Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-01 00:00:00

11 червня 2015 року [PERSON] звернулась до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований Піївською сільською радою Миронів-ського району Київської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбів зроблено запис під №1; прізвище при розірванні шлюбу «Кучерява» залишити без змін. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 21 березня 1987 року Піївською сільською радою Миронівського району Київської області, актовий запис № 1, між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу народилась дочка Світлана, [INFO], яка на даний час є повнолітньою та проживає окремо. Спільне життя не склалось, відповідач не розумів сутності проблем, які виникали в сімї, не піклувався про створення нормальних сімейних стосунків, втрачено взаємоповагу один до одного. Ставлення відповідача до сімї привели до розладу і фактичного припинення шлюбних відносин. Вироком Миронівського районного суду Київської області від 04.03.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років. На даний час він відбуває покарання у Бориспільській виправній колонії. Подальше проживання разом та збереження шлюбу позивач вважає неможливе. Спору про поділ майна між сторонами немає. В судове засідання позивач та відповідач не зявились, про дату , час і місце розгляду справи повідомлені належним чином. Через канцелярію суду позивача та відповідач подали заяви, якими позовні вимоги визнали і підтримали та розгляд справи просили здійснити у їх відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 174 ЦПК України в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, оскільки визнання позову відповідачем не суперечить закону, не порушує прав та інтересів інших осіб. Дослідивши подані заяви та матеріали цивільної справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.1 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до ч.3 ст. 234 Цивільного процесуального кодексу України у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя, яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. У судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 21 березня 1987 року, про що в Книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 21 березня 1987 року зроблено відповідний актовий запис Піївською сільською радою Миронівського району Київської області, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії ІІІ-БК № 345676 виданого 21.03.1987 року (а.с.4). У сторін це перший шлюб, від якого народилася донька Світлана, [INFO], яка на даний час є повнолітня та проживає окремо. Вироком Миронівського районного суду Київської області від 04.03.2011 року [PERSON] визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України та призначено покарання у вигляді позбавлення волі на строк 9 років (а.с.8-10). Згідно довідки за № 6006 від 23.11.2011 року виданою Бориспільською виправною колонією № 119 [PERSON] відбуває покарання в місцях позбавлення волі з 10.10.2010 року по даний час (а.с. 7). Зі змісту позовної заяви, вбачається, що спільне життя у сторін не склалося, подружніх та сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть. Також у судовому засіданні встановлено, що майновий спір відсутній. З цих підстав подальше існування сім'ї неможливе. Враховуючи викладене, суд вважає встановленим, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам, що має істотне значення, у звязку з чим укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] слід розірвати на підставі ст. 112 Сімейного кодексу України.

Outcome: approved