Jurisdiction: civil
Date: 2018-04-02 00:00:00

11 січня 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки по аліментах. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 22.03.2017 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська було ухвалено рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на утримання їхніх спільних дітей [PERSON], [PERSON] Дотепер відповідач аліменти не сплачує, і за ним утворилася заборгованість загальною сумою 45 099,99 грн. Викладені обставини стали причиною звернення позивачки до суду з позовом про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] за період від вересня 2016 року по 10.01.2018 року в сумі 12 428,87 грн., на утримання [PERSON] за період від вересня 2016 року по 10.01.2018 року в сумі 15 726,13 грн. (а.с.а.с. 1, 2). Суд, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від шлюбу мають двох малолітніх дітей, [PERSON], [INFO], [PERSON], [INFO], які мешкають разом з позивачкою та перебувають на її утриманні (а.с.а.с. 8, 9). Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.03.2017 року з відповідача на користь позивачки було стягнуто аліменти на утримання [PERSON] у сумі 1 300,00 грн. щомісяця (з урахуванням індексації), починаючи від 29.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання [PERSON] у сумі 1 700,00 грн. щомісяця (з урахуванням індексації), починаючи від 29.09.2016 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.а.с. 12 15). Відповідач аліменти не сплачує, і за ним утворилася така заборгованість: -з утримання [PERSON] за період від вересня 2016 року по грудень 2017 року 20\~843,33 грн. (а.с. 24); -з утримання [PERSON] за період від вересня 2016 року по грудень 2017 року 27\~256,66 грн. (а.с. 25). Відповідно до частини 1 статті 196 Сімейного кодексу України (далі СК) при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов'язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. За своєю правовою природою аліментні зобов'язання це періодичні платежі, які боржник зобов'язаний сплачувати щомісяця, і їх несвоєчасна сплата передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені). Оскільки неустойка у вигляді пені обчислюється у відсотках від суми невиконаних або неналежно виконаних зобов'язань, які виникають у боржника щомісяця, то і пеня має триваючий характер і обраховується за прострочення кожного зобов'язання окремо. Отже, з урахуванням правової природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов'язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісяця, за змістом\~статті 196 СК\~пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, у якому не проводилось стягнення аліментів. При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, у якому аліменти не сплачувались. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. З огляду на те, що аліменти нараховуються щомісяця, строк виконання цього обов'язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1% пені і помножена на кількість днів місяця, у якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен з прострочених платежів (за кожен місяць). Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд України у постанові від 07.11.2012 року №27483316 (справа №6-129цс12), яка відповідно до статті 263 ЦПК підлягає урахуванню судом. З огляду на викладене, заборгованість відповідача по пені за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] складає 12\~428,87 грн. відповідно до розрахунку за формулою «сума боргу/100 х кількість днів у місяці», а саме: Місяць/рікКількість днівБорг по аліментах (грн.)Сума пені по аліментах (грн.) Вересень 2016 року243,330,8666 Жовтень 2016 року311\~300,00403,00 Листопада 2016 року301\~300,00390,00 Грудень 2016 року311\~300,00403,00 Січень 2017 року311\~300,00403,00 Лютий 2017 року281\~300,00364,00 Березень 2017 року31 1\~300,00403,00 Квітень 2017 року301\~300,00390,00 Травень 2017 року311\~300,00403,00 Підсумок 3\~159,87 Період нарахування пеніМісяць виникнення боргуКількість днів простроченняБорг (грн.)Сума пені (грн.) 01.07.2017 10.01.2018Червень 2017 року1941\~300,002\~522,00 01.08.2017 10.01.2018Липень 2017 року1631\~300,002\~119,00 01.09.2017 10.01.2018Серпень 2017 року1321\~300,001\~716,00 01.10.2017 10.01.2018Вересень 2017 року1021\~300,001\~326,00 01.11.2017 10.01.2018Жовтень 2017 року711\~300,00923,00 01.12.2017 10.01.2018Листопад 2017 року411\~300,00533,00 01.01.2018 10.01.2018Грудень 2017 року101 300,00130,00 Підсумок 9\~269,00 Заборгованість відповідача по пені за прострочення сплати аліментів на утримання [PERSON] складає 15\~726,13 грн. відповідно до розрахунку за формулою «сума боргу/100 х кількість днів у місяці», а саме: Місяць/рікКількість днівБорг по аліментах (грн.)Сума пені по аліментах (грн.) Вересень 2016 року256,661,1332 Жовтень 2016 року311\~700,00527,00 Листопада 2016 року301\~700,00510,00 Грудень 2016 року311\~700,00527,00 Січень 2017 року311\~700,00527,00 Лютий 2017 року281\~700,00476,00 Березень 2017 року31 1\~700,00527,00 Квітень 2017 року301\~700,00510,00 Травень 2017 року311\~700,00527,00 Підсумок 3\~605,133 Період нарахування пеніМісяць виникнення боргуКількість днів простроченняБорг (грн.)Сума пені (грн.) 01.07.2017 10.01.2018Червень 2017 року1941\~700,003\~298,00 01.08.2017 10.01.2018Липень 2017 року1631\~700,002\~771,00 01.09.2017 10.01.2018Серпень 2017 року1321\~700,002\~244,00 01.10.2017 10.01.2018Вересень 2017 року1021\~700,001\~734,00 01.11.2017 10.01.2018Жовтень 2017 року711\~700,001 207,00 01.12.2017 10.01.2018Листопад 2017 року411\~700,00697,00 01.01.2018 10.01.2018Грудень 2017 року101 700,00170,00 Підсумок 12\~121,00 Ураховуючи викладене, суд вважає за необхідне заявлений у справ позов задовольнити. У порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) з відповідача на користь держави також підлягає стягненню судовий збір у сумі 1 409,60 грн. Що стосується вимоги позивачки про відшкодування їй витрат на правничу допомогу, то суд при цьому виходить з такого. Згідно з частиною 1 статті 133 ЦПК судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов'язаних з розглядом справи. У відповідності з пунктом 1 частини 3 статті 133 ЦПК до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За правилами, встановленими статтею 1 Закону України від 20.12.2011 року №4191-VI «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, у яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах суб'єктом владних повноважень, не може перевищувати 40% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов'язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов'язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Суд критично ставиться до наданих позивачкою на підтвердження понесення витрат на професійну правничу допомогу документів (виписка про перекази коштів за допомогою інтернет-додатку «Приват-24»), оскільки надана виписка не містить відповідної відмітки банківської установи на її підтвердження. Ураховуючи викладене, суд не знаходить підстав для задоволення вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Outcome: partial