Jurisdiction: civil
Date: 2019-06-13 00:00:00

10.09.2018 р. до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] , уточненим в заяві від 12.12.2018 р. (а.с.142-145 - т.1), в якому просить: - визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.03.2005 р. площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , що розташована на території Іллінівської (Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за №010515700180, виданий на підставі розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації від 19.11.2004 р. за №641; - скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, видане 15 листопада 2012 року приватним нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] 0147 площею 10,61 га, що розташована на території Іллінівської (Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (зареєстровано у реєстрі №3449); - скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за [PERSON] шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 1390284 від 04.04.2013 р., що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності, номер запису про право власності 552917, дата реєстрації 03.04.2013 року, індексний номер витягу 2006480 від 04.04.2013 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34472414224, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, адреса: Донецька область, Костянтинівський район, Катеринівська сільська рада, кадастровий номер: [NUMBER] , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 10,61 га, пославшись на таке: На підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2003 р. він є власником земельної ділянки загальною площею 11,53 га, яка складається з земельної ділянки площею 1,39 га, кадастровий номер [NUMBER] , з земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер [NUMBER] , та земельної ділянки площею 6,67 га, кадастровий номер [NUMBER] , які розташовані на території Іллінівської (колишньої Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. 19.11.2004 р. розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації №641 «Про надання земельних часток (паїв) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам власникам земельних сертифікатів КСП «Катеринівське» був затверджений проект розподілу земельних ділянок, які підлягають паюванню колективної власності КСП «Катеринівське» з додатком списку громадян, які вийшли з членів КСП «Катеринівське» Катеринівської сільської ради та площі земель, які надаються їм у власність. Відповідно до вказаного розпорядження нині померлому [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.03.2005 р. загальною площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Іллінівської (колишньої Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010515700180. Через певний час було встановлено, що земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , відведена у власність нині померлому [PERSON] на два роки пізніше, фактично накладається на земельну ділянку за кадастровим номером [NUMBER] , яка виділена йому (позивачу) й повністю перекриває її. 02.10.2017 р. між ним (позивачем) і СФГ «Альянс» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,67 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Іллінівської (колишньої Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області. З метою замовлення он-лайн Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку через мережу Інтернет на сайті /http://map.land.gov.ua/kadastrova-karta/, та подальшої державної реєстрації права власності та права оренди, як це передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», було встановлено що належна йому на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , відсутня на Публічній кадастровій карті України. 07.11.2017 р. він (позивач), як голова СФГ «АЛЬЯНС» (ЄДРПОУ:30419374), отримав претензію щодо неповернення земельної ділянки з оренди за Договором оренди землі, площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , який був помилково укладений у 2008 році з нині померлим [PERSON] , до того часу як фактично виявився факт накладення його земельної ділянки на належну йому (позивачу) земельну ділянку. При вивчені зазначеної претензії він (позивач) дізнався, що 15.11.2012 р. [PERSON] після смерті свого чоловіка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , після чого 04.04.2013 р. зареєструвала право власності на зазначену земельну ділянку у державному реєстрі прав на нерухоме майно. Крім, того [PERSON] з позовною заявою: «Про визнання договору оренди припиненим» звернулася до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області. 02.07.2018 р. рішенням Костянтинівського міськрайонного суду по цивільній справі №233/66/18, яке набрало законної сили, позов [PERSON] був задоволений. Під час судового розгляду вищезазначеної справи було встановлено, що в 2003 році фізичній особі [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 6 га, технічну документацію на яку розробляв районний кадастровий центр. Під час подальшого розпаювання земель, в 2005 році [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 10,61 га, технічна документація на яку розроблялась ПП Семчишиною. При цьому під час проектування ПП Семчишиною було допущено помилки, які полягають в невиявлені всіх власників земельних ділянок на певній площі, у зв`язку з чим частка земельної ділянки [PERSON] співпала із земельною ділянкою [PERSON] . З метою вирішення цього питання в позасудовому порядку до міськрайонного управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області був направлений адвокатський запит, на який отримано відповідь, де було зазначено, що земельна ділянка кадастровий номер [NUMBER] , яка належить на праві власності [PERSON] , а саме: її фактичне місце розташування в натурі (на місцевості) згідно з наявними в архіві міськрайонного управління геодезичними координатами - в межах земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 10,61 га, що перебуває у приватній власності гр. [PERSON] Крім, того було повідомлено, що скасування державної реєстрації земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , можливо лише за рішенням суду. Згідно з діючим законодавством на сьогоднішній час будь-які зміни у державний акт внести не можливо: з 01.01.2013 р. набули чинності зміни до Земельного Кодексу України, зокрема ст.126 викладено в новій редакції, а саме право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 02.11.2018 р. позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрите провадження у цивільній справі за дійсним позовом за правилами загального позовного провадження (а.с.57-58 - т.1). Ухвалою суду від 10.12.2018 р. підготовче провадження у цивільній справі було закрите, справу призначено до судового розгляду по суті в судовому засіданні (а.с.135 - т.1). Відповідач, представник відповідача позов не визнали з підстав, викладених у «запереченнях на позовну заяву» представника відповідача (а.с.-74- т.1), в яких зауважено на такому: Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області розглядалась справа №233/66/18 за позовом [PERSON] до СФГ «Альянс», третя особа - [PERSON] про визнання договору оренди землі припиненим. Із матеріалів цієї справи та рішення суду від 02 липня 2018 року, що набрало законної сили 15.08.2018 р., вбачається, що [PERSON] є головою СФГ «Альянс», між яким та [PERSON] 03 березня 2008 року було укладено договір оренди належної останньому земельної ділянки. До 2011 року СФГ «Альянс» сплачувало [PERSON] орендну плату, після чого припинило сплату, оскільки з`ясувалось, що під час розпаювання земель було допущено помилку при розробці технічної документації та відбулась накладка земельних ділянок, на одну й ту ж земельну ділянку видано 2 державних акти: в 2003 року - фізичній особі [PERSON] , а в 2005 році - [PERSON] Не заперечував, що після зясування вищевказаних обставин СФГ «Альянс» припинило сплачувати орендну плату [PERSON] , яка в свою чергу відмовилась вживати заходів щодо усунення недоліків в технічній документації. В обґрунтування заперечень проти позову у справі №233/66/18 представник відповідача та третя особа [PERSON] послався на те, що в силу вищезазначених обставин договір оренди землі від 03 березня 2008 року був укладений між СФГ «Альянс» та [PERSON] помилково. Тож, Позивач дізнався, що під час розпаювання земель було допущено помилку при розробці технічної документації та відбулась накладка земельних ділянок, на одну й ту ж земельну ділянку видано 2 державних акти, ще у 2011 році. Таким чином, дійсний позов позивачем поданий після спливу трирічного строку позовної давності. Тож просить застосувати позовну давність. По-друге, не зважаючи на приписи ст.202 ЗК України, ст.24 Закону України «Про Державний земельний кадастр», п.б ст.22, ст.26 Закону України «Про землеустрій», позивач з 2011 року, а потім і з 2013 років і по сьогоднішній день жодного разу не звертався до розробників документації із землеустрою для складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для подальшої реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі України. Натомість, Позивач звернувся через мережу Інтернет на Публічній кадастровій карті з метою он-лайн замовлення витягу з Державного земельного кадастру. Звісно, Позивач отримав інформацію, що його земельна ділянка із кадастровим № [NUMBER] відсутня у Національній кадастровій системі Украйни, адже вона не була внесена до Державного реєстру земель, та не зареєстрована у Державному земельному кадастрі. Взагалі Позивач не надає жодного землевпорядного документу, на підставі якого був розроблений його державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2003 р. та правильність і відповідність цієї документації всім нормам законодавства, що регулювали ці відносини на момент його отримання та на сьогоднішній час. Згідно зі ст.32 Закону України «Про землеустрій» (в редакції на момент розроблення та отримання Державних актів на землю Позивача та Відповідача) розробники документації із землеустрою зобов`язані безоплатно передавати копії матеріалів у Державний фонд документації із землеустрою. На момент розроблення та отримання Державних актів на землю Позивача та Відповідача діяла постанова Кабінету Міністрів України від 17.11.2004 р. №1553 «Про затвердження Положення про Державний фонд документації із землеустрою», якою визначено, що Державний фонд документації із землеустрою складається з головного фонду документації із землеустрою, регіональних фондів документації із землеустрою та місцевих фондів документації із землеустрою. Місцевий фонд документації із землеустрою створюється, формується і ведеться районним (міським) відділом управлінням) земельних ресурсів Держкомзему. Для формування регіональних і місцевих фондів територіальні органи Держкомзему забезпечують організацію надходження документації із землеустрою, її облік та зберігання. Залежно від виду документації та рівня проведення землеустрою розробник цієї документації безоплатно передає копії матеріалів виконаних робіт до місцевого фонду із землеустрою, проведеного на місцевому рівні. Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.99 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» визначений такий порядок складання державних актів на право власності на землю. Складання державного акту на право власності на земельну ділянку або право постійного користування земельною ділянкою при передачі або наданні земельних ділянок громадянам, підприємствам, установам, організаціям та об`єднанням громадян всіх видів проводиться після перенесення в натуру (на місцевість) меж земельної ділянки та закріплення їх довгостроковими межовими знаками встановленого зразка за затвердженим в установленому порядку проектом відведення цієї ділянки. Розробку технічної документації зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою суб`єкти господарювання, які отримали ліцензії на провадження господарської діяльності щодо проведення землевпорядних робіт, або територіальні органи земельних ресурсів. Технічна документація зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою включає, зокрема - кадастровий план земельної ділянки, складений за результатами зйомки. Технічна документація зі складання державних актів на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою розробляється у двох примірниках. Перший (з матеріалами польових вимірювань і обчислень) зберігається в районних (міських) відділах (управліннях) земельних ресурсів Держкомзему України, другий - у виконавця робіт. Не зважаючи на низку законодавчо встановлених вимог по розробці та зберіганню документації з землеустрою, перевірки та реєстрації документації з землеустрою та обмінних файлів, внесення земельних ділянок до Державного реєстру земель, складання та видачі державних актів на право власності на землю, технічний звіт про складання схеми першочергового етапу паювання земель колективної власності КСП «Катеринівське», розроблений приватним підприємцем [PERSON] , на підставі якого було виготовлено державний акт на право власності на земельну ділянку гр. [PERSON] , в міськрайонному управлінні відсутні. і Позивач після звернення через мережу Інтернет на Публічній кадастровій карті з метою он-лайн замовлення витягу з Державного земельного кадастру, отримавши відмову, одразу звернувся за допомогою сервісного зворотнього зв`язку на виправлення технічних помилок, замість того щоб звернутися до землевпорядної організації за розробкою документації із землеустрою, оплатити ці послуги і провести державну реєстрацію земельної ділянки у Державному земельному кадастрі, після чого отримати витяг. На неодноразові звернення Позивача та його представника до районного управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області міськрайонним управлінням жодного не надано роз`яснень щодо процедури реєстрації земельної ділянки у Державному земельному кадастрі та отримання з нього витягу про земельну ділянку. Це наштовхує на думку, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] працюють разом у зговорі і роблять все необхідне, щоб лишити Відповідача законного права приватної власності на земельну ділянку. Тож, вважає, що Позивач як засновник фермерського господарства, намагається збільшити свій земельний фонд обманним шляхом, вигадавши дану ситуацію, не обґрунтовану жодним доказом, посилаючись на свої помилкові дії. Зважаючи на це, має впевненість, що саме Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2003 р. на загальну площу 11,53 га із кадастровими номерами [NUMBER] , [NUMBER] , [NUMBER] на ім`я [PERSON] має помилки, технічна документація - неточності, а саме земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] , фактичне місцезнаходження якої з 2003 року Позивач не знає, ніякого відношення до земельної ділянки Відповідача з кадастровим номером [NUMBER] не має, адже виготовлення та отримання правовстановлюючого документу на її земельну ділянку було здійснене відповідно до закону. По третє, Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] [PERSON] отримав 25.03.2005 р. на підставі розпорядження Катеринівської державної адміністрації від 19.11.2004 р. №641, що відповідає вимогам ст.3 Закону України «Про порядок виділення в натурі місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05.06.2003 №899-ІV у його першій редакції. В-четвертих, Свідоцтво про право на спадщину за законом було видано Відповідачці 15.11.2012 р. приватним нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу Іваненко A .M., зареєстрованого за №3449, який здійснив всі необхідні перевірки щодо належності їй прав на отримання від чоловіка - [PERSON] у спадок земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] . Скасування зазначених у позовних вимогах Позивача документів та державної реєстрації права власності позбавляють Відповідача Конституційного, охоронюваного Державою та Законом права приватної власності, яке є непорушним, на земельну ділянку кадастровий номер: [NUMBER] . Просила у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідаючи на «заперечення» відповідача на позовну заяву (а.с.79-81 - т.1), представник позивача послався на таке: По перше, не погодився з доводами відповідача про те, що позивачеві про його порушене право стало відомо 7 років тому. Так, 02.10.2017 р. між позивачем [PERSON] та СФГ «Альянс» був укладений договір оренди земельної ділянки площею 6,67 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Іллінівської (колишньої Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області. Далі з метою замовлення он-лайн Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку через мережу Інтернет та подальшої державної реєстрацію права власності та права оренди, як це передбачено Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», було встановлено, що належна [PERSON] на праві власності земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , відсутня на Публічній кадастровій карті України. У зв`язку з цим, відповідно до сервісного зворотного зв`язку позивач неодноразово оформляв заявки на виправлення технічних помилок у Державному земельному кадастрі, а саме 08 жовтня 2017 року та 07 серпня 2018 року. Крім, того 07.11.2017 р. [PERSON] , як головою СФГ «АЛЬЯНС» (ЄДРПОУ:30419374), було отримано претензію щодо неповернення земельної ділянки з оренди за Договором оренди землі площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] . При вивченні зазначеної претензії позивачу стало відомо, що 15 листопада 2012 року [PERSON] після смерті свого чоловіка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , яке було зареєстровано у державному реєстрі прав на нерухоме майно. Відповідно до ч.1 ст.261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Тобто про порушене право позивачу [PERSON] стало відомо лише у жовтні-листопаді 2017 року при встановленні факту, що його земельна ділянка відсутня на Публічній кадастровій карті України, а також при ознайомленні з отриманою претензією, з якої позивачу стало відомо, що на сьогоднішній час [PERSON] є власником земельної ділянки за кадастровим номером [NUMBER] , право якої зареєстровано у державному реєстрі прав на нерухоме майно. Тому з вищезазначеного часу слід вважати початок перебігу позовної давності. По друге: Стосовно тверджень відповідача, що позивачем не надано жодного землевпорядного документу, на підставі якого, був розроблений державний акт на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2003 р. не відповідає дійсності. Так, до позовної заяви були долучені у якості письмових доказів: - копія ситуаційної схеми з технічного звіту про передачу земельних часток (паїв) з земель СТОВ «ОБРІЙ» Катеринівської сільської ради Костянтинівського районну Донецької області. - копія викопіювання з плану землекористувачів КСП «Катеринівське» з технічного звіту про передачу земельних часток (паїв) з земель СТОВ «ОБРІЙ» Катеринівської сільської ради Костянтинівського районну Донецької області. - копія каталогу кордонів землекористування та відомостей обчислення площі з технічного звіту про передачу земельних часток (паїв) з земель СТОВ «ОБРІЙ» Катеринівської сільської ради Костянтинівського районну Донецької області. По третє: Твердження відповідача, що виготовлений та отриманий правовстановлюючий документ на земельну ділянку, загальною площею 10,61 га, за кадастровим номером [NUMBER] , було здійснено відповідно до норм та вимог чинного законодавства України не підтверджується жодним належним доказом. Представник відповідача надав «Заперечення на відповідь на заперечення на позовну заяву» (а.с.-110-112 - т.1), в яких зауважив на такому: У своїх доводах суду по справі №233/66/18 Позивач зазначив, що під час розпаювання земель було допущено; помилку при розробці технічної документації та відбулась накладка земельних ділянок, на одну й ту ж земельну ділянку видано 2 державних акти, про що він дізнався ще у 2011 році та за цієї причини перестав сплачувати орендну плату [PERSON] Саме ця обставина є основною і зазначена як підстава звернення Позивача до Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області у справі №233/4679/18. Про те, що було допущено помилку при розробці технічної документації та відбулась накладка земельних ділянок, на одну й ту ж земельну ділянку видано 2 державних акти, Позивач вже знав з 2011 року, тобто сім років тому. Доводи представника Позивача з приводу відсутності земельної ділянки із кадастровим № [NUMBER] на Публічній кадастровій карті України свідчить лише про те, що ця земельна ділянка не зареєстрована належним чином у Державному земельному кадастрі згідно з порядком та вимогами Земельного кодексу України, Закону України «Про Державний земельний кадастр», постанови Кабінету Міністрів України від 17.10.2012 р. № 1051 «Про затвердження Порядку ведення Державного земельного кадастру». Укладання договору оренди між Позивачем та СФГ «Альянс», засновником та головою в одній особі якого є той же [PERSON] , більше схоже на сфабриковану обставину. Як вже наголошувалося, Наказом Державного комітету України по земельних ресурсах №43 від 04.05.99 «Про затвердження Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» визначений певний порядок складання державних актів на право власності на землю. Жоден з перелічених представником Позивача копій документів, які були додані до позовної заяви, не відповідає вимогам цього порядку та не відноситься конкретно до земельної ділянки з кадастровим № [NUMBER] , на який складався державний акт серії [NUMBER] від 10.04.2003, бо ні технічною документацією, ні проектом відведення земельної ділянки і не можуть бути доказами встановлення меж земельної ділянки з кадастровим № [NUMBER] в натурі (на місцевості). Лише наявність у Державному реєстрі земель та Національній кадастровій системі України земельної ділянки із кадастровим № [NUMBER] свідчить про те, що межі цієї земельної ділянки були встановлені належним чином, було виготовлено обмінний файл разом з технічною документацією, які пройшли перевірку та реєстрацію відповідно до Наказу Державного комітету України по земельних ресурсах 02.07.2003 №174 «Про затвердження Тимчасового порядку ведення державного реєстру земель» (втр. чин. 28.08.2012). Надати суду технічну документацію зі складання державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.03.2005 р. на ім`я [PERSON] неможливо, оскільки другий примірник технічної документації навмисно приховується в Міськрайонному управлінні у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, адже керівник цього управління дає неправдиві свідчення, які спростовуються матеріалами судової справи №233/66/18. 07.12.2018 р. представником позивача було подано клопотання (а.с.121 - т.1) про визнання причини пропущення строку позовної давності для звернення до суду за захистом цивільних прав та інтересів позивачу [PERSON] поважними та поновлення строку позовної давності для звернення до суду за захистом порушених цивільних прав та інтересів позивача. 25.01.2019 р. відповідач надала «Заперечення на заяву про зміну предмету позову» (а.с.172-176 - т.1), в яких зауважила на тому, що свої заперечення проти позову, як до подання Позивачем заяви про заміну предмету позову, так і після подання заяви, вона не змінює і просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, як такому, що порушує надані їй Конституцією України, Державою та Законами права приватної власності на земельну ділянку, отриману в порядку спадкування на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого 15 листопада 2012 року приватним нотаріусом Дзержинського міського нотаріального округу на земельну ділянку кадастровий номер [NUMBER] 0147 площею 10,61 га, яка розташована на території Іллінівської (колишньої Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області, яку надано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (зареєстрованого у реєстрі №3449). Позивач звернувся до суду, оскільки дізнався, що під час розпаювання земель було допущено помилку при розробці технічної документації та відбулась накладка земельних ділянок на одну й ту ж земельну ділянку видано 2 державних акти, ще у 2011 році, коли перестав сплачувати орендну плату [PERSON] . З цих самих обставин Позивач і звернувся до суду з даним позовом, але не з тих обставин, що на публічній кадастровій карті України Позивачу не вдалося замовити витяг з Державного земельного кадастру про свою земельну ділянку, на що намагається посилатися представник Позивача. В такому разі з позовом необхідно звертатися до Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру. Також, повідомила, що між нею та ТОВ «БАХМУТ-АГРО» (код ЄДРПОУ: 36834945) 17 жовтня 2018 року був укладений договір оренди земельної ділянки № Кт 73, площею 10,61 га із кадастровим номером [NUMBER] , строком на 10 років, право оренди зареєстровано 15.11.2018 р. за номером запису про інше речове право: 28996388 Скасовуючи правовстановлюючі документи на її власну земельну ділянку, державну реєстрацію цієї земельної ділянки і державну реєстрацію права власності, Позивач позбавляє її права володіти, користуватися та розпоряджатися приватною власністю, а так само, порушує права третіх осіб, а саме орендатора - Товариства з обмеженою відповідальністю «БАХМУТ-АГРО». Стосовно скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за нею шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 1390284 від 04.04.2013 р., що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності, номер запису про право власності 552917, також додатково інформує: З 1 січня 2013 року почала діяти нова система реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, передбачена викладеним у новій редакції Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» № 1952-ІУ від 1 липня 2004 року. Починаючи з 1 січня 2013 року реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень здійснюють державні реєстратори Державної реєстраційної служби, а також нотаріуси, в якості спеціальних суб`єктів реєстрації речових прав і обтяжень. Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» організаційну систему державної реєстрації прав становлять: 1)Міністерство юстиції України та його територіальні органи; 2)суб`єкти державної реєстрації прав: виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації; акредитовані суб`єкти; 3)державні реєстратори прав на нерухоме майно (далі - державні реєстратори). У відповідності до вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державну реєстрацію права власності на земельну ділянку площею 10,61 га із кадастровим номером [NUMBER] за [PERSON] здійснено державним реєстратором Реєстраційної служби Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Вищевказаним Законом чітко визначено порядок та коло осіб, які мають повноваження приймати рішення щодо реєстрації прав власності або скасування відповідної реєстрації, але Позивачем для доведення протиправних дій державного реєстратора, до справи не залучено Реєстраційну службу Костянтинівського міськрайонного управління юстиції Донецької області. Підставами для визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним може бути оформлення його неуповноваженою на те посадовою особою; оформлення не за місцем відкриття спадщини; недодержання встановленої законом форми свідоцтва; видача свідоцтва, якщо серед імовірних спадкоємців за законом або заповітом є ненароджена дитина спадкодавця, зачата за його життя тощо. Також Позивачем не залучено до справи приватного нотаріуса Дзержинського міського нотаріального округу Іваненко А.М. для з`ясування законності видачі їй Свідоцтва про право на спадщину за законом. Представник 3 особи - Костянтинівської районної державної адміністрації Настобурко С.І. у судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, будь-яких пояснень щодо предмета спору (на підтримку або заперечення проти позову) суду не надав (а.с.63-65,201-203 - т.1). Представником Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, структурним підрозділом якого є Міськрайонне управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, залучене 3 особою у справі, - [PERSON] надані суду письмові пояснення на позовну заяву (а.с.151-152 - т.1), в яких зауважено на такому: В рахунок обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що відповідно до розпорядження голови Костянтинівської районної державної адміністрації Донецької області № 122 від 24.03.2003 р. «Про надання земельних часток (паїв) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам власникам земельних сертифікатів КСП «Катеринівське», був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2003 р. на загальну площу 11,53 га, яка складається з земельної ділянки площею 1,39 га (кадастровий номер [NUMBER] ), з земельної ділянки площею 2,81 га (кадастровий номера [NUMBER] ) та земельної ділянки, площею 6,67 га (кадастровий номер [NUMBER] ), які розташовані на території Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договір оренди землі № 1862. Відповідно до розпорядження № 641 від 19.11.2004 «Про надання земельних часток у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам власникам земельних сертифікатів КСП «Катеринівське» нині померлому [PERSON] був виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.03.2005 р. загальною площею 10,6100 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договір оренди землі № 010515700180. Через певний час було встановлено, що земельна ділянка за кадастровим номером [NUMBER] , відведена у власність нині померлому [PERSON] на два роки пізніше, фактично накладається на земельну ділянку з кадастровим номером[NUMBER] , яка виділена [PERSON] й повністю перекриває її. Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, в межах повноважень зазначає, що державна реєстрація земельної ділянки кадастровий номер [NUMBER] була проведена на підставі розробленої ФОП « [PERSON] » технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Згідно з наявними в архіві Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області геодезичних координат вищезазначеної земельної ділянки було встановлено, що земельна ділянка з кадастровим номером [NUMBER] , яка належить на праві власності [PERSON] , а саме її фактичне розташування в натурі (на місцевості), площею 6,6700 га, дійсно розташована в межах земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] площею 10,6100 га, що перебуває у приватній власності [PERSON] (свідоцтво про право на спадщину за законом). Представник третьої особи - Костянтинівського районного відділу Виробничого Відділення Донецької регіональної філії Державного підприємства «Центр Державного Земельного кадастру» Кутовой Р.В. в судовому засіданні пояснив: очолюваний ним Відділ розробляв технічну документацію на належну [PERSON] земельну ділянку, яка є в наявності і відповідно до якої цілком можливо визначити ділянку на місцевості. Визначити на місцевості земельну ділянку, належну [PERSON] виключно на підставі державного акту на право власності неможливо, з огляду на відсутність в ньому координат, які зазначаються в технічній документації. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що донедавно обіймав посаду начальника Міськрайонного управління у Костянтинівському районі та місті Торецьку Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області. Внаслідок розпаювання в 2003 році земель КСП «Катеринівське» [PERSON] було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, технічну документацію на яку розробляв районний кадастровий центр. В 2005 році було видано державний акт на право власності на земельну ділянку [PERSON] , технічна документація на яку розроблялась ПП Семчишиною, якою не були виявлені власники всіх земельних ділянок на площі, що розпайовувалася, у зв`язку з чим сталась накладка частини земельної ділянки [PERSON] із земельною ділянкою [PERSON] Технічна документація на належну [PERSON] земельну ділянку наявна, а технічна документація на земельну ділянку [PERSON] відсутня. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків: Судом встановлено: Розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації №122 від 24.03.2003 р. «Про надання земельних часток (паїв) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам власникам земельних сертифікатів КСП «Катеринівське» була затверджена схема розподілу земельних ділянок, які підлягають паюванню колективної власності КСП «Катеринівське» з додатком списку громадян, які вийшли з членів КСП «Катеринівське» Катеринівської сільської ради, та площі земель, які надаються їм у власність (а.с.14-15 - т.1). На підставі цього розпорядження [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2003 р. на загальну площу 11,53 га, яка складається з земельної ділянки площею 1,39 га, кадастровий номер [NUMBER] , з земельної ділянки площею 2,81 га, кадастровий номер [NUMBER] та земельної ділянки площею 6,67 га, кадастровий номер [NUMBER] , які розташовані на території Іллінівської (колишньої Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 1862 (а.с.16 - т.1). Розпорядженням голови Костянтинівської районної державної адміністрації №641 від 19.11.2004 р. «Про надання земельних часток (паїв) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва громадянам власникам земельних сертифікатів КСП «Катеринівське» був затверджений проект розподілу земельних ділянок, які підлягають паюванню колективної власності КСП «Катеринівське» з додатком списку громадян, які вийшли з членів КСП «Катеринівське» Катеринівської сільської ради, та площі земель, які надаються їм у власність (а.с.17-18- т.1, а.с.1а-5 - т.2). На підставі цього розпорядження [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.03.2005 р. загальною площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , яка розташована на території Іллінівської (колишньої Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010515700180 (а.с.19 - т.1). У відповідності до свідоцтва про право на спадщину за законом, нотаріально посвідченого 15.11.2012 р., власником земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 10,61 га, яка розташована на території Іллінівської (колишньої Катеринівської) сільської ради Костянтинівського району Донецької області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, є [PERSON] (копія свідоцтва про право на спадщину за законом - на а.с.32-34 - т.1; копія Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі - на а.с.33 - т.1). Право власності на нерухоме майно за [PERSON] зареєстровано в «Державному реєстрі прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності» на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 1390284 від 04.04.2013 р., що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності, номер запису про право власності 552917, дата реєстрації 03.04.2013 року, індексний номер витягу 2006480 від 04.04.2013 р., реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 34472414224, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, адреса: Донецька область, Костянтинівський район, Катеринівська сільська рада, кадастровий номер: [NUMBER] , цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площа: 10,61 га (а.с.34 - т.1). Державна реєстрація земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , була проведена на підставі розробленої ПП [PERSON] технічної документації із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Згідно з наявними в архіві міськрайонного управління геодезичних координат земельна ділянка, кадастровий номер [NUMBER] , площею 6,67 га, що належить на праві власності [PERSON] , розташована в межах земельної ділянки, кадастровий номер [NUMBER] , площею 10,61 га, що належить на праві власності [PERSON] Зазначена обставина підтверджена: листом Управління держгеокадастру у Костянтинівському районі Донецької області від 06.09.2018 р. за №785/256-18 (а.с.38 - т.1), яким також повідомлено, що згідно з постановою КМ України від 17.10.2012 р. №1051 скасування державної реєстрації земельної ділянки може бути здійснене лише за рішенням суду, а також Ситуаційною схемою з експлікацією та викопіюванням з плану землекористування КСП «Катеринівське» (а.с.39-41,242-243 - т.1) та «Каталогом границ землепользования и ведомостью вычисления площади» (а.с.42-44 - т.1), викопіюванням розміщення меж земельних ділянок [PERSON] [NUMBER] , [PERSON] [NUMBER] , які розташовані на території Іллінівської (Катеринівської ) сільської ради Костянтинівського району Донецької області (а.с.57-58 - т.2). Та обставина, що земельна ділянка, відведена у власність спадкодавцю відповідачки [PERSON] на два роки пізніше, фактично накладається на земельну ділянку, яка виділена [PERSON] й повністю перекриває її, тобто має ознаки так званої «двошаровості», позбавляє позивача права володіння та розпорядження своєю власністю. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, кожна фізична та юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст.319 ЦК України власник володіє користується, розпоряджається своїм майно на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Будь-які зміни у Державний акт на право власності позивача на земельну ділянку серії [NUMBER] від 10.04.2003 р. внести не можливо. Так, з 01.01.2013 р. набули чинності зміни до Земельного Кодексу України, зокрема ст.126 викладено в новій редакції, згідно з якою право власності на земельну ділянку посвідчується не державним актом, а оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Також, відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що виправлення помилок у відомостях про земельну ділянку може здійснюватися також на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок у натурі (на місцевості) або матеріалів інвентаризації земель чи рішення суду. За ст.152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень», у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. У зв`язку з тим, що право власності позивача на земельну ділянку площею 6,67 га, кадастровий номер [NUMBER] , було набуте раніше, ніж право власності відповідача (спадкодавця відповідача) на земельну ділянку площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , порушене право власності позивача підлягає поновленню шляхом визнання недійсним Державного акту на право власності на земельну ділянку серії [NUMBER] від 25.03.2005 р. площею 10,61 га, кадастровий номер [NUMBER] , скасування державної реєстрації в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером [NUMBER] , що належить відповідачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, та скасування державної реєстрації права власності на нерухоме майно за відповідачкою шляхом скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 1390284 від 04.04.2013 р., що стало підставою для реєстрації в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно права власності. При цьому суд не бере до уваги доводи сторони відповідача щодо необґрунтованості позовних вимог внаслідок відсутності відомостей про належну [PERSON] земельну ділянку у Державному реєстрі земель та Національній кадастровій системі України, оскільки діючим на час отримання позивачем Державного акту на право власності на земельну ділянку законодавством не була передбачена така реєстрація, і в подальшому у зв`язку зі змінами з 01.01.2013 р. земельного законодавства, закон не покладає на власника земельної ділянки обов`язок щодо перереєстрації такого права власності у відповідності до приписів Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Щодо доводів сторони відповідача про пропущення позивачем строку позовної давності на звернення до суду з дійсним спором, суд виходить з такого: За загальним змістом Глави 19 «Позовна давність» ЦК України, якою регулюються питання застосування строку позовної давності, позовна давність - це певний період у часі зі спливом якого у кредитора зникає можливість захистити своє право у судовому порядку. Так, Європейський суд з прав людини, рішення якого є частиною національного законодавства України, наголошує, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Застосування строків позовної давності має кілька важливих цілей, а саме: забезпечувати юридичну визначеність і остаточність, захищати потенційних відповідачів від прострочених позовів, та запобігати несправедливості, яка може статися в разі, якщо суди будуть змушені вирішувати справи про події, що мали місце у далекому минулому, спираючись на докази, які вже, можливо, втратили достовірність і повноту із плином часу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»). В даному випадку сторони у справі не мають взаємних прав та обов`язків щодо права власності на належні кожному з них земельні ділянки, позивач не виступає у заявленому спорі як кредитор, а відповідач - як правопорушник: право власності як позивача, так і відповідача на належні їм земельні ділянки, з приводу яких виник спір, реалізовувалося сторонами на підставі належних правовстановлюючих документів і на час звернення позивача з позовом до суду не припинилося. Тож у виниклому спорі суд не вбачає підстав для застосування позовної давності. За наведених обставин, суд дістає висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved