Jurisdiction: civil
Date: 2019-03-03 00:00:00

11.12.2018 року [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою до [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. В обґрунтування позову зазначила, що 05.06.2005 року померла її баба [PERSON]. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина. У встановлений законодавством строк позивач не звернулася в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини, оскільки перебувала в скрутному матеріальному становищі та через юридичну необізнаність. В звязку із чим просила визначити їй додатковий строк в два місяці для подачі заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті [PERSON] Ухвалою суду від 17.12.2018 року прийнято позовну заяву до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання по справі. 10.01.2019 року позивачем в підготовчому судовому засіданні було подано заяву про залучення до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача - [PERSON] та [PERSON]. Ухвалою Ізяславського районного суду від 10.01.2019 року вказану заяву [PERSON] задоволено, залучено до участі в справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача [PERSON], на імя якої було складено заповіт спадкодавцем, та [PERSON], який є рідним братом позивача. В подальшому, після надання можливості сторонам по справі надати суду відзив, відповідь на відзив та заперечення, документів на підтвердження своїх вимог та заперечень, ухвалою суду від 08.02.2019 року закрито підготовче провадження по справі за вказаним позовом та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не зявилася, в поданій до суду письмовій заяві просила справу розглядати за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області в судове засідання не зявився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в поданій до суду письмовій заяві просив справу розглядати за його відсутності, зазначивши, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися, подали до суду заяви, в яких просили розглянути справу за їх відсутності, зазначивши, що повністю підтримують заявлені [PERSON] позовні вимоги та просять їх задовольнити. Суд, зясувавши позицію сторін, перевіривши матеріали справи доказами, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З копії свідоцтва про народження [PERSON] серії І-БВ №260070 від 15.01.2016 року (повторно), вбачається, що її батьком є [PERSON]. Відповідно до копії свідоцтва про народження [PERSON] серії І-КА №163215 від 18.12.1966 року, вбачається, що його батьком також є [PERSON]. Згідно копії посвідки про народження [PERSON] №0352869 від 30.12.1939 року, вбачається, що його матірю є [PERSON]. Крім того, відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії І-БВ №496743 від 10.05.1987 року, [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] та змінила прізвище з «Федорук» на «Артищук». Отже, матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] є рідними сестрою та братом та дітьми [PERSON] та, відповідно, рідними онуками [PERSON] Відповідно до копії свідоцтва про смерть серії 1-БВ №013423 від 06.06.2005 року, [PERSON] померла 05.06.2005 року в с.Крупець Славутського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №32. З копії свідоцтва про смерть серії 1-БВ №12495 від 01.06.2009 року, вбачається, що [PERSON] помер 01.06.2009 року в с.Плужне Ізяславського району Хмельницької області, про що складено відповідний актовий запис №24. Відповідно до копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0279434, [PERSON] за життя належало право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективні власності КСП «Дружба» розміром 2,72 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до довідок від 17.11.2015 року №1672 та від 14.09.2018 року №1621, виданих виконкомом [PERSON] сільської ради Ізяславського району, Хмельницької області, станом на день смерті [PERSON], яка померла 05.06.2005 року і була зареєстрована за адресою: [INFO], в складі її сімї зареєстрованих осіб не було. Також, в довідці від 27.12.2018 року №02-20/811, виданій виконкомом [PERSON] сільської ради Ізяславського району Хмельницької області, зазначено, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON]М, яка проживала в [INFO], є [PERSON]. Факт наявності заповіту, складеного [PERSON], підтверджено також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №54573660 від 20.12.2018 року. Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява [PERSON] (згідно копії свідоцтва про шлюб серії 1-БВ №015178 від 17.09.2006 року змінила прізвище з «Федорук» на «Артемчук») від 29.01.2019 року про відмову від спадщини та про визнання позовних вимог [PERSON] Також, в поданій до суду 29.01.2019 року письмовій заяві рідний брат позивача [PERSON] вказав про відмову від спадщини та про визнання позовних вимог [PERSON] Ізяславська державна нотаріальна контора листом №2297/01-16 від 20.12.2018 року повідомила суд, що після смерті [PERSON], яка померла 05.06.2005 року, спадкова справа не заводилась, що підтверджується також Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №54573648 від 20.12.2018 року. Згідно відповіді Хмельницького обласного державного нотаріального архіву №4322/01-21 від 21.12.2018 року та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру №54592248 від 21.12.2018 року інформація щодо наявності спадкової справи до майна [PERSON], яка померла 05.06.2005 року, у Спадковому реєстрі відсутня. Отже, після смерті [PERSON] спадщину ніхто із спадкоємців, в тому числі за заповітом, не прийняв. За змістом ст.ст. 1216, 1217, 1223, 1268 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обовязків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Відповідно до ст. 1265 ЦК України у пяту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, при чому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Отже, після смерті [PERSON], яка померла 05.06.2005 року, її онука [PERSON] є спадкоємцем пятої черги за законом, звернулася до суду із позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, так як інший онук спадкодавця - [PERSON], як спадкоємець пятої черги за законом, а також - [PERSON], як спадкоємець за заповітом, спадщини після смерті [PERSON] не прийняли у встановлений законом строк. Спадкоємець першої черги за законом [PERSON] в установлений законом строк спадщину після смерті 05.06.2005 року [PERSON] не прийняв та помер 01.06.2009 року. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово; кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права спадкування, не прийняття ними спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови у її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття; якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців (ст.ст.1220, 1222, 1258, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон надає можливість спадкоємцю, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у встановлений строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Згідно з п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов'язані з об'єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Позивач пропустила строк для прийняття спадщини, оскільки перебувала в скрутному матеріальному становищі та через юридичну необізнаність, тому і не мала змоги подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори в установлений законом строк. Зважаючи на викладені обставини та беручи до уваги те, що позивач є спадкоємцем пятої черги за законом після смерті [PERSON], інший спадкоємець пятої черги за законом та спадкоємець за заповітом спадщину у встановленому законом порядку та строки не прийняли, не заперечують проти визначення додаткового строку для прийняття спадщини позивачу, спадкова справа не заведена, позивач захистити своє порушене право в інший спосіб, окрім як звернутися з відповідним позовом до суду не може, враховуючи поважність причин пропуску встановленого строку для прийняття спадщини, що підтверджується матеріалами справи, суд вважає за необхідне позов задовольнити та визначити позивачу додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. На підставі ст.ст. 1216, 1217, 1220, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України,

Outcome: approved