overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2019-09-25 00:00:00

11 липня 2019 року позивач звернулася до суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог зазначала, що сімейне життя між сторонами не склалося, сімейні стосунки вони не підтримують з лютого 2019 року, не ведуть спільне господарство, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу вона вважає неможливим. В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, надіслала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві та просила справу розглянути за її відсутності. \~ \~ \~ \~Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі та просив справу розглянути за його відсутності. \~ \~ \~ \~Згідно частини\~3\~статті 200\~ЦПК України,\~за результатами\~підготовчого провадження\~суд ухвалює\~рішення у\~випадку визнання\~позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~свідоцтва про\~шлюб,\~сторони зареєстрували\~ шлюб\~ 18\~серпня 2012\~року виконавчим\~комітетом Воскресенської\~селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, актовий запис №11. Під час державної реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.6). Сторони мають сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Згідно зі ст.112 Сімейного кодексу України суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше сумісне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, виходячи з положень ст.ст. 110, 112 Сімейного Кодексу України, суд вважає встановленим, що збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін існує формально і може бути розірваний. Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. З урахуванням\~приписів статті\~113\~СК України\~позивачу необхідно залишити прізвище, яке вона набула під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. При ухваленні рішення судом враховано повне визнання позову відповідачем, яке прийнято судом, оскільки таке визнання не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ст. 141 ЦПК України та Закону України Про судовий збір з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2019-10-28 00:00:00

11 липня 2019 року позивачка, [PERSON] , звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. На підтвердження заявлених вимог позивачка зазначає, що 18 червня 2016 року зареєструвала шлюб з відповідачем по справі, який реєстрували в Хмельницькому міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №799. В подружжя є малолітній син: [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з позивачкою. Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння , розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, з приводу чого постійно виникали сварки та скандали. В лютому 2019 року сторони припинили шлюбні стосунки та більше їх не поновлювали, сім`я фактично розпалась і її збереження неможливе, а тому позивачка просить розірвати , укладений шлюб з відповідачем. Ухвалою судді від 31 липня 2019 року відкрито провадження по справі та призначено підготовче засідання за загальними правилами позовного провадження. Позивачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, однак подала заяву, в якій позов підтримує, просить проводити розгляд справи у її відсутності, термін для примирення просить не надавати , оскільки мають з відповідачем інші сім`ї. Припинили шлюбні відносини 05 лютого 2019 року. Винести рішення на підготовчому засіданні, оскільки відповідач визнає позов. Відповідач [PERSON] в підготовче засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи у його відсутності, позов визнав і згідний на розірвання шлюбу, оскільки має іншу сім`ю. Враховуючи те, що відповідачем визнано позов в повному обсязі, визнання позову відповідачем не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2020-01-14 00:00:00

11 липня 2019 року позивачка звернулась з вищеназваною позовною заявою, в якій зазначила, що відповідач є батьком малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] від участі у вихованні та утриманні дітей самоухиляється, не турбується про здоров`я і розвиток дітей, має сумнівний дохід, а тому просить стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн. на кожну дитину. Позивачка в ході судового розгляду підтримала свої позовні вимоги, просить справу розглянути на підставі поданих документів. Відповідач копію позову та матеріали до нього отримав, позов не визнав, просить розглянути позовні вимоги з урахуванням його матеріального та сімейного положення. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно зі ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення ним повноліття. Так судом встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] (код [NUMBER] ), працює в ТОВ «Одеська шоколадна-горіхова компанія» (код 41277948), водієм, який мешкає за адресою: [ADDRESS], має постійний дохід, є батьком дітей: малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , які мешкають разом з позивачкою [PERSON] , яка є офіційно працевлаштована. Позивачка проживає у сільської місцевості, рухомого та нерухомого майна у власності не має. Відповідач проживає у сільської місцевості, рухомого майна у власності не має, є у власності нерухоме майно, яке перебуває у сільської місцевості. Відповідач від участі у вихованні та утриманні дітей ухиляється, з урахуванням того, що відповідач працездатна особа, має постійний дохід, але заробітна плата носить мінімальний характер, суд приходить до висновку, що дохід відповідача носить сумнівний характер. В ході судового розгляду з боку відповідача надійшли заперечення з яких видно, що відповідач просить визначити розмір аліментів відповідно до чинного законодавства. Відповідно до ст.ст. 182, 184,192 СК України та враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище позивача та відповідача, та в зв`язку з тим, що відповідач має сумнівний характер доходу (заробітної плати) та з урахуванням середньостатистичної заробітної плати по регіону в розмірі 8401 грн., суд вважає можливим стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн., але не менш, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття дитини, щомісячно, починаючи з дня подання позову. Відповідно до ст.430 ч.1п.1 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах місячного платежу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає можливим стягнути судові витрати з відповідача на корись держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-02 00:00:00

11 листопада 1983 року сторони зареєстрували шлюб у Ленінському відділі РАЦС м. Запоріжжя за актовим записом № 1186. Шлюб у сторін - перший, від якого мають двох дітей: сина - [PERSON], [INFO], доньку - [PERSON], [INFO]. Спільне життя у сторін не склалося, в зв'язку з виникненням конфліктів через те, що відповідач не бажає приймати компромісних рішень з питань сімейного життя, що призвело до відчуження одне до одного. Фактично сім'я розпалася і примирення не можливе, тому [PERSON] просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. У судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, але до суду надійшла заява з проханням цивільну справу розглянути без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився. Про час та місце слухання справи повідомлений своєчасно та у встановленому законом порядку, про що свідчать рекомендовані повідомлення, які є в матеріалах справи. Про причини неявки суду не повідомлено. Заперечень проти заявлених позовних вимог до суду не надано. Суд, згідно ст.ст. 76, 169, 224 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу та ухвалити заочне рішення за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що сім'я розпалася повністю та не може бути збережена оскільки спільне сімейне життя сторони фактично припинили, шлюбні відносини відновлювати не збираються. Враховуючи викладене, суд вважає, що сім'я сторін розпалася, примирення неможливе, а тому шлюб підлягає розірванню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-27 00:00:00

11 листопада 2011 року Дзержинський районний суд міста Харкова за вказаним позовом ухвалив заочне рішення наступного змісту: Позов задовольнити. Стягнути у солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» заборгованість у розмірі 591 493,80 грн. (п'ятсот дев'яносто одна тисяча чотириста дев'яносто три гривні 80 копійок). Стягнути з [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «ВТБ Банк» судові витрати в розмірі 865 грн. з кожного. Рішення набрало законної сили та звернуто до виконання. 24 березня 2014 року до судді надійшла Заява від правонаступника стягувача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» про зміну сторони у виконавчому провадженні, а саме про заміну стягувача на Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» у зв'язку з переходом до останнього права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами відповідно до Договору від 17 лютого 2014 року. Сторони в судове засідання не з'явились. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Як видно з матеріалів справи 24 грудня 2014 року між Публічним акціонерним товариством «ВТБ Банк» на Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» був укладений договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає (відступає) новому кредитору свої права вимоги до боржників. 17 лютого 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія Довіра та Гарантія» був укладений договір про відступлення права вимоги грошових зобов'язань за фінансовими кредитами. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вибула одна із сторін виконавчого провадження, а саме Стягувач. Відповідно до ч.1 ст. 378 ЦПК України - у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником. Враховуючи викладене, є підстави для заміни сторони виконавчого провадження, а тому заява підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-11-19 00:00:00

11 листопада 2012 року у віці 112 років в с.Кальне Зборівського району Тернопільської області помер [PERSON], який доводився дідусем позивачці [PERSON] 3 травня 2001 року [PERSON] все своє майно заповів внучці [PERSON] Однак вона не звернулася із заявою про прийняття спадщини в нотаріальну контору, що створює їй перешкоди при переоформленні спадкового майна. Причиною пропуску строку на прийняття спадщини зазначає, що вона не була обізнана з діючим законодавством і не знала, що їй потрібно було в шестимісячний строк після смерті дідуся, звертатися в нотаріальну контору. Тому [PERSON] звернулась в суд з позовом в якому просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви в нотаріальну контору про прийняття спадщини. В суді представники позивачки [PERSON] та [PERSON] позов підтримали з підстав зазначених у позовній заяві та просили його задоволити. Відповідач [PERSON] селищна рада Золочівського району подала в суд листа у якому просила розгляд справи проводити у відсутності їх представника. Заслухавши пояснення представників позивача, оцінивши подані докази в їх сукупності суд доходить висновку про необхідність задоволення позову з наступних підстав. З копії свідоцтва про смерть серія І-СГ № 300271, від 15.11.2012 р. вбачається, що [PERSON] помер 11.11.2012 року. Все своє майно [PERSON] заповів [PERSON], що підтверджується заповітом від 03.05.2001 року та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі цього заповіту. Крім того, [PERSON] прийняв спадщину своєї дружини [PERSON], що стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом, а також свідоцтвом про смерть серії І-СГ №206712 від 13 березня 2001 року. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, суд за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-10 00:00:00

11 листопада 2013 року [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред'явлених позовних вимог позивачка зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 27 квітня 1989 року; шлюб зареєстрований Жовтневим відділом актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 591. Від даного шлюбу дітей не мають. Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з вересня 2009 року і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, тому просить шлюб розірвати. Спору про розподіл майна сторони не мають. В судовому засіданні позивачка [PERSON] підтримала заявлений позов та просила шлюб розірвати, також зазначила, що проти винесення заочного рішення не заперечує. У зв'язку з тим, що відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явився, про місце, час та дату розгляду справи був сповіщений належним чином, в офіційному виданні газеті «Вісті Придніпров'я» № 17 (1510) розміщено оголошення про виклик відповідача в судове засідання з зазначенням місця, дати та часу розгляду справи. Відповідач про поважні причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило, тому суд вважає за можливе, згідно зі ст. 224 ЦПК України, розглянути позовні вимоги за його відсутності, ухваливши заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, взявши до уваги позицію позивачки, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 27 квітня 1989 року Жовтневим відділом актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції за актовим записом № 591 (л.с. 7). Від даного шлюбу дітей не мають. Як зазначила позивачка, шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися і на теперішній час вони проживають окремо. [PERSON] вважає, що поновлення з відповідачем подружніх стосунків неможливе, наполягає на розірванні шлюбу. Спору про розподіл майна сторони не мають. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивачки так і відповідача, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-14 00:00:00

11 листопада 2013 року [PERSON] звернулася до суду з зазначеним позовом, посилаючись на те, що знаходиться з [PERSON] у шлюбі, зареєстрованому 04 листопада 2003 року виконавчим комітетом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, актовий запис № 32. Від даного шлюбу є малолітні діти: [PERSON], [INFO] та [PERSON], [INFO]. Причину розірвання шлюбу [PERSON] у позові зазначила, що шлюб з відповідачем є на даний час формальним, оскільки особисті відносини між ними мають негативний характер, проживають вони тривалий час окремо, кожен своїм життям та своїми інтересами, внаслідок чого подальше спільне проживання збереження шлюбу стало суперечити їх інтересам, тому вважає, що сім'я розпалася остаточно і відновити шлюбні стосунки не можливо. У судове засідання від позивача надійшла заява про підтримання позову, розгляд справі за його відсутності. Відповідач про час і місце судового засідання повідомлявся належним чином, однак у судове засідання не з'явився, причину неявки суду не доповів, заяви про розгляд справи за його відсутності не надав. За таких обставин, відповідно до ст. ст. 169 ч. 4, 224 ч. 1 ЦПК України, суд визнає причину неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, - неповажною, і вирішує справу у відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів (постановляє заочне рішення). Проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. На підставі вимог ст. ст. 10, 60 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 61 цього Кодексу. Відповідачем жодних заперечень до позову не надано. За правилом ч. 3,4 ст. 212 ЦПК України, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв'язок доказів в їх сукупності. Вище приведені обставини та факти у їх сукупності дають суду можливість зробити висновок про те, що в ході судового розгляду справи обставини, на які позивач посилався у позові, як на підстави своїх вимог, - обґрунтовані. Судом встановлені таки факти та відповідні їм правовідносини. Матеріалами справи встановлено, що спільного господарства подружжя [PERSON] півроку не ведуть, родина з цього часу фактично розпалася, майнова суперечка не виникла, тому суд дійшов висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв'язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами. На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-03-03 00:00:00

11 листопада 2013 року заявник звернувся до суду з заявою про визнання недієздатною [PERSON], встановлення опіки та призначення опікуна, обґрунтовуючи його тим, що його матір [PERSON] є інвалідом другої групи з дитинства, за станом здоров'я знаходиться на обліку за місцем свого проживання у лікаря-психіатра з діагнозом епілептичне захворювання з туподумством, безстроково, у зв'язку з чим не може розуміти значення своїх дії та ними керувати. Заявник в судовому засіданні підтримав заяву та просив її задовольнити, підтвердивши всі обставини викладені в ній. Орган опіки та піклування Ленінської районної в місті Дніпропетровську ради надав до суду заяву про розгляд справи за відсутності представника, зазначивши, що з заявою [PERSON] погоджується в повному обсязі та просить її задовольнити. Орган опіки та піклування Самарської районної в місті Дніпропетровську ради в судове засідання не з'явився, повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. Заслухавши пояснення заявника, дослідивши докази у справі, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. З посвідчення [PERSON] вбачається, що остання є інвалідом дитинства 2 групи (а.с.7). Відповідно до акту № 3 стаціонарної судово-психіатричної експертизи від 09.01.2014 року, [PERSON] виявляє ознаки хронічного стійкого психічного розладу у формі деменції внаслідок епілепсії. За своїм психічним станом в даний час випробувана не може розуміти значення своїх дій та керувати ними. (а.с. 32-34). Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 39 та ч. 1 ст. 41 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. З урахуванням викладеного, вимоги про визнання [PERSON] недієздатною, суд вважає обґрунтованими. Згідно з ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. До Самарського районного суду м. Дніпропетровська надійшло подання органу опіки та піклування Ленінської районної в місті Дніпропетровську ради від 15.10.2013 року, яким рекомендовано призначити [PERSON], опікуном [PERSON] (а.с. 43). В судовому засіданні [PERSON] просив призначити його опікуном [PERSON]. Враховуючи викладене, подання органу опіки та піклування Ленінської районної в місті Дніпропетровську ради про призначення [PERSON] опікуном, суд вважає обґрунтованими. За таких обставин, заява про визнання фізичної особи недієздатною та призначення опікуна підлягає задоволенню. Відповідно до положень ч. 2 ст. 240 ЦПК України, судові витрати в даному випадку, відносяться на рахунок держави.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2018-05-20 00:00:00

11 листопада 2013 року між позивачем та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, згідно умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач порушив умови кредитного договору і має прострочену заборгованість станом на 23 січня 2018 року в сумі 117000 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 6588,17 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 110411,82 грн., які представник позивача і просить стягнути з відповідача на користь ПАТ КБ «ПриватБанк». Крім того, представник позивача просить стягнути з відповідача 1762 гривень судового збору. Відповідач в судове засідання не з'явився, про день слухання справи сповіщений. Оцінивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача мають бути задоволені, бо у судовому засіданні встановлено, що між сторонами, на підставі ст.1054 ЦК України, договору кредитування № б/н від 11 листопада 2013 року встановлені договірні відносини, згідно яких відповідач отримав кредит у розмірі 6000 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Але відповідач, отримавши кредит, всупереч вимогам ст.526 ЦК України, умови договору по своєчасному поверненню кредиту не виконав, заборгувавши станом на 23 січня 2018 року в сумі 117000 гривень, яка складається з заборгованості за кредитом 6588,17 грн; заборгованості по відсоткам за користування кредитом 110411,82 грн. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про те, що відповідач не виконав зобов'язання у строк, що є порушенням зобов'язання. А у відповідності до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов'язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, що і дає суду підставу стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму. А задоволення позову, за правилами ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов'язок по сплаті судових витрат 1762 гривні судового збору.

Outcome: approved