Jurisdiction: civil
Date: 2016-12-05 00:00:00

11.12.2015року [PERSON] звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 13 жовтня 2001 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції міста Дніпропетровська, актовий запис №892. Рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23.11.2015 року по справі №203/5695/15ц шлюб між позивачем та відповідачем розірвано. Під час шлюбу за спільні кошти на підставі договору купівлі-продажу квартири від 09.03.2004 року, позивачем та відповідачем була придбана квартира у житловому будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS], що підтверджується договором купівлі продажу квартири від 09.03.2004 року, який посвідчений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу [PERSON]. За спільною домовленістю подружжя право власності на квартиру було оформлено на відповідача. На підставі вищезазначеного, згідно останніх уточнень просить визнати за [PERSON] право приватної власності на ? частину квартири №1 (літ. А-1), яка є об*єктом права спільної сумісної власності подружжя та складається з: І-веранда, 1-кухня, 2-коридор, 3 туалет, 4- кладова, 5,6,7- житлові, 8-ванна загальною площею 51,6 кв.м., сараї Б, В, Е, К,З, літня кухня- Л, убиральня-И, навіс М, зливна яма №7, мостіння-І, ? частини №1, ? частина №2, огорожі 4,5,6 у житловому будинку №10 по вул.. Правобережній в м. Дніпропетровську. 14.04.2016 року [PERSON] звернулася до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про визнання майна особистою приватною власністю. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що грошові кошти для придбання квартири [ADDRESS] були набуті особисто [PERSON] в результаті дарування від її матері [PERSON], яка в свою чергу продала квартиру [ADDRESS]. Залишок суми для купівлі квартири [ADDRESS] [PERSON] позичила у [PERSON], що підтверджується розпискою від 02.01.2004 року про позику 10\~000 грн.. Сума у розмірі 14188 грн. за продаж квартири [PERSON] та позика в розмірі 10000 грн. була передана [PERSON] на купівлю квартири [ADDRESS], вартість якої складала 19386 грн. Вважає, що [PERSON] ніяким чином не приймав участі у придбанні квартири та вона була набута за особисті кошти [PERSON], які були отримані в дар від її матері [PERSON] та не може визнаватися спільною сумісною власністю. На підставі вищезазначеного просить Визнати квартиру [ADDRESS], що складається з: квартира №1-І веранда, 1-кухня, 2-коридор, 3-туалет, 4-кладова, 5,6,7-житлові, 8-ванна, загальною площею 51,6 кв.м., сарай Б, В, Е, К, З;. [PERSON] кухня Л, убиральня И, навіс М, зливна яма №7, мостіння І, ? №1, ? №2, огорожі 4,5,6 особистою приватною власністю [PERSON]. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] основний позов підтримали в повному обсязі та просили задовольнити. Зустрічні позовні вимоги не визнали та просили відмовити. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] основний позов не визнали в повному обсязі та просили відмовити. Зустрічні позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Суд, заслухавши учасників судового процесу, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що первісний позов не підлягає задоволенню, зустрічний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В ході судового розгляду встановлено, що 13 жовтня 2001 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження. Після укладення шлюбу [PERSON] змінила прізвище на «Земляна»/а.с.9/ Судом встановлено, що відповідачка до реєстрації шлюбу із [PERSON] та після укладення шлюбу були зареєстровані та фактично проживали у [INFO], що належала матері [PERSON] -[PERSON]Д на праві власності та мали склад сім*ї: мати [PERSON], [INFO] та брат [PERSON], [INFO]. У звязку з тим, що в даній квартирі була невелика житлова площа, [PERSON], 24 грудня 2003 року продала квартиру [ADDRESS], що належала їй на праві власності за 14\~180,00 грн. /а.с.50/. Виручені кошти від продажу квартири [PERSON] віддала доньці [PERSON] на придбання спірної квартири. Додатково частину коштів, отриманих в борг [PERSON] від [PERSON] у розмірі 10\~000,00 грн. було також надано [PERSON] для придбання спірної квартири. Загальна сума, яку [PERSON]Д надала своїй доньці [PERSON] складає 24\~180,00 грн. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 09 березня 2004 року, [PERSON] купила квартиру №1 (літ. А-1), що складається з: І-веранда, 1-кухня, 2-коридор, 3 туалет, 4- кладова, 5,6,7- житлові, 8-ванна загальною площею 51,6 кв.м., сараї Б, В, Е, К,З, літня кухня- Л, убиральня-И, навіс М, зливна яма №7, мостіння-І, ? частини №1, ? частина №2, огорожі 4,5,6 у житловому будинку №10 по вул.. Правобережній в м. Дніпропетровську. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, право власності зареєстровано за [PERSON]. Відповідно до п.6 даного договору спірна квартира була придбана за 19 386,00 грн. /а.с.12/ Після придбання спірної квартири, [PERSON] разом з матір*ю [PERSON], братом [PERSON] та [PERSON] стали проживати за адресою: [INFO]. Згідно довідки №126 станом на 04.04.2016 року, [PERSON] проживає та зареєстрована за адресою: [INFO], та має склад сім*ї: мати [PERSON], [INFO], брат [PERSON], [INFO]./а.с.44/ 23 листопада 2015 року рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Після розірвання шлюбу, прізвище [PERSON] змінено на «Райкова»/а.с.10/ Згідно зі\~ст. 60 СК України, вважається, що кожна річ набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є обєктом права спільної сумісної власності подружжя; майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини\~\~самостійного заробітку (доходу). Відповідно до вимог пунктів 2, 4\~ст. 65 СК\~під час укладання договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Тобто зазначені норми матеріального права презюмують факт спільної сумісної власності подружжя, доки не доказано інше кимось із подружжя. Відповідно до пункту 3 частини першої\~статті 57 СК України\~особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто. Відповідно до\~ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Відповідно до положень\~ст. 70 СК, у разі поділу майна, що є обєктом права спільної сумісної власності подружжя, частки дружини і чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім'ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім'ї. Разом з тим, відповідно до положень\~ст. 57 СК України, особистою приватною власністю дружини, чоловіка є, в тому числі, майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Частинами 6, 7 цієї статті передбачено, що суд може визнати особистою приватною власністю дружини, чоловіка майно, набуте нею, ним за час їхнього окремого проживання у зв'язку з фактичним припиненням шлюбних відносин. Якщо у придбання майна вкладені крім спільних коштів і кошти, що належали одному з подружжя, то частка у цьому майні, відповідно до розміру внеску, є його особистою приватною власністю. Відповідно до п.п. 22 - 24\~Постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007р. № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими\~ст. 69-72 СК\~та\~ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди\~виходячи з дійсної його вартості під час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з'ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (ст.ст.\~60,\~69 СКУ, ч. 3\~ст. 368 ЦКУ), відповідно до частин 2, 3\~ст. 325 ЦКУ\~можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім'я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом, в тому числі грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов'язальними правовідносинами, тощо. Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року, справа №6-801цс16, що відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обовязковим для всіх судів України. Судом встановлено, що кошти на купівлю квартири №1 в житловому будинку №10 по вул.. Правобережна у м. Дніпропетровську були надані відповідачці [PERSON] її матір'ю [PERSON]. Таким чином, хоча спірна квартира зареєстрована на ім'я відповідачки [PERSON], однак квартира була придбана за кошти які були надані [PERSON] матір'ю - [PERSON] Суд критично відноситься до розписки від 21.01.2004 року, яка надана [PERSON] в підтвердження, що спірна квартира була придбана за спільні кошти подружжя, оскільки з даної розписки неможливо встановити, що отримані кошти за договором позики в розмірі 20 000,00 грн. були використані для купівлі спірної квартири. У відповідності з ч. 1\~ст. 60 ЦПК України\~кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~статтею 61 цього Кодексу. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1\~ст. 57 ЦПК України). Частиною 2\~ст. 59 ЦПК України\~передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову [PERSON] про поділ спільного майна подружжя, враховуючи те, що в судовому засіданні встановлено, що квартира [ADDRESS] була придбана кошти, які були отримані [PERSON] від своєї матері - [PERSON]\~, а тому в задоволенні первісного позову слід відмовити, зустрічний позов підлягає задоволенню в повному обсязі. У відповідності зі\~ст. 88 ЦПК України, з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог у розмірі 4491, 43 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved