Jurisdiction: civil
Date: 2020-10-20 00:00:00

10 березня 2020 року [PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить оголосити [PERSON] , [INFO] , померлим.Свої вимоги мотивує тим, що встановлення даного факту необхідно для отримання субсидії. Заяву обґрунтовує тим, що вона - [PERSON] , 24.11.2000 року зареєструвала шлюб з [PERSON] Після укладення шлюбу заявниця зареєструвала свого чоловіка [PERSON] у своїй квартирі [ADDRESS] . Однак стосунки між ними погіршились і у листопаді 2010 року, останній забрав свої речі і пішов з дому. З того часу [PERSON] за місцем своєї реєстрації не мешкав, відносини з заявницею не підтримував. У 2017 року [PERSON] звернулась до правоохоронних органів для встановлення місцезнаходження [PERSON] , але до теперішнього часу місцезнаходження останнього встановити не вдалося. Оголошення померлим [PERSON] необхідно для оформлення субсидії. 31.03.2020 року ухвалою суду заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито окреме провадження у даній справі, призначено судовий розгляд на 20.05.2020. 20.05.2020 розгляд справи було знято з розгляду на 11.06.2020. Ухвалою суду від 11.06.2020 розгляд справи було відкладено на 01.07.2020. Ухвалою суду від 01.07.2020 розгляд справи було відкладено на 08.09.2020. Ухвалою суду від 08.09.2020 розгляд справи було відкладено на 21.10.2020. В судове засіданні представник заявника вимоги заяви підтримує і просить заяву задовольнити. Представник заінтересованої особи Тернівського районного у місті Кривому Розі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи у його відсутність та відсутність заперечень проти заяви. Дослідивши письмові докази, суд дійшов такого висновку . Сукупністю належних, допустимих і достовірних доказів судом встановлено, що 24.11.2000 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження та записом у паспорті заявниці, а.с. 4-5, 7. Згідно довідки № 38 від 02.03.2020, [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а.с. 10. Згідно до акту від 03.03.2020 [PERSON] з листопада 2010 року не проживає за вищевказаною адресою і місце проживання його невідоме, а.с. 11, що також в судовому засіданні було підтверджено свідками [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з копій листів від 14.12.2017 та від 18.12.2017, [PERSON] зверталась до Тернівського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області з заявою щодо розшуку її чоловіка [PERSON] , однак проведеними розшуковими діями встановити місце знаходження останнього не вдалося можливим, а.с. 8, 9. Оцінка суду. Цивільно-правові підстави оголошення фізичної особи померлою регулюються Цивільним кодексом України та главою 4 Цивільного процесуального кодексу України про розгляд судом справ про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 305 ЦПК України заява про визнання фізичної особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою подається до суду за місцем проживання заявника або за останнім відомим місцем проживання (перебування) фізичної особи, місцеперебування якої невідоме, або за місцезнаходженням її майна. У відповідності до положень ч. 1 ст. 46 ЦК України фізична особа може бути оголошена померлою, якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років. Відповідно до ч. 3 цієї ж статті фізична особа оголошується померлою від дня набрання законної сили рішенням суду про це. Отже, за змістом зазначених норм підставами визнання особи такою, що померла є: якщо у місці її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування протягом трьох років; якщо вона пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підставу припускати її загибель від певного нещасного випадку протягом шести місяців: за можливості вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру протягом одного місяця. Відповідно до змісту зазначеної норми кожна з цих підстав є самостійною для визнання особи такою, що померла і в залежності від підстав визнання особи, такою що померла визначається строк протягом якого мають бути відсутні відомості про особу у місті її постійного проживання. Крім того, у п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що на відміну від акту смерті особи, який встановлюється судом за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місцем у певний час та за певних обставин, громадянин може бути оголошений в судовому порядку померлим у разі встановлення обставин, на підставі яких суд робить вірогідне припущення про смерть громадянина, коли немає доказів про факт його смерті. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що на момент винесення судового рішення відомостей про місце перебування [PERSON] з листопада 2010 року немає, наявні підстави для визнання [PERSON] померлим. При цьому, суд вважає за необхідне також роз`яснити про те, що у випадку, якщо фізична особа, яка була оголошена померлою, з`явилася або якщо одержано відомості про місце її перебування, суд за місцем перебування цієї особи або суд, що постановив рішення про оголошення її померлою, за заявою цієї особи або іншої заінтересованої особи скасовує рішення суду про оголошення фізичної особи померлою. На підставі ст. 46 ЦК України,

Outcome: approved