Jurisdiction: civil
Date: 2017-12-14 00:00:00

10.11.2017 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON], в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], у розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з дня пред'явлення позову і до досягнення дітьми повноліття. Позивач у судове засідання не з'явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримала та просила його задовольнити, не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання також не з'явився, причина його неявки суду невідома, про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Суд вважає можливим провести заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судовим розглядом встановлено, що позивач є матір'ю, а відповідач - батьком [PERSON], [INFO], і [PERSON], [INFO], що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 5, 6). Шлюб між сторонами зареєстровано 07.02.2009 року Дзержинським відділом реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції (а.с. 7). Діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. Відповідач ухиляється від утримання дітей, добровільно матеріальної допомоги їм не надає. Згідно ст.180 СК України батьки зобов'язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Способи виконання батьками обов'язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними (ч.1 ст.181 СК України). Частиною 3 статті 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров'я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатність чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення (ч. 1 ст. 182 СК України). Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред'явлення позову (ч. 1 ст. 191 СК України). Даних про наявність на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей та непрацездатних членів сім'ї відповідачем суду не надано, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/3 частки з усіх видів його доходу. Внаслідок задоволення позову судові витрати, відповідно до п.2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, покладаються на відповідача.

Outcome: approved