Jurisdiction: civil
Date: 2016-10-18 00:00:00

11 серпня 2016 року [PERSON] звернулася до суду з цим позовом, в якому просить стягувати з [PERSON], [INFO], ідентифікаційний номер [NUMBER], жителя [ADDRESS] який працює МПП «Еріон» смт Вапнярка на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON], [INFO] в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позов обгрунтовано наступним. З відповідачем у справі позивачка зареєструвала шлюб 27 липня 2014 року у Вапнярській селищній раді Томашпільського району Вінницької області, актовий запис № 28. Від спільного проживання у них народилася дитина, а саме [INFO]-син [PERSON], в свідоцтві про народження якого позивачка записана матір'ю, а відповідач батьком. Позивачка вказує, що в даний час дитина проживає біля неї та знаходиться на її утриманні Відповідач матеріально забезпечений, має змогу надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, однак в добровільному порядку не бажає надавати допомоги на утримання та виховання неповнолітньої дитини, тому з даним позовом вона вимушена звернутися до суду. В судове засідання позивачка [PERSON] не з'явилася, однак подала до суду заяву, в якій просить справу слухати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з'явився, однак подав до суду заяву, в якій просить справу слухати у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю, не заперечує проти їх задоволення. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі доказів, відповідно вимог ст.158 ЦПК України. Оскільки сторони в судове засідання не з'явились, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч.2 ст.197 ЦПК України не здійснювалося. Суд, розглянувши заяви сторін у справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності прийшов до наступного висновку. Згідно ч. 2 ст. 27 ЦПК України, особи, які беруть участь у справі позовного провадження, для підтвердження своїх вимог або заперечень зобов'язані подати усі наявні у них докази або під час попереднього судового засідання, а якщо попереднє судове засідання у справі не проводиться - до початку розгляду справи по суті. Згідно ст. 57 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко - і відеозаписів, висновків експертів. Згідно ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч.1 ст.. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов'язків цивільного характеру. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 2 та 3 ст. 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров'я та матеріальне становище дитини; стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, за винятком випадків, передбачених статтею 184 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що 27 липня 2014 року між сторонами у справі укладено шлюб у Вапнярській селищній раді Томашпільського району вінницької області (а.с.4). [INFO] у сторін народилася дитина [PERSON], в свідоцтві про народження якого позивачка записана матір'ю, а відповідач батьком (а.с.5). Згідно довідки селищного голови Вапнярської селищної ради № 01991 від 22 серпня 2016 року, дитина [PERSON], 2015 року народження знаходиться на утриманні матері [PERSON], 1991 року народження (а.с.11). Таким чином [PERSON] зобов'язаний утримувати свою неповнолітню дитину до досягнення нею повноліття. Дитина сторін, зважаючи на вік, а саме те, що вона є неповнолітньою, відповідно має незадовільне матеріальне становище. Судом встановлено, матеріалами справи, а саме довідкою МПП фірми «Еріон» № 214 від 16 серпня 2016 року, підтверджено, що відповідач [PERSON] працює в МПП фірма «Еріон» з 1 квітня 2016 року вантажником. Його дохід за період з 1 квітня 2016 року по 31 липня 2016 року становить 7853,72 гривні (а.с.10). Відповідач [PERSON] повністю визнав позовні вимоги [PERSON], зокрема розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Згідно ст. 174 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясовування і дослідження інших обставин справи. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, які підлягають задоволенню, а саме визначити розмір аліментів, що будуть стягуватись відповідача на користь позивачки на утримання їхньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів відповідача, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття, визнання позову відповідачем в цій частині не суперечить закону та не порушує прав та законних інтересів будь-яких осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову. Позовну заяву [PERSON] пред'явлено до суду особисто 11 серпня 2016 року, відповідно, починаючи з цієї дати, суд присуджує аліменти. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Згідно п. 3 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 80 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про стягнення аліментів - сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців. Згідно ч. 3 ст. 88 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно ч. 1-2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою,- 0,4 розміру мінімальної заробітної плати. Згідно ст. 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2016 рік» установлена на 2016 рік мінімальна заробітна плата у місячному розмірі з 1 січня - 1378 грн. Таким чином з відповідача [PERSON] підлягає стягненню в доход держави судовий збір в розмірі 551,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved