Jurisdiction: civil
Date: 2016-05-16 00:00:00

10 травня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, мотивуючи вимоги тим, що відповідач не бере участі у матеріальному утриманні сина, чим порушує його права на достатній рівень життя. Позивач [PERSON], яка належним чином повідомлена про дату, місце та час розгляду справи, не використала наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, надала суду письмову заяву, в якій підтримує позовні вимоги та просить розглянути справу у її відсутності. /а.с.12/. У позовній заяві зазначено, що позивач [PERSON] з 22 вересня 2012 року перебуває з відповідачем [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина [PERSON], [INFO], який мешкає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. У березні 2016 року шлюбні відносини між сторонами припинено. Позивач не може самостійно забезпечити дитині належний рівень життя, відповідач не надає достатньої матеріальної чи іншої допомоги. Домовленості з ним про спосіб виконання його батьківського обов'язку по забезпеченню дитини не досягнуто. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на дитину у грошовій формі у розмірі однієї третьої частини його заробітку (доходу). Відповідач [PERSON], який також належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, через канцелярію суду подав письмову заяву від 17.05.2016 року, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав повністю, просив розглянути справу у його відсутності /а.с.13/. Вивчивши матеріали справи та дослідивши надані докази, суд у межах заявлених позовних вимог (ст. 11 ЦПК України), установив наступне. [PERSON] та [PERSON] 22 вересня 2012 року зареєстровали шлюб /а.с.5/. Від шлюбу мають сина - [PERSON], [INFO] /а.с.14/, який проживає разом з матір?ю. Відповідно до Конвенції ООН про права дітей від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789-X11) дитина, з огляду на його фізичну й розумову незрілість вимагає спеціального захисту й турботи, включаючи належний правовий захист, як до так і після народження. З наданих документів убачається, що відповідач [PERSON] працює в структурній одиниці ПАТ «Донбасенерго» Слов?янській ТЕС на посаді слюсар з обслуговування устаткування електростанцій, щомісяця отримує заробітну плату, інших утриманців не має, аліменти нікому не сплачує /а.с.15/. Обов'язок батьків по утримуванню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч.2 ст.51 Конституції України, ст.180 Сімейного кодексу України. У випадку ухилення батьків від виконання цього обов'язку, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частині від доходу його матері, батька й (або) у твердій грошовій сумі (ст.181 Сімейного кодексу України). Передбачених законом підстав для звільнення [PERSON] від обов?язку утримання неповнолітньої дитини судом не встановлено. Домовленості між батьками щодо способу утримання дитини не досягнуто. Згідно з приписом ч.4 ст.174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Оцінивши надані по справі докази, суд дійшов висновку, що [PERSON] не виконує у відношенні свого неповнолітнього сина [PERSON] передбачені сімейним законодавством батьківські обов?язки з його утримання, чим порушує право дитини на достатній рівень життя. Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів суд визнає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд враховує вищенаведені обставини майнового і сімейного стану відповідача і визначає аліменти на утримання дитини у відсотковому співвідношенні у розмірі однієї третьої частини від заробітку (доходу) її батька [PERSON] Відповідно до вимог статті 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI та положень статті 88 ЦПК України, позивач звільнений від сплати судового збору при звернені з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 551,20 гривень. Рішення суду в частині стягнення аліментів на утримання дитини за один місяць згідно із положеннями статті 367 ЦПК України підлягає негайному виконанню. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved