Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-25 00:00:00

11 липня 2018 року [PERSON] звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач посилається на те, що між нею та відповідачем 03.09.2004 року було укладено шлюб, який був зареєстрований Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №263. Від шлюбу сторони не мають дітей. Сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені з червня 2013 року. З того ж часу подружжя проживає окремо, спільне господарство не ведуть, кожен забезпечує себе самостійно. Подальше спільне життя та збереження шлюбу позивач вважає не можливим та бажає розірвати шлюб. 18.07.2018 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.17). Позивач в судове засідання не зявилася, до початку судового засідання через канцелярію суду від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, в якій підтримувала позовні вимоги та просила їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не зявився, до початку судового засідання через канцелярію суду від нього надійшла заява з проханням розглядати справу за його відсутності, не заперечував проти розірвання шлюбу. Приймаючи до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 03.09.2004 року, зареєстрований Самарським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Дніпропетровській області, актовий запис №263 (а.с.4). Також судом\~встановлено,\~що між\~сторонами по\~даній справі сімейні стосунки припинились з червня 2013 року. Зберігати сім`ю позивач не бажає та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу. Згідно ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред'явлений одним із подружжя. Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність неповнолітніх дітей, інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Враховуючи вищезазначені обставини та приймаючі до уваги, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами по даній справі припинені, позивач наполягає на розірванні шлюбу, зберігати шлюб з відповідачем не бажає, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що шлюб сторін по даній справі розпався остаточно, відновлений бути не може, а тому підлягає розірванню. Згідно ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню. На підставі викладеного,

Outcome: approved