Jurisdiction: civil
Date: 2021-03-28 00:00:00

11.08.2020 р. до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] , третя особа Центральний районний у місті Маріуполі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення батьківства. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з відповідачкою [PERSON] познайомився в липні 2017 р. та одразу почали проживати однією родиною без реєстрації шлюбу в орендованій ним квартирі за адресою: [ADDRESS] . Через деякий час він дізнався, що [PERSON] вагітна. Він всіляко намагався забезпечити їй необхідну турботу, на підставі чого в них почали виникати сварки. З серпня 2018 р. вони проживали окремо, а [INFO] в них народився син [PERSON] . У зв`язку з тим що сторони не спілкувалися один з одним, то [PERSON] самостійно звернулася до органів РАЦС та під час реєстрації народження дитини вказала відомості про батька на підставі ст. 135 СК України. Позивач вважає себе біологічним батьком дитини, тому просить суд визнати його батьківство та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Відповідачка своїм правом не скористалася відзив на позовну заяву до суду не подала. 08.09.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області відкрито провадження по справі та призначено підготовче судове засідання. 17.11.2020 р. ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті. Позивач надав до суду заяву з клопотанням розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав викладених в позові, не заперечував проти винесення заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, про причину своєї неявки суд не повідомила, про дату, місце та час слухання справи була повідомлений належним чином. Заяви про розгляд справи за її відсутністю або відзив суду не надходив, що, відповідно до ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті на підставі наявних доказів. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд, зі згоди позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, вирішення справи залишив на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] народився [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданим 25.09.2018 року Центральним районним у місті Маріуполі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, його матір`ю є [PERSON] , батьком записаний [PERSON] (актовий запис № 1320). Відповідно до звіту тесту ДНК на батьківство, виданого Endeavor dna Laboratories [PERSON] , може бути біологічним батьком [PERSON] . Ймовірність підтвердження біологічного батьківства складає 99,9999999%. Згідно з п. 47 витягу з протоколу № 22 від 09.09.2020 р., засідання комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Маріупольської міської ради вирішили за доцільне повернення малолітнього [PERSON] , [INFO] та передання його з КЗ «Маріупольський дитячий будинок змішаного типу «Центр опіки» для дітей дошкільного та шкільного віку Маріупольської міської ради Донецької області» до родини біологічного батька [PERSON] . Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Згідно зі ст. 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від матері визначається на підставі документа закладу охорони здоров`я про народження нею дитини. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 2) за рішенням суду. За змістом ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до вимог ч. 2,3 ст. 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У пунктах 4, 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні. Спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану (далі - органи РАЦС) спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. За положеннями ст. 134 Сімейного кодексу України на підставі заяви осіб, зазначених у ст.ст. 126 та 127 Сімейного кодексу України, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове свідоцтво про народження. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Враховуючи викладене, приймаючи до уваги те, що суду надано достатньо доказів, які підтверджують батьківство позивача відносно сина [PERSON] , суд вважає, що позовна заява є обґрунтованою, законною та доведеною, тому приходить висновку про задоволенню вимог позивача про визнання права батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини щодо даних про батька. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в розмірі 840,80 грн. На підставі ст. ст. 121, 125, 128, 134,

Outcome: approved