Jurisdiction: civil
Date: 2016-02-01 00:00:00

10. 11. 2015 року в канцелярії суду зареєстрована позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог в уточненій позовній заяві,наданої представником позивача [PERSON] зазначено, що 25 травня 2015 приблизно о 08 годині 20 хвилин відповідач [PERSON], керував належним йому автомобілем «FORD TRANSIT», реєстраційний номер [NUMBER] по вулиці Десантній зі сторони вулиці Електрозаводської в напрямку дамби КРЕС здійснюючи перевезення пасажирів по міському маршруту № 242, перед нерегульованим пішохідним переходом позначеним дорожнім знаком 5.35.1 не витримав безпечної швидкості та безпечної дистанції, в порушені вимог п. 13.1 ПДР України, відповідно до яких, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, допустив наїзд на нерухомий автомобіль «Skoda Oktavia», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який після наїзду зіткнувся з розташованим попереду нерухомим автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] що зупинилась перед нерегульованим пішохідним переходом, надаючи перевагу перетинаючим дорогу пішоходам. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] пасажира автобуса «FORD TRANSIT», реєстраційний номер [NUMBER] було травмовано, та згідно висновку судово-медичного експерта № 1448 від липня 2015 року їй були спричинені тілесні ушкодження: - синець обличчя; перелом лівої величної кістки зі зміщенням уламків з переходом на стійку гайморової пазухи; перелом кісток спинки носу. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я більше 21 доби. Таким чином, відповідач [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.286 КК України, за ознаками порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесні ушкодження. Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 13 жовтня 2015 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч 1 КК України. У зв'язку із зазначеною дорожньо-транспортною пригодою [PERSON] було спричинено моральну шкоду. Оскільки вона опинилась в медичному закладі, де через тілесні ушкодження проходила лікування у вигляді оперативного втручання, та зазнала фізичних страждань, що були спричинені їй внаслідок тілесних ушкоджень. Кожен день лікування вона відчувала гострий нестерпний біль та щоб хоч якось його вгамувати, приймала знеболюючі ліки. Спричинення тілесних ушкоджень потягло моральні страждання, які випливали з фізичних, оскільки [PERSON] аж до самого кінця лікування мала терпіти нестримний біль. Також їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді викривлення носової перегородки та асиметрії обличчя, що її молоду дівчину спотворює. Такі тілесні ушкодження, виправлення яких в подальшому потребує оперативного втручання до цих пір спричиняють їй душевні страждання. Вона стала соромиться свого обличчя, стала комплексувати, уникати спілкування з однолітками. Через гострий нестерпний біль, який [PERSON] відчувала на протязі довгого часу свого лікування та через вади свого обличчя, що були спричинені в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталось з вини відповідача, остання переносить тяжкі душевні переживання, які стали помітні не тільки членам її родини, а й стали помітні лікарям до яких вона зверталась. Через явність таких переживань [PERSON] рекомендовано звернутися за психологічною допомогою до психіатра. Моральну шкоду, яку було спричинено [PERSON] ступеню значного фізичного нестерпного болю, що тривалий час не вщухав, спричиненою асиметрією обличчя позивач оцінює в 100000 гривень 00 копійок та вважає що дана сума є справедливою. Тому просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди - 100000 гривень 00 копійок та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрат за надану правову допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок. [PERSON] у судове засідання не з'явилась, про час та місце розгляду справи була судом сповіщена належним чином. Представник [PERSON], що діє за довіреністю [PERSON] у судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, та суду зазначив що [PERSON] в результаті травм отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що сталась з вини відповідача [PERSON] тривалий час була вимушена переносити фізичний біль, що змінило її звичайний уклад життя, оскільки вона була змушена неодноразово звертатись до лікувальних закладів, що призвело до душевних страждань .Вважає,що відшкодування матеріальної шкоди покладається на страхову компанію і тому просить стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди - 100000 гривень 00 копійок та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] витрат за надану правову допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково у розмірі 3000 гривень 00 копійок, зазначивши що він пенсіонер, а його дружина хоч і працює але отримує невелику заробітну платню, тому вони не в змозі сплатити суму яку просить до відшкодування позивач у розмірі 100000 гривень 00 копійок. Він добровільно відшкодував позивачці 1000 грн на лікування та 3000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди. Представник відповідача [PERSON], в судовому засіданні суду зазначила що, вимоги позивача про стягнення з відповідача в відшкодування моральної шкоди грошових коштів в сумі 100000 гривень 00 копійок є необґрунтованими, оскільки позивачем не наведено розрахунку, із якого він виходив визначаючи розмір моральної шкоди. Також зазначила що є недоведеним той факт що позивачка страждає на асиметрію обличчя,яка виникла в зв'язку з отриманими нею травмами в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Вважає що сума моральної шкоди явно завищена, так як відповідач пенсіонер,має захворювання,добровільно надавав допомогу позивачці. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON], суду зазначила що, вона є бабусею [PERSON], яка проживає разом з нею. Після отримання її онукою [PERSON] травм в результаті дорожньо-транспортної пригоди, а саме перелому скулової кості, перелому костей носу її онуці було проведено операцію. Після операції її онука [PERSON] скаржилась на те що, вона відчуває сильний біль, знаходилась в пригніченому стані, та неодноразово з цього приводу зверталась до різних медичних спеціалістів: лора, стоматолога, психіатра який їй рекомендував пройти стаціонарне лікування в закладі психоневрологічного диспансеру, що викликало у онуки додаткові переживання. Після чого її онука також зверталась до лікаря невролога, який також рекомендував пройти курс психотерапії. Загалом її онука більше 35 разів зверталась до різних лікарів за консультацією, та проходила обстеження з приводу наслідків тілесних ушкоджень, отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON], суду пояснила що вона є дружиною відповідача [PERSON]. Після дорожньо-транспортної пригоди вона з чоловіком із свого сімейного бюджету надавали допомогу в розмірі 1000 гривень на проходження лікування [PERSON], яка отримала травми під час ДТП. Та через деякий час вони також перерахували на ім'я [PERSON] грошові кошти в розмірі 3000 гривень 00 копійок. Сімейний бюджет складається з мінімальної пенсії чоловіка та її заробітної плати в сумі 1400 грн. Свідок [PERSON] суду в судовому засіданні пояснила що, вона є дочкою відповідача у справі [PERSON]. Її батько на даний час не працює, оскільки він позбавлений права управління транспортними засобами, отримує мінімальну пенсію, а мати працює та отримує невелику заробітну платню. Суд, у судовому засіданні встановив, що 25 травня 2015 року приблизно о 08 годині 20 хвилин відповідач [PERSON], керував належним йому автомобілем «FORD TRANSIT», реєстраційний номер [NUMBER], по вулиці Десантній зі сторони вулиці Електрозаводської в напрямку дамби КРЕС здійснюючи перевезення пасажирів по міському маршруту № 242, перед нерегульованим пішохідним переходом позначеним дорожнім знаком 5.35.1 не витримав безпечної швидкості та безпечної дистанції, в порушені вимог п. 13.1 ПДР України, відповідно до яких, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу, допустив наїзд на нерухомий автомобіль «Skoda Oktavia», реєстраційний номер [NUMBER], під керуванням водія [PERSON], який після наїзду зіткнувся з розташованим попереду нерухомим автомобілем [NUMBER], під керуванням водія [PERSON] що зупинилась перед нерегульованим пішохідним переходом, надаючи перевагу перетинаючим дорогу пішоходам. В наслідок дорожньо-транспортної пригоди [PERSON] пасажира автобуса «FORD TRANSIT», реєстраційний номер [NUMBER] було травмовано, та згідно висновку судово-медичного експерта № 1448 від липня 2015 року їй були спричинені тілесні ушкодження: - синець обличчя; перелом лівої величної кістки зі зміщенням уламків з переходом на стійку гайморової пазухи; перелом кісток спинки носу. Зазначені тілесні ушкодження відносяться до тілесних ушкоджень середнього ступеню тяжкості, за ознакою тривалого розладу здоров'я більше 21 доби. Вироком Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 13 жовтня 2015 року [PERSON] було визнано винним в скоєнні злочину передбаченого ст. 286 ч 1 КК України та призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 4200 гривень без позбавлення права керувати транспортними засобами. 09 грудня 2015 року вироком Апеляційного суду Дніпропетровської області вирок суду першої інстанції в частині призначеного покарання було скасовано, та [PERSON] було призначено покарання у вигляді штрафу в розмірі 247 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 4199 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. У зв'язку із зазначеною дорожньо-транспортною пригодою [PERSON] знаходилась в медичному закладі, де через тілесні ушкодження проходила лакування у вигляді оперативного втручання, та зазнала фізичних страждань, що були спричинені їй внаслідок тілесних ушкоджень. З наданих позивачем письмових доказів вбачається, що [PERSON] дійсно неодноразово зверталась до різних лікарів:стоматолога,невролога,невропатолога,травматолога. Лікар невролог рекомендував пройти курс психотерапії. З медичної карти стаціонарного хворого, лікар неврологічного відділення рекомендував позивачці консультацію у психіатра. Загалом із наданих письмових доказів вбачається, що [PERSON] неодноразово зверталась до різних лікарів за консультацією, та проходила обстеження з приводу наслідків тілесних ушкоджень отриманих в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 20. Висновок лікаря [PERSON] № 07652 з якого вбачається що в [PERSON], було виявлено російською мовою «Краевой дефект нижней латеральной стенки левой гайморовой пазухи, где отмечается утолщение слизистой по нижнелатеральной стенке до 7мм. Отмечается парусная девиация носовой перегородки. СПО левой гайморовой пазухи. Искривление носовой перегородки».), (а.с. 20. Довідка В.О. Завідуючого стоматологічного хірургічного відділення КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР» видана [PERSON], про те що вона з 26 травня 2015 року по 04 червня 2015 року знаходилась в стоматологічному хірургічному відділенні КЗ «Криворізька міська клінічна лікарня № 2 ДОР» з діагнозом російською мовою «ЧМТ Сотрясение головного мозга. Перелом левой скуловой кости со смещением отломков. Перелом костей носа. Предоставленная помощь Хирургическая операция 03.06.15 г. № 108. Противовоспалительная терапия».), (а.с. 26 Виписний Епекриз № 166663 з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON], із якого видно що остання перебувала на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні «КЗ Криворізька міська лікарня № 16 ДОР» для проходження нейро реабілітації зокрема встановлено Неврологічний статус російською мовою «Лицо симметричное».). Також позивачем надано інші медичні документи які у повній мірі підтверджують наявність у [PERSON], тілесних ушкоджень отриманих в дорожньо-транспортній пригоді, яка сталась 25 травня 2015 року, в результаті порушення відповідачем [PERSON] Правил дорожнього руху України. Той факт що [PERSON], в результаті отримання травм, проведеної хірургічної операції, проходження лікування, та тривалої реабілітації переносила фізичний біль, суд вважає доведеним. На думку суду переконливі посилання представника позивача на те,що отримана травма призвела до виникнення в неї відчуття душевного занепокоєння, дискомфорту, та інші негативні відчуття, в результаті чого змінився її звичайний спосіб життя, порушились соціальні зв'язки, в зв'язку з тим що [PERSON], навчається в навчальному закладі, та у зв'язку із тривалим лікуванням не мала змоги відвідувати навчання, та спілкуватись із своїми знайомими, друзями. Зазначені обставини справи також у повній мірі підтвердила допитана у судовому засіданні свідок [PERSON], що є бабусею [PERSON]. Статтею ч.4 ст. 61 Цивільного процесуального кодексу України передбачено підстави звільнення від доказування а саме якщо вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов'язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, що її заподіяла, за наявності її вини. Згідно ч. 1 ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням транспортних засобів, а згідно з ч. 2 цієї статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій основі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах - шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується виною особою. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно пункту 13 постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких осіб належить і особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Відповідно до пункту 6 зазначеної постанови, особою, яка зобов'язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Відповідно до роз'яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров'я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. Суд вважає, що позивач не в повній мірі обґрунтував зазначену оцінку моральної шкоди саме в розмірі 100000 гривень 00 копійок, так як в судовому засіданні не надав відповідних доказів на підтвердження наявності після травми асиметрії обличчя. Враховуючи факт спричинення [PERSON] моральної шкоди, яка знаходяться в причинному зв'язку із отриманням [PERSON] травм в результаті дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини відповідача, те що в судовому засіданні не знайшло свого доказового підтвердження посилання позивача на те що [PERSON], в результаті отриманих травм страждає на асиметрію обличчя, що її спотворює та спростовується наданими самим позивачем медичними документами, та вироком суду відносно відповідача, яким встановлена наявність у [PERSON] тілесних ушкоджень, які відносяться до ступеню середньої тяжкості. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості з врахуванням матеріального стану відповідача, який є пенсіонером, не працює тому має невеликий дохід, хворіє, що підтверджується наданими медичними документами, добровільно частково сплатив моральну шкоду в сумі 3000 грн суд вважає, що позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню і з [PERSON] підлягає стягненню 20000 гривень 00 копійок в рахунок відшкодування заподіяної моральної шкоди. На підставі ст. 88 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 1378 гривень 00 копійок. Відповідно до ст. 79 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов'язаних з розглядом справи. Згідно з п.2 ч. 3 цієї ж статті до витрат, пов'язаних з розглядом судової справи, зокрема належать витрати на правову допомогу. Відповідно до ч.1 ст. 88 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Відповідно до ст. 84 ЦПК України витрати, пов'язані з оплатою правової допомоги адвоката або іншого фахівця в галузі права, несуть сторони, крім випадків надання безоплатної допомоги. Тому на підставі викладеного з [PERSON] на користь [PERSON] повинні бути стягнуті понесені витрати за надану правову допомогу в розмірі 5000 гривень 00 копійок ,які документально підтверджені матеріалами справи.

Outcome: partial