Jurisdiction: civil
Date: 2021-01-10 00:00:00

\~ \~ \~ \~10 березня 2020 року [PERSON] , [PERSON] звернулися в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом та заповітом. \~ \~ \~ \~Свій позов обгрунтовують тим, що їх батьки [PERSON] , [PERSON] в 1962 році за спільні кошти збудували житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [INFO] помер їх батько [PERSON] і його спадщину прийняли дочка [PERSON] (за заповітом [PERSON] ) та дружина [PERSON] (за законом), оскільки вона будучи непрацездатною за віком, отримала право на обов`язкову частку у спадщині. Відтак [PERSON] успадкувала 3/4 частки майна належного [PERSON] , а дружина [PERSON] 1/4 частину майна. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилася спадщина на належну їй 5/8 частину житлового будинку. За життя [PERSON] заповіла все своє майно в рівних частинах своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Задля оформлення своїх спадкових прав [PERSON] та [PERSON] звернулися до Нововолинської державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини, а спадкоємець [PERSON] відмовився від своєї частки в користь сестри [PERSON] . Позивач [PERSON] , будучи непрацездатною особою за віком та отримавши право на обов`язкову частку, також звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом. Зазначають, що із-за відсутності правовстановлюючих документів, у видачі їм свідоцтва про право на спадщину нотаріусом було відмовлено, а тому питання щодо визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , може бути вирішено лише в судовому порядку. Просять суд визнати за [PERSON] право власності на 87/192 частки в будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом та за законом, а за позивачем [PERSON] право власності на 70/192 частки нерухомого майна в порядку спадкування за заповітом. Судові витрати просили покласти на позивачів. 29 травня 2020 року [PERSON] подала до суду зустрічний позов. У своєму позові зазначила, що після смерті спадкодавця [PERSON] , будучи спадкоємцем за заповітом, вона у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, а тому їй належить 35/192 частки будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . У неї, як і у позивачів за первісним позовом, відсутні правовстановлюючі документи на нерухоме майно, а тому просить суд визнати за нею право власності на 35/192 частки житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачі за первісним позовом [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, подали до суду письмові заяви, в якій просили суд розглянути справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили їх задоволити в повному обсязі, а також визнали зустрічний позов [PERSON] (а.с.178). В заявах від 06 січня 2020 року та 10 листопада 2020 року, у зв`язку з визнанням позову відповідачем [PERSON] , просили суд вирішити питання про повернення їм з Державного бюджету України 50 відсотків сплаченого судового збору та також повернення [PERSON] 50 відсотків сплаченого судового збору, у зв`язку з визнанням зустрічного позову (а.с. 178, 184-185). Крім того, [PERSON] , [PERSON] заявили вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] понесені ними судові витрати у справі, що складаються з витрат на правничу допомогу адвоката та витрат на проведення судової експертизи у справі (а.с.163). \~ \~ \~ \~У судове засідання відповідач за первісним позовом [PERSON] та її представник [PERSON] не з`явилися, подали до суду письмову заяву в якій первісний позов визнали повністю, підтримали позовні вимоги за зустрічним позовом та просили їх задоволити в повному обсязі. Судові витрати у справі просили стягнути з відповідачів [PERSON] , [PERSON] в користь [PERSON] (а.с. 183, 188). \~ \~ \~ \~Суд, дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності, приходить до висновку, що первісний та зустрічний позов підлягають задоволенню з огляду на наступне. З матеріалів справи, а саме: копії будинкової книги (а.с.16-19), копії технічного паспорта на домоволодіння (а.с.20-24), копії витягу з робочого проекту на газифікацію будинку (а.с.25-29), копії архівного витягу з протоколу виконавчого комітету Нововолинської міської ради від 08 червня 1959 року №10 про виділ земельної ділянки під забудову індивідуальних власних будинків (а.с.32) встановлено, що в 1962 році подружжя [PERSON] збудували будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , однак за життя спадкодавці [PERSON] та [PERSON] своє право власності на нерухоме майно не оформили. За даними КП «Волинське обласне бюро технічної інвентаризації» реєстрація права власності на вказаний житловий будинок не проводилась (а.с.31). Згідно копії свідоцтва про смерть (а.с.4) спадкодавець [PERSON] помер [INFO] .За життя, останній склав заповіт в користь своєї дочки [PERSON] (а.с.12). Родинні стосунки [PERSON] та спадкодавця [PERSON] підтверджуються долученими до матеріалів справи: копією свідоцтва про її народження та копією свідоцтва укладення шлюбу (а.с.7-9). З 29 квітня 1953 року [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб (а.