Jurisdiction: civil
Date: 2015-12-23 00:00:00

10 серпня 2015 року позивач [PERSON] звернувся до суду із даним позовом до відповідача. Поданий позов мотивував тим, що 23 серпня 2014 року померла його дружина [PERSON] в м. Вінниці. Після її смерті відкрилася спадщина на частку земельну ділянку, загальною площею 0,2500 га, яка розташована за адресою: с. Малі Крушлинці, вул. Жовтнева, № 13 Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520683503:02:002:0060 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, що належала померлій на праві спільної сумісної власності разом із ним та відповідачем [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №818870 виданий 29 березня 2011 року управлянням Держкомзему у Вінницькому районі на підставі рішення Малокрушлинецької сільської ради 20 сесії 5 скликання від 20 листопада 2008 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 052060001000365 та додатком до вищевказаного державного акту на право власності на земельну ділянку, яким зазначено список співвласників земельної ділянки. Вказує, що він , як чоловік , є спадкоємцем першої черги за законом після смерті дружини [PERSON], та іншими спадкоємцями першої черги є також їх сини [PERSON], [PERSON] та їх донька [PERSON], які у встановлений законом строк звернулися до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу Головного управління юстиції у Вінницькій області із заявами про відмову у прийнятті частки спадкового майна за законом після смерті матері на його користь. Зазначає , що у встановлений законом строк звернувся із заявою про отримання свідоцтва про спадщину за законом , однак у видачі свідоцтва нотаріус йому відмовив, оскільки розмір частки померлої у спільній сумісній власності на земельну ділянку не визначено за її життя. Також зазначив, що на вказаній земельній ділянці розташований житловий будинок, по 1\\3 частки якого належить на праві спільної часткової власності йому , відповідачу [PERSON] та спадкодавцеві [PERSON] Тому вимушений звернутися до суду із дійсним позовом, просить суд визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на вищевказану земельну ділянку за ним ,[PERSON], [PERSON], яка померла 23 серпня 2014 року по 1/3 частки за кожним та визнати за ним право власності на 1/3 частку у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку, в порядку спадкування за законом після смерті 23 серпня 2014 року його дружини [PERSON] У судове засідання позивач [PERSON] та його представник [PERSON] не зявилися, через канцелярію суду надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, в яких позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] також не зявився в судове засідання, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності , проти задоволення даного позову не заперечує. Суд, вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності нез*явившихся осіб. Вивчивши позов та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтованій та такий, що підлягає задоволенню виходячи з такого. Згідно до ст.60 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб - спадкоємців. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Частиною 5 статті 1268 ЦК України встановлено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. З копії свідоцтва про смерть серії І-АМ № 298341, вбачається, що 23 серпня 2014 року померла дружина позивача [PERSON] в м. Вінниці. (а.с.6). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на земельну ділянку, площею 0,2500 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: с. Малі Крушлинці, вул. Жовтнева, № 13 Вінницького району Вінницької області, кадастровий номер 0520683503:02:002:0060 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування жилого будинку, що належала померлій на праві спільної сумісної власності разом із [PERSON], [PERSON], згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №818870 виданий 29 березня 2011 року .(а.с. 10-11). При житті спадкодавцеві, вона і сторони не вирішили питання про визначення часток в праві спільної сумісної власності на дану квартиру. Згідно до ч.1 ст. 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом. Судом встановлено , що при житті батьки та сторони у справі не домовлялися про визначення конкретних часток на вказану земельну ділянку за кожним із них. За таких обставин , суд вважає за необхідне визначити розмір часток співвласників земельної ділянки, площею 0,2500 га у межах згідно з планом, яка розташована за адресою: с. Малі Крушлинці, вул. Жовтнева, № 13 Вінницького району Вінницької області- Гаврилюка Г.О., [PERSON] та [PERSON] , за кожним по 1\\3 частки. Відповідно до положень ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Судом встановлено , що після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на дану земельну ділянку. Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 08 червня 2015 р., виданого приватним нотаріусом, спадкоємцем зазначеного майна у свідоцтві після смерті [PERSON] є позивач, з урахуванням ? часток від якої відмовились сини померлої [PERSON], [PERSON] та донька [PERSON] Спадщина складається із 1/3 частки житлового будинку з прибудовами та відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходяться за адресою: с. Малі Крушлинці, вул. Жовтнева, № 13 Вінницького району Вінницької області (а.с 7). З копії заяви від 15 грудня 2014 року, вбачається що позивач подав заяву до приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу Головного управління юстиції у Вінницькій області про прийняття спадщини після смерті 23 серпня 2014 року його дружини [PERSON] З копії заяв до цієї же нотаріальної контори від 15 грудня 2014 року [PERSON], [PERSON] та [PERSON], вбачається що вказані особи від прийняття спадщини як спадкоємці першої черги за законом після смерті [PERSON] відмовляються на користь позивача. З відповіді приватного нотаріуса Вінницького нотаріального округу від 08 червня 2015 р., вбачається, що вона відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] на його частку спірної земельної ділянки, так як вказану частку у спільної власності не визначено (а.с.9). Згідно аналізу положень ст. 392 ЦК України, вбачається, право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, оскільки матеріалами справи, дослідженими в судовому засіданні, доведено, що [PERSON] , як єдиний спадкоємець першої черги за законом, який прийняв спадщину після смерті дружини [PERSON], відповідач визнав позовні вимоги повністю, задоволення позову не суперечить вимогам та законним інтересам сторін та відповідає чинному законодавству України, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Outcome: approved