Jurisdiction: civil
Date: 2018-08-14 00:00:00

12.09.2017 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати розпорядження голови Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 265 від 10.03.2010 року «Про затвердження проекту землеустрою відносно [PERSON], [PERSON] та [PERSON]»; скасувати у поземельній книзі запис про земельні ділянки - [PERSON] з кадастровим номером [NUMBER], [PERSON] з кадастровим номером [NUMBER] та [PERSON] з кадастровим номером [NUMBER]. Обгрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначив, що на початку 1992 року він звернувся до Щербанівської сільської ради з вимогою про надання йому у власність земельної ділянки площею 0,10 га для садівництва. Виконавчий комітет Щербанівської сільської ради своїм рішенням № 30 від 19.05.1992 року надав позивачу для ведення індивідуального садівництва земельну ділянку площею 0,10 га. При цьому у рішенні було зазначено, що право користування ділянкою виникає після встановлення її меж в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право. Дане рішення вступило в силу з дня його видачі, воно не скасовано та не визнано недійсним. Позивач звернувся до землевпорядника, який визначив межі його ділянки, але державний акт позивачу виготовлений не був з не зрозумілих для нього підстав. Позивач з часу отримання земельної ділянки постійно нею користується, так як вважав, що достатньо лише відповідного рішення органу місцевого самоврядування. В жовтні 2009 року позивач звернувся до Щербанівської сільської ради з вимогою про передачу йому земельної ділянки у власність, якою він користується з 1992 року. Сільська рада своїм рішенням №4.1 від 14.10.2009 року надала йому у власність для ведення індивідуального садівництва земельну ділянку площею 0,12 га. Позивач звернувся до землевпорядної організації для виготовлення державного акту на право приватної власності на землю. Документи готувалися тривалий час та в 2017 році, в зв'язку зі змінами у земельному законодавстві були передані Головному управлінню Держгеокадастру у Київській області для надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, де позивачу було повідомлено, що земельна ділянка перебуває у власності (користуванні) третіх осіб. Відповідачі [PERSON], [PERSON], [PERSON] державні акти на земельні ділянки не отримували та їх не реєстрували, але на ці ділянки були заведені кадастрові плани, які частково накладаються на земельну ділянку позивача, чим порушують його право на отримання у власність земельної ділянки, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою судді від 18.10.2017 року провадження у справі відкрито, справу призначено до судового розгляду у відкритому судовому засіданні. Ухвалою суду від 06.03.2018 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі з підстав вказаних у ньому та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, та пояснив, що земельною ділянкою не користується, але в нього є державний акт на неї з 10.03.2010 року, хоча не підписаний головою РДА. Представник відповідача Обухівської районної державної адміністрації Київської області в судове засідання не з'явилася, подала до суду клопотання, в якому просила розглядати справу за відсутності представника адміністрації. Також, подала до суду письмові заперечення, в яких просить відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що розпорядженням № 265 від 10.03.2010 року було затверджено проект та передано у власність 267 громадянам земельні ділянки для ведення садівництва в адміністративних межах Щербанівської сільської ради Обухівського району правомірно, а сам по собі запис у земельно-шнуровій книзі не може свідчити про конкретне розташування земельної ділянки. Відповідачі [PERSON], [PERSON] та представник третьої особи Головне управління Держгеокадастру у Київській області в судове засідання не з'явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, про дату, час та місце повідомлялися належним чином. Представник третьої особи Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області в судове засідання не з'явився, подав до суду клопотання, в якому позов підтримує та просить розглядати справу без його участі. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов до наступного. Судом встановлено, що 19.05.1992 року виконавчий комітет Щербанівської сільської ради рішенням № 30 надав громадянам, в тому числі і позивачу [PERSON] земельну ділянку для ведення індивідуального садівництва розміром 0,10 га. Право користування ділянкою виникало після встановлення меж землевпорядною організацією меж цієї ділянки в натурі на місцевості і одержання документа, що посвідчує це право (а.с. 11). 14.10.2009 року рішенням 23 сесії 5 скликання Щербанівської сільської ради погоджено надання у власність земельну ділянку орієнтовною площею 0,12 га для ведення індивідуального садівництва [PERSON], яка знаходиться в адміністративних межах Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області (а.с. 16). 10.03.2010 року розпорядженням Обухівської районної державної адміністрації Київської області № 265 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність 267-ми громадянам для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області. Передано у власність земельні ділянки загальною площею 32,04 га, 267-ми громадянам для ведення індивідуального садівництва, в адміністративних межах Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області, надано дозвіл землевпорядній організації встановити межі земельних ділянок та зони обмежень в натурі (на місцевості) та виготовити державні акти на право власності на земельні ділянки. Приступати до використання земельних ділянок, до встановлення їх меж в натурі (на місцевості), одержання документів, що посвідчують право на них, та їх реєстрації забороняється (а.с. 74). Відповідно до витягу із додатка до розпорядження голови райдержадміністрації від 10.03.2010 № 265, [PERSON], [PERSON] та [PERSON] виділено земельні ділянки площею 0,12 га кожна, для ведення індивідуального садівництва в адміністративних межах Щербанівської сільської ради (а.с. 75). 20.09.2010 року [PERSON] отримав державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 004963 на земельну ділянку площею 0,1200 га з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, що розташована в адміністративних межах Щербанівської сільської ради Обухівського району, Київської області, виданої на підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 265 від 10.03.2010 року, кадастровий номер [NUMBER], але головою Обухівської РДА він не підписаний. Відповідно до довідки виконкому Щербанівської сільської ради № 51 від 27.04.2016 року, згідно земельно-шнурової книги та згідно рішення виконавчого комітету Щербанівської сільської ради від 19.05.1992 року № 30, [PERSON] дійсно користується земельною ділянкою площею 0,10 га, призначеної для ведення індивідуального садівництва, яка знаходиться в адміністративних межах Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області (а.с. 12-13). Головне управління Держгеокадастру у Київській області листом від 11.01.2017 року відмовив [PERSON] у наданні останньому дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, орієнтовною площею 0,15 га, яка розташована на території Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області, оскільки бажана до відведення земельна ділянка перебуває у власності (користуванні) третіх осіб (а.с. 19). Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 27.07.2018 року земельні ділянки з кадастровими номерами [NUMBER], [NUMBER], [NUMBER] розташовані за межами населеного пункту с. Щербанівка Обухівського району Київської області. Відповідно до даних програмного забезпечення ведення Державного земельного кадастру - Національної кадастрової системи, відомості про межі населеного пункту с. Щербанівка Обухівського району Київської області до Державного земельного кадастру не внесені (а.с. 118). Згідно ч.1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами або договором. Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 4 статті 41 Конституції України передбачено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст. 155 ЗК України у разі видання органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним. Відповідно до положень ч.1 ст.21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади АР Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси, а захист цивільних прав здійснюється в установленому порядку судом, в тому числі, шляхом визнання права та визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб (п.п.2,10 ч.2 ст.16 ЦК України). Законодавець положеннями ч.ч. 1,3 статті 152 Земельного кодексу України передбачає рівні умови захисту прав власності на земельну ділянку. Відповідно до положень частини 3 цієї ж статті Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, в тому числі, визнання прав та визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Відповідно до ч. 4, 5 ст. 158 ЗК України органи місцевого самоврядування вирішують земельні спори у межах населених пунктів щодо меж земельних ділянок, що перебувають у власності і користуванні громадян, та додержання громадянами правил добросусідства, а також спори щодо розмежування меж районів у містах. У разі незгоди власників землі або землекористувачів з рішенням органів місцевого самоврядування, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин, спір вирішується судом. Згідно ч. 1 ст. 378 ЦК України право власності особи на земельну ділянку може бути припинено за рішенням суду у випадках, встановлених законом. Згідно ч. 1 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Враховуючи викладені вище обставини, вирішуючи спір на підставі наявних у справі доказів, суд вважає, що позивач довів виникнення у нього права на земельну ділянку раніше відповідачів [PERSON], [PERSON], [PERSON], яка в нього перебуває у користуванні з 1992 року і по даний час, та яка не вилучалась органом державної влади, чи органом місцевого самоврядування, а тому позовні вимоги позову слід задовольнити в повному обсязі. Виходячи з положень ст. 141 ЦПК України, з відповідачів на користь позивача необхідно також стягнути понесені судові витрати.

Outcome: approved