с.6), відтак, після смерті спадкодавця [PERSON] належна йому 1/2 частка в нерухомому майні була розподілена наступним чином. Позивачу [PERSON] стало належати 3/4 частки, [PERSON] , як непрацездатній вдові, яка проживала зі спадкодавцем на день його смерті і відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, вступила у володіння спадковим майном 1/4 частки. [PERSON] заповіла все належне їй майно (5/8 частки житлового будинку) в рівних частинах своїм дітям: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13) \~ \~ \~ \~Згідно копії спадкової справи відкритої після смерті [PERSON] (а.с. 74-118) позивачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у встановлений ст.1270 ЦК України строк звернулися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини з заявами про прийняття спадщини та видачу їм свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно. Спадкоємець [PERSON] подав до Нововолинської державної нотаріальної контори заяву про відмову від спадщини в користь своєї сестри [PERSON] (а.с. 115). Позивач [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги, також подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , як така, що має право на обов`язкову частку у спадковому майні, оскільки на момент смерті спадкодавця була непрацездатною особою за віком (а.с.79). З підстав відсутності у спадкоємців правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріусом було відмовлено позивачам як за первісним позовом у видачі свідоцтва про право власності на спірне майно (а.с. 75 ). Як зазначено в ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У зв`язку з тим, що позивачі за зустрічним та первісним позовами позбавлені можливості будь-яким іншим чином оформити свої спадкові права на нерухоме майно, розмір часток в майні сторін не оспорюється, їх позови було визнано, а у суді встановлено підставність набуття спадкодавцями права власності на визначені ними частини житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом та за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] , суд вважає за необхідне первісний та зустрічний позови задоволити. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд бере до уваги те, що первісний та зустрічний позови були визнані відповідачами до розгляду справи по суті, а тому вимоги про повернення позивачам як за первісним так і за зустрічним позовами з Державного бюджету України судового збору в розмірі 50 відсотків, що підтверджується документально (а.с.3, 63, 164), підлягають задоволенню. Суд враховує також те, що з відповідача [PERSON] відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, підлягає стягненню бульша сума судового збору, а тому, суд зобов`язує останню сплатити в користь позивачів за первісним позовом різницю цих сум. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат (ч.10 ст.141 ЦПК України). Відтак з [PERSON] в користь [PERSON] підлягає стягненню 543,18 грн. (753,38 - 210,20) судового збору, а в користь [PERSON] 395,97 грн. (606,17 -210,20) судового збору. Також, суд вважає підставними та задоволює вимогу про стягнення з відповідача [PERSON] саме в користь [PERSON] 4500 грн. понесених витрат за проведеною у справі судовою експертизою, оскільки такі витрати підтверджені належними та допустимими доказами у справі і були понесені позивачем [PERSON] (а.с.168). Однак, вимоги позивачів [PERSON] , [PERSON] про стягнення з відповідача [PERSON] витрат на правничу допомогу адвоката, суд вважає безпідставними та такими, що задоволенню не підлягають. Такого висновку суд дійшов з огляду на наступне. Частиною 8\~статті 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Правничу допомогу позивачам [PERSON] , [PERSON] надала адвокат Дмитрук В.П., яка діяла на підставі договору від 12 лютого 2020 року (а.с.42). На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу на стадії судового розгляду позивачами було долучено: квитанції про оплату [PERSON] гонорару на суму 2000 грн. та 300 грн. (а.с.169, 173), детальний опис наданих адвокатом послуг позивачу [PERSON] (а.с.170, 174), квитанції про оплату [PERSON] гонорару на суму 2000 грн. та 300 грн. (а.с.171, 175), детальний опис наданих адвокатом послуг позивачу [PERSON] (а.с.172, 176), ордер на надання правової допомоги (а.с.177). При цьому, суд враховує вимоги \~ч. 1 та ч. 2 ст. 134 ЦП України, де зазначено, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат, суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. У даному випадку, до позову не було долучено попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат, які позивачі понесли чи очікували понести у зв`язку із розглядом справи. Більше того, і [PERSON] , і [PERSON] обумовили в позовних вимогах (в першій редакції), що судові витрати слід залишити за ними. З огляду на встановлені обставини, суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача [PERSON] (за первісним позовом) в користь позивачів [PERSON] , [PERSON] витрат на правничу допомогу, а тому відмовляє в цій частині вимог позивачів за первісним позовом.

Outcome: approved