Jurisdiction: civil
Date: 2014-05-04 00:00:00

12.03.2014 позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельний пай у порядку спадкування за законом. В обґрунтування своєї заяви, позивач вказала, що [INFO] помер її батько - [PERSON], який не залишив заповіт. На момент смерті батька з відповідачкою - [PERSON] мешкали з ним в одному будинку, а саме: [ADDRESS]. Спадщина складалася з вищевказаного будинку та сертифіката на право на земельну частину /пай/ ДП № 0199242 від 08.02.2006 р. Окрім позивачки спадкоємицею є її рідна мати - [PERSON]. Спір про право на частки спадкового майна між ними відсутній. Позивач звернулася до державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину, але їй було роз'яснено, що видати йому свідоцтво не можливо, так як надані ним документи не підтверджують факт належності вищевказаного майна померлому - [PERSON], так як [PERSON] за життя не встиг одержати державний акт на право власності на земельну ділянку. Окрім того, позивачці було роз'яснено, що по питанню признання права власності на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва в порядку спадкування вона повинна звернутися до суду. Також державним нотаріусом їй була надана постанова про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Те, що сертифікат належить батькові позивачці, підтверджується розпорядженням голови районної державної адміністрації №70-р-06 від 08.02.2006p., тим, що її батькові дійсно видавалася земельна ділянка при розпаюванні землі в КСП «Побєда». Окрім того земельна ділянка виділена батькові в натурі, він нею при житті користувався, що так само підтверджує право власності на цю земельну частку (пай). На неї ПП «Нікаленд» видана технічна документація із землеустрою, щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і її внесено до Державного земельного кадастру. Про те, що [PERSON] є батьком позивачки підтверджується свідоцтвом про народження (свідоцтво про народження [NUMBER] від 01.03.1991 року), записом про дітей у паспорті батька (паспорт [NUMBER] виданий 14.12.1995 p.), підтверджується довідками сільської ради про постійне місце проживання. Що стосується прийняття спадщини, то позивачка вважає, що вона її прийняла, так як на момент смерті батька вона постійно проживала разом з ним. Вони мешкали в одному будинку, позивачка за ним доглядала. Даний факт підтверджує довідка Михайлівської сільської ради, а також запис про місце реєстрації у її паспорті. Після смерті батька позивачка та її сім'я мешкали в вищевказаному будинку, користувалися земельною ділянкою. Від спадщини позивачка не відмовлялась, тому фактично прийняла її. Також нею написана заява про прийняття спадщини до Апостолівської державної нотаріальної контори. Позивач вважає, що вона як спадкоємиця за законом, має право на вказану земельну частку (пай) у розмірі 6.2358 умовних кадастрових гектар. Позивач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала суду заяву відповідно до якої просить задовольнити заявлені вимоги в повному об'ємі та справу просила слухати за її відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з'явилася, надала до суду заяву у якій позивні вимоги визнала в повному обсязі та просили слухати справу за їх відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що заява підлягає повному задоволенню. З свідоцтва про укладання шлюбу [NUMBER] від 28.04.1990 року, встановлено, що 28.04.1990 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб у результаті чого остання змінила своє прізвище на «[PERSON]». Згідно Свідоцтва про народження [NUMBER] від 01.03.1991 року, встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], батьками якої вказані [PERSON] та [PERSON]. Також, те що [PERSON] є батьком позивачки підтверджується записом про дітей у паспорті батька (паспорт [NUMBER] виданий 14.12.1995 p.), підтверджується довідками сільської ради про постійне місце проживання № 101 від 10.02.2014 року. З розпорядження голови Апостолівської РДА від 08.02.2006 року, встановлено, що [PERSON] виділено земельну ділянку на території Михайлівської сільської ради загальною площею 6,2358 га., на підставі чого вирішено видати останньому державний акт серії ДП № 0199242. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-1200553102013 від 09.08.2013 року, встановлено, що земельна ділянка, яка розташована на території Михайлівської сільської ради загальною площею 6,2358 га. та зареєстрована за кадастровим № 1220386600:02:001:0019, належить на праві власності [PERSON]. Вищевказаний факт також підтверджується технічною документацією від 2013 року, виданої на ім'я [PERSON]. Свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 12.02.2013 року, встановлено, що [PERSON] помер [INFO]. За змістом ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи та часом її відкриття є день смерті особи. Згідно постанови державного нотаріуса від 20.02.2014 року, встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті її батька [PERSON] Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов'язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), та, згідно ст. 1223, ч. 2 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. ст. 1261 -1265 ЦК України, згідно ст. 1261 ЦК України. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов'язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Законом, що містить спеціальні норми і регулює відносини у сфері спадкування, є Цивільний кодекс України, який набув чинності 1 січня 2004 року. Згідно ч. 2, ст. 1241 Цивільного кодексу України, до обов'язкової частки у спадщині зараховується вартість речей звичайної домашньої обстановки та вжитку, вартість заповідального відказу, встановленого на користь особи, яка має право на обов'язкову частку, а також вартість інших речей та майнових прав, які перейшли до неї як до спадкоємця. У частині 4. ст. 174 ЦПК України вказано, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Outcome: approved