Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-13 00:00:00

12.07.2018 року заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про оголошення фізичної особи померлою. Крім того, 24.07.2018 року [PERSON] звернулася до суду з уточненою заявою про оголошення [PERSON], який є її чоловіком - померлим, зазначивши, що 28 серпня 1999 року вона уклала шлюб з [PERSON], але у свідоцтві про одруження його прізвище помилково записано як «[PERSON]». Через цю помилку і післяшлюбне прізвище заявника зазначено помилково як «[PERSON]». Від шлюбу мають доньку - [PERSON]. У свідоцтві про народження доньки в рядку «батько» також помилково записано: «[PERSON]». На відмінні написання прізвищ ніхто не звертав уваги бо ніколи не виникало проблем з цього приводу. В березні 2013 року чоловік заявника [PERSON] - [PERSON] поїхав на заробітки до Російської Федерації та зник. Відомості про його місце перебування відсутні на протязі вже п'яти років. За заявою [PERSON] Старобільським РВ ГУМВС в Луганській області було оголошено розшук [PERSON], як зниклого безвісті, але здійсненими оперативно-розшуковими заходами будь якої інформації не отримано. Тому рішенням Старобільського районного суду від 02 квітня 2015 року його визнано безвісно відсутнім. Необхідність оголошення чоловіка померлим обумовлюється тим, що заявник має намір оформити право власності на спадкове майно. У судовому засіданні представник заявника - [PERSON] просив заяву задовольнити. Заінтересовані особи: [PERSON] до суду не з'явилася, представник - [PERSON] заяву визнав. [PERSON] вважала заяву такою, що підлягає задоволенню. Суд, дослідивши матеріали справи, находить, що заява підлягає задоволенню із наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена судом померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку - протягом шести місяців. Стаття 47 ЦК України передбачає, що правові наслідки оголошення фізичної особи померлою прирівнюються до правових наслідків, які настають у разі смерті. Оголошення громадянина померлим має своїм призначенням усунення невизначеності, яка склалася щодо правовідносин за участю особи, яка тривалий час є відсутньою за місцем свого постійного проживання і місце перебування якої невідоме. Рішення про оголошення фізичної особи померлої приймається судом за наявності таких підстав: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання; 2) відсутність відомостей про місце її перебування протягом трьох років, а якщо вона зникла безвісті за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку, - протягом шести місяців. Виняток встановлений у ч.2 ст.46 ЦК України, де зазначено, що фізична особа, яка пропала безвісти, у зв'язку з воєнними діями, може бути оголошена судом померлою після сплину двох років від дня закінчення воєнних дій; неможливість одержання відомостей про місце перебування особи, незаважаючи на вжиті заходи. Особливістю цієї категорії справ, є те, що висновок суду про оголошення громадянина померлим ґрунтується на юридичному припущенні смерті особи. Пункт 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» звертає увагу суду на необхідність відрізняти оголошення особи померлою від встановлення факту смерті особи. Оголошення фізичної особи померлою - це ствердження судовим рішенням припущення про смерть даної особи, тобто констатація високого ступеня ймовірності смерті. Встановлення факту смерті можливо, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, обставини, за яких настала смерть і факт неможливості реєстрації органом державної РАЦС факту смерті. Як вбачається з копії рішенням Старобільського районного суду від 02 квітня 2015 року (а.с. 10) [PERSON]визнано безвісно відсутнім. Відповідно до копії Державного акту на право власності на земельну ділянку Серія [NUMBER] [PERSON] є власником земельної ділянки, розташованої: [ADDRESS] (а.с. 12), отже посилання заявника, що оголошення її чоловіка померлим необхідне їй для прийняття спадщини відповідає дійсності. Оскільки у місці постійного проживання [PERSON] вже 5 років немає відомостей про місце його перебування та встановити місце його знаходження не представляється можливим, суд приходить до висновку про наявність достатніх підстав для оголошення останнього померлим. Відповідно до ч. 3 ст. 46 ЦК України фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це.

Outcome: approved