Jurisdiction: civil
Date: 2020-07-20 00:00:00

11 червня 2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом. Позовна заява обґрунтована тим, що згідно укладеного договору між позивачем та відповідачем №б/н від 28.01.2016 року, відповідач отримав кредит у розмірі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% річних на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку відповідач підтвердив, що ознайомився з Умовами і Правилами надання банківських послуг. Однак відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим допустив заборгованість на загальну суму 57686,57 грн., з них: заборгованість за простроченим тілом кредиту 37582,30 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 16881,10 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. - фіксована частина; 2723,17 грн. процентна складова. Тому позивач просив стягнути з відповідача зазначену суму заборгованості та судові витрати. Після отримання інформації про зареєстроване місце проживання відповідача, 24 червня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду та відкрито провадження у справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві та письмовому клопотанні просив розглянути справу у його відсутність. На задоволенні позову наполягає та згоден на заочний розгляд справи /а.с.2-6, 94/. Тому справа розглянута у відсутність представника позивача, що відповідає положенням ст.223 ЦПК України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином /а.с.103/. Тому суд визнає причини неявки відповідача неповажними і тому справа розглянута у його відсутність в порядку п.1 ч.3 ст.223, ст.280 ЦПК України з постановленням заочного рішення. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.01.2016 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. При укладенні договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до положень якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Підписавши зазначену анкету-заяву, відповідач підтвердив, що ознайомився з договором про надання банківських послуг. Таким чином, [PERSON] уклав з ПАТ КБ «Приватбанк» кредитний договір №б/н від 28.01.2016 року, за яким отримав кредит в сумі 25000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 42% річних на суму залишку заборгованості за кредитом, що відповідає вимогам ст.1054 ЦК України /а.с.7-14, 15-26, 27, 29, 85/. АТ КБ «Приватбанк» є правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» /а.с.91-92/. Відповідно до п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг, 09.11.2016 року відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 1000 грн., 24.04.2017 року розмір кредитного ліміту збільшено до 10000 грн., а 21.11.2018 року до 25000 грн. /а.с.27/. Відповідно до п.п.2.1.1.5.5, 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язаний\~ погашати заборгованість по кредиту, процентах за його користування, по перевитратах кредитного ліміту, а також оплачувати\~ комісії на умовах,\~ передбачених договором. У випадку невиконання зобов`язань за договором, на вимогу кредитора виконати зобов`язання по поверненню кредиту /в тому числі простроченого кредиту і Овердрафту/, сплатити винагороду банку. Крім того, п.2.1.1.5.7 Умов та правил встановлено, що власник зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту, з метою запобігання виникнення овердрафту, яким відповідно до п.1.1.1.63 Умов є короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування. /а.с.34, 72/. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, позивач вважає, що станом на 20.04.2020 року заборгованість по кредитному договору склала 57686,57 грн., з них: заборгованість за простроченим тілом кредиту 37582,30 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 16881,10 грн., штраф 3223,17 грн. /а.с.13-14/. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.\~ Відповідно п.п.2.1.1.5.5,\~ 2.1.1.5.6 Умов та правил надання банківських послуг, ст.ст.526, 1049, 1050, 1054 ЦК України позичальник зобов`язаний належним чином виконувати взяті зобов`язання, повернути кредит та сплатити проценти, в строки та в порядку, що встановлені договором. При цьому, відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язання, якщо він не приступив до виконання зобов`язання, або не виконав його в строк, передбачений\~ договором. Крім того, відповідно до вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Таким чином, так як відповідач не виконав зобов`язання в строк, передбачений кредитним договором, то позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту підлягають задоволенню. Щодо відсотків за користування кредитом, суд прийшов до наступного. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. За умовами договору, сплату відсотків за користування кредитом Клієнт здійснює шляхом надання Клієнтом доручення Банку про списання грошей з його поточного рахунку в розмірі нарахованих відсотків (договірне списання) /п.2.1.1.12.2 Умов та правил/. В разі, якщо в дату нарахування відсотків згідно цих Умов, Клієнт використав усю суму Кредиту, Сторони узгодили про збільшення розміру Кредиту на розмір боргових зобов`язань за Кредитом, що мала місце на дату нарахування відсотків. Узгоджена сторонами умова про збільшення розміру Кредиту є чинною доти, поки строк прострочення за будь-якою заборгованістю за Кредитом не перевищує 90 днів. Згідно ст.212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою ніж 90 днів починаючи з 91 дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. При цьому, п.2.1.1.12.2.1 встановлено, що у разі виникнення прострочених зобов`язань за Кредитом, Клієнт сплачує Банку відсотки в подвійному розмірі від зазначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. Згідно з абзацом 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, у разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Тому, виходячи із аналізу абзацу 2 ч.1 ст.1048 ЦК України, після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Така позиція суду узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12, у пунктах 53-55. Крім того, аналогічні положення щодо відсотків закріплені і в самому кредитному договорі. Так, п.2.1.1.12.2, п.2.1.1.12.2.2 Умов та правил встановлено, що відповідно до ст.212 ЦК України, в разі, якщо будь-яка прострочена заборгованість за Кредитом є більшою, ніж 90 днів починаючи з 91 дня вся (загальна) заборгованість за Кредитом є простроченою. У разі виникнення прострочених зобов`язань із терміном прострочки понад 90 днів, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірах, визначених в Тарифах, що діють на дату нарахування. При цьому відсотки за користування кредитом клієнт не сплачує.\~ Таким чином, кредитним договором сторони погодили строк виконання зобов`язань за договором в повному обсязі, а отже і строк кредитування, а саме: у разі виникнення простроченого кредиту (овердрафту) - 90 днів з моменту виникнення такої заборгованості. П.2.1.1.12.4 зазначених Умов та Правил встановлено, що термін внесення мінімального обов`язкового платежу по Кредиту, а також Овердрафту до 1-го числа місяця, наступного за розрахунковим, в розмірі, розрахованому згідно Тарифу від суми поточних боргових зобов`язань. Платіж включає відсотки за користування Кредитом, частину заборгованості по тілу кредиту, штраф згідно цих Умов. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідач регулярно здійснював платежі на погашення заборгованості до вересня 2019 року. Платіж, який відповідач повинен був здійснити за жовтень 2019 року до 01 листопада 2019 року, ним не здійснено. Таким чином, починаючи з 01 листопада 2019 року у відповідача з`явилась прострочена заборгованість за кредитом та, виходячи з умов договору, встановлених вищевказаним п.2.1.1.12.2.2, позивач, починаючи з 01 листопада 2020 року, мав право нараховувати відсотки за користування кредитом лише протягом 90 днів, тобто по 29 січня 2020 року включно, а далі з 30 січня 2020 року весь Кредит (Овердрафт) вважається простроченим та право позивача на нарахування відсотків припинилося. Разом з тим, як вбачається з розрахунку заборгованості, позивачем нараховано відсотки по 31 березня 2020 року включно. Тому суд вважає, що в період з 30 січня 2020 року по 31 березня 2020 року відсотки позивачем нараховано без відповідних правових підстав, і тому позов в частині стягнення заборгованості за відсотками підлягає частковому задоволенню, а саме задоволенню в частині стягнення відсотків, нарахованих по 29 січня 2020 року включно в сумі 7688,43 грн. (а.с.13-14). В задоволенні позовних вимог щодо стягнення іншої частини відсотків позивачу слід відмовити. Також позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення штрафу. Так, п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг встановлено, що при порушенні Клієнтом строків платежів по кожному з грошових зобов`язань, передбачених цим Договором, більш ніж на 30 днів Клієнт зобов`язаний сплатити Банку штраф, розмір якого встановлено тарифами договору. Штраф нараховується на окремий рахунок і підлягає оплаті в зазначені банком терміни. Згідно витягу з тарифів, штраф нараховується в розмірі 500 грн.+5% від суми заборгованості за кредитним лімітом з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій /а.с.30/. Так як за умовами договору процентна складова штрафу розраховується, виходячи із розміру заборгованості за тілом кредиту та відсотками за користування кредитом, а судом встановлено, що позивачем правомірно нараховано лише частину відсотків з тих, які позивачем було заявлено до стягнення (лише в сумі 7688,43 грн. з 16881,10 грн.), то процентна складова штрафу після відповідного перерахунку підлягає стягненню в розмірі 2263,54 грн. (/37582,30 грн. + 7688,43 грн./ х 5%), а позов в частині стягнення штрафу частковому задоволенню. Таким чином, загальний розмір заборгованості, який підлягає стягненню з відповідача складає 48034,27 грн. (з них: заборгованість за простроченим тілом кредиту 37582,30 грн.; заборгованість за простроченими відсотками 7688,43 грн., штраф /фіксована частина/ - 500 грн.; штраф /процентна складова/ - 2263,54 грн.). Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. В задоволенні іншої частини позову відмовити.

Outcome: partial