Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-19 00:00:00

10 липня 2020 року представник позивача адвокат Бараненко Д.В. звернувся до суду з позовом до [PERSON] яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , яким, з урахуванням положень ст.405 ЦК Украхни, просив їх визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням будинку [ADDRESS] , посилаючись на те, що починаючи з жовтня 2014 року, відповідач та її неповнолітня донька не проживають та не мають особистих речей у вказаному житловому будинку, малолітній [PERSON] за вказаною адресою був зареєстрований після народженя. У судовому засіданні представник позивача та позивач [PERSON] заявлені позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечували. Одночасно представник позивача зазначив, що у власності [PERSON] знаходиться 1/4 частина квартири [ADDRESS] , з урахуванням зазначеного, відповідач та її діти забезпечені житлом, а отже зняття з реєстрації у спірному будинку не порушить їх права на забезпечення житловим приміщенням. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Представник третьої особи до судового засідання не з`явилася, надала до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила провести за її відсутності, рішення по справі прийняти з урахуванням інтересів неповнолвтніх дітей. З відома сторони позивача, суд вважає можливим постановити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши позицію позивача та його представника, покази свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши надані письмові докази, судом встановлено наступні фактичні обставини та витікаючі з них спірні правовідносини. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що на підставі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом №3-536 від 07.07.2010 року, [PERSON] на праві власності належить будинок [ADDRESS] . Відповідно до довідки №19.03.03-24Д/2095/20 від 26.06.2020, виданої Департаментом з надання адміністративних послуг ММР, у будинку [ADDRESS] з правом на проживання зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Судом було встановлено, що відповідач [PERSON] , яка є донькою позивача (Повторне Свідоцтво про народження [NUMBER] від 25.06.2002 року)), та її неповнеолітні діти [PERSON] (Свідоцтво про народження [NUMBER] від 19.07.2011 року), [PERSON] (Свідоцтво про народження апостильований переклад від 16.01.2017 року) в вищезазначеному житловому будинку не проживають з жовтня 2014 року, спірною житловою площею не користуються без поважних причин, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг [PERSON] не несе, що підтверджується Актом про не проживання за місцем реєстрації від 04.06.2020 року та показами допитаних у судовому засіданні свідків - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. \~ \~ \~ \~У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. \~ \~ \~ \~Частиною 1 статті 405 ЦК України встановлено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. \~ \~ \~ \~Згідно ч. 2 ст. 405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі йог відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. \~ \~ \~ \~За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку. Оскільки між позивачем та [PERSON] відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, остання, разом з неповнолітніми дітьми не проживає та не користується житловим приміщенням зазначеної квартири більше шести років, суд вважає, що [PERSON] втратила право користування жилим приміщенням в будинку [ADDRESS] . Що стосується позовних вимог в частині визнання втратившим право на користування житловим приміщенням неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] , суд виходить з наступного. Згідно ст. 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником та наймачем. У відповідності до положень ст..29 ч.4 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягала десяти років, є, зокрема, місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Відповідно до ст. 176 СК України права батьків та дітей на користування житлом, яке не є власністю когось із них, встановлюються законом. Судом встановлено,\~що [PERSON] має на праві власності ј частку квартири [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на майно від 18 грудня 2000 року, з урахуванням чого вона та її неповнолітні діти набули права користуванням житловим приміщенням вказаної квартири. З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку, що неповнолітніх [PERSON] та [PERSON] слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням спірного житлового будинку, в наслідок втрати такого права їх матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved