Jurisdiction: civil
Date: 2020-05-27 00:00:00

10 квітня 2020 року позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з позовною заявою до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований 09 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 66. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає з відповідачем. Позивач зазначив, що під час проживання спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, у зв`язку з чим не проживають разом протягом двох років, тому прийшов до висновку, що збереження шлюбу неможливе, сім`я розпалась остаточно та звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 22 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі та призначено судове засідання на 28 травня 2020 року на 10:00 годину. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі в судовому засіданні, на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити. Також в заяві просить судовий збір в розмірі 840,80 гривень, який ним був сплачений при зверненні до суду, не стягувати з відповідача. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, до канцелярії суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає та не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно з частиною 3 статті 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 25 березня 2015 року [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебувають у шлюбі, який зареєстрований 09 квітня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Добропіллю реєстраційної служби Добропільського міськрайонного управління юстиції Донецької області за актовим записом № 66. (а.с.3) Від шлюбу мають неповнолітню дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження. (а.с.4) Стаття 21 Сімейного кодексу України визначає, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до частини другої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. Статтею 110 СК України встановлено, що позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Згідно частини другої ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази, взявши до уваги фактичні взаємини подружжя, причини позову про розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги обґрунтовані та є такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача, однак позивачем не заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь судового збору, тому суд вважає можливим судові витрати залишити за позивачем. На підставі викладеного та

Outcome: approved