Jurisdiction: civil
Date: 2018-09-05 00:00:00

11 липня 2018 року [PERSON] (надалі позивач) звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] (надалі відповідач), зареєстрованого 30 липня 2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області (актовий запис № 48), що підтверджується свідоцтвом про шлюб. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] Данііла Яковича, [INFO], який проживає і буде надалі проживати разом з позивачем і перебувати на її утриманні. В обґрунтування своїх позовних вимог [PERSON] вказала, що спільне життя з відповідачем не склалося через те, що між ними відсутні взаєморозуміння, любов та повага, відповідач нехтує сімейними цінностями. Сторони мають різні погляди на життя та сімейні обовязки. В сімї постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Між позивачем і відповідачем припинені шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та не створюють єдину сімю. Позивач вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, з чим він погоджується, але не бажає вчиняти жодних дій щодо розірвання шлюбу зі свого боку. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Ухвалою суду від 24 липня 2018 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 10 годину 30 хвилин 14 серпня 2018 року. Ухвалою суду від 14 серпня 2018 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду о 09 годині 00 хвилин 06 вересня 2018 року. Позивач в судове засідання не зявилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову та розірванні шлюбу наполягала. Відповідач в судове засідання також не зявився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, будь-яких заяв та клопотань суду не надав. Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії І-ЖС № 182184, виданого повторно Більмацьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізької області (а.с. 3), 30 липня 2011 року укладений шлюб між [PERSON] та [PERSON] (актовий запис № 48), зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Куйбишевського районного управління юстиції Запорізької області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу [PERSON]. 01.12.2011 у батьків [PERSON] та [PERSON] народився син [PERSON], що підтверджується свідоцтвом про народження 1-ЖС №185420 від 14 грудня 2011 року (а.с. 4). Виходячи з позиції учасників справи, судом встановлено те, спільне життя з відповідачем не склалося через те, що між ними відсутні взаєморозуміння, любов та повага, відповідач нехтує сімейними цінностями. Сторони мають різні погляди на життя та сімейні обовязки. В сімї постійно виникають сварки, свідком яких стає дитина, що негативно впливає на її психічний стан. Між позивачем і відповідачем припинені шлюбні стосунки, проживають окремо один від одного, не ведуть спільного господарства та не створюють єдину сімю. Позивач вважає, що подальше сімейне життя з відповідачем неможливе, з чим він погоджується, але не бажає вчиняти жодних дій щодо розірвання шлюбу зі свого боку. Подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Після розірвання шлюбу бажає зберегти прізвище «Яковлєва». Відповідно до ст.\~51\~Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 21\~Сімейного кодексу\~України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Згідно частин 3, 4 ст.\~56\~Сімейного кодексу\~України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на особисту свободу і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 1 статті 110\~Сімейного кодексу\~України передбачено, що позов про розірвання шлюбу може бути предявлений одним із подружжя. Згідно зі ст.111\~Сімейного кодексу\~України суд приймає міри до збереження шлюбу, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Враховуючи однозначну позицію учасників справи, суд не вважає за можливе застосування будь-яких заходів щодо збереження шлюбу. Відповідно до ч. 2 ст.112\~Сімейного кодексу\~України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Аналізуючи зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, оскільки між сторонами відсутнє бажання відновлювати та продовжувати подружні стосунки. Таким чином, позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved