Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-30 00:00:00

11.03.2016 ПАТ КБ «Приватбанк» звернулось до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом, в якому просить: стягнути з відповідача [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 16.11.2010 у розмірі 15112 гривень 47 копійок, яка складається з: 2704 гривень 50 копійок заборгованість за кредитом, 9062 гривні 14 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2150 гривень - заборгованість за пенею та комісією, штрафи : 500 гривень фіксована частина та 695 гривень 83 копійки - процентна складова (а.с.2-3). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 16.11.2010 відповідач [PERSON] отримав кредит у розмірі 2800 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідно до п. п. 2.1.1.2.3., 2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладанні договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Позивач також стверджує, що відповідно до п.2.1.1.12.6 Умов та правил надання банківських послуг, [PERSON] нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а також що п.1.1.3.2.3 Умов та правил надання банківських послуг передбачена можливість односторонньої зміни [PERSON] та інших невідємних частин Договору, та що розмір відсоткової ставки за кредитом може змінюватися [PERSON] за умови інформування позичальником шляхом надання виписки по картковому рахунку. Позивач виконав свої зобовязання, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому у договорі та стверджує, що відповідач не виконує належним чином свої зобовязання за кредитним договором, в результаті чого станом на 31.12.2015 має заборгованість 15112 гривень 47 копійок, яка складається з: 2704 гривень 50 копійок заборгованість за кредитом, 9062 гривні 14 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2150 гривень - заборгованість за пенею та комісією, штрафи : 500 гривень фіксована частина та 695 гривень 83 копійки - процентна складова. У судове засідання представник позивача не зявився. Згідно з поданим клопотанням представник позивача просив позов розглянути без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує повністю, проти заочного розгляду справи та ухвалення судом заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не зявився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за зареєстрованим місцем проживання, причини неявки суду не повідомив, заперечень проти позову, а також заяви про розгляд справи без його присутності не подав. Відповідно до вимог ст. ст. 169, 224 Цивільного процесуального кодексу України суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи представник позивача не заперечує. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до вимог ст.10, 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що 16.11.2010 року між [PERSON] акціонерним товариством комерційним банком «Приватбанк» та відповідачем [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг на отримання кредиту та платіжної кредитної картки «Універсальна», що підтверджується укладеною сторонами Анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16.11.2010 року (а. с.5). Так, за змістом ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 2 вказаної статті до відносин за кредитним договором застосовуються положення\~параграфа 1\~цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Відповідно до вимог ч.1-3 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. За змістом ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Як встановлено зі змісту Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16.11.2010, сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов договору та шляхом підписання зазначених письмових документів, а також скріплення їх печаткою юридичної особи позивача (а.с. 5). Відповідно до змісту вказаної Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 16.11.2010, відповідач [PERSON] підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява разом з Памяткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Крім того, зі змісту підписаної відповідачем 16.11.2010 року Довідки про умови кредитування з використанням платіжної карти «кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду базова процентна ставка в місяць становить 3%, тобто 36% річних (а.с.6). Відповідно до п. 2.1.1.2.3. та 2.1.1.2.4. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256 , підписання договору являється згодою клієнта відносно прийняття любого розміру кредитного ліміту, встановленого банком (а.с.7-30). Згідно п. 2.1.1.5.5. Умов та Правил надання банківських послуг, відповідач зобовязаний погашати заборгованість по кредиту, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. У відповідності до п. 2.1.1.5.6. Умов та Правил надання банківських послуг, клієнт зобовязаний у разі невиконання зобовязань за договором, на вимогу банку виконати зобовязання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та [PERSON]), оплати винагороди банку. Відповідно до п. 1.1.2.7 Умов та правил, власник картки зобовязаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення [PERSON]. Згідно п. 2.1.1.7.6. Умов та правил, при порушенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобовязань, передбачених цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобовязаний спалити банку штраф в розмірі 500 грн. + 5 % від суми позову. Відповідно до п. 2.1.1.12.9 Правил користування платіжною карткою, боржник доручає списувати з будь-якого рахунку відкритого в [PERSON] в тому числі з картрахунку грошові кошти для здійснення платежу з ціллю повного або часткового погашення боргових зобовязань. Пунктом 1.1.2.4. Умов та Правил, визначено, що за незгодою зі зміною Правил та/або «Тарифів Банку», які викладені на банківському сайті позичальник зобовязується надати [PERSON] письмову заяву про розірвання цього Договору та погасити виниклу перед [PERSON] заборгованість. Згідно п. 1.1.3.2.3. Умов та правил, банк має право на зміну [PERSON], які викладені на банківському сайті, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за виключенням випадків зміни наданого Кредиту (кредитного ліміту) зобовязаний не менш як за 7 днів до введення змін проінформувати Клієнта, зокрема у виписці по картрахунку відповідно до п.4.9 цього договору У відповідності до п. 1.1.7.12 Умов та правил, договір дії протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Також вказаними Умовами та правилами передбачено, що за користування Кредитом і [PERSON] нараховує проценти в розмірі , встановленому Тарифами [PERSON], з розрахунку 360 календарних днів в році, якщо інше не передбачено п.2.1.1.12.13. З наданого позивачем розрахунку заборгованості (а.с.4) встановлено, що станом на 31.12.2015 за відповідачем [PERSON] рахується заборгованість, на загальну суму 15112 гривень 47 копійок, яка складається з: 2704 гривень 50 копійок заборгованість за кредитом, 9062 гривні 14 копійок - заборгованість по процентам за користування кредитом, 2150 гривень - заборгованість за пенею та комісією, штрафи : 500 гривень фіксована частина та 695 гривень 83 копійки - процентна складова. Дослідженням долученого до позовної заяви розрахунку заборгованості встановлено, що позивачем нараховувались проценти за користування кредитом, виходячи з процентної ставки: з 31.01.2014 року по 31.08.2014 року включно - 30 % , з 01.09.2014 року по 31.03.2015 року включно 34,8 % річних, з 01.04.2015 по 31.12.2015 року включно 43,2% річних (а.с.4, 4-зворот). Також, з наданого позивачем розрахунку вбачається, що ним окремо проводилось нарахування відсотків на залишок поточної заборгованості за кредитом та на залишок простроченої заборгованості за кредитом, яка в своїй сукупності становила 2704 гривні 50 копійок, та не змінювалась протягом усього строку нарахування процентів (з 31.01.2014 по 31.12.2015 включно) . За таких обставин, сукупна сума нарахованих відсотків (на залишок поточної заборгованості за кредитом та на залишок простроченої заборгованості за кредитом) за однакову кількість днів протягом дії однакової відсоткової ставки, також має бути однаковою. Проте, зі змісту розрахунку встановлено, що позивачем розмір нарахованих процентів необґрунтовано завищений, що вбачається при порівнянні нарахованим ним сум відсотків за користування кредитом за однакову кількість днів за різні періоди, наприклад: - з 31.10.2014 по 28.11.2014 28 днів, поточна заборгованість за кредитом 2405,48 грн., прострочена -299,02грн (в сукупності -2704,50грн.), процентна ставка -34,80% нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом 123,62грн., на залишок простроченої заборгованості -127,01 грн. (в сукупності 250,63 грн.); - з 30.11.2014 по 28.12.2014 28 днів, поточна заборгованість за кредитом 2405,48 грн., прострочена -299,02грн (в сукупності -2704,50грн.), процентна ставка -34,80% нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом 122,94грн., на залишок простроченої заборгованості -147,41 грн. (в сукупності 270,35 грн.); - з 01.04.2015 по 30.04.2015 29 днів, поточна заборгованість за кредитом 2405,48 грн., прострочена -299,02грн (в сукупності -2704,50грн.), процентна ставка -43,20% нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом 130,86грн., на залишок простроченої заборгованості -307,49 грн. (в сукупності 438,35 грн.); - з 30.04.2015 по 29.05.2015 29 днів, поточна заборгованість за кредитом 2405,48 грн., прострочена -299,02грн (в сукупності -2704,50грн.), процентна ставка -43,20% нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом 130,83грн., на залишок простроченої заборгованості -344,20 грн. (в сукупності 475,03 грн.); - з 31.08.2015 по 30.09.2015 30 днів, поточна заборгованість за кредитом 2405,48 грн., прострочена -299,02грн (в сукупності -2704,50грн.), процентна ставка -43,20% нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом 135,68грн., на залишок простроченої заборгованості 546,89 грн. (в сукупності 682,57 грн.); - з 30.11.2015 по 30.12.2015 30 днів, поточна заборгованість за кредитом 2405,48 грн., прострочена -299,02грн (в сукупності -2704,50грн.), процентна ставка -43,20% нараховані відсотки на залишок поточної заборгованості за кредитом 135,37грн., на залишок простроченої заборгованості 727,96 грн. (в сукупності 863,33 грн.). Крім того, таке нарахування, вочевидь, не відповідає зазначеній в розрахунку на момент видачі кредитних коштів (лютий 2014 року) процентній ставці 30% річних, оскільки, виходячи із вказаної ставки, розмір процентів за 1 день користування кредитом, виходячи із суми кредиту 2704,50 гривень має становити: 2704,50грн./ 360днів*1 день *30% (0,3)= 2,25грн.. Також суд приходить до висновку, що у позивача не було підстав для збільшення процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку, оскільки це суперечить вимогами ст.1056-1 ЦК України. Так, за змістом ч.1 ст.1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Так, за змістом ч.3 вказаної статті фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. Відповідно до вимог ч.4 вказаної статті, у разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов'язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов'язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов'язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка. У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. Частиною 5 та 6 ст.1056-1 ЦК України передбаченого, що індекс, що використовується у формулі визначення змінюваної процентної ставки, повинен відповідати таким вимогам: 1) поточне значення індексу повинно періодично, але не рідше одного разу на місяць, публікуватися в засобах масової інформації або оприлюднюватися через інші загальнодоступні регулярні джерела інформації. Кредитний договір повинен містити посилання на джерело інформації про відповідний індекс; 2) індекс повинен ґрунтуватися на об'єктивних індикаторах фінансової сфери, що дозволяють визначити ринкову вартість кредитних ресурсів; 3) значення індексу повинно встановлюватися незалежною установою з визнаною діловою репутацією на ринку фінансових послуг. У разі застосування змінюваної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки. Таким чином, встановлено, що укладеним між сторонами договором, в тому числі вищезазначеними Умовами та Правилами надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, не передбачено порядок розрахунку змінюваної процентної ставки, який би дозволяв точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору, не передбачено формули визначення змінюваної процентної ставки, а також максимального розміру збільшення процентної ставки. Оскільки, позивачем визнано, що підтверджується даними розрахунку заборгованості (а.с.4), що на момент надання відповідачу кредиту 02.02.2014 року позивачем була зменшена процентна ставка до 30,0% річних (порівняно з процентною ставкою, що діяла на момент укладення договору 16.11.2010 36% річних), вказану процентну ставку слід визнати фіксованою, яка не може змінюватись протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до [PERSON], як про це стверджує позивач, оскільки без дотриманням вищенаведених вимог ст.1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною. Виходячи з наведеного, а також досягнутих сторонами істотних умов при укладенні договору, відповідачу мали бути нараховані, а ним сплачені проценти за вказаний позивачем період з 31.01.2014 року по 31.12.2015 року включно, за 700 днів фактичного користування кредитом в наступній сумі: 2704,50грн./360днів *700днів* 30% (0,3)=1577,63грн. Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. В звязку з цим суд прийшов до переконання, що вимоги позивача щодо стягнення заборгованості за кредитом в сумі 2704,50 гривень є обґрунтованими та підлягають задоволенні на вказану суму, а вимоги щодо стягнення заборгованості за процентами підлягають частковому задоволенню - на розраховану судом суму 1577 гривень 63 копійки. Також встановлено, що вимоги в частині нарахованої неустойки вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Так, зі змісту позовної заяви та розрахунку заборгованості вбачається, що за порушення грошових зобовязань за один і той самий період позивачем нараховано як пеню так і штрафи (а.с.4), внаслідок чого відповідача [PERSON] двічі притягнуто до одного і того ж виду відповідальності. Так, цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обовязку новим, або у приєднанні до невиконаного обовязку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обовязків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобовязання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобовязання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобовязань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Відповідна правова позиція Верховного суду України, викладена в постанові №6-2003ці15 від 23 жовтня 2015 року. Крім того, суд звертає увагу, що будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження того, в якій саме сумі позивачем була нарахована пеня, а в якій комісія, на загальну, зазначену позивачем суму 2150 гривень, суду надано не було та не зазначено джерел їх здобуття. В звязку з цим суд прийшов до висновку, що позивачем не доведено підстави та розмір нарахування комісії. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач має сплатити позивачу заборгованість за кредитним договором на загальну суму 4999 гривень 24 копійки, яка складається з: 2704 гривень 50 копійок заборгованість за кредитом, 1577 гривень 63 копійки заборгованість по процентам за користування кредитом, а також, на підставі п. 2.1.1.7.6. Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256, 500 гривень штраф (фіксована частина), 214 гривень 11 копійок штраф (процентна складова), враховуючи наступний розрахунок: (2704,50+1577,63)х5%=214,11 грн. Відповідно до вимог ст. 88 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 1378 гривень (а.с. 1), підлягають стягненню на його користь з відповідача . На підставі викладеного,

Outcome: partial