overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-20 00:00:00

11.09.2014 року ПАТ «Український бізнес банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором В обґрунтування позову позивач зазначив, що 14.03.2013 року між ПАТ «Український бізнес банк» та [PERSON] був укладений договір про надання овердрафту № 125320/О, відповідно до якого повивач відкриває клієнту картковий рахунок, видає платіжну кредитну картку, надає клієнту короткостроковий кредит з допустимим розміром овердрафту 2500 грн. Термін дії овердрафту з 14.03.2013 року по 13.03.2014 року за сплатою 35% відсотків річних без ПДВ. На сьогоднішній день відповідач покладені на нього зобов'язання за договором належним чином не виконує. Станом на 02.09.2014 року заборгованість відповідача за договором перед позивачем складає - 3669,84 грн. , з яких заборгованість за кредитом - 2060,81 грн., заборгованість за відсотками - 1609,03 грн. Просить суд стягнути з відповідача суму заборгованості за кредитом та суму сплаченого судового збору. Представник позивача звернувся з проханням розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив суд винести заочне рішення у разі неявки відповідача. Відповідач, який був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з'явився. Суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-06 00:00:00

11.09.2014 року позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення 243,60 грн. сплаченого судового збору. У судовому засіданні позивач підтримав позов у частині розірвання шлюбу, у частині стягнення 243,60 грн. сплаченого судового збору - не підтримав, і пояснив, що 24 жовтня 1993 року зареєстрував шлюб з відповідачем. Від шлюбу народилася донька [PERSON], [INFO]. Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність порозуміння та поваги, відповідач [PERSON] з весни 2014 року проживає з іншим чоловіком у місті Немирів Вінницької області. Така поведінка відповідача є нестерпною для позивача, приносить йому негативні емоції та душевні страждання. Позивач вважає, що шлюб з відповідачем є лише формальним, продовжувати такі відносини він не бажає. Позивач також вважає,що надання строку для примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин, оскільки вказані обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між сторонами в минулому не принесли жодних результатів. Примирення з відповідачем неможливе. Позивач просить шлюб між ними розірвати. Належно повідомлений відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явилася двічі, не повідомила суд про причини неявки у судове засідання, а тому суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, вислухавши позивача, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню з наступних підстав. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб (а.с. 4) сторони зареєстрували шлюб 24.10.1993 року. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Як вбачається з показів позивача у суді збереження їхнього шлюбу суперечить інтересам позивача. Миритися з відповідачем він не бажає. З показів позивача вбачається, що відповідач також не бажає змінити свій спосіб життя. Таким чином, в судовому засіданні встановлені визначені законом підстави розірвання зареєстрованого між сторонами шлюбу. В силу ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Спір про майно на момент розгляду справи в суді у сторін відсутній.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-19 00:00:00

11.09.2014 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягувати з відповідача в її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку. Свої вимоги мотивує тим, що від сумісного життя з відповідачем вона народила трьох дітей, на двох дітей вона отримує аліменти і бажає отримувати аліменти на третю дитину, так як відповідач не забезпечує дітей. На розгляд справи позивач [PERSON] не з'явилася, від неї надійшла телефонограма про розгляд справи у її відсутність, заявлені позовні вимоги підтримує, просить позов задоволити. Також на розгляд справи не з'явився відповідач [PERSON], який подав письмову заяву про часткове визнання заявленого позову, вказує що згідно рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21.04.2006 року він сплачує аліменти в користь [PERSON] на утримання двох старших дітей в розмірі 1/3 частини його доходу, просить розглянути справу у його відсутність. Дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно рішення Яворівського районного суду Львівської області від 04.02.2003 року сторони по справі перебули в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в судовому порядку. Від даного шлюбу в сторін народилося двоє дітей: син [PERSON], [INFO], та син [PERSON], [INFO], на утримання яких відповідач сплачує аліменти в розмірі 1/3 частинии свого доходу згідно рішення Яворівського районного суду Львівської області від 21.04.2004 року. Також судом встановлено, що після розірвання шлюбу сторони відновили подружні відносини і [INFO] року позивач [PERSON] народила доньку [PERSON], батьківство відносно якої в добровільному порядку визнав відповідач [PERSON] У відповідності до ст.ст.180, 181 СК України батьки зобов'язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, способи виконання батьками обов'язку утримувати дітей визначаються за домовленістю між ними. При розгляді справи встановлено, що домовленості між батьками про утримання дитини не досягнуто. Дитина проживає з позивачкою, знаходиться на її утриманні, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини надає нерегулярно. Позивачка бажає отримувати аліменти на утримання дитини в примусовому порядку. Відповідно до ст.ст.181 ч.3 ст.183 ч.1 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу і така частка заробітку (доходу) визначається судом. 2 При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров'я та матеріальне становище дитини, стан здоров'я та матеріальне становище відповідача, факт сплати згідно судового рішення відповідачем в користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини заробітку на утриманні двох старших дітей, відсутність у відповідача інших утриманців, розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, і приходить до висновку, що розмір аліментів по даній справі слід визначити в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, в межах заявлених позовних вимог.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

11.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову вказує, що шлюб з відповідачем зареєстрували 06 лютого 1999 року у центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва Державним Центром розвитку, актовий запис №122. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Їхнє шлюбне життя не склалося з різних причин. Головною причиною припинення їхніх шлюбних відносин слугувало несумісність характерів та поглядів на життя, у зв'язку з цим вони стали проживати окремо, протягом тривалого часу ніяких шлюбних відносин не підтримують. Шлюб носить формальний характер. Аліменти на утримання дітей він надає у добровільному порядку. Спору про розподіл спільного нажитого майна немає. Позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд позов задовольнити. Відповідач в судовому засіданні визнала позов та не заперечувала проти його задоволення. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне. Сторони зареєстрували шлюб 06 лютого 1999 року у центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва Державним Центром розвитку, актовий запис №122. Від спільного шлюбу мають двох неповнолітніх дітей - [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO]. Як встановлено судом, сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують, не ведуть спільного господарства. Проживають окремо. Шлюб носить формальний характер. Спору щодо місця проживання дітей немає. Майновий спір між сторонами відсутній. Визнання відповідачем позову не порушує нічиїх прав. Згідно ст. 51 Конституції України та ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді дружини і чоловіка, примус до шлюбу не допускається. Із змісту ст. 112 СК України вбачається, що суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Враховуючи всі докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в зв'язку з тим, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що має істотне значення. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. На підставі викладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-12 00:00:00

11.09.2014 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про зняття арешту з належної йому на праві власності квартири [ADDRESS]. В обґрунтування позову зазначив, що арешт на квартиру накладено відповідачем у процесі примусового виконання рішення суду про стягнення з нього на користь співвідповідача аліментів на утримання спільної дочки. Посилаючись на належне виконання рішення суду та відсутність заборгованості по аліментах позивач вважає, що у відповідача не було правових підстав для накладення арешту на квартиру. У судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав і наполягав на їх задоволенні. Відповідачі не з'явилися. При цьому представник відповідача надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, якою також підтвердив відсутність заборгованості по сплаті позивачем аліментів на користь співвідповідача. Співвідповідач про причини своєї неявки суд не повідомила. Судом встановлено такі факти і відповідні їм правовідносини. На виконанні відповідача знаходиться виконавче провадження № 19011171 по виконанню заочного рішення Деснянського районного суду міста Чернігова від 23.02.2006 року (цивільна справа № 2-960/2006) про стягнення з позивача на користь співвідповідача аліментів на утримання дочки [PERSON], [INFO], в розмірі ? частини заробітку. З метою забезпечення належного виконання рішення суду, постановою відповідача від 18.06.2014 року накладено арешт на квартиру [ADDRESS], що належить на праві власності позивачеві (а. с. 4 - 7, 23). Як убачається з листа відповідача (а. с. 19), на даний час позивач заборгованості по сплаті співвідповідачеві аліментів не має, що відповідно до положень частини п'ятої статті 60 Закону України «Про виконавче провадження» є підставою для зняття арешту з його квартири. За таких обставин, даний позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-02 00:00:00

11.09.2014 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 08.05.2009 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON], [INFO], якого позивач просить залишити їй на виховання. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що між подружжям відсутнє взаєморозуміння, в результаті чого вони втратили почуття кохання та поваги один до одного, на даний час разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вказала, що за таких обставин збереження шлюбу неможливе, а тому просить суд його розірвати. Сторони в судове засідання 03.11.2014 року не з'явились. Позивач направила до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в позові. Від відповідача надійшла заява, в якій він просить розглянути справу в його відсутність, позовні вимоги визнав в повному обсязі, проти задоволення позову не заперечував. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 08.05.2009 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Першотравневої селищної ради Овруцького району Житомирської області, актовий запис №7 /а.с. 4/. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Частиною 4 ст. 174 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння, сім'я фактично розпалась, подружжя не підтримує шлюбних стосунків, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Оскільки ні позивач, ні відповідач не бажають зберегти сім'ю, суд вважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача, сплачений нею судовий збір в сумі 243,60 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

11.09.2014 року позивач звернулася в суд з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання. На підтвердження своїх позовних вимог в заяві вказала, що 27.10.1995 року вона зареєструвала шлюб з відповідачем, який було розірвано згідно рішення суду від 17.05.2000 року. Від шлюбу мають доньку [PERSON], [INFO]. [PERSON] досягла повноліття, є студентом першого курсу денної форми навчання Миколаївського професійного ліцею торгівлі та ресторанного сервісу. Термін навчання до 30.06.2016 року. У зв'язку з навчанням донька потребує матеріальної допомоги, а відповідач може надавати матеріальну допомогу доньці, яка знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає матеріальної допомоги на навчання доньки. А тому на підставі вищевикладеного просила винести рішення, яким стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього доньки [PERSON], [INFO], яка продовжує навчання, в розмірі ? частини усіх видів доходів, до досягнення нею двадцяти трьох років за умови продовження навчання. Від позивача, до розгляду справи по суті, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази, суд встановив: - із копії свідоцтва про народження слід, що сторони мають повнолітню доньку [PERSON], [INFO]; - із копії свідоцтва про розірвання шлюбу слід, що сторони розірвали шлюб 17.05.2000 року; - згідно довідки № 154 від 01.09.2014 року [PERSON] навчається в Миколаївському професійному ліцею торгівлі та ресторанного сервісу з 01.09.2014 року. Форма навчання денна. Термін закінчення навчання 30.06.2016 року; - із довідки адміністрації Центрального району Миколаївської міської ради від 28.07.2014 року слід, що [PERSON], [INFO] проживає разом з позивачем [PERSON] Відповідно до вимог ч. 1 ст. 199 СК України - якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв'язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов'язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. В судовому засіданні встановлено, що повнолітня донька сторін [PERSON] навчається та потребує матеріальної допомоги батьків, відповідач може надавати матеріальну допомогу, так як є працездатним. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі, як обгрунтована та доведена вказаними письмовими доказами. В силу статті 88 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір в розмірі 243 гривні 60 копійок. Відповідно до вимог ст.ст. 198-201 СК України та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-10-14 00:00:00

11.09.2014 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, що був зареєстрований 07.09.2002 року у Халтуринській сільській раді Карлівського району Полтавської області, актовий запис № 12. У позовній заяві позивач посилається на те, що 07.09.2002 року зареєструвала шлюб з відповідачем і від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей - доньку [PERSON], [INFO] та доньку [PERSON], [INFO] Спільне життя з відповідачем не склалося, на ґрунті несхожості характерів. В сім'ї виникали часті сварки. Місяць подружжя не проживає разом. Подальше спільне життя подружжя і збереження сім'ї позивач вважає не можливим. В судовому засіданні позивач підтримує вимоги позову і просить суд задовольнити позов, з зазначених у ньому підстав. Відповідач в судовому засіданні не заперечує проти задоволення позову, позовні вимоги визнає. Заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Відповідно до ст. 61 ЦПК України не підлягають доказуванню обставини визнані сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, а також обставини, визнані судом загальновідомими. Відповідно до ч. 2 ст. 104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ст. 112 СК України, суд з'ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні досліджено свідоцтво про шлюб серії [NUMBER], з якого вбачається, що з 07.09.2002 року сторони перебувають у шлюбі. (а.с. 8) Від шлюбу сторони мають спільних дітей, про що свідчить свідоцтва серії [NUMBER] та серії [NUMBER]. (а.с. 4-5) В матеріалах справи міститься довідка Карлівської міської ради, згідно якої сторони проживають разом (а.с. 6), проте в судовому засіданні сторони зазначили, що в дійсності вони проживають окремо близько місяця - дана обставина визнана сторонами і не потребує доказування. Сторонами в судовому засіданні не заперечується, що збереження шлюбу не можливе, на підставі чого суд приходить до висновку, що розірвання шлюбу відповідає інтересам кожної зі сторін. Сторони зазначили, що після розірвання шлюбу, діти проживатимуть з матір'ю. За таких обставин, суд вважає за можливе розірвати шлюб між сторонами, що був зареєстрований 07.09.2002 року.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-09-30 00:00:00

11.09.2014 року позивач звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з відповідачем. На підтвердження позовних вимог в заяві вказала, що: 25 листопада 2008 року уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося, так як між ними немає взаєморозуміння, в них різні погляди на життя та шлюбно-сімейні стосунки, часто виникали сварки, відповідач не забезпечує сім'ю матеріально, вживає алкогольні напої. Шлюбно-сімейні стосунки між ними припинені в 2013 році. А тому просила винести рішення, яким розірвати шлюб з відповідачем, так як він суперечить її інтересам. Від позивача, до розгляду справи по суті, надійшла заява про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з'явився, про день, час, місце розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином (рекомендованим листом з повідомленням за зареєстрованим місцем проживання). Заяв про відкладення розгляду справи та заперечень від нього не надходило. Суд вирішив розглянути справу заочно, на підставі наявних у ній доказів та за згодою позивача - ухвалює заочне рішення. Дослідивши письмові докази в матеріалах справи, суд встановив: - згідно свідоцтва про шлюб, сторони 25 листопада 2008 року зареєстрували шлюб. - згідно копії свідоцтва про народження сторони мають малолітню доньку [PERSON], [INFO]. В силу статті 105 Сімейного кодексу України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до вимог частини 2 статті 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З врахуванням викладеного, суд вважає, що є всі підстави для задоволення позову - сторони шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з 2013 року, тобто шлюб існує формально, проживають окремо, на примирення позивач не згодна і наполягає на розірванні шлюбу, пояснюючи, що на даний час шлюб суперечить її інтересам, відповідач заперечень по позову не надав.

Outcome: approved