Jurisdiction: civil
Date: 2020-02-24 00:00:00

11.04.2019 року позивач року звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія», [PERSON] про стягнення грошових коштів. 07.10.2019 року від позивача надійшла заява про зменшення позовних вимог. В обґрунтування позову зазначено, що 16 січня 2019 року в м. Одеса по вул. Осіпова, 29, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Меrsedes» державний номер [NUMBER] при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Осіпова, не надала переваги в русі транспортному засобу марки «Тоyоta Land cruiser» державний номер [NUMBER] , який на праві приватної власності належить [PERSON] та скоїла з ним зіткнення . В результаті цього ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2019 року у справі 522/1454/19 [PERSON] було визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта накладено стягнення у вигляді штрафу. Цивільна відповідальність винуватиці [PERSON] була застрахована відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ №АМ4628235 від 27.09.2018 року (строк дії з 28.09.18 р. по 27.09.19 р.) в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія». 16 січня 2019 року (тобто у передбачений законом строк) постраждалим [PERSON] до ПрАТ «УПСК» було подано повідомлення про ДТП. 21 січня 2019 року [PERSON] до ПрАТ «УПСК» було подано заяву про страхове відшкодування. Однак, 19 лютого 2019 року ПрАТ «УПСК» своїм листом вих. № 619/18 повідомило постраждалого у ДТП [PERSON] про відмову у виплаті страхового . У страховій виплаті було відмовлено в зв`язку з тим, що автомобіль, яким керувала [PERSON] (відповідальність якої застрахована в ПрАТ «УПСК»), є тимчасово ввезеним на митну територію України іншою особою, а саме [PERSON] Проте, договір цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був укладений саме з [PERSON] та саме стосовно цього автомобіля «Меrsedes» державний номер [NUMBER] , який брав участь у ДТП. Позивач для оцінення нанесених збитків його автомобілю звернувся до незалежного оцінювача, яким у свою чергу було підготовлено звіт про оцінку матеріальних збитків, що були нанесені автомобілю позивача. Відповідно до висновків Звіту №01-022 спеціаліста-оцінювача про визначення вартості матеріальних збитків нанесеного володільцю автомобіля «Тоyоta Land cruiser» від 18 березня 2019 року: Вартість відновлювального ремонту відповідно склав собою 230 273,58 грн. Вартість матеріальних збитків з урахуванням зносу відповідно до вказаної оцінки склав собою 195677,50 грн, (без урахування ПДВ на деталі, що підлягають заміні). Однак, в процесі ремонту автомобіля, фактично, було витрачено менше грошових коштів, аніж це було визначено висновками Звіту № 01-022 спеціаліста-оцінювача. Вартість ремонту склала собою вартість ремонтних робіт та вартість заміни деталей. Так ремонт було виконано у ТОВ «ВТП «ІНЖПРОЕКТ». Відповідно до акту виконаних робіт №00000000726 від 16.04.2019 року, що був підписаний з ТОВ «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» вартість проведеного ремонту склала собою 103148,89 грн. Крім того, для заміни , у зв`язку зі знищенням під час ДТП було придбано нові деталі для заміни пошкоджених під час ДТП. Вказані витрати підтверджуються видатковими накладними № 84-48537 від 07 лютого 2019 року та № 84-65652 від 16 лютого 2019 року на суми 5570 грн. та 71353 грн. відповідно. Таким чином, фактична вартість збитків, що була нанесена винуватицею [PERSON] склала собою 180 071,89 грн. (сто вісімдесят тисяч сімдесят одна гривня вісімдесят дев`ять копійок). Відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ4628235 від 27.09.2018 року, яким було застраховано цивільну відповідальність винуватиці ДТП, розмір ліміту відповідальності, тобто розмір страхової виплати складає суму у розмірі 100 000 грн. Отже, сума у розмірі 100 000 грн., підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК», а різниця між фактичною вартістю ремонту та сумою, що підлягає страховому відшкодуванню складає 80 071,89 грн. та підлягає стягненню з [PERSON] . Також, позивач просить стягнути на його користь з відповідачів, понесені витрати, пов`язані з розглядом даної справи. Представник позивача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання з`явилася, на задоволенні позовних вимог наполягала. Представник відповідача [PERSON] - [PERSON] в судове засідання з`явився, позовні вимоги у відношенні [PERSON] не визнав, вражає їх недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Вимоги заявлені до Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» визнав, наполягав на їх задоволенні. Представник відповідача Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце судового засідання у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву залучений до матеріалів справи. У відзиві страхова компанія посилається, як на підставу відмови у страховій виплаті - неправомірність володіння позивачем автомобілем під час ДТП. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16 січня 2019 року в м. Одеса по вул. Осіпова, 29, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «Меrsedes» державний номер [NUMBER] при виїзді на нерегульоване перехрестя з вул. Осіпова, не надала переваги в русі транспортному засобу марки «Тоyоta Land cruiser» державний номер [NUMBER] , який на праві приватної власності належить [PERSON] та скоїла з ним зіткнення . В результаті цього ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 18.02.2019 року у справі 522/1454/19 [PERSON] було визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАПта накладено стягнення у вигляді штрафу. Цивільна відповідальність винуватиці [PERSON] була застрахована відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ №АМ4628235 від 27.09.2018 року (строк дії з 28.09.18 р. по 27.09.19 р.) в Приватному акціонерному товаристві «Українська пожежно-страхова компанія». 16 січня 2019 року, у передбачений законом строк, постраждалим [PERSON] до ПрАТ «УПСК» було подано повідомлення про ДТП. 21 січня 2019 року [PERSON] до ПрАТ «УПСК» було подано заяву про страхове відшкодування. 19 лютого 2019 року ПрАТ «УПСК» своїм листом вих. № 619/18 повідомило постраждалого у ДТП [PERSON] про відмову у виплаті страхового . У страховій виплаті було відмовлено з посиланням на те, що автомобіль, яким керувала [PERSON] (відповідальність якої застрахована в ПрАТ «УПСК»), є тимчасово ввезеним на митну територію України іншою особою, а саме [PERSON]. З матеріалів справи вбачається, що договір цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був укладений саме з [PERSON] та саме стосовно цього автомобіля «Меrsedes» державний номер [NUMBER] , який брав участь у ДТП. Відповідно до висновків Звіту №01-022 спеціаліста-оцінювача про визначення вартості матеріальних збитків нанесеного володільцю автомобіля «Тоyоta Land cruiser» від 18 березня 2019 року вартість матеріальних збитків з урахуванням зносу відповідно до вказаної оцінки склав собою 195677,50 грн. (без урахування ПДВ на деталі, що підлягають заміні). Однак, в процесі ремонту автомобіля, фактично, було витрачено менше грошових коштів, аніж це було визначено висновками Звіту № 01-022 спеціаліста-оцінювача. Вартість ремонту склала собою вартість ремонтних робіт та вартість заміни деталей. Так ремонт було виконано у ТОВ «ВТП «ІНЖПРОЕКТ». Відповідно до акту виконаних робіт №00000000726 від 16.04.2019 року, що був підписаний з ТОВ «ВТП «ІНЖПРОЕКТ» вартість проведеного ремонту склала собою 103148,89 грн. Витрати підтверджуються видатковими накладними № 84-48537 від 07 лютого 2019 року та № 84-65652 від 16 лютого 2019 року на суми 5570 грн. та 71353 грн. відповідно. Таким чином, фактична вартість збитків, що була нанесена винуватицею [PERSON] склала собою 180 071,89 грн. (сто вісімдесят тисяч сімдесят одна гривня вісімдесят дев`ять копійок). Відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ № АМ4628235 від 27.09.2018 року, яким було застраховано цивільну відповідальність винуватиці ДТП, розмір ліміту відповідальності, тобто розмір страхової виплати складає суму у розмірі 100 000 грн. Отже, сума у розмірі 100 000 грн., підлягає стягненню з ПрАТ «УПСК», а різниця між фактичною вартістю ремонту та сумою, що підлягає страховому відшкодуванню складає 80 071,89 грн. та підлягає стягненню з [PERSON] . Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплати другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі виконувати інші умови договору. Згідно ж ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та (або) майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Відповідно до п.22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Так, відповідно до вимог ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхуванняя цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Як вже було зазначено вище, договір цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів був укладений саме з винуватицею [PERSON] та саме стосовно цього автомобіля Мерседес ВТ0393ВХ, який брав участь у ДТП. Статею 37 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є лише : -навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов`язані з виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров`я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону; -вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону); -невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов`язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди; -неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров`ю або житло потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди. Інші підстави для відмови у виплаті страхового відшкодування законом не передбачені. Отже, у даному випадку, відмова страховика ПрАТ «УПСК» у виплаті страхового відшкодування є неправомірною та безпідставною. Таким чином, враховуючи те, що на день вчинення дорожньо-транспортної пригоди був укладений та діючим договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів з ПрАТ «УПСК», у відповідності до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» є договірні зобов`язання по відшкодуванню на користь позивача витрати, пов`язані з матеріальними збитками транспортного засобу з урахуванням зносу. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ч. 1ст. 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За приписами ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. На підставі п.1 ч.І ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ч.І, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Частиною 2 ст. 1192 ЦК України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. З абз.2 п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб виправити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди. Понесені позивачем витрати є прямими збитками, пов`язаними з ДТП, що сталась в результаті винних дій відповідача [PERSON] . З урахуванням наведеного, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь позивача різницю між вартістю відновлювального ремонту автомобіля марки «Тоyоta Land cruiser» у розмірі 80 071,89 грн. та страховим відшкодуванням, що підлягає стягненню з Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» у розмірі 100 000 грн. Відповідно до ст.133 ЦПК країни, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Враховуючи доведеність витрат, які поніс Смоляр Едуарда Леонідовича у зв`язку з розглядом даної справи, суд вважає можливим задовольнити його позовні вимоги повністю.

Outcome: approved