Jurisdiction: civil
Date: 2018-11-06 00:00:00

11 вересня 2018 року [PERSON] звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі: сина [PERSON] та доньки [PERSON]. Позов обґрунтовано тим, що 11 жовтня 2008 року між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] було укладено шлюб, у якому в них народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO] та донька [PERSON], [INFO]. Зазначила, що подружні стосунки за час спільного сімейного проживання поступово погіршувались, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. На даний час неповнолітні діти: [PERSON] та [PERSON] разом з позивачем проживають в [INFO], у житловому будинку її батьків та знаходяться на утриманні позивача. Оскільки відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач змушена звернутися в суд для примусового стягнення аліментів. Просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) грн., але не нижче розміру передбаченого законом, на утримання неповнолітніх дітей: сина [PERSON] та доньки [PERSON], щомісячно, починаючи з дня подання заяви до суду до їх повноліття. Ухвалою судді від 10 жовтня 2018 року у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. У встановлений ухвалою строк від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст.180\~Сімейного\~кодексу\~України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно зі ст.141\~цього\~Кодексу мати, батько мають рівні права та обов'язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини. Виходячи з цього, відповідач як батько, зобовязаний брати участь у вихованні та утриманні своїх дітей наряду з позивачем. У відповідності до ч.3 ст.181\~СК\~України за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини, разом з яким проживає дитина. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ЕГ №098366 від 04 червня 2009 року та свідоцтва про народження [PERSON], серії І-ЕГ №203872 від 04 серпня 2014 року батьком дітей є [PERSON]. Згідно з ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Отже, даною нормою на законодавчому рівні визначено мінімальний розмір аліментів, привязкою якого є прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, який визначається Законом. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст.182 СК України, враховуючи відсутність даних про незадовільний стан здоров'я відповідача, його матеріальне становище, відсутність інших утриманців, суд, дотримуючись меж позовних вимог, визначає аліменти на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] в розмірі 972\~гривні та\~[PERSON]\~в розмірі\~779\~гривень 50\~копійок,але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до досягнення дітьми повноліття, вважаючи, що такий їх розмір буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У відповідності до ст.191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня предявлення позову. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК рішення у межах суми платежу за один місяць слід звернути до негайного виконання.

Outcome: partial