008 року і її батьком є відповідач по справі [PERSON] Як вбачається з позовних вимог, донька проживає разом з позивачкою і знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо і добровільно відмовляється надавати її допомогу щодо утримання дитини. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобовязані утримувати своїх дітей до досягнення повноліття. Оскільки обставин відповідно до ст. 182 СК України, які б перешкоджали стягненню з відповідача аліментів у розмірі, визначеному позивачкою, судом не встановлено, суд вважає, що позов належить задовольнити в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-28 00:00:00

12.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення на свою користь аліментів на утримання дитини: сина [PERSON] [INFO], в розмірі 1\\4 частини усіх видів його заробітку, посилаючись на те, що відповідач вихованням і матеріальним забезпеченням дитини належним чином не займається. Крім того просила стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1\\4 частини усіх видів його заробітку щомісяця починаючи від дня звернення до суду до досягнення сином трирічного віку. У судове засідання позивач [PERSON] не зявилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на їх задоволенні. У судове засідання відповідач не зявився, про день слухання справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Суд, з відома позивачки, вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 224 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. З 06.09.2013 року сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі. Мають спільну дитину: сина [PERSON] [INFO]. Відповідно до ч.1ст.180 СК України обовязок утримувати дитину є рівною мірою обовязком як матері, так і батька. Причому обовязком особистим, індивідуальним, а не солідарним. Так встановлена, що малолітній [PERSON] проживає з матірю, та знаходиться на її утриманні. Відповідач належним чином не виконує батьківські обовязки по утриманню і вихованню сина. Відповідно до ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоровя та матеріальне становище дитини; стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Доказів того, що [PERSON] обтяжений по утриманню непрацездатних батьків, або не може надавати належну допомогу на утримання неповнолітнього сина за станом свого здоровя, суду не надано. Відповідно до ст..ч.1 ст.75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Відповідно до ч.4 ст.75 СК України один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму, встановленого законом. Відповідно до ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Позивач [PERSON] не працює в звязку з вихованням дитини, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. З урахуванням викладеного та виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] слід задовольнити у повному обсязі, стягнувши з відповідача аліменти на утримання дитини, та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною сином [PERSON] трирічного віку, тобто до 23.02.2019 року. Згідно ст.367 ЦПК України рішення підлягає негайному виконанню в межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-07-11 00:00:00

12.04.2017 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що від шлюбу з відповідачем вони мають одну неповнолітню дитину доньку [PERSON], [INFO]. Родинні відносини припинені з 2012 року. Дитина знаходиться у неї на утриманні. Відповідач грошову допомогу на її утримання не надає і добровільно відмовляється її надати. Просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримування доньки [PERSON], [INFO] у розмірі 1/4 частини заробітку від доходу щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини. Представник позивачки [PERSON] в судовому засіданні на заявлених вимогах [PERSON] наполягала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до вимог ст.ст.224-225 ЦПК України, судом прийняте рішення про заочний розгляд справи. Позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що у позивачки та відповідача є спільна дитина: [PERSON], [INFO] (а.с.3). Проаналізувавши в сукупності зібрані в справі докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, що обєктивно підтверджується матеріалами справи: копією свідоцтва про шлюб, копією свідоцтва про народження дитини, довідкою про з місця проживання. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобовязані утримувати дитину до досягнення їй повноліття. Таким чином, вимоги позивачки про стягнення аліментів з відповідача є законними, тому підлягають задоволенню та з відповідача необхідно стягнути аліментів у розмірі 1/4 частки від всіх видів заробітку (доходу). Крім того, згідно з ч.3 ст.88 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню у доход держави судовий збір в сумі 640,00грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-04-19 00:00:00

12.04.2017 року до суду звернулися [PERSON], [PERSON] з заявою про встановлення факту родинних відносин, мотивуючи заяву тим, що 28.06.1975 року вони зареєстрували шлюб. 02.03.1976 року в них народився син [PERSON]. Під час оформлення документів на нерухоме майно, було встановлено, що між ними та сином [PERSON] мається різниця в прізвищах. Тому просили суд встановити факт, що [PERSON], [INFO], який народився в селі Мильці, Полтавського району, Полтавської області є їх сином. В судовому засіданні [PERSON] та [PERSON] заяву підтримали, просили задовольнити. Зацікавлена особа [PERSON] в судове засідання не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, заяву підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Враховуючи згоду [PERSON] та [PERSON] та наявність у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку, про розгляд справи за відсутності зацікавленої особи [PERSON] Суд, заслухавши заявників [PERSON] та [PERSON], свідків [PERSON], [PERSON], вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 28.06.1975 року [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO] зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії І-КЕ №295327 від 28.06.1975 року, а/з №1353 (а.с.12). 02.03.1976 року в них народився син [PERSON], що підтверджується копією свідоцтва про народження серії І-КЕ №401978 від [INFO], актовий запис №22 (а.с.15). Крім того, судом встановлено, що заявники мають прізвище [PERSON], а їх син, який є по справі заінтересованою особою є «Очіченко». В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON], підтвердили той факт, що [PERSON], [INFO], який народився в селі Мильці, Полтавського району, Полтавської області є сином [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Відповідно до ст. 256 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Оскільки в подальшому факт розбіжності прізвищ може вплинути на укладення цивільно-правових угод, суд приходить до висновку, що заява [PERSON], [PERSON] про встановлення факту родинних відносин підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-10-09 00:00:00

12.04.2017 року заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту, що вона, [PERSON], [INFO] сумісно проживала однією сімєю з 1991 року до часу відкриття спадщини,13.04.1999 року, тобто понад пяти років із спадкодавцем, [PERSON], [INFO]. Мотивуючи її тим, що 13.04.1999 року померла [PERSON], після смерті якої залишилося спадкове майно. Нотаріус видати свідоцтво на спадщину їй не може та рекомендовано звернутися до суду для встановлення факту проживання однією сімєю не менше ніж пять років з померлою, у звязку з чим вона була змушена звернутися з даною заявою до суду. Заявник та її представник в судове засідання не зявилися, представник заявника надала заяву про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник заінтересованої особи Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області в судове засідання не зявився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення вимог не заперечує. Відповідно до\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Перевіривши матеріали справи, суд знайшов підтвердження тому факту, що [PERSON], [INFO] сумісно проживали з [PERSON], [INFO] однією сімєю понад пяти років до дня її смерті, тобто до 13.04.1999 року. Даний факт підтверджується наступними документами доданими до матеріалів справи, а саме: копією паспорта та ІН заявниці (а.с. 5), копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 6), копією сертифікату на право на земельну частку (пай) (а.с. 7), копією свідоцтва про одруження (а.с. 8), копією довідок №№ 21, 22 від 11.01.2017 року Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області (а.с. 9-10), витягами з погосподарської книги № 8 та № 4 Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області за 1991-1995 та 1996-1999 роки (а.с. 11-12), довідкою Миколаївської сільської ради Ширяївського району Одеської області № 232/02-14 від 05.04.2017 року (а.с. 13), інформаційним листом Любашівської районної державної нотаріальної контори ГТУЮУ № 549/01-16 від 21.03.2017 року (а.с. 14), інформаційною довідкою зі СР (а.с. 15). Відповідно до\~ст. 256 ч. 2 ЦПК України\~в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.\~\~\~\~\~\~ Враховуючи викладене, суд вважає, що в судовому засіданні було знайдено підтвердження того, що заявниця дійсно з 1991 року постійно проживала з [PERSON] однією сім'єю по день її смерті 13.04.1999 року, тобто більше п'яти років, а тому заява підлягає задоволенню.\~\~

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-10 00:00:00

12.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду\~ з позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачем [PERSON], зареєстрований 15 листопада 1975 року виконавчим комітетом Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, актовий запис № 39. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, в звязку з відсутністю між ними порозуміння. Шлюбні стосунки між ними припинені з 2000 року, спільне господарство не ведуть, подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Позивач [PERSON] в судове засідання не зявився, до початку розгляду справи подала до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягає. Термін для примирення не потрібен. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилась, до початку розгляду справи подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнала повністю, термін для примирення просить не надавати. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у звязку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Матеріалами справи встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 15 листопада 1975 року. Шлюб було зареєстровано зареєстрований 15 листопада 1975 року Виконавчим комітетом Містківської сільської ради Сватівського району Луганської області, актовий запис № 39. Спору про спільне майно не заявлено. Сімейні стосунки припинені з 2000 року. Подальше збереження шлюбу сторін суперечить їх інтересам. Відповідно до ст. 88 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалене рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких обставин, суд вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-05-22 00:00:00

12.04.2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що він з відповідачем перебуває в зареєстрованому шлюбі з 30.04.1999 року. Від даного шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати поваги один до одного та почуття любові. Подальше спільне життя вважає неможливим, на розірванні шлюбу наполягає, просить позов задовольнити, шлюб розірвати. В судове засідання позивач [PERSON] не зявився, попередньо надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявилася, попередньо надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, щодо розірвання шлюбу не заперечує. Після розірвання шлюбу просить залишити прізвище «Срібна». За наявності у справі достатніх доказів, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності сторін, що не зявилися в судове засідання. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони з 30 квітня 1999 року перебувають в зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії І-КЕ № 156707 від 11.04.2017 року, а ктовий запис №16 (а.с.3). Від даного шлюбу сторони мають доньку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося через несумісність характерів, втрати один до одного почуття поваги та любові. Шлюбно-сімейні відносини між сторонами припинені. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач не заперечує щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що сімя розпалась остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе, та суперечать інтересам сторін, тому шлюб необхідно розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2017-06-01 00:00:00

12.04.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на спадкове майно. У позовній заяві вказує, що 02.07.2016 року помер її чоловік [PERSON], після смерті якого залишилася спадщина, що складається з житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого по вул. Б. Хмельницького, 14, в с. Чорбівка, Кобеляцького району Полтавської області, який належав йому на праві власності. Спадкоємцем першої черги є позивач, який подав до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після [PERSON] Однак, отримати свідоцтво про право на спадщину в Кобеляцькій державній нотаріальній конторі, [PERSON] не має можливості, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок. Позивач просить суд визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на спадковий житловий будинок. В судове засідання сторони не зявилися. Позивач [PERSON] надала суду письмову заяву, в якій підтримала позовні вимоги та просить суд розглянути справу в її відсутність, задовольнивши позов. Представник відповідача, Чорбівської сільської ради Кобеляцького району Полтавської області - сільський голова [PERSON] подав заяву про розгляд справи в його відсутність та позов визнав. Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 02.07.2016 року помер [PERSON], який доводився чоловіком [PERSON] (а.с.5,13), після смерті якого залишилася спадщина, яка складається з житлового будинку з господарськими побудовами, розташованого по вул. Б. Хмельницького,14, в с. Чорбівка, Кобеляцького району Полтавської області та який належав йому на праві власності ( а.с.7,8). Спадкоємцем першої черги є позивач - [PERSON], яка в установленому порядку прийняла спадщину, шляхом подачі 03.12.2016 року до Кобеляцької державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини після її чоловіка [PERSON], однак отримати свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі, він не може, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадковий будинок (а.с.6,23). Оскільки, позивач внаслідок відсутності правовстановлюючих документів на спадковий будинок, не може оформити спадщину, належність цього майна [PERSON], який помер 02.07.2016 року, підтверджується відповідними документами , відповідач визнав позов, а позивач має право на це майно в порядку спадкування за законом, то позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved