overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2014-01-22 00:00:00

12.11.2013р. позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача, в якому просила стягнути з нього на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] у розмірі 2000 гривень щомісячно до досягнення дитиною повнолітнього віку, також просила допустити негайне стягнення аліментів. В обгрунтування своїх позовних вимог вона посилається на те, що вони з відповідачем перебувають у шлюбі, від якого мають двох дітей. Позивач сама утримує дітей, відповідач надає допомогу, але не постійно і в різному розмірі. Своїх коштів для належного утримання дітей позивачці не вистачає. Оскільки один із дітей повнолітній, то вона просить аліменти лише на неповнолітню дитину. В судовому засіданні позивач позов підтримала, проте погодилась з пропозицією відповідача щодо розміру аліментів у сумі 500 гривень щомісячно. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково та пояснив, що він не працює на даний час та не має можливості надавати допомогу на утримання дитини у розмірі 2000 гривень, може надавати лише 500 гривень. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що даний позов підлягає частковому задоволенню із наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі з 09 жовтня 1993 року. Від даного шлюбу вони мають дитину [PERSON], [INFO], яка мешкає разом з позивачкою. Усі ці обставини визнані відповідачем і доказування не потребують. Згідно зі ст.180 Сімейного Кодексу України обов»язок утримувати дитину є рівною мірою обов»язком як матері, так і батька. Згідно вимог ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред»явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров»я та матеріальне становище дитини, а також стан здоров»я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч.1 ст.184 Сімейного кодексу України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача на утримання дитини аліменти у твердій грошовій сумі у розмір 500 гривень щомісячно починаючи з 12 листопада 2013 року. Статтєю 367 ЦПК України передбачається, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Судові витрати визначаються у відповідності зі ст.ст.79, 88 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2015-03-10 00:00:00

12.11.2014 до суду звернувся [PERSON] з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому зазначає, що з відповідачем по справі він знаходиться у шлюбі з 03.04.2013 року, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 39. Від спільного шлюбу із відповідачем мають сина [PERSON], [INFO]. Сімейно-шлюбні відносини з відповідачем припинені з квітня 2014 року через різні погляди на сімейне життя, розбіжності поглядів на вирішення питань, пов'язаних з життєвими та сімейними проблемами. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просить розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач по справі [PERSON] в судовому засіданні не заперечувала проти розірвання шлюбу. Заслухавши сторони та дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги [PERSON], задовольнити із наступних підстав. Судом були встановлені наступні обставини і визначені відповідно до них такі правовідносини. 03 квітня 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON], актовий запис № 39, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.7). Від шлюбу подружжя мають малолітнього сина [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (а.с. 8). Згідно зі ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що шлюбно - сімейні відносини фактично припинилися, розірвання шлюбу є дійсною волею сторін, після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, з'ясувавши фактичні відносини між подружжям, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 8 ст. 235 ЦПК України у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Судові витрати сплачені в повному обсязі. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2015-02-04 00:00:00

12.11.2014 р. [PERSON] звернулася до суду з позовом (а.с. 2-3), який уточнила (а.с. 10), та просила стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON], [INFO], в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з моменту подачі позову та до досягнення дитиною повноліття [INFO]. В судове засідання сторони не з'явилися. Позивачка надала заяву, в якій підтримала позовну заяву та просила розглянути справу у її відсутності (а.с. 10). Відповідач надав заяву, в якій визнав позов, просив розглянути справу у його відсутності (а.с. 11). Судом винесена ухвала про розгляд справи у відсутності сторін. З′ясувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені слідуючі факти: Сторони знаходяться у шлюбі з 21.02.2004 р. (а.с. 11), мають спільну дитину - сина [PERSON], [INFO] (а.с. 6), який мешкає з позивачкою. Сторони не досягли домовленості з питання утримання дитини. Матеріальний та сімейний стан відповідача, його стан здоров′я дозволяють йому здійснювати допомогу на утримання дитини в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно. Згідно ст. 88 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 229,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

12.11.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, обґрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON] мають двоє неповнолітніх сина [PERSON], [INFO] і дочку [PERSON], [INFO]. Подружнє життя не склалося і з 01.06.2004 р. проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, а самій важко утримувати їх, тому просить стягнути на її користь на утримання [PERSON] і [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини його заробітку щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав частково і пояснив, що він дійсно є батьком [PERSON] і [PERSON]. В теперішній час не працює, однак добровільно надає матеріальну допомогу на дітей, купує одяг до школи, подарунки на дні народження. Має іншу сім'ю, тому не в змозі сплачувати аліменти у запропонованому до стягнення розмірі. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON], актовий запис № 1, а [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 14, батьками яких є сторони (а.с. 3, 4). Батько утриманням дітей не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON] і [PERSON] не виконує у повному обсязі, не надав суду доказів в підтвердження добровільної сплати аліментів та документів, які б свідчили про те, що він не працює чи не може надавати допомогу за станом здоров'я, чи має на утриманні інших дітей, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дітей і можливості їх матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179- 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

12.11.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи вимоги тим, що від спільного проживання з [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. З вересня 2009 р. проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а самій важко утримувати її, тому просить стягнути на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач про місце і час розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з'явився і подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов визнає. Заслухавши позивача, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 21, батьками якої є сторони (а.с. 3, 4). Батько утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON] не виконує, не надав суду доказів в підтвердження добровільної сплати аліментів та документів, які б свідчили про те, що він за матеріальним становищем чи за станом здоров'я не може надавати допомогу, чи має на утриманні інших дітей, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дитини і можливості її матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179- 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

12.11.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи вимоги тим, що від спільного проживання з відповідачем [INFO]. народилася дочка [PERSON]. З вересня 2013 р. проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а самій важко утримувати її, тому просить стягнути на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що являється батьком [PERSON]. Працює двірником в КП «Жилсервіс-2», отримує доходи. Частково надає дочці матеріальну допомогу. З розміром аліментів, запропонованим до стягнення, погоджується. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 164, батьками якої є сторони (а.с. 4). Батько утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON] не виконує у повному обсязі, надаючи не регулярні платежі, що не задовольняє повноцінного утримання дитини, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дитини і можливості її матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179- 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-19 00:00:00

12.11.2014 р. [PERSON] пред'явила до суду позов до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, обґрунтовуючи вимоги тим, що від шлюбу з [PERSON] мають неповнолітню дочку [PERSON], [INFO]. В теперішній час проживають окремо, шлюбні стосунки не підтримують. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, а самій важко утримувати її, тому просить стягнути на її користь на утримання [PERSON] аліменти у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно. Позивач у судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позові. Відповідач позов визнав і пояснив, що являється батьком [PERSON] і батьківство не оспорює. Працює охоронником на підприємстві «Нерудбудстром», отримує доходи. Частково надає матеріальну допомогу. З розміром аліментів, запропонованим до стягнення, погоджується. Заслухавши сторони, дослідивши докази у справі суд дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] народилася [PERSON], актовий запис № 10, батьками якої є сторони (а.с. 3). Батько утриманням дитини не займається, свій обов'язок щодо матеріального забезпечення [PERSON] не виконує, не надав суду доказів в підтвердження добровільної сплати аліментів та документів, які б свідчили про те, що він за матеріальним становищем чи за станом здоров'я не може надавати допомогу, чи має на утриманні інших дітей, тому суд вважає, що сукупність наведених фактів утворюють юридичний склад, необхідний і достатній для виникнення зазначеного аліментного зобов'язання, а аліменти підлягають примусовому стягненню у запропонованому позивачем до стягнення розмірі, що відповідає положенням ст. 182 СК України. При цьому суд враховує потреби дитини і можливості її матері, батька, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних членів сім'ї, родичів, яких він зобов'язаний утримувати відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до положень ст. 180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно вимог ч. 2 ст. 182, 191 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і присуджуються рішенням суду від дня пред'явлення позову. З урахуванням викладеного та на підставі статей 179- 182, 191 СК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

12.11.2014р. до Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів, в якому позивач зазначає, що з відповідачем по даній справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Із змісту позовної заяви вбачається, що на даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дітей не надає, тому позивач звернулася до суду з вимогою стягувати із [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до змін діючого законодавства, починаючи стягувати з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позов просила задовольнити. Проти постановляння по справі заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі від нього не надійшло. Враховуючи думку позивача, суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи: - позовну заяву; - копію паспорту [PERSON]; - копію свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON]; - копію свідоцтва про народження [PERSON] серія [INFO] виданого повторно 17.03.2014 р. відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Нижньогірського районного управління юстиції в АРК; - довідки Піщанської сільської ради Красноградського району Харківської області № 1432 та № 1433 від 10.11.2014 р. про склад сім'ї; - заяву [PERSON] від 26.11.2014 р.; - поштові повідомлення,- вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: - ч. 2 ст. 51 Конституції України: «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття»; - ст. 180 СК України: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»; - ст. 181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, або в твердій грошовій сумі»; - ч. 1 ст. 182 СК України: «При визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення»; - ст. 191 СК України: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову». Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею (а.с.5), та батьком якої, згідно свідоцтва про народження дитини (а.с. 4) є відповідач [PERSON], який зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини матір'ю у вигляді аліментів, присуджених судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-25 00:00:00

12.11.2014р. до Зачепилівського районного суду надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитини, в якому позивач зазначає, що з відповідачем по даній справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з 1994 року. Від даного шлюбу сторони мають спільну неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO]. Із змісту позовної заяви вбачається, що на даний час відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому позивач звернулася до суду з вимогою стягувати із [PERSON] аліменти на її користь на утримання неповнолітньої дитини - [PERSON] у розмірі ? частини від заробітку (доходу) відповідача, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, які підлягають індексації відповідно до змін діючого законодавства, починаючи стягувати з дня подання заяви до суду до досягнення дитиною повноліття. В судове засідання позивач [PERSON] не з'явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі. Проти постановляння по справі заочного рішення не заперечувала. В судове засідання відповідач [PERSON] не з'явився, будучи в порядку ч. 5 ст. 74 ЦПК України, належним чином повідомленим про день та місце розгляду справи. Заяв про розгляд справи без його участі від нього не надійшло. Враховуючи думку позивача, суд ухвалив постановити рішення при заочному розгляді справи. Суд, дослідивши матеріали справи: - позовну заяву; - копію паспорту та ідентифікаційного номеру [PERSON]; - копію свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON]; - копію свідоцтва про народження [PERSON] серія [NUMBER] виданого 14.06.2002р. відділом реєстрації актів громадянського стану Зачепилівського РУЮ Харківської області; - довідку Сомівської сільської ради Зачепилівського району харківської області № 556 від 11.11.2014 р. про склад сім'ї; - квитанція адвоката від 12.11.2014 р.; - заяву [PERSON] від 26.11.2014 р.; - поштові повідомлення,- вважає, що спірні правовідносини повинні регулюватись наступними нормами права: - ч. 2 ст. 51 Конституції України: «Батьки зобов'язані утримувати дітей до їх повноліття»; - ст. 180 СК України: «Батьки зобов'язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття»; - ст. 181 СК України: «За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частині від доходу матері, або в твердій грошовій сумі»; - ч. 1 ст. 182 СК України: «При визначені розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров'я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров'я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення»; - ст. 191 СК України: «Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову». Із матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] має неповнолітню дитину - [PERSON], [INFO], яка проживає разом з нею (а.с.6), та батьком якої, згідно свідоцтва про народження дитини (а.с. 5) є відповідач, який зобов'язаний надавати матеріальну допомогу на утримання дитини матір'ю у вигляді аліментів, присуджених судом.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2014-11-26 00:00:00

12.11.2014 р. до суду заявлено позов, у якому позивач просить розірвати їх з відповідачкою шлюб через відсутність любові, поваги, взаєморозуміння, спільних життєвих інтересів, протягом останнього року з відповідачкою подружніх стосунків не підтримує, миритися не бажає; неповнолітня дитина проживатиме з відповідачкою; спірного майна не мають. Позивач в судове засідання не з'явився, письмово просив справу розглянути без нього, позов задовільнити (а.с. 12). Відповідачка в судове засідання не з'явилася, письмово просила справу розглянути без неї, позовні вимоги визнала повністю, після розірвання шлюбу вибрала прізвище «[PERSON]» (а.с.13). З урахуванням позицій сторін та наявних в справі доказів, суд визнає за необхідне позов задовільнити з таких міркувань. Доведено, що любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси між сторонами відсутні, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, що унеможливлює спільне життя подружжя та збереження шлюбу. Вказані правовідносини регламентуються ч. 2 ст. 112, ч. 1 ст. 113 Сімейного кодексу України, відповідно до яких суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення; особа яка змінила своє прізвище у зв'язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки між сторонами відсутні любов, повага, взаєморозуміння, спільні життєві інтереси, не проживають спільно вони протягом останнього року, миритися не бажають, суд визнає, що сім'я сторін розпалася остаточно, а тому їх шлюб необхідно розірвати, як такий, що суперечить інтересам сторін.

Outcome: approved