Jurisdiction: civil
Date: 2015-07-05 00:00:00

10 червня 2015 позивач звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитом. Позовні вимоги мотивовані тим, що 16 серпня 2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримала споживчий кредит у розмірі 12982 грн. 00 коп. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 0,12 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. З огляду на те, що [PERSON] виконує кредитні зобов'язання неналежним чином, у неї утворилась заборгованість, яка станом на 15 травня 2015 року становить 17610 грн 30 коп., стягнути зазначену суму та судові витрати з відповідача. В судове засідання представник позивача не зявився, будучи належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, надав заяву про розгляд справи у відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити . Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечила, посилаючись на те, що укладала кредитний договір з метою встановлення пластикових вікон. При цьому кредитні кошти були перераховані на рахунок приватного підприємця , який займається встановленням вікон, однак вікна їй не поставили. Тому вважає, що стала жертвою шахрайства, що вважала підставою заперечення проти повернення кредитних коштів. При цьому факт укладення кредитного договору не заперечувала, зазначила, що чотири рази вносила кошти на погашення кредиту в загальній сумі 3\~300 грн. Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено таке. 16 серпня 2013 року між ПАТ «Акцент-Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № АВН0RG102470525, відповідно до умов якого, банк надав [PERSON] кредит в розмірі 12\~982 грн строком по 15 серпня 2016 року, відсоткова ставка 12% річних. Цільове призначення часткова оплата товару шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок ФОП [PERSON], при цьому авансовий внесок - 2\~000 грн сплачувався за рахунок коштів позичальника. (а. с. 5, 7-13). Згідно п. 7 заяви позичальника, яка являється складовою частиною кредитного договору, позичальник зобовязаний вносити щомісячний платіж в період з 25 по 29 число кожного місяця в сумі 361 грн 29 коп., а з 30 квітня 2014 року 750 грн. 50 коп. Факт перерахування кредитних коштів підтверджено копією рахунку-фактури № ПАВ 16082013 від 16 серпня 2013 року (а. с. 6). З розрахунку заборгованості за кредитним договором № АВН0RG102470525 від 16 серпня 2013 року вбачається, що відповідач за період з 16 серпня 2013 року по 15 травня 2015 року вносила кошти чотири рази в розмірах 500 грн, 25 лютого 2014 року, 300 грн, 500 грн та 2000 грн, що в загальному становить 2\~300 грн (а. с. 4). Таким чином, відповідачем було неналежно виконано умови кредитного договору в частині розміру та регулярності внесення щомісячних платежів за договором. Згідно вказаного розрахунку, заборгованість відповідача станом на 15 травня 2015 року становить : 9\~463 грн 56 коп. заборгованість за кредитом; 11 грн 22 коп. заборгованість за відсотками; 4673 грн 52 коп. заборгованість з комісії; 2147 грн 22 коп. - заборгованість з пені; штраф 500 грн (фіксована частина) і 814 грн 78 коп. (відсоткова частина). Заочним рішенням Хмільницького міськрайонного суду від 16 жовтня 2014 року задоволено позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] 12\~982 грн, пеню в сумі 4\~672 грн 28 коп. та судові витрати (а. с. 44-45). Проаналізувавши досліджені докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобовязання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Згідно ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов'язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки. Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання. Згідно ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, оскільки відповідач, будучи стороною у зобовязанні, умови кредитного договору виконувала неналежним чином, що виразилося в неповному та нерегулярному погашення кредиту, відсотків та інших нарахувань, передбачених договором, позов підлягає задоволенню. Щодо посилань відповідача на невиконання третьою особою [PERSON] умов договору купівлі-продажу, суд зазначає, що предметом розгляду справи являється кредитний договір, стороною якого [PERSON] не являється. Крім того, з копії рахунку-фактури вбачається, що кредитні кошти було перераховано ФОП [PERSON], а не [PERSON] Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 88 ЦПК України. На підставі ст. ст. 523, 610, 611, 1054,

Outcome: approved