Jurisdiction: civil
Date: 2015-10-29 00:00:00

11 вересня 2015 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції, [PERSON] державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції [PERSON], третя особа [PERSON], в якому просить зняти арешт з усього рухомого та нерухомого майна, належного [PERSON], накладений постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 10.04.2012 року, накладеного в межах суми звернення стягнення за виконавчим листом № 2-1138/11 від 22.06.2011 року, виданим Новозаводським районним судом м. Чернігова, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги мотивує тим, що 22 червня 2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова було видано виконавчий лист за № 2-1138/11 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] Ю В аліментів на утримання дитини в розмірі 1000 грн. щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 10 квітня 2012 року головним державним виконавцем Центрального ВДВС Чернігівського МУЮ було винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, оскільки на той час малася заборгованість по сплаті аліментів. Зокрема, арешт було накладено на нерухоме майно позивача, яке складається з квартири [ADDRESS]. Пояснює, що оскільки в судовому засіданні позивач - [PERSON] не був присутнім, у звязку з виїздом за характером роботи в іншу місцевість, то набагато пізніше дізнався про судове рішення щодо стягнення з нього аліментів та дізнався, що борг по сплаті аліментів у нього перед стягувачем склав 11433 грн. на час винесення постанови. Зазначає, що протягом останніх декількох місяців 2015 року позивач повністю оплатив суму заборгованості по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-1138/11 від 22.06,2011 року. Після погашення усієї суми заборгованості по аліментах, 25 серпня 2015 року позивач звернувся з заявою до начальника [PERSON] ВДВС Чернігівського МУЮ з приводу зняття арешту з усього його рухомого та нерухомого майна, оскільки надав державному виконавцю підтверджуючі документи щодо його оплати заборгованості по аліментах за виконавчим листом № 2-1138/11. Однак, розглянувши заяву [PERSON] відповідач - [PERSON] ВДВС Чернігівського МУЮ 03 серпня 2015 року надав відповідь, з посиланням на ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» про неможливість зняття арешту з майна, оскільки виконавче провадження не закінчено і тому арешт з майна чи коштів боржника може бути знятий лише за рішенням суду. Стверджує, що до подачі заяви позивачем 10 серпня 2015 року за № 256/5 від головного державного виконавця Бубенько О С. позивач отримав розрахунок заборгованості по аліментах, де вказувалося, що станом на 10.08.2015 року у позивача по аліментам заборгованості немає. Вказує, що позивач опинився в ситуації, при якій заборгованості по аліментам за виконавчим документом не має, але державний виконавець усе одно не в змозі зняти арешт з його майна. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. В своїх поясненнях посилався на обставини, викладені в позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] ВДВС Чернігівського міського управління юстиції відповідач [PERSON] державний виконавець Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції [PERSON] в судовому засіданні позов не визнав і в його задоволенні просив відмовити. Додатково пояснив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання неповнолітньої дитини. До відділу звернулась [PERSON] та надала розписку, в якій зазначено, що вона станом на 10.08.2015 року претензій по аліментам відносно [PERSON] не має. На звернення [PERSON] останньому була надана відповідь про відсутність у нього заборгованості по сплаті аліментів станом на 10.08.2015 року з урахуванням розписки стягувача. Проте пізніше [PERSON] звернулась до відділу ДВС з заявою, в якій просила вважати недійсною розписку, написану нею 10.08.2015 року, на основі якої видана довідка [PERSON] про відсутність заборгованості по аліментам. Вважає, що у позивача на даний час наявна заборгованість по сплаті аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала. Додатково пояснила, що розписка про відсутність у неї претензій до позивача щодо сплати аліментів була написана нею під тиском з боку позивача. Також пояснила, що позивач сплатив заборгованість по сплаті аліментів лише в сумі 2000 грн., а решта заборгованості залишилась не погашеною. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22 червня 2011 року № 2-1138/11 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини, [PERSON], [INFO], в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з 17.05.2011 року і до повноліття дитини (а.с. 26). 10.04.2012 року [PERSON] державним виконавцем Центрального ВДВС Чернігівського міського управління юстиції [PERSON] винесена постанова ВП № 32200088 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення 11433,00 грн. на підставі виконавчого листа № 2-1138, виданого 22.06.2011 року Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення аліментів (а.с. 5). 10.08.2015 року [PERSON] склала письмову розписку, в якій вказала, що [PERSON] заборгованості по аліментам не має. Станом на 10.08.2015 року претензій по аліментам на дану дату вона не має (а.с. 23). 25.08.2015 року [PERSON] звернувся з заявою на імя начальника [PERSON] ВДВС Чернігівського міського управління юстиції, в якій просив зняти арешт з усього його майна, накладеного постановою головного державного виконавця Бубенько О.С. від 10.04.2012 року у звязку з відсутністю заборгованості по виконавчому провадженню № 32200088 про стягнення аліментів на користь [PERSON] (а.с. 7). 03.09.2015 року [PERSON] ВДВС Чернігівського міського управління юстиції надано [PERSON] відповідь № 30-37/3999 на його звернення від 25.08.2015 року, в якій зазначено, що станом на 10.08.2015 року заборгованість по сплаті аліментів відсутня. Згідно ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника може бути знятий за рішенням суду (а.с. 8). Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 10.08.2015 року № 256/5 по виконавчому листу № 2-1138, виданому Новозаводським районним судом м. Чернігова заборгованість по аліментам станом на 10.08.2015 року відсутня (а.с. 9). 28.09.2015 року [PERSON] звернулась до [PERSON] ВДВС Чернігівського міського управління юстиції з заявою, в якій просить вважати недійсною її розписку, написану нею 10.08.2015 року, на основі якої видана довідка [PERSON], що він не має заборгованості по аліментам на 10.08.2015 року так як цю розписку вона написала в стані психо-емоційної напруги та під тиском (шантажем) [PERSON] (а.с. 24). З копій трьох чеків УАППЗ «Украпошта» від 16.09.2015 р., 19.10.2015 р. та 19.10.2015 р. вбачається, що [PERSON] перераховано аліменти на загальну суму 2000 грн. (а.с. 22). З копії розрахунку заборгованості по аліментам по виконавчому листу № 2-1138, виданому Новозаводським районним судом м. Чернігова про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів, заборгованість станом на 31.12.2014 року становить 43433 грн. (а.с. 49). Відповідно до ч. 5 ст. 60 Закону України «Про виконавче провадження» у випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду. Враховуючи, що станом на 31.12.2014 року заборгованість [PERSON] по сплаті аліментів за виконавчим листом № 2-1138 складала 43433 грн., матеріалами справи документально підтверджено сплату аліментів в 2015 році боржником лише в сумі 2000 грн. (350,00 грн. + 350,00 грн. + 1300,00 грн.) (а.с. 22), доказів повного погашення заборгованості по аліментах у межах суми звернення стягнення суду не надано, а тому суд приходить до висновку, що в задоволенні позову [PERSON] зняття арешту з усього рухомого та нерухомого належного йому майна, накладеного постановою головного державного виконавця Центрального відділу державної виконавчої служби Чернігівського міського управління юстиції від 10.04.2012 року, слід відмовити.

Outcome: dismissed