Jurisdiction: civil
Date: 2021-02-11 00:00:00

11 лютого 2020 року позивач [PERSON] , звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів, просила суд: стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі 5000 грн щомісячно, починаючи з дня подання позову і до повноліття дитини. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого має сина - [PERSON] , [INFO] . Дитина проживає разом із нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач офіційно не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, добровільно не надає матеріальної допомоги відповідно до потреб дитини, але має реальну можливість у її наданні. На підставі усього вищевикладеного, позивач і звернулась до суду з даним позовом. 04.06.2019 року Білгород-Дністровським міськрайонним судом Одеської області було винесено заочне рішення, яким позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - задоволений. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина - [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 5000 грн щомісяця на одну дитину, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11.02.2019 року та до досягнення дитиною повноліття. Не погоджуючись з вказаним рішенням, 13.01.2020 року відповідач звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення, вказуючи на неможливості сплачувати аліменти у призначеному судом розмірі, оскільки він офіційно не працевлаштований, та його приблизний дохід становить 3000 грн на місяць, в той час як розмір аліментів встановлений судом 5000 грн. До того ж вказував, що він мешкає за адресою позивача та щоденно бачить дитину та приймає участь у її утриманні. Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.03.2020 року, заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.06.2020 року по цивільній справі № 495/1186/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів - скасовано та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивач в судове засідання не з`явилася, була повідомлена належним чином. Відповідач в судове засідання не з`явився, від представника відповідача надійшла заява про розгляд у відсутність, рішення суду надати представнику. Згідно до ч.1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків в межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. Відповідно до ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Якщо учасник судового процесу повідомляє суду номери телефонів і факсів, адресу електронної пошти або іншу аналогічну інформацію, він повинен поінформувати суд про їх зміну під час розгляду справи. Положення частини першої цієї статті застосовуються також у разі відсутності заяви про зміну номерів телефонів і факсів, адреси електронної пошти, які учасник судового процесу повідомив суду. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Оскільки учасники справи повідомлялися належним чином, представник відповідача надав заяву про розгляд справи у відсутність, вказану справу можливо вирішити за їх відсутності, суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутність сторін, за наявними матеріалами справи. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється Вивчивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного. Матеріалами справи встановлено, що дійсно з 15.07.2011 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Білгород - Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 03.01.2019 року по справі № 495/11083/18. /л.с.3-4/. Від зареєстрованого шлюбу у них народилась дитина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . /л.с.7/. Позивач у своєму позові вказує, що батько їх спільної дитини добровільно матеріальної допомоги на утримання сина не надає, хоча має реальну можливість у її наданні. Так, згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч.1, 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. У відповідності до ч.3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено з 01.07.2020 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років складає 1859 грн , від 6 років 2318 гривні. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» встановлено з 01 січня 2021 року по червень 2021 року прожитковий мінімуму для дітей віком від 6 років складає - 2395 грн. У своїй заяві від 13.01.2020 року відповідач вказував на його неспроможність у наданні аліментів у визначеному у позові розмірі, та на мінливість і нерегулярність свого доходу, який близький 3000 грн на місяць. Разом з тим, рівень доходу та його достатність не доведена належними доказами жодною із сторін по справі. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Враховуючи усе вищевикладене, виходячи із загальних засад справедливості цивільного судочинства та необхідності захисту інтересів неповнолітньої дитини, враховуючи, що ст. 180 СК України покладає обов`язок утримувати дитину на обох батьків, прийнявши до уваги вікову категорію дитини - [PERSON] , [INFO] , його потреби, разом з тим з урахуванням відсутності належних доказів матеріального становища платника аліментів, що свідчили б про достатній дохід відповідача для можливості стягнення аліментів у визначеному у позові розмірі, тому суд приходить до висновку про доцільність в даному випадку стягнення з відповідача на користь позивача, аліментів у визначеному чинним законодавством мінімальному рекомендованому розмірі на одну дитину, наступним чином: стягнути з [PERSON] , на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 2395 грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позовної заяви, тобто з 11.02.2019 року і до повноліття дитини, а саме до [INFO] включно, а отже позовні вимоги [PERSON] підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів у межах суми платежу за один місяць. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подачу позову про стягнення аліментів, згідно вимог чинного законодавства, частковою обґрунтованістю її позовних вимог, то їх стягнення підлягає з відповідача на користь держави у розмірі 908 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